text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/10
 Решение на Съда (осми състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Бургас, при Централно управление на Националната агенция за приходите/„Орфей България“ ЕООД
 (Дело C-549/11) (1)
 (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Членове 63, 65, 73 и 80 - Учредяване от физически лица на суперфиция в полза на дружество срещу извършване от дружеството на строителни услуги за тези лица - Бартер - ДДС за строителните услуги - Данъчно събитие - Изискуемост - Авансово плащане на цялата насрещна престация - Авансово плащане - Данъчна основа на доставка при насрещна престация, състояща се от стоки или услуги - Непосредствено действие)
 2013/C 46/18
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Върховен административен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Бургас, при Централно управление на Националната агенция за приходите
 Ответник:„Орфей България“ ЕООД
 Предмет
 Преюдициално запитване — Върховен административен съд — Тълкуване на членове 63, 65, 73 и 80 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Настъпване на данъчното събитие за ДДС при извършването на строителна услуга — Учредяване от физически лица на суперфиция в полза на дружество срещу извършване от дружеството на строителни услуги за тези лица — Авансово плащане — Национална правна уредба, която предвижда при насрещна престация в стоки или услуги данъчната основа на сделката да е пазарната цена на предоставяната стока или услуга
 Диспозитив
 1.
 Членове 63 и 65 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като тези в главното производство, когато в полза на дружество е учредено право на строеж за построяването на сграда като насрещна престация за изграждането на определени представляващи недвижима собственост обекти в сградата, които дружеството се задължава да предаде в завършен вид на учредителите на правото на строеж, тези разпоредби допускат данъкът върху добавената стойност за строителните услуги да бъде изискуем от момента на учредяване на правото на строеж, тоест преди предоставянето на услугите, щом към момента на учредяване на това право всички релевантни елементи на бъдещата доставка на услуги са вече известни, поради което в частност и разглежданите услуги са точно определени и стойността на това право може да получи парично изражение — нещо, което следва да се установи от запитващата юрисдикция.
 2.
 При обстоятелства като тези в главното производство, при които доставката не е осъществена между свързани лица по смисъла на член 80 от Директива 2006/112 — нещо което все пак следва да се установи от запитващата юрисдикция, — членове 73 и 80 от същата директива трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба като разглежданата в главното производство, съгласно която, ако насрещната престация на доставка е определена изцяло в стоки или услуги, данъчната основа на доставката е пазарната стойност на предоставените стоки или услуги.
 3.
 Членове 63, 65 и 73 от Директива 2006/112 имат непосредствено действие.
 (1) ОВ C 13, 14.1.2012 г.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/29
 Жалба, подадена на 16 март 2015 г. — Unicorn/СХВП — Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice)
 (Дело T-123/15)
 (2015/C 171/34)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Unicorn a.s. (Прага, Чешка република) (представител: L. Lorenc, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Лимасол, Кипър)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Общността „UNICORN-čerpací stanice“ — марка на Общността No 1 1 0 14 685
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 13 януари 2015 г. по преписка R 153/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 СХВП не е взела надлежно предвид доказателствата, представени от жалбоподателя,
 —
 СХВП е разгледала неправилно добрата репутация на по-ранните марки.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/5
 Определение на Съда (шести състав) от 9 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège — Белгия) — Auditeur du travail/Yangwei SPRL
 (Дело C-349/11) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 97/81/ЕО - Административни пречки, които могат да ограничат възможностите за работа на непълно работно време - Задължително оповестяване и съхраняване на трудовите договори и на работните часове)
 2012/C 109/09
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Liège
 Страни в главното производство
 Ищец: Auditeur du travail
 Ответник: Yangwei SPRL
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal de première instance de Liège — Тълкуване на Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35) — Допустимост на национална правна уредба, която изисква съставянето от работодателя на документи, в които се вписват отклоненията от работните часове, както и съхраняването и оповестяването на договорите и на работните часове на работниците на непълно работно време — Административни пречки, които могат да ограничат възможностите за работа на непълно работно време
 Диспозитив
 Клауза 4 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), приложено към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, налагаща на работодателите задължение за съхраняване и оповестяване на договорите и на работните часове на работниците на непълно работно време, ако е установено, че тази правна уредба не води до по-неблагоприятно третиране на последните в сравнение с работниците на пълно работно време, които са в сходно положение, или че такава разлика в третирането съществува, но е установено, че тя е обоснована от обективни съображения и не надхвърля необходимото за постигането на преследваните с посоченото задължение цели. Запитващата юрисдикция следва да извърши необходимите проверки от фактическа и правна страна, по-специално с оглед на приложимото национално право, за да прецени дали това е така по делото, с което е сезирана.
 В случай че запитващата юрисдикция стигне до извода, че разглежданата по делото в главното производство национална правна уредба не е съвместима с клауза 4 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, приложено към Директива 97/81/ЕО, клауза 5, параграф 1 от същото следва да се тълкува в смисъл, че не допуска такава правна уредба.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/19
 Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Coppenrath-Verlag/СХВП — Sembella (Rebella)
 (Дело T-551/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Rebella“ - По-ранна марка на Общността „SEMBELLA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 - Член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) от Регламент No 207/2009)
 (2014/C 71/34)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Coppenrath-Verlag GmbH & Co. KG (Мюнстер, Германия) (представител: D. Pohl, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sembella GmbH (Тимелкам, Австрия)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 октомври 2012 г. (преписка R 1681/2011-2) за производство по възражение между Sembella GmbH и Coppenrath-Verlag GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Coppenrath-Verlag GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/59
 Жалба, подадена на 14 май 2010 г. — Guittet/Комисия
 (Дело F-31/10)
 2010/C 179/105
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Christian Guittet (Кан, Франция) (представител: L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 От една страна, отмяна на решението, с което се прекратява започнатата на основание член 73 от Правилника процедура за признаване на жалбоподателя 64,5 % трайна инвалидност и, от друга страна, искане за присъждане на обезщетение за претърпени имуществени и неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Органа по назначаването („ОН“) от 27 юли 2009 г., с което се прекратява започнатата на основание член 73 от Правилника процедура вследствие на злополука на жалбоподателя на 8 декември 2003 г.,
 —
 при необходимост, да се отмени решението от 16 февруари 2010 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя,
 —
 вследствие на това, да се приеме оценката за процента на трайна частична инвалидност въз основа на действащата към момента на злополуката и до 1 януари 2006 г. правна уредба и скала за оценка, при вземане предвид на заключението на безпристрастна, независима и неутрална медицинска комисия, която може да работи бързо, при пълна независимост и безпристрастност, по искането на жалбоподателя на основание член 73 от Правилника,
 —
 да се осъди ответника да заплати лихви за забава върху дължимата сума съгласно член 73 от Правилника за длъжностните лица при ставка 12 % за периода, който започва най-късно от 8 декември 2004 г. до окончателното плащане на сумата;
 —
 да се осъди ответника да заплати обезщетение за вреди и пропуснати ползи, определено съгласно принципа на справедливостта на EUR 50 000 за претърпени неимуществени вреди в резултат на приетото решение;
 —
 да се осъди ответника да заплати обезщетение за вреди и пропуснати ползи, определено на EUR 15 000 за претърпени имуществени вреди в резултат на приетото решение;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/23
 Определение на председателя на Съда от 19 март 2010 г. (преюдициални запитвания от Тribunal de grande instance de Nanterre, Франция) — Tereos, Vermandoise Industries SA, Sucreries de Toury et Usines annexes SA, Roquette Frères SA, Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA, Cristal Union, Lesaffre Frères SA, Sucrerie Bourdon, SAFBA, Sucreries du Marquenterre SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
 (Съединени дела C-411/09—C-420/09) (1)
 2010/C 148/40
 Език на производството: френски
 Председателят на Съда разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/73
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Clerix/Парламент
 (Дело T-660/15)
 (2016/C 048/81)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kristof Clerix (Брюксел, Белгия) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение A(2015)8327 C на Европейския парламент от 14 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,
 —
 да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.
 2.
 Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.
 3.
 Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.
 4.
 Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.
 5.
 Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


text:
 14.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/7
 Решение на Общия съд от 5 юни 2012 г. — Imperial Chemical Industries/Комисия
 (Дело T-214/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на метакрилатите - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Участие в част от нарушението - Право на защита - Глоби - Задължение за мотивиране - Тежест на нарушението - Възпиращ ефект - Равно третиране - Пропорционалност - Принцип на добра администрация - Сътрудничество по време на административното производство - Продължителност на производството - Разумен срок)
 2012/C 209/10
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Imperial Chemical Industries Ltd, по-рано известно като Imperial Chemical Industries plc (Лондон, Обединеното кралство) (представители: първоначално D. Anderson, QC, H. Rosenblatt, B. Lebrun, avocats, W. Turner, S. Berwick и T. Soames, solicitors, впоследствие R. Wesseling и C. Swaak, и накрая R. Wesseling, C. Swaak и F. ten Have, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално V. Bottka, I. Chatzigiannis и F. Amato, впоследствие V. Bottka, I. Chatzigiannis и F. Arbault, и накрая V. Bottka и J. Bourke)
 Предмет
 Искане за отмяна на член 2, буква в) от Решение C(2006) 2098 окончателен на Комисията от 31 май 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.645 — Метакрилати) или при условията на евентуалност с искане за намаляване размера на глобата, наложена по силата на тази разпоредба
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Imperial Chemical Industries Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 237, 30.9.2006 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/29
 Определение на Общия съд от 7 септември 2010 г. — Norilsk Nickel Harjavalta и Umicore/Комисия
 (Дело T-532/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на хората - Класификация, опаковане и етикетиране на някои съединения на никелов карбонат като опасни вещества - Директива 2008/58/ЕО - Директива 67/548/ЕИО - Регламент (ЕО) No 790/2009 - Регламент (CE) No 1272/2008 - Промяна на исканията - Прилагане във времето на член 263, четвърта алинея ДФЕС - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2010/C 301/49
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Norilsk Nickel Harjavalta Oy (Espoo, Финландия) и Umicore SA/NV (Брюксел, Белгия) (представители: K. Nordlander, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Oliver и D. Kukovec)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Nickel Institute (Торонто, Канада) (представители: K. Nordlander, avocat, D. Anderson, QC, S. Kinsella и H. Pearson, solicitors)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh)
 Предмет
 Искане за частична отмяна, от една страна, на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 246, стр. 1) и, от друга страна, на Регламент (ЕО) No 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) No 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 235, стр. 1), доколкото тези актове променят класификацията на някои съединения на никелов карбонат
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Norilsk Nickel Harjavalta Oy и Umicore SA/NV понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3.
 Кралство Дания и Nickel Institute понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/35
 Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — DTL Corporación/СХВП — Vallejo Rosell (Generia)
 (Дело T-176/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „Generia“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „Generalia generación renovable“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 63, параграф 2 и член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 034/40)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: DTL Corporación, SL (Мадрид, Испания) (представител: A. Zuazo Araluze, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Mar Vallejo Rosell (Pinto, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 януари 2013 г. (преписка R 661/2012-4), постановено в производство по възражение между г-жа Mar Vallejo Rosell и DTL Corporación, SL.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда DTL Corporación, SL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 8.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 164/11
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Melun (Франция) на 3 април 2013 г. — Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis
 (Дело C-166/13)
 2013/C 164/20
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Melun
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sophie Mukarubega
 Ответник: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли правото на лицето да бъде изслушвано във всяко производство, право, което е съставна част от общия принцип на спазване на правото на защита и е записано в член 41 от Харта на основните права на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл, че то налага на администрацията, когато тя възнамерява да вземе решение за връщане на незаконно пребиваващ чужденец, независимо дали това решение за връщане е последващо или не по отношение на отказа на разрешение за пребиваване, и по-конкретно в обстоятелства, при които съществува опасност от укриване, да даде възможност на заинтересованото лице да изложи своето становище?
 2.
 В резултат на обстоятелството, че съдебното производство пред административната юрисдикция е висящо, допуска ли се изключение от предварителния характер на възможността за незаконно пребиваващ чужденец да изложи своето становище относно предвижданата по отношение на него неблагоприятна мярка по извеждане?


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/28
 Определение на председателя на Съда от 18 декември 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша, встъпили страни: Кралство Нидерландия, Чешка република, Федерална република Германия, Република Финландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Естония
 (Дело C-55/13) (1)
 2014/C 102/40
 Език на производството: полски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/34
 Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Elti/Делегация на Европейския съюз в Черна гора
 (Дело T-395/11 R)
 (Обезпечително производство - Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Отхвърляне на оферта - Молба за спиране на изпълнение - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост)
 2011/C 347/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Elti d.o.o. (Gornja Radgona, Словения) (представител: N. Zidar Klemenčič, lawyer)
 Ответник: Делегация на Европейския съюз в Черна гора (представители: първоначално N. Bertolini, впоследствие J. Stuyck и A.-M. Vandromme, avocats)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решението на Делегацията на Европейския съюз в Черна гора от 21 март 2011 г. за отхвърляне на офертата, представена от жалбоподателя в процедурата за възлагане на обществена поръчка EuropeAid/129435/C/SUP/ME-NP, и в което се посочва, че поръчката е била възложена на друг оферент
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/16
 Решение на Съда (първи състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin
 (Съединени дела C-508/15 и C-509/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Споразумение за асоцииране ЕИО—Турция - Решение No 1/80 - Член 7, първа алинея - Право на пребиваване на членовете на семейството на турски работник, принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка - Условия - Липса на необходимост турският работник да принадлежи към легалния пазар на труда през първите три години от пребиваването на члена на семейството))
 (2017/C 053/18)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)
 Ответник: Land Berlin
 Диспозитив
 Член 7, първа алинея, първо тире от Решение No 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 година относно развитието на асоциирането трябва да се тълкува в смисъл, че с тази разпоредба се предоставя право на пребиваване в приемащата държава членка на члена на семейството на турски работник, който е получил разрешение да влезе в тази държава членка с цел събиране на семейството и е съжителствал с този турски работник от влизането си на територията на посочената държава членка, макар периодът от поне три години, през които последният е принадлежал към легалния пазар на труда, да не е следвал непосредствено пристигането на съответния член на семейството в приемащата държава членка, а да е осъществен в по-късен момент.
 (1) ОВ C 16, 18.1.2016 г.


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/17
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 13 юли 2015 г. — група оференти Technische Gebäudebetreuung GesmbH и Caverion Österreich GmbH
 (Дело C-355/15)
 (2015/C 320/24)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: група оференти Technische Gebäudebetreuung GesmbH и Caverion Österreich GmbH
 Ответник: Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co KG, Виена
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 1, параграф 3 от Директива 89/665/ЕИО относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (1), изменена с Директива 2007/66/ЕО за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (2) (наричана по-нататък „Директива 89/665“), в светлината на принципите, изведени в решение на Съда от 4 юли 2013 г. по дело Fastweb SpA, C-100/12 (3), да се тълкува в смисъл, че на оферент, чиято оферта е била окончателно изключена от възложителя, и който следователно не е заинтересован оферент съгласно член 2а от Директива 89/665, може да се откаже достъп до преразглеждане както на решението за възлагане на поръчката (решение за сключване на рамково споразумение), така и на сключването на самия договор (включително на изискването за предоставяне на обезщетение съгласно член 2, параграф 7 от Директивата), дори ако оферти са подали само двама оференти, но според твърденията на незаинтересования оферент офертата на спечелилия кандидат, на когото е възложена поръчката, е трябвало също да бъде изключена?
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 2)
 Следва ли член 1, параграф 3 от Директива 89/665, в светлината на принципите, изведени в решение на Съда от 4 юли 2013 г. по дело Fastweb SpA, C-100/12, да се тълкува в смисъл, че на незаинтересования оферент (съгласно член 2а от Директивата) следва да се предостави достъп до обжалване само в случай че
 а)
 от преписката в производството по преразглеждане се вижда ясно, че офертата на спечелилия оферент не е редовна?
 б)
 офертата на спечелилия оферент не е редовна поради сходни съображения?
 (1) ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237.
 (2) ОВ L 335, стр. 31.
 (3) ECLI:EU:C:2013:448.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/10
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Gießen (Германия) на 1 септември 2011 г. — Natthaya Dülger/Wetteraukreis
 (Дело C-451/11)
 2011/C 347/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Gießen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Natthaya Dülger
 Ответник: Wetteraukreis
 Преюдициален въпрос
 Може ли тайландска гражданка — омъжена за принадлежащ към легалния пазар на труда на държава членка турски работник, която, след като ѝ е разрешено да последва съпруга си, живее съвместно с него повече от три години без прекъсване — да се позове на член 7, първа алинея, първо тире от Решение No 1/80 на Съвета за асоцииране между ЕИО и Турция („Решение No 1/80“) и да твърди, че вследствие на непосредственото действие на тази разпоредба има право на пребиваване [в същата държава членка]?


text:
 10.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 244/10
 Иск, предявен на 30 юли 2009 г. — CNIPT/Комисия
 (Дело T-302/09)
 2009/C 244/16
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Comité national interprofessionnel de la pomme de terre (CNIPT) (Париж, Франция) (представители: V. Ledoux и B. Néouze, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени изцяло обжалваното решение,
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2008) 7846 окончателен (1) на Комисията от 10 декември 2008 г., с което Комисията приема, че рамковата схема на акциите, които могат да бъдат провеждани от френските междупрофесионални селскостопански организации, представляваща помощ за техническото подпомагане, за производството и пускането на пазара на качествени селскостопански продукти, за изследователската и развойната дейност и за рекламата в полза на непосредствените производители и на предприятията, осъществяващи дейност в преработването и пускането на пазара на селскостопански продукти, финансирано от доброволен членски внос, станал задължителен, по силата на междуведомствено постановление (наричан по-нататък „ДЗЧВ“), който трябва да се събира от членовете на тези междупрофесионални организации, представлява съвместима с общия пазар държавна помощ.
 Посочените от жалбоподателя правни основания и основни доводи по същество са идентични или сходни с тези, посочени по дело T-293/09, CNIEL/Комисия.
 Наред с това жалбоподателят сочи нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, тъй като Комисията третирала общо и по еднакъв начин няколко различни режима на „ДЗЧВ“).
 (1) ОВ С 116, 2009 г., стp. 14.


text:
 29.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 93/26
 Жалба, подадена на 15 януари 2014 г. — Costantini и др./Комисия
 (Дело T-44/14)
 2014/C 93/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Bruno Costantini (Jesi, Италия), Robert Racke (Lamadelaine, Люксембург), Pietro Pravata (Beyne-Heusay, Белгия), Zbigniew Galązka (Łódź, Полша), Justo Santos Domínguez (Leganés, Испания), Maria Isabel Lemos (Mealhada, Португалия), André Clavelou (Vincennes, Франция), Citizens' Committee „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!“ (представители: O. Brouwer, lawyer и A. Woods, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 Да отмени решението на Европейската комисия от 5 ноември 2013 г., с което се отказва регистрацията на Citizens’ Initiative „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and independence is a fundamental right!“ (наричана по-нататък „Инициативата“) на основание Регламент (ЕС) No 211/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно гражданската инициатива (ОВ 2011 L 65, стp. 1, попр. ОВ L 94, 30.3.2012 г., стр. 49), за което представителят и заместващият представител на жалбоподателите са уведомени на 5 ноември 2013 г. с писмо с референция „C(2013) 7612 окончателен“ (наричано по-нататък„спорното решение“); и
 —
 Да осъди ответника да заплати разноските на жалбоподателите, в това число разноските на всяка встъпила страна.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че с отказа си да регистрира Инициативата, Комисията е приложила неправилно съответния правен критерий по член 4, параграф 2, буква б) от Регламент No 211/2011, тъй като (i) погрешно е приела, че целите на Инициативата не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен в рамките на Договора за функционирането на Европейския съюз и (ii) не е взела предвид принципите, залегнали в основата на Регламент No 211/2011.
 2.
 С второто правно основание се твърди, че Комисията не е изпълнила общия принцип на добрата администрация, като е отказала да регистрира Инициативата, макар да е регистрирала предложения за граждански инициативи със сходни цели.
 3.
 С третото правно основание се твърди, че Комисията не е изпълнила задължението си да мотивира в достатъчна степен и надлежно обжалваното решение, което представлява нарушение на член 296 ДФЕС.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/73
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 юли 2014 г. — Morgan/СХВП
 (Дело F-26/13) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Атестационен доклад - Искане за отмяна на атестационния доклад))
 2014/C 315/123
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rhys Morgan (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn)
 Ответник:Служба за хармонизация във вътрешния пазар (представители: първоначално G. Faedo, впоследствие M. Paolacci)
 Предмет
 Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. и искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Morgan понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели).
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 56.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/66
 Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Dubus/Комисия
 (Дело F-79/10)
 ()
 2010/C 301/107
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Charles Dubus (Tervuren, Белгия) (представители: E. Boigelot и S. Woog, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на ответника да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AST4/C в процедурата за повишаване за 2009 г. и искане за поправяне на претърпяната неимуществена вреда
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени публикуваното на 20 ноември 2009 г. решение на Комисията да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени от степен AST3/4 в степен AST4/C в процедурата за повишаване за 2009 г.,
 —
 вследствие на тази отмяна да се извърши ново съпоставяне на заслугите на жалбоподателя с тези на другите кандидати в процедурата за повишаване за 2009 г. и жалбоподателят да се повиши в степен AST4C с обратно действие от 1 януари 2009 г., както и да му се заплатят лихви върху неизплатеното възнаграждение по лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции на рефинансиране, считано от 1 януари 2009 г., увеличен с два пункта, без обаче да се поставя под съмнение повишаването на другите повишени длъжностни лица, чиито имена фигурират в публикувания на 20 ноември 2009 г. списък,
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 3 500 EUR като обезщетение за неимуществената вреда, претърпяна в резултат от неповишаването му на 1 януари 2009 г., със запазване на възможността за увеличаване на размера на сумата в хода на производството,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/23
 Жалба, подадена на 27 декември 2013 г. — Chair Entertainment Group/СХВП — Libelle („SHADOW COMPLEX“)
 (Дело T-717/13)
 (2014/C 71/43)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Chair Entertainment Group LLC (Юта, Съединени американски щати) (представител: E. Armijo Chávarri, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Libelle AG (Щутгарт, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 октомври 2013 г., постановено по преписка R 776/2011-2;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SHADOW COMPLEX“ за стоки и услуги от клас 9 — заявка за регистрация на марка на Общността No 8 235 434.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „DBShadow“ за стоки и услуги от класове 9 и 42 — регистрация на марка на Общността No 1 457 944, словната марка „BusinessShadow“ за стоки и услуги от класове 9 и 42 — регистрация на марка на Общността No 3 749 439, германската словна марка „BusinessShadow“ за стоки и услуги от класове 9 и 42 и германската словна марка „FSShadow“ за стоки и услуги от класове 9 и 42.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/13
 Жалба, подадена на 12 декември 2014 г. от Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 16 октомври 2014 г. по дело T-297/13, Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-579/14 P)
 (2015/C 311/16)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (представител: C. Weil, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 С определение от 4 юни 2015 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата и осъжда Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/31
 Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. — QF/Комисия
 (Дело T-846/16)
 (2017/C 053/38)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: QF (Барселона, Испания) (представители: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet и A. Hernández Pardo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да обяви, че Решението на Комисията от 4 юли 2016 година относно държавна помощ SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Испания на някои футболни клубове, нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 3 ДФЕС, тъй като възможността за консолидиране на сметките, възникнала от разрешението, дадено със Закон 10/1990 на четири клуба да участват в няколко различни спортни дисциплини, подобно на прилагането на намалена данъчна ставка на корпоративния данък, също представлява несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ, което Европейската комисия е трябвало да констатира.
 —
 Вследствие на това да отмени мярката и да задължи Кралство Испания да си възстанови несъвместимата с вътрешния пазар помощ от получателите. Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са същите като посочените по дело T-845/16, QG/Комисия.


text:
 7.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/8
 Жалба, подадена на 16 декември 2015 г. от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 7 октомври 2015 г. по дело T-299/11, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-677/15 P)
 (2016/C 090/12)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: Bambara, P. Wytinck, B. Hoorelbeke, адвокати)
 Други страни в производството: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 като основно искане
 —
 да отмени обжалваното решение на Общия съд, доколкото в него се приема, че решението за възлагане е опорочено от редица закононарушения по същество, сред които нарушение на принципите на равни възможности и на прозрачност, от явни грешки в преценката, както и от липсата на редица места на мотиви (точка 1 от диспозитива на обжалваното решение), и доколкото с него се разпорежда на Европейския съюз да обезщети понесената от European Dynamics Luxembourg вреда от загубата на възможност да му бъде възложено сключването на рамковия договор (точка 2 от диспозитива на обжалваното решение),
 —
 да отхвърли искането за отмяна на оспореното решение за възлагане и на предявеното пред първата инстанция от оспорващата страна искане за обезщетение на вреди;
 —
 при условията на евентуалност да отмени обжалваното решение на Общия съд, доколкото в него се приема, че решението за възлагане е опорочено от редица закононарушения по същество, сред които нарушение на принципите на равни възможности и на прозрачност, от явни грешки в преценката, както и от липсата на редица места на мотиви, и доколкото с него се разпорежда на Европейския съюз да обезщети понесената от European Dynamics Luxembourg вреда от загубата на възможност да му бъде възложено сключването на рамковия договор, като върне делото на Общия съд за ново разглеждане;
 —
 също при условията на евентуалност да отмени обжалваното решение на Общия съд, доколкото с него се разпорежда на Европейския съюз да обезщети понесената от European Dynamics Luxembourg вреда от загубата на възможност да му бъде възложено сключването на рамковия договор, като върне делото на Общия съд за ново разглеждане;
 —
 да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 В жалбата се съдържат четири главни основания, а именно: 1) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото в тълкуването и прилагането на принципите на равни възможности и на прозрачност, и нарушил задължението си за излагане на мотиви съгласно член 36 от Статута на Съда; 2) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото в тълкуването и прилагането на критериите за установяване на явни грешки в преценката; 3) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото по отношение на член 100, параграф 2 от Общия финансов регламент (1) във връзка с член 296, втори параграф ДФЕС, и 4) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, присъждайки обезщетение на основание загубата на възможност.
 2.
 С първото основание за обжалване жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е направил преценка и не е установил дали въвеждането на несъобщени на оферентите до подаването на техните оферти критерии за претегляне по отношение на подкритериите, посочени в рамките на първия технически критерий за възлагане, 1) е изменило посочените в договорната документация или в обявлението за обществена поръчка критерии за възлагане на договора, 2) съдържало е елементи, които, ако са били известни при подготовката на поръчката, са могли да ѝ се отразят, или 3) е било прието въз основа на обстоятелства, които са могли да бъдат дискриминационни по отношение на някой от оферентите. Във втората част от първото основание за обжалване жалбоподателят твърди също така, че Общият съд е нарушил задължението си за излагане на мотиви съгласно член 36 от Статута на Съда, тъй като изобщо не посочил на какво основание счита, че въвеждането на несъобщени критерии за претегляне по отношение на подкритериите, посочени в рамките на първия технически критерий за възлагане, е имало отрицателно въздействие върху вероятността жалбоподателите в първоинстанционното производство да бъдат класирани на първо или второ място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите в спорната процедура за възлагане на обществена поръчка.
 3.
 С второто основание за обжалване жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е разгледал дали установените явни грешки в преценката на оценяващата комисия, когато е разглеждала подадената от European Dynamics оферта по първия и втория критерий за възлагане, са могли да се отразят върху крайния резултат от оспореното решение за възлагане. Според жалбоподателя Общият съд трябва да разгледа дали установените явни грешки в преценката са могли да доведат до друг резултат в рамките на процедурата за възлагане по отношение на две обстоятелства. Първо, Общият съд трябвало да разгледа дали без наличието на тези явни грешки в преценката неодобреният оферент е могъл да получи достатъчен брой точки, за да се класира по-високо в списъка. Второ, Общият съд трябвало да разгледа дали установените явни грешки в преценката имат отражение върху предоставения брой точки за даден (под-)критерий, ако съществуват няколко други основания (неопорочени от явна грешка в преценката), които са също така в полза на предоставения брой точки.
 4.
 С третото основание за обжалване жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е разгледал всяка забележка на оценяващата комисия поотделно, а не в техния по-широк контекст, по този начин прилагайки спрямо задължението за излагане на мотиви по-строг критерий от този, който следва от постоянната съдебна практика на Съда. Освен това Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като не разгледал дали други основания (неопорочени от липсата на мотиви), които СХВП е изложила, за да обясни предоставения брой точки по първия критерий за възлагане, няма да са достатъчни за потвърждаването на валидността на предоставения брой точки. Следователно, отменяйки оспореното решение поради нарушение на член 100, параграф 2 от Общия финансов регламент във връзка с член 296 ДФЕС, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото.
 5.
 С петото основание за обжалване жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е присъдил обезщетение в полза на първия жалбоподател в първоинстанционното производство, след като не е било доказано едно от кумулативните условия за поемане на извъндоговорна отговорност от институция на Съюза (а именно наличието на неправомерно поведение). В искането при условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че дори искането на СХВП за отмяна да бъде уважено само в частта относно първото основание, обжалваното решение все пак трябва да бъде отменено, тъй като с него се налага задължение за заплащане на обезщетение за вреди въпреки недоказването в случая на причинно-следствена връзка между другите проявления на неправомерно поведение и претендираната вреда (явна грешка в преценката и непосочване на мотиви). Също при условията на евентуалност жалбоподателят иска съдебното решение да бъде отменено поради наличието на противоречие между съображенията в това решение и втора точка от неговия диспозитив. Отново при условията на евентуалност жалбоподателят посочва, че при всички случаи диспозитива на обжалваното съдебно решение съдържа материалноправна грешка, тъй като разпорежда на Европейския съюз, а не на СХВП, да обезщети European Dynamics Luxembourg за загубата на възможност.
 (1) Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета (OB L 298, стр. 1).


text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/20
 Жалба, подадена на 23 февруари 2012 г. — Flying Holding и др./Комисия
 (Дело T-91/12)
 2012/C 126/40
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Flying Holding NV (Antwerpen-Wilrijk, Белгия), Flying Group Lux SA (Люксембург, Люксембург) и Flying Service NV (Antwerpen-Deurne, Белгия) (представители: C. Doutrelepont и V. Chapoulaud, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решенията на Европейската комисия от 15 декември 2011 г. и от 17 януари 2012 г.,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати направените във връзка с производството съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателите искат отмяната на решенията на Комисията, с които се отхвърля заявлението им за участие в ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка за предоставянето на услуги по превоз на пътници с въздушен транспорт без разписание и по наемане на самолети — въздушни таксита (1).
 Жалбоподателите посочват пет правни основания в подкрепа на жалбата.
 1.
 Първото правно основание е изведено от липса или непълнота на мотивите, доколкото във второто си решение от 17 януари 2012 г. Комисията нито разгледала, нито взела отношение по данните, които жалбоподателите ѝ предоставили след решението от 15 декември 2011 г.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на правото на защита, доколкото Комисията се основала на информация, която получила от люксембургските власти, без да я предоставя на жалбоподателите преди приемането на решението от 15 декември 2011 г.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация, тъй като в първото си решение Комисията се позовала на документи, без да поиска становището на жалбоподателите по тях, а с второто решение потвърдила първото, без да вземе отношение по новите данни, които жалбоподателите представили междувременно.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото Комисията не приела мярката, която създава най-малко ограничения за жалбоподателите, като им забранила да участват в ограничената процедура за възлагане на рамков договор, с мотива че предоставената информация за люксембургското дружество Flying Group не била точна, достоверна и пълна, въпреки че релевантната и пряко свързана с предмета на поръчката информация била предадена своевременно.
 5.
 Петото правно основание е изведено от нарушение на член 89 от Финансовия регламент (2) и на член 135 от Регламента за прилагането на Финансовия регламент (3), доколкото Европейската комисия изискала от жалбоподателите да ѝ предоставят информация за люксембургското им дружество без пряка връзка с предмета на поръчката, който се отнася единствено до въздушния транспорт с начална точка Брюксел.
 (1) ОВ 2011/S 192-312059.
 (2) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).
 (3) Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/38
 Жалба, подадена на 14 октомври 2009 г. — Goodyear Dunlop Tyres UK/СХВП — Sportfive (QUALIFIER)
 (Дело T-424/09)
 2009/C 312/63
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представител: M. Graf, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sportfive GmbH & Co. KG (Кьолн, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 август 2009 г. по преписка R 1291/2008-4,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „QUALIFIER“ за стоки от клас 12 (заявка No 4 877 262)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Sportfive GmbH & Co. KG
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка на Общността No 4 017 836 и германската словна марка No 30 415 017.1 „Qualifiers 2006“, германската словна/фигуративна марка No 30 414 610.2 „2006 QUALIFIERS“, германската словна марка No 30 515 033.2 „Qualifiers 2008“, както и германската словна/фигуративна марка No 30 565 616.3 „2008 QUALIFIERS“, като заявките за всички тези марки се отнасят по-конкретно до клас 12
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/8
 Иск, предявен на 11 юни 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-321/13)
 (2013/C 226/15)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и N. Yerrell)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни мерки за транспониране на Директива 2010/61/ЕС на Комисията от 2 септември 2010 година за първоначално изменение с цел привеждане в съответствие с научно-техническия прогрес на приложенията към Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно вътрешния превоз на опасни товари (1) или във всеки случай, като не ги е съобщило на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 2, параграф 1 от посочената директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2010/61/ЕС на Комисията от 2 септември 2010 г. е изтекъл на 30 юни 2011 г.
 (1) ОВ L 233, стр. 27.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/46
 Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — NICO/Съвет
 (Дело T-371/14) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката))
 (2016/C 027/56)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Пули, Швейцария) (представители: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta и N. Pilkington, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и I. Rodios)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Съвета, съдържащо се в писмото му от 14 март 2014 г., съгласно което наименованието на жалбоподателя е оставено в списъците на лица и образувания, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, които списъци се съдържат в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), изменено с Решение 2012/635/ОВППС та Съвета от 15 октомври 2012 година (ОВ L 282, стр. 58), и в приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), прилаган съгласно Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година (ОВ L 282, стр. 16)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 261, 11.8.2014 г.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/25
 Жалба, подадена на 23 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-141/11)
 2012/C 65/50
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията по отношение на искането на жалбоподателя да получи неизплатени възнаграждения, дължими за месеците септември—декември 2010 г. и за януари 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени всяко от следните пет решения за отхвърляне от страна на Комисията или за които при всички положения тя е отговорна, независимо дали става въпрос за частично или пълно отхвърляне, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в следните пет искания: 1.a) решение за отхвърляне на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 5 октомври 2010 г.; l.б) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 2 ноември 2010 г.; 1.в) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 6 декември 2010 г.; 1.г) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 3 януари 2011 г.; 1.д) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на претенциите на жалбоподателя, съдържащи се в искането, подадено до ОН на 3 февруари 2011 г.;
 —
 да се обяви за несъществуваща ex lege — доколкото е необходимо — записката от 28 февруари 2011 г. с номер Ares(2011) 217354;
 —
 да се отмени всяко от следните пет решения за отхвърляне на Комисията или за които при всички положения тя е отговорна, на административните жалби, подадени от жалбоподателя, независимо дали става въпрос за частично или пълно отхвърляне: 3.a) решение за отхвърляне на административната жалба от 26 април 2011 г., подадена срещу решението за отхвърляне на искането от 5 октомври 2010 г.; 3.б) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 23 май 2011 г.; 3.в) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 20 юни 2011 г.; 3.г) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 24 юни 2011 г.; 3.д) решение за отхвърляне, независимо дали частично или пълно, на административната жалба от 23 юли 2011 г.,
 —
 да се отмени записка No HR.D.21MB/ac Ares(2011) 941139 от 8 август 2011 г.,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/65
 Жалба, подадена на 8 октомври 2007 г. — Tomas/Парламент
 (Дело F-116/07)
 (2008/C 64/107)
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Stanislovas Tomas (Kerkrade, Нидерландия) (представител: M. Michalauskas, advokato)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищеца
 —
 да бъде отменено решението на Органа по назначаване за уволнение на жалбоподателя, ако не е отменено с решението за отхвърляне на неговата жалба или да бъде отменено решението за отхвърляне на жалбата, ако то не отменя решението за уволнение,
 —
 да бъде осъден ответникът да заплати на жалбоподателя сумата 125 000 EUR като обезщетение за неимуществени и имуществени вреди, претърпени от жалбоподателя,
 —
 да бъде осъден ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска, от една страна, отмяна на решението, с което Органът по назначаване решава да го уволни, а от друга страна, обезщетение за претърпените вреди. В подкрепа на жалбата си той сочи злоупотреба със служебно положение от страна на Органа по назначаване, нарушаване на няколко разпоредби от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и нарушаване на член 19 от Европейския кодекс за добро поведение на администрацията, нарушаване на принципите за зачитане на правото на защита и за доброто управление и нарушаване на задължението за полагане на дължимата грижа от страна на Парламента.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/19
 Жалба, подадена на 8 юни 2009 г. от ArcelorMittal Luxembourg SA срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 31 март 2009 г. по дело T-405/06, ArcelorMittal Luxembourg и др./Комисия
 (Дело C-201/09 P)
 2009/C 205/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ArcelorMittal Luxembourg SA, по-рано известно като Arcelor Luxembourg SA (представител: A. Vandencasteele, avocat)
 Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, ArcelorMittal Belval & Differdange, по-рано известно като Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, по-рано известно като Arcelor International SA
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Първоинстанционния съд по дело T-405/06, доколкото с него се потвърждава по отношение на ArcelorMittal Luxembourg SA Решение C (2006) 5342 на Комисията от 8 ноември 2006 година относно производство съгласно член 65 [ВС] във връзка със споразумения и съгласувани практики, в които участват европейските производители на греди (преписка COMP/F/38.907 — Стоманени греди);
 —
 да се осъди ответната страна по жалбата да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква четири правни основания.
 С първото си правно основание, което се състои от две части, жалбоподателят изтъква, от една страна, че Първоинстанционният съд е нарушил член 97 ВС и е допуснал злоупотреба с власт като е наложил прилагането на член 65 ВС след изтичане на срока на действие на Договора за ЕОВС на 23 юли 2002 г. Задължението на институциите да развият непротиворечиво тълкуване на различните договори обаче в никакъв случай не обосновавало запазването в общностния правен ред на разпоредби от договор след неговия краен срок.
 В рамките на втората част от същото правно основание жалбоподателят поддържа, от друга страна, че Първоинстанционният съд е нарушил Регламент No1/2003 (1) и е допуснал злоупотреба с власт като е основал компетентността на Комисията за приемане на решение за прилагането на член 65 ВС върху регламент, с който са ѝ възложени единствено правомощия по изпълнението на членове 81 и 82 ЕО. Приет след изтичането на срока на действие на Договора за ЕОВС единствено по силата на Договора за ЕО, посоченият регламент всъщност не би могъл да възложи на Комисията никаква компетентност за санкциониране на нарушение на член 65 ВС, без същевременно да наруши Договора за ЕОВС и правилата за йерархия на нормите.
 С второто си правно основание, което се състои от три части жалбоподателят изтъква нарушение от Първоинстанционния съд на принципа за индивидуализиране на наказанията и санкциите, на практиката на Съда в областта на вменимостта, на силата на пресъдено нещо и на правилото за йерархия на нормите, доколкото тази юрисдикция признавала на Комисията правото да вмени на дружество отговорността за антиконкурентна практика на друго дружество от групата, без първото да е участвало в нея. Нито обстоятелството, че тъй като принадлежат към една и съща група различните разглеждани дружества представляват едно-единствено икономическо образувание, нито обстоятелството, че дружеството майка контролира изцяло своето дъщерно дружество, автор на неправомерното поведение, нито дори решаващото влияние на дружеството майка върху неговото дъщерно дружество, не били достатъчни да докажат участието на жалбоподателя в нарушението и следователно не можели да обосноват вменяването на поведението на дъщерното дружество на дружеството майка.
 С третото си правно основание жалбоподателят изтъква погрешното прилагане от Първоинстанционния съд на правилата относно погасяване по давност на преследването и нарушението на принципа на пресъдено нещо, доколкото в своето решение Първоинстанционният съд му противопоставил прекъсващи давността действия, а от първоначалното решение на Комисията, прието през 1994 г., ясно произтичало, че жалбоподателят бил изрично посочен като неучаствал в нарушението.
 Накрая, с четвъртото си правно основание жалбоподателят изтъква, че решението на Първоинстанционния съд е нарушило неговото право на защита, тъй като то е опорочено от липса на мотиви относно особено голямата продължителност на производството, довела до неговата невъзможност да представи още доказателства, необходими за оборването на презумпцията за отговорност, възприета спрямо него. Нещо повече, решението на Първоинстанционния съд нарушавало силата на пресъдено нещо, с която се ползвало Решението от 2 октомври 2003 г. (C-176/99 P, ARBED/Комисия), което налагало отмяната на решението на Комисията в частта му, отнасяща се до жалбоподателя.
 (1) Регламент No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО]от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 22.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/16
 Жалба, подадена на 3 август 2007 г. от Alessandro Lofaro срещу определението постановено на 24 май 2007 г. от Съда на публичната служба по присъединени дела F-27/06 и F-75/06, Lofaro/Комисия
 (Дело T-293/07 P)
 (2007/C 223/27)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alessandro Lofaro (Лисабон, Португалия) (представител: J.-L. Laffineur, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да бъде приета жалбата за допустима и основателна и на това основание,
 —
 да бъде отменено определението на Съда на публичната служба по дело F 27/06 и по дело F-75/06 постановено на 24 май 2007 г.,
 —
 да бъде разгледан спорът по същество и да бъде уважена първоначалната искова молба на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В жалбата си жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба е допуснал грешки при прилагане на правото, при тълкуването, което е направил на член 90, параграф 2 от Правилника за публичната служба, по-конкретно, що се отнася до срока за подаване на жалбата и датата, която трябва да се счита за дата на изтичането на този срок. Жалбоподателят твърди, че тълкуването направено от Съда на публичната служба нарушава общите принципи на общностното право, като принципа на правната сигурност, на недискриминацията и на пропорционалността, както и правата на жалбоподателя. Той поддържа, наред с това, че Съдът на публичната служба не е разгледал всички правни основания изложени от него в исковете му и че по тази причина, определението е опорочено поради непълни и неправилни мотиви.


text:
 20.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/4
 Преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Versailles (Франция), постъпило на 13 август 2014 г. — Groupe Steria SCA/Ministère des finances et des comptes publics
 (Дело C-386/14)
 2014/C 372/07
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative d'appel de Versailles
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Groupe Steria SCA
 Ответник: Ministère des finances et des comptes publics
 Преюдициалeн въпрос
 Трябва ли член 43 от Договора за ЕО, понастоящем член 49 от ДФЕС, който се отнася до свободата на установяване, да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателството относно френския режим на данъчна консолидация да предоставя на консолидиращото дружество майка неутрализиране на повторното включване на пропорционалната част разходи и разноски, определена твърдо в размер на 5 % от нетната сума на получаваните от него дивиденти единствено от местните дружества, които са част от консолидирането, при положение че такова право му се отказва, по силата на това законодателство, за дивидентите, които му се разпределят от установените в друга държава членка негови дъщерни дружества, които, ако бяха местни, обективно щяха да отговарят на условията за участие в консолидирането, по избор?


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/44
 Жалба, подадена на 26 май 2010 г. — Vuitton Malletier/СХВП — Friis Group International (Изображение на заключващо устройство)
 (Дело T-237/10)
 ()
 2010/C 209/68
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier SA (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto и E. Gavuzzi, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Friis Group International ApS (Копенхаген, Дания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 24 февруари 2010 г. по преписка R 1590/2008-1, с което се обявява недействителността на марка на Общността No 3693116 за стоки от класове 9, 14 и 18,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски и
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските, включително направените от жалбоподателя в производството през апелативния състав и пред отдела по заличаването, в случай че тя встъпи в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, изобразяваща заключващо устройство, за стоки от класове 9, 14, 18 и 25 — Заявка за марка на Общността No 3693116
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: страната, която иска обявяване на недействителността, основава искането си на абсолютните основания за отказ, предвидени в член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета
 Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване на недействителност на марката на Общността
 Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата
 Изложени правни основания: жалбоподателят изтъква две правни основания в подкрепа на жалбата си
 С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че оспорваното решение нарушава член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно установява, че разпоредбата на този член е приложима към оспорваната марка на Общността по отношение на стоките от класове 9, 14 и 18. По-специално апелативният състав: (i) погрешно разглежда въпроса относно отличителния характер на оспорваната марка на Общността по начин, който предполага, че марката се състои от формата на обозначените с нея стоки, и (ii) погрешно установява липса на присъщ отличителен характер.
 С второто си правно основание жалбоподателят твърди, че оспорваното решение нарушава член 52, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно установява, че разпоредбата на този член не е приложима в настоящия случай.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/14
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 14 септември 2012 г. — Wikom Elektrik GmbH/VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH
 (Дело C-416/12)
 2012/C 379/23
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wikom Elektrik GmbH
 Ответник: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH
 Преюдициални въпроси
 Понятието за публично разгласяване по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29 (1) обхваща ли препредаването по кабел на излъчено произведение, когато оригиналното предаване може да се приема и по безжичен път в зоната му на разпространение, произведението се препредава на притежателите на приемници, които получават сигнала индивидуално или в тяхното частно и семейно обкръжение, и препредаването се извършва със стопанска цел от друг оператор, а не от първоначалната радио- или телевизионна организация?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/25
 Жалба, подадена на 27 април 2016 г. от Industrias Químicas del Vallés, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 16 февруари 2016 г. по дело T-296/15, Industrias Químicas del Vallés/Комисия
 (Дело C-244/16 P)
 (2016/C 260/32)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Industrias Químicas del Vallés, S.A (представители: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert, abogadas)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени определението на Общия съд на Европейския съюз от 16 февруари 2016 г. по дело T-296/15, Industrias Químicas del Vallés, S.A. (IQV) срещу Европейската комисия.
 —
 да се обяви за допустима жалбата на IQV за отмяна на Регламент за изпълнение No 2015/408 (1) на Комисията.
 —
 да се върне делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе той по същество по дело T-296/15.
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 (i)
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел в обжалваното определение, че обжалваният регламент е подзаконов акт, който включва мерки за изпълнение по смисъла на член 263, четвърта алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 (ii)
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел в обжалваното определение, че недопустимостта на жалбата на IQV срещу обжалвания регламент не лишава IQV от правото му на ефективна правна защита.
 (iii)
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел в обжалваното определение, че IQV не е лично засегнато от обжалвания регламент.
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/408 на Комисията от 11 март 2015 година за прилагането на член 80, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за установяване на списък на кандидати за замяна (ОВ L 67, 2015 г., стр. 18).


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/25
 Жалба, подадена на 29 юли 2008 г. — Nijs/Сметна палата
 (Дело F-64/08)
 (2008/C 247/52)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представители: F. Rollinger и A. Hertzog, avocats)
 Ответник: Европейска сметна палата
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Сметната палата, с което се назначава оценител и контролиращ оценител на жалбоподателя и искане за поправяне на претърпяната вреда вследствие на приемането на това решение.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на генералния секретар на Сметната палата да назначи директора на дирекция „Писмени преводи“ като оценител на жалбоподателя, а самият той да бъде негов контролиращ оценител;
 —
 да се осъди Сметната палата да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди в размер на 25 000 EUR;
 —
 да се осъди Европейската сметна палата да заплати съдебните разноски.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/21
 Решение на Общия съд от 13 ноември 2014 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-481/11) (1)
 ((Земеделие - Обща организация на пазарите - Сектор на плодовете и зеленчуците - Цитрусови плодове - Жалба за отмяна - Потвърждаващ акт - Нови и съществени факти - Допустимост - Условия за търговия - Разпоредби относно маркировката - Посочване на консервантите или на други химични вещества, използвани при третиране след прибиране на реколтата - Препоръки относно стандартите, приети в рамките на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации))
 (2015/C 007/27)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González, abogado del Estado)
 Ответник: Европейска комисия (представители: I. Galindo Martin, B. Schima и K. Skelly)
 Предмет
 Искане за отмяна на разпоредбата на част Б 2, раздел VI Г, пето тире от приложение I към Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (ОВ L 157, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 319, 29.10.2011 г.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/53
 Жалба, подадена на 12 май 2009 г. — Galileo International Technology/СХВП — Residencias Universitarias (GALILEO)
 (Дело T-188/09)
 2009/C 180/98
 Език, на който е подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Барбадос) (представители: M. Blair и K. Gilbert, Solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Residencias Universitarias, SA (Валенсия, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 февруари 2009 г. по преписка R 471/2005-4 и
 —
 да се осъдят СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят собствените си разноски, както и тези, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „GALILEO“ за стоки и услуги от класове 9, 39, 41 и 42
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрации като испанска марка на фигуративната марка „GALILEO GALILEI“ за услуги съответно от класове 39, 41 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета) поради това, че като не е върнал преписката на отдела по спорове, апелативният състав е допуснал процесуално нарушение по член 63, параграф 2 от Регламент No 40/94 на Съвета (понастоящем член 65, параграф 2 от Регламент No 207/2009 на Съвета); нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета поради това, че апелативният състав не е направил надлежна преценка за вероятността от объркване и неправилно е заключил, че жалбоподателят изобщо не е привел доводи срещу мотивите на отдела по споровете по този въпрос; апелативният състав е сгрешил в преценката си за сходството и за вероятността от объркване на съответните марки и не е обосновал надлежно изводите си.


text:
 7.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/76
 Жалба, подадена на 16 юни 2015 г. — Ocean Capital Administration a.O./Съвет
 (Дело T-332/15)
 (2015/C 294/91)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ocean Capital Administration GmbH (Хамбург, Германия), First Ocean Administration GmbH (Хамбург), First Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Second Ocean Administration GmbH (Хамбург), Second Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Third Ocean Administration GmbH (Хамбург), Third Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Fourth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Fifth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Sixth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Seventh Ocean Administration GmbH (Хамбург), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Eighth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Ninth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Tenth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eleventh Ocean Administration GmbH (Хамбург), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Twelfth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Хамбург), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Хамбург), IRISL Maritime Training Institute (Техеран, Иран), Kheibar Co. (Техеран), Kish Shipping Line Manning Co. (остров Киш, Иран) (представители: P. Moser, QC, E. Metcalfe, Barrister, и M. Taher, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви за неприложимо Решение 2013/497/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) No 971/2013 на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 272, стp. 1), въз основа на възражението за незаконосъобразност;
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2015/556 на Съвета от 7 април 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета (OВ L 92, стp. 101) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/549 на Съвета от 7 април 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 92, стp. 12), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателите;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е за незаконосъобразност на основание член 277 ДФЕС, с искане за обявяване за неприложимо на Решение 2013/497/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) No 971/2013 на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 272, стp. 1).
 Жалбоподателите посочват, че приетите с посочените решение и регламент критерии, първо, страдат от липса на правилно правно основание, второ, липса на правилно фактическо основание, доколкото Общият съд е приел в решението си по дело T-489/10, IRISL/Съвет, ECLI:EU:T:2013:453, че Islamic Republic of Iran Shipping Lines (наричано по-нататък „IRISL“) не е нарушило ограничителните мерки, наложени от Съвета за сигурност, трето, нарушение на правото на жалбоподателите на ефективни правни средства за защита и принципите ne bis in idem и res judicata, четвърто, дискриминира необосновано или непропорционално правни субекти поради това, че са притежавани или контролирани от IRISL, пето, нарушава правото на жалбоподателите на защита, шесто, нарушава необосновано или непропорционално други основни права на жалбоподателите, включително и правото им на собственост, свободата на стопанска инициатива и правото им на защита на доброто име и, седмо, представляват злоупотреба с власт от Съвета, доколкото той просто е наложил отново същите ограничителни мерки спрямо жалбоподателите, заобикаляйки задължителното решение на Общия съд.
 2.
 Второто правно основание е искане за отмяна по силата на член 263 ДФЕС на Решение (ОВППС) 2015/556 на Съвета от 7 април 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета (OВ L 92, стp. 101) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/549 на Съвета от 7 април 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 92, стp. 12), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателите.
 Жалбоподателите изтъкват, че посочените решение и регламент страдат, първо, от липсата на правилно правно основание, второ, съдържат явни грешки в преценката, трето, липсва им достатъчно фактическо основание, четвърто, нарушават правото на жалбоподателя на защита и правото им да се запознаят с мотивите, пето, нарушават правото на жалбоподателите на ефективни средства за правна защита, принципа ne bis in idem и общия принцип на оправданите правни очаквания и, шесто, нарушават необосновано или непропорционално основни права на жалбоподателите, по-специално правото им на собственост и свободата на стопанска инициатива.


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/24
 Жалба, подадена на 2 август 2010 г. — Fürstlich Castell’sches Domänenamt/СХВП — Castel Frères (CASTEL)
 (Дело T-320/10)
 ()
 2010/C 260/33
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Fürstlich Castell’sches Domänenamt, Albrecht Fürst zu Castell-Castell (Castell, Германия) (представители: R. Kunze, Solicitor, G. Würtenberger и T. Wittmann, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Castel Frères SA (Blanquefort, Франция)
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 май 2010 г. по преписка R 962/2009-2,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „CASTEL“ за стоки от клас 33 — регистрирана като марка на Общността под No 2 678 167
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: страната, която иска обявяване на недействителността основава искането си на абсолютни основания за отказ по смисъла на член 7 Регламент (ЕО) на Съвета No 207/2009
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7 от Регламент на Съвета No 207/2009, тъй като апелативният състав: (i) от една страна правилно приема, че „Castell“ е признато наименование за произход за вино, но от друга страна неправилно приема, че оспорената марка „CASTEL“ видимо се различава от „Castell“ и поради това приема, че оспорената марка може да бъде регистрирана, (ii) като твърди, че „CASTEL“ е дума, която обикновено се използва за „замък“ във винарската промишленост, не прави извода, че „CASTEL“ не може да бъде регистрирана; нарушение на членове 63, 64, 75 и 76 от Регламент на Съвета No 207/2009, тъй като апелативният състав не преценил правилно изложените факти и доводи; нарушение на член 65 от Регламент на Съвета No 207/2009, тъй като апелативният състав действал ultra vires като обосновал решението си с „мирно съвместно съществуване“, независимо че тази доктрина очевидно не намира приложение при регистрация на търговска марка.


text:
 3.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 388/18
 Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. — Ackermann Saatzucht и др./Парламент и Съвет
 (Дело T-559/14)
 2014/C 388/22
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG (Ирлбах, Германия), Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG (Хоенмокер, Германия); Deutsche Saatveredelung AG (Липстат, Германия); Ernst Benary, Samenzucht GmbH, (Хан. Мюнден, Германия); Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH (Остехофен, Германия); Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG (Клептов, Германия); Klemm + Sohn GmbH & Co. KG (Щутгарт, Германия); KWS Saat AG (Айнбек, Германия); Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG (Хоенлит, Германия); Nordsaat Saatzuchts GmbH (Халберстат, Германия); Peter Franck-Oberaspach (Швабиш Хал, Германия); P.H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH (Грундхоф, Германия); Saatzucht Streng — Engelen GmbH & Co. KG (Уфенхайм, Германия); Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия); Strube Research GmbH & Co. KG (Зьолинген, Германия); Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR (Зюдлон-Одинг, Германия) и W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (Леополдшохе, Германия) (представители: P. de Jong, P. Vlaemminck и B. Van Vooren, lawyers)
 Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за отмяна за допустима,
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 511/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно мерките за спазване от ползвателите, произтичащи от Протокола от Нагоя за достъпа до генетични ресурси и справедливата и равноправна подялба на ползите, произтичащи от тяхното използване в Съюза (ОВ L 150, стр. 59), и
 —
 да осъди Европейския парламент и Съвета да заплатят съдебните разноски..
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват пет основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че ЕС е договаряща страна по Международната конвенция за защита на новите сортове растения, въведена в ЕС с Регламента относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1). Член 15, буква в) от този регламент признава т. нар. изключение в полза на селекционерите, а именно, че приложното поле на правната закрила на Общността на сортовете растения не обхваща „действията, извършвани с цел създаването или откриването и развитието на други сортове“. Обжалваният акт е тежко ограничение на изключението в полза на селекционерите, като по този начин нарушава правнообвързващо международно задължение на ЕС с директен ефект. Освен това изключението в полза на селекционерите е признато в член 27 от Споразумението относно единен патентен съд (СЕПС). Въпреки че ЕС не е страна по това споразумение, обжалваният акт по същество изисква държавите членки да нарушат международните си задължения, произтичащи от СЕПС.
 2.
 С второто основание се твърди, че като договаряща страна по Конвенцията за биологично разнообразие и съгласно член 3, параграф 5 ДЕС Европейският съюз е длъжен да подкрепя опазването на биологичното разнообразие на планетата. Обжалваният регламент ще има значително обезсърчаващо въздействие върху всички усилия, отнасящи се до закрилата на растителното биологично разнообразие, като по този начин засяга това международно задължение.
 3.
 С третото основание се твърди, че обжалваният акт се основава единствено на член 192, параграф 1 ДФЕС. Съгласно утвърдената съдебна практика правното основание на даден акт трябва да се основава на обективни критерии, които да могат да бъдат предмет на съдебен контрол. Доколкото актът има за цел да уреди мерки за спазване от ползвателите във вътрешния пазар на ЕС, регламентът е трябвало да се основе на член 114 ДФЕС. Изборът на правно основание има последици за определяне на съдържанието на акта, тъй като целите, за които могат да се използват правните основания, са напълно различни, като така засяга в значителна степен законодателния процес.
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че регламентът явно нарушава принципа на пропорционалност, установен в член 5, параграф 4 ДЕС, тъй като: първо, в оценката на въздействието липсва връзка между количествените данни и изводите, основани само на доводи „относно качеството“; второ, той очевидно не отчита, че растениевъдният сектор е сериозно и отчетливо повлиян предвид факта, че генетичните ресурси са самата същност на сектора, а не само вторична част от неговите дейности; трето, регламентът налага очевидно несъразмерни ограничения на член 16 от Хартата на ЕС; четвърто, той налага de facto нескончаемо задължение на растениевъдния сектор да регистрира и съхранява данни за своите дейности; накрая, налице са по-малко ограничителни мерки, както е видно от „Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие“.
 5.
 С петото основание се твърди, че обжалваният регламент създава явно положение на правна несигурност за растениевъдите, тъй като: първо, приложното му поле зависи от това дали държавите избират да упражнят суверенитет върху генетичните ресурси; второ, той се базира на свободни определения, които не позволяват да се установи дали генетичните ресурси се считат за „използвани“; трето, отчита се, че неговото свободно тълкуване води до възможно de facto ретроактивно прилагане, накрая, отчита се, че разработването на най-добри практики само „може“ да намали риска ползвателите, които са подчинени на обжалвания акт, да не спазват задълженията си.
 (1) Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197)


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/40
 Жалба, подадена на 11 август 2008 г. — Stichting Natuur en Milieu и Pesticide Action Network Europe/Комисия
 (Дело T-338/08)
 (2008/C 301/69)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Нидерландия) и Pesticide Action Network Europe (Лондон, Обединено кралство) (представители: B. Kloostra, advocaat и A. van den Biesen, advocaat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят решенията на Комисията от 1 юли 2008 г. адресирани до жалбоподателите;
 —
 да се разпореди на Комисията впоследствие да прецени по същество исканията за вътрешно преразглеждане;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат от Комисията преразглеждане на Регламент No 149/2008 (1) в съответствие с дял IV на Регламент No 1367/2006 (2). С писма от 1 юли 2008 г. Комисията обявява тези искания за недопустими въз основа на това, че обжалваният регламент не може да се счита за акт с индивидуално действие, нито за съвкупност от отделни мерки.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват на първо място, че Регламент No 149/2008 обхваща съвкупност от решения. Жалбоподателите твърдят, че Регламент No 149/2008 се прилага за тясно ограничена, предварително определена група от продукти и активни вещества.
 В тази връзка те се позовават също на съдържанието на Регламент No 396/2005 (3). Съгласно член 6 от този регламент отделно заявление за модифициране можело да бъде подадено за всяка установена максимално допустима граница на остатъчни вещества. Тази възможност била предоставена и на гражданските организации, които подобно на жалбоподателите имат интерес към свързаните със здравето въпроси. Ето защо решението относно такова заявление трябва да бъде решение, което има конкретно действие по отношение на определен продукт или активно вещество. Според жалбоподателите същото важи и за установената съгласно Регламент No 149/2008 максимално допустима граница на остатъчни вещества.
 При условията на евентуалност, жалбоподателите изтъкват, че Регламент No 149/2008 се отнася до решение, което попада в обхвата на член 6, параграф 1 от Орхуската конвенция (4). Всъщност според жалбоподателите той е свързан с решение, което ги засяга пряко и лично съгласно изискванията на член 230, четвърта алинея EО.
 (1) Регламент (ЕО) No 149/2008 на Комисията от 29 януари 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета чрез въвеждане на приложения II, III и IV, определящи максимално допустимите граници на остатъчни вещества за продукти, обхванати от приложение I към него (ОВ L 58, стp. 1).
 (2) Регламент (EО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 г. относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до нформация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стp. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 (3) Регламент (EО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 70, 2005 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 63, стр. 55).
 (4) Конвенция за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда — декларации (ОВ L 124, 2005 г., стp. 4).


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/9
 Решение на Съда (седми състав) от 29 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
 (Дело C-551/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/68/ЕО - Самостоятелна презастрахователна дейност - Започване и извършване - Предхождащи директивата национални разпоредби - Липса на съобщаване или липса на транспониране в определения срок)
 2009/C 312/14
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и M. Kaduczak)
 Ответник: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 година относно презастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 92/49/ЕИО на Съвета, както и на Директиви 98/78/ЕО и 2002/83/ЕО (ОВ L 323, 9.12.2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 224)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в определения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 година относно презастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 92/49/ЕИО на Съвета, както и на Директиви 98/78/ЕО и 2002/83/ЕО, и като не е съобщила на Комисията на Европейските общности текста на националните разпоредби, приети в уредената с тази директива област, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива, и по-специално по член 64 от нея.
 2.
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.