text:
 28.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/25
 Жалба, подадена на 30 май 2014 г. — Al Naggar/Съвет
 (Дело T-375/14)
 2014/C 245/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Кайро, Египет) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe и A. Yehia, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени Решение 2014/153, доколкото продължава до 22 март 2015 г. ограничителните мерки срещу жалбоподателката, която е посочена в Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателката излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 1 от Решение 2011/172 (1), доколкото самата жалбоподателка не е била призната, нито дори идентифицирана, като отговорна за присвояване на публични средства, а била засегната от ограничителните мерки само поради факта, че е съпруга на Ahmed Abdelaziz Ezz („г-н Ezz“).
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 6 ДЕС, разглеждан във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото Решение 2014/153 (2) почивало погрешно на необоримата презумпция, че не съществува опасност от нарушение на основните права на жалбоподателката във водените срещу нея производства в Египет.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 7, 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото Решение 2014/153 водело до непропорционално ограничаване на правото на личен живот, на правото на собственост и на свободата на стопанска инициатива на жалбоподателката.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на членове 41, 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото в Решение 2014/153 не били изложени адекватни и достатъчни мотиви и то било прието в нарушение на правото на жалбоподателката да бъде изслушана.
 5.
 Петото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото (i) жалбоподателката не е била обект на каквото и да е съдебно разследване на основание присвояване на публични средства; (ii) действията на г-н Ezz представлявали нормално поведение в деловия свят и поради това не можели да се считат като присвояване на публични средства и (ii) към момента на приемането на Решение 2014/153, Съветът не бил взел предвид факта, че три години след приемането на първите мерки, правното положение на г-н Ezz ще продължи да бъде най-малкото несигурно.
 (1) Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63).
 (2) Решение 2014/153/ОВППС на Съвета от 20 март 2014 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 85, стр. 9).


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/39
 Определение на председателя на Общия съд от 23 май 2016 г. — Pari Pharma/ЕМА
 (Дело T-235/15 R)
 ((Обезпечително производство - Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, държани от EMA, във връзка с информация, представена от предприятие, по повод заявление за разрешение за търговия за лекарствен продукт - Определение, с което се допуска спиране на изпълнението на решението за предоставяне на достъп до документите на трето лице - Молба за отмяна - Липса на промяна на обстоятелствата - Член 159 от Процедурния правилник на Общия съд))
 (2016/C 260/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Молител: Pari Pharma GmbH (Щарнберг, Германия) (представители: M. Epping и W. Rehmann, адвокати)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕМА) (представители: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov и S. Marino)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Обединено кралство) (представител: C. Schoonderbeek, адвокат)
 Предмет
 Молба на основание член 159 от Процедурния правилник на Общия съд, с която се иска отмяна на определението от 1 септември 2015 г., Pari Pharma/EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587), с което е допуснато спиране на изпълнението на Решение EMA/271043/2015 на EMA от 24 април 2015 г., с което по силата на Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) се предоставя на трето лице достъп до определени документи, съдържащи информация, предоставена по повод заявление за разрешение за търговия за лекарствения продукт Vantobra
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за отмяна на определението от 1 септември 2015 г., Pari Pharma/EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587).
 2)
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/34
 Жалба, подадена на 28 януари 2016 г. — Cyprus Turkish Chamber of Industry и др./Комисия
 (Дело T-41/16)
 (2016/C 118/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Никозия, Кипър), Animal Breeders Association (Никозия), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Никозия), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Никозия) и Fatma Garanti (Гюзелюрт, Кипър) (представители: B. O’Connor, Solicitor, S. Gubel и E. Bertolotto, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение Ares(2015)5171539 на Комисията от 18 ноември 2015г. и Решение Ares(2016)220922 на Комисията oт 15 януари 2016 г. във връзка с производствата по възражение относно заявленията за регистрация на „ΧΑΛΛΟΥΜΙ“ (HALLOUMI)/„HELLIM“ (ΠΟΠ) (CY-PDO-0005-01243);
 —
 да обяви членове 49, 50, 51 и 52 oт Регламент (ЕС) No 1151/2012 за незаконосъобразни и неприложими в разглеждания случай, доколкото те не предвиждат система, осигуряваща спазване на основните права на жалбоподателите;
 —
 да осъди Комисията да заплати разноските в производството.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите излагат три основания за обжалване.
 1.
 Първо, оспорените решения на Комисията са незаконосъобразни, доколкото те изключват жалбоподателите от производството за регистрация на Halloumi/Hellim като защитеното наименование за произход в Европейския съюз.
 2.
 Второ, оспорените решения на Комисията са незаконосъобразни, доколкото те нарушават принципа на равно третиране и недопускане на дискриминация.
 3.
 Трето, членове 49, 50, 51 и 52 oт Регламент (ЕС) No 1151/2012 (1) са незаконосъобразни и следва да бъдат обявени за неприложими, доколкото те не предвиждат система, осигуряваща спазване на основните права на жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1)


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/22
 Жалба, подадена на 14 декември 2015 г. — ICA Laboratories и др./Комисия
 (Дело T-732/15)
 (2016/C 078/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ICA Laboratories Close Corp. (Сенчъри Сити, Южна Африка), ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Сенчъри Сити), ICA Developments (Proprietary) Ltd (Сенчъри Сити) (представители: K. Van Maldegem и R. Crespi, адвокати, и P. Sellar, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени Регламент (ЕС) 2015/1910 на Комисията от 21 октомври 2015 година за изменение на приложения III и V към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за гуазатин във или върху определени продукти (1) и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите твърдят, че с приемането на Регламент (ЕС) 2015/1910, налагащ максимално допустима стойност от 0,05 mg/kg за активното вещество гуазатин във или върху определени продукти, Комисията допуска нарушения на правото на Европейския съюз и не се съобразява с общи принципи на това право.
 1.
 Първо твърдят, че Комисията действа в разрез с оправданите правни очаквания на южноамериканското правителство и на жалбоподателите и нарушава правнообвързващи правила по Регламент (ЕС) No 396/2005 (2), като не взема предвид наличната научна и техническа информация.
 2.
 Второ твърдят, че когато се позовава на две становища на Европейския орган за безопасност на храните, Комисията допуска поредица от явни грешки в преценката, видни от съдържанието на тези становища.
 3.
 Трето твърдят, че Комисията нарушава правото на защита на жалбоподателите. Комисията се обосновала със съществуващи според нея опасения в научните среди; данни за такива опасения обаче нямало нито в оспорвания регламент, нито в документите, на които се основава същият.
 4.
 Четвърто твърдят, че оспорваният регламент е непропорционален. Комисията избрала най-обременителната мярка, когато можела да вземе други, по-подходящи мерки.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1910 на Комисията от 21 октомври 2015 година за изменение на приложения III и V към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за гуазатин във или върху определени продукти (OB L 280, 2015 г., стр. 2)
 (2) Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 година относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (OB L 70, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 63, стр. 55).


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/26
 Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — Sky Deutschland и Sky Deutschland Fernsehen/Комисия
 (Дело T-626/11)
 2012/C 49/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Sky Deutschland AG (Унтерфьоринг, Германия) и Sky Deutschland Fernsehen GmbH & Co. KG (Унтерфьоринг) (представители: A. Cordewener, F. Kutt и C. Jehke)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателите искат:
 —
 изцяло да се отмени решението на ответника от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10) — схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“),
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението поне в частта, в която не се допуска изключение от задължението за връщане на помощта по съображения за защита на оправданите правни очаквания на предприятията в положението на двамата жалбоподатели или най-малкото не се предвижда преходна уредба в полза на такива предприятия,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите по същество твърдят следното:
 —
 В обжалваното решение ответникът неправилно приема, че оздравителната клауза („Sanierungsklausel“) по член 8c, параграф 1a от германския закон за корпоративното подоходно облагане (Körperschaftsteuergesetz, наричан по-нататък „KStG“) представлява неправомерна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение жалбоподателите в частност твърдят, че ответникът неправилно приема, че режимът по член 8c, параграф 1a KStG е селективен и съставлява необосновано изключение от закрепения в член 8c, параграф 1 KStG принцип, че при определени условия данъчните загуби на дружеството не се пренасят в случай на промяна в собствеността върху капитала. Според жалбоподателите ответникът неправилно разглежда режима по член 8c, параграф 1 KStG като националната референтна система, която е меродавна при проверката за наличието на помощи.
 —
 Меродавна референтна система всъщност се явявала принципно гарантираната в германското право възможност за приспадане на загубите от предходни данъчни периоди, която била следствие от така наречения принцип на облагане на обективните нетни доходи. Според жалбоподателите оздравителната клауза по член 8c, параграф 1a KStG само потвърждава референтната система. Освен това нормата на член 8c, параграф 1 KStG не можела да се разглежда като меродавната национална референтна система и защото била противоконституционна предвид изискванията на германския Основен закон.
 —
 Режимът по член 8c, параграф 1a KStG освен това съставлявал обща мярка, която можела да се приложи в полза на всеки приключил на загуба икономически оператор и не привилегировала някоя отделна група пазарни оператори. Затова според жалбоподателите оздравителната клауза не е селективна.
 —
 Оздравителната клауза по член 8c, параграф 1a KStG била обоснована и предвид естеството и цялостната структура на германската данъчна система, тъй като тази норма ограничавала действието на предвиденото в член 8c, параграф 1 KStG ограничение за приспадането на загубите. В това отношение жалбоподателите твърдят, че първоначалната редакция на член 8c KStG била твърде широко формулирана разпоредба за предотвратяване на злоупотреби и че приетото впоследствие (и с обратна сила) изменение на тази разпоредба чрез добавянето на член 8c, параграф 1a KStG само намалило прекомерния нормативен обхват на член 8c, параграф 1 KStG и така възстановило действието на общото правило за приспадане на загубите от предходни данъчни периоди като приложима референтна система.
 —
 Накрая жалбоподателите твърдят, че имат оправдани правни очаквания, тъй като неблагоприятното решение на ответника не е можело да бъде предвидено и тъй като ответникът не е оспорвал структурно подобната по-ранна норма в старата редакция на член 8, параграф 4 KStG, нито пък сходните уредби в други държави членки.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/5
 Критерии за разпределяне на делата между съставите
 (2010/C 288/08)
 На 20 септември 2010 г. Общият съд определи в съответствие с член 12 от Процедурния правилник критериите за разпределяне на делата между съставите за периода от 20 септември 2010 г. до 31 август 2011 г., както следва:
 1.
 Непосредствено след подаването на жалбата и без да се засяга последващото прилагане на членове 14 и 51 от Процедурния правилник, делата по жалбите срещу решения на Съда на публичната служба се разпределят на състава по жалбите.
 2.
 Непосредствено след подаването на исковата молба или жалбата и без да се засяга последващото прилагане на членове 14 и 51 от Процедурния правилник, делата извън посочените в точка 1 се разпределят на съставите от трима съдии.
 Делата, посочени в настоящата точка, се разпределят между съставите съобразно три отделни списъка за ротация, изготвени в зависимост от реда на вписване на делата в секретариата:
 —
 за делата, отнасящи се до прилагане на правилата за конкуренция спрямо предприятията, на правилата относно предоставените от държавите помощи и на правилата относно мерките за търговска защита,
 —
 за делата относно правата на интелектуална собственост, посочени в член 130, параграф 1 от Процедурния правилник,
 —
 за всички останали дела.
 В рамките на тези списъци за ротация двата състава, състоящи се от четирима съдии и заседаващи в състав от трима съдии, се вземат предвид два пъти при всяка трета ротация.
 Председателят на Общия съд може да се отклони от тези списъци за ротация, за да отчете наличието на връзка между делата или да осигури равномерно разпределение на работата.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/15
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt (Германия) на 8 март 2012 г. — Magdeburger Mühlenwerke GmbH/Finanzamt Magdeburg
 (Дело C-129/12)
 2012/C 174/23
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Magdeburger Mühlenwerke GmbH
 Ответник: Finanzamt Magdeburg
 Преюдициален въпрос
 Предоставя ли Решение C(1998) 1712 на Комисията от 20 май 1998 г. (1) дискреция на германския законодател във връзка с формулирането на член 2, второ изречение, точка 4 от Investitionszulagengesetz („InvZulG 1996“) [Закон за инвестиционните субсидии от 1996 г.] в редакцията на Steuerentlastungsgesetz 1999 [Закон за данъчните облекчения от 1999 г.] от 19 декември 1998 г., съгласно който определена схема би попаднала в приложното поле на тази дискреция, ако насърчава съответните инвестиции, във връзка с които обвързващото инвестиционно решение е било взето преди изтичането на срока за прилагане на решението на Комисията или преди публикуването на предвижданите мерки в Bundessteuerblatt (BStBl) [Федерален данъчен вестник], но доставянето на обекта на инвестицията, а също определянето и изплащането на субсидията стават след това?
 (1) Решение 1999/183/ЕО на Комисията относно държавна помощ за преработката и продажбата на германски селскостопански продукти, която може да се предостави въз основа на съществуващи схеми за регионална помощ (ОВ L 60, стр. 61).


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/57
 Жалба, подадена на 21 август 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-121/15)
 (2015/C 354/69)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за длъжността по обявление COM/2014/2036, прието с мотива, че не е изпълнено условието за прекъсване на договора за срок от шест месеца преди наемането на служител, който преди това е заемал длъжност на степен AT2c, съгласно меморандум D(2005)18064 от 28 юли 2005 г. на ГД „Човешки ресурси“, както и обезщетение за твърдените имуществени и неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 22 май 2014 г., с което ГД „Човешки ресурси“ се противопоставя на назначаването на жалбоподателя,
 —
 да се отмени при необходимост решението от 14 ноември 2014 г. за отхвърляне на жалбата по административен ред,
 —
 да се присъди обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят е претърпял в резултат на тези решения, по предварителна преценка в размер на 3 26 275 EUR, заедно с индексираните лихви за забава,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/9
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Administrativo Regionale per la Lombardia на 12 юли 2007 г. — Termoraggi SpA/Comune di Monza и др.
 (Дело C-323/07)
 (2007/C 235/14)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Administrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Ищец: Termoraggi SpA
 Ответник: Comune di Monza и др.
 Преюдициални въпроси
 Може ли член 6 от Директива 92/50/ЕИО (1) от 18 юни 1992 година да се счита за приложим към въпроса, представляващ предмет на настоящото производство, и какво тълкуване следва да се даде на този член с оглед проверката на съвместимостта на оспорваните мерки с общностното законодателство, при посочените в мотивите условия?
 (1) ОВ L 209, стр. 1-24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50.


text:
 4.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/12
 Определение на председателя на Съда (четвърти състав) от 28 март 2012 г. — (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion — Франция) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-572/10) (1)
 2012/C 235/23
 Език на производството: френски
 Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/32
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — LG Display и LG Display Taiwan/Комисия
 (Дело T-128/11) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Световен пазар на екраните с течни кристали (LCD) - Споразумения и съгласувани практики в областта на цените и на производствените мощности - Вътрешни продажби - Право на защита - Глоби - Частично освобождаване от глобата - Едно и също продължавано нарушение - Принцип „ne bis in idem“))
 2014/C 102/50
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: LG Display Co. Ltd (Сеул, Южна Корея) и LG Display Taiwan Co. Ltd (Тайпе, Тайван) (представители: A. Winckler и F.-C. Laprévote, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от S. Kingston, barrister)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C (2010) 8761 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 г. относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/39.309 — LCD), и за намаляване на размера на наложената с това решение на жалбоподателите глоба.
 Диспозитив
 1)
 Определя на 210 000 000 EUR размера на наложената солидарно на LG Display Co. Ltd и на LG Display Taiwan Co. Ltd глоба по член 2 от Решение C (2010) 8761 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/39.309 — LCD).
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда LG Display и LG Display Taiwan да понесат направените от тях съдебни разноски, както и три четвърти от тези, които е направила Европейската комисия.
 4)
 Европейската комисия понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 130, 30.4.2011 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/34
 Определение на председателя на Общия съд от 8 януари 2014 г. — Stichting Sona и Nao/Комисия
 (Дело T-505/13 R)
 (Обезпечително производство - Режим на асоцииране на отвъдморските страни и територии - Втори европейски фонд за развитие - Правила за прилагане - Нидерландски Антили - Молба за спиране на изпълнението - Молба за постановяване на временни мерки - Допустимост)
 2014/C 45/59
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: Stichting Sona (Кюрасао, Нидерландски Антили) и Nao NV (Кюрасао) (представители: R. Martens, K. Beirnaert и A. Van Vaerenbergh, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. van Beek, G. Wils и S. Pardo Quintillán)
 Предмет
 От една страна, молба за спиране на изпълнението на решението на Комисията да назначи International Management Group като делегатар в рамките на непрякото централизирано управление на средствата за изпълнението на единния програмен документ за Нидерландските Антили на основание Втория европейски фонд за развитие, и от друга страна, молба да се разпореди на Комисията да започне добронамерени преговори с жалбоподателите с цел сключване на споразумение за делегиране, предоставящо на първия жалбоподател задачите по изпълнение на Втория европейски фонд за развитие относно Нидерландските Антили до изготвянето на окончателния доклад на Европейската служба за борба с измамите във връзка с разследването на проекта за оттичане на остров Бонер.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/26
 Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshofs (Австрия) на 24 април 2009 г. — Hotel Alpenhof GesmbH/Oliver Heller
 (Дело C-144/09)
 2009/C 153/47
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Hotel Alpenhof GesmbH
 Ответник: Oliver Heller
 Преюдициални въпроси
 1)
 Достатъчно ли е обстоятелството, че уебсайтът на договарящата с потребителя страна може да бъде четен в интернет, за да се обоснове твърдението, че дейността му се „насочва“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1) (Регламент Брюксел I)?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ, L 12, 2001 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74)


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/36
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 16 март 2007 г. — V/Парламент
 (Дело T-345/05 R)
 („Обезпечително производство - Снемане на имунитет на член на Европейския парламент - Искане за спиране на изпълнението - Искане за налагане на временни мерки - Допустимост - Неотложност“)
 (2007/C 96/74)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: V (представители: J. Lofthouse, M. Monan, barristers, и E. Hayes, solicitor)
 Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, D. Moore и M. Windisch)
 Предмет
 Искане, на първо място, да се спре изпълнението на резолюцията на Европейския парламент [неразкрити поверителни данни], с която се снема съдебният имунитет на ищеца, на второ място, да се наложат временни мерки, които да възпрепятстват възобновяването на наказателното преследване до окончателното решение на Първоинстанционния съд по главния иск, на трето място, да се запази анонимността на ищеца и да не се упоменава настоящото искане докато Първоинстанционният съд не се произнесе по главния иск и докато не приключи евентуалното национално производство, на четвърто място, да се разреши на ищеца да запознае органите на наказателното производство в Обединеното кралство, както и националната юрисдикция, пред която ще се заведе националното дело, с писмените изявления на страните, разменени в рамките на обезпечителното производство и на производството по главния иск и, на пето място, съдебното заседание в главното производство да се проведе възможно най-скоро.
 Диспозитив
 1)
 Искането за допускане на обезпечение се отхвърля.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по разноските.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/14
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Испания) на 27 декември 2007 г. — José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez/Principado de Asturias и Celso Fernández Gómez
 (Дело C-571/07)
 (2008/C 79/24)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Asturias
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez
 Други страни: Principado de Asturias и Celso Fernández Gómez
 Преюдициален въпрос
 В противоречие ли е с член 43 ЕО правната уредба, която се съдържа в законодателството на Автономна област Княжество Астурия относно разрешението за създаване на аптеки?


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/11
 Определение на Съда (седми състав) от 26 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Handelsgericht Wien — Австрия) — Auto Peter Petschenig GmbH/Toyota Frey Austria GmbH
 (Дело C-273/06) (1)
 (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник - Конкуренция - Споразумение за дистрибуция на моторни превозни средства - Групово освобождаване - Регламент (ЕО) No 1475/95 - Член 5, параграф 3 - Прекратяване на договора от доставчика - Влизане в сила на Регламент (ЕО) No 1400/2002 - Необходимост от реорганизация на дистрибуторска мрежа)
 (2007/C 82/21)
 Език на производството: немски
 Препращащ съд
 Handelsgericht Wien
 Страни в главното производство
 Ищец: Auto Peter Petschenig GmbH
 Ответник: Toyota Frey Austria GmbH
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Handelsgericht Wien — Тълкуване на член 5, параграф 3, алинея 1, първо тире от Регламент (ЕО) No 1475/95 на Европейската Комисия от 28 юни 1995 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора към определени категории споразумения за дистрибуция и сервиз на моторни превозни средства (ОВ L 145, стр. 25) и на Регламент (ЕО) No 1400/2002 на Комисията от 31 юли 2002 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора по отношение на категории вертикални споразумения и съгласувани практики в сектора на моторните превозни средства (ОВ L 203 стр. 30) — Прекратяване на споразумение за дистрибуция от страна на доставчик с предизвестие от една година, поради необходимостта от реорганизация на цялата [дистрибуторска] мрежа или на съществена част от нея, на основание влизането в сила на Регламент (ЕО) No 1400/2002
 Диспозитив
 1)
 Влизането в сила на Регламент (ЕО) No 1400/2002 на Комисията от 31 юли 2002 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора по отношение на категории вертикални споразумения и съгласувани практики в сектора на моторните превозни средства (ОВ L 203 стр. 30), само по себе си не води до необходимост от реорганизация на дистрибуторската мрежа на доставчик по смисъла на член 5, параграф 3, алинея първа, първо тире от Регламент (ЕО) No 1475/95 на Европейската Комисия от 28 юни 1995 г. относно прилагането на член [81], параграф 3 от Договора към определени категории споразумения за дистрибуция и сервиз на моторни превозни средства. Влизането в сила обаче е могло, с оглед на специфичната организация на дистрибуторската мрежа на всеки доставчик, да доведе до необходимост от промени, толкова значителни, че да представляват същинска реорганизация на споменатата мрежа по смисъла на тази разпоредба.
 2)
 Въвеждането от страна на доставчик, след влизането в сила на Регламент No 1400/2002, на система за селективна дистрибуция, в рамките на която, от една страна, за дистрибуторите вече не е налице териториално ограничение по отношение на продажбата на продуктите — предмет на договора за дистрибуция, и, от друга страна, оторизираните сервизи могат да ограничат дейността си само до предоставянето на услуги по ремонтна дейност и поддръжка, може да съставлява реорганизация на дистрибуторската мрежа по смисъла на член 5, параграф 3, алинея първа, първо тире от Регламент No 1475/95. Националните съдилища и арбитражните съдилища следва да преценят дали случаят е такъв, поради съвкупността от конкретните факти по правния спор, с който са сезирани, и по-специално, с оглед приведените за тази цел доказателства от доставчика.
 (1) ОВ C 21, 2.9.2006 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/19
 Определение на Съда (осми състав) от 17 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство) — Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem/Comptroller-General of Patents
 (Дело C-202/05) (1)
 (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник - Патентно право - Лекарствени продукти - Регламент (ЕИО) No 1768/92 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Понятие за продукт - Понятие за комбинация от активни съставки)
 (2007/C 96/33)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Ищец: Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem
 Ответник: Comptroller-General of Patents
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на чл. 1, буква б) от Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1) — Понятие за продукт — Понятие за комбинация от активни съставки на лекарствен продукт — Лекарствен продукт с две съставки, като едната има терапевтичен ефект, признат за определено показание, а другата позволява представянето на лекарствения продукт под форма, гарантираща ефикасността му
 Диспозитив
 Член 1, буква б) от Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, в редакцията му, произтичаща от Акта, който съдържа условията за присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и измененията на Договорите, на които се основава Европейският съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата, в която основният патент закриля повторна медицинска употреба на активна съставка, тази употреба не е съставна част от определението за продукт.
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/21
 Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — А/Комисия
 (Дело T-595/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Професионално заболяване - Пълна трайна инвалидност - Достъп до личното дело - Възстановяване на пътни разноски - Искане за обезщетение)
 2013/C 38/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател(и): A (P., Франция) (представители: B. Cambier, A. Paternostre и L. Levi, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 14 септември 2011 г. по дело A/Комисия (F-12/09, все още непубликувано в Сборника)
 Диспозитив
 1.
 Отпаднало е основанието за произнасяне по жалбата в частта, в която се отнася до решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 14 септември 2011 г. по дело A/Комисия (F-12/09, все още непубликувано в Сборника), доколкото с него този съд се произнася по искането за отмяна на решението от 28 април 2008 г. в частта му, в която се отказва изплащането на авансовото обезщетение, предвидено в член 19, параграф 4 от общите правила, и прилагането на разпоредбите на член 73, параграф 2, буква б) от Правилника, както и по искането Комисията да бъде осъдена да изплати предвиденото в този член обезщетение.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/48
 Жалба, подадена на 20 ноември 2008 г. — Rundpack/СХВП (Представяне на чаша)
 (Дело T-503/08)
 (2009/C 44/85)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rundpack AG (представител: R. Chmilewsky-Lehner, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени обжалваното решение (No R 1400/2006-1) на ответната страна от 3 септември 2008 г. и да се върне заявка за регистрация на марка No 3 317 591 на Службата за хармонизация във вътрешния пазар за продължаване на процедурата по регистрация, както и да се осъди ответната страна да понесе всички разноски, свързани с правния спор, също така по-специално разноските, свързани с производството пред апелативния състав.
 —
 При условията на евентуалност да се отмени решението на ответната страна от 3 септември 2008 г. и да се върне заявка за регистрация на марка No 3 317 591 на Службата за хармонизация във вътрешния пазар за продължаване на процедурата по регистрация със следния ограничен списък от стоки, както и да се осъди ответната страна да понесе всички разноски, свързани с правния спор, също така по-специално разноските, свързани с производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка „BECHER RUND“ за стоки от класове 16, 17 и 20 (Заявка No 3 317 591)
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава отличителен характер в необходимата минимална степен.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/14
 Решение на Съда (шести състав) от 18 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
 (Дело C-203/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 93/16/ЕИО - Лекари - Взаимно признаване на дипломи, сертификати и други официални документи за професионална квалификация - Нетранспониране в предвидения срок)
 (2007/C 95/23)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Walkerová и H. Støvlbæk)
 Ответник: Чешка република (представител: T. Boček)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нетранспониране в предвидения срок на Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация (ОВ L 165, стр.1 [Специално издание 2007 г., глава 06, том 02, стр. 139])
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, Чешката република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 44 на тази директива.
 2)
 Чешката република се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 143, 17.6.2006 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/18
 Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 13 септември 2010 г. — J.C. van Ardennen/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
 (Дело C-435/10)
 ()
 2010/C 317/32
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: J.C. van Ardennen
 Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли Директивата за неплатежоспособността (1), и по-специално членове 4, 5 и 10 от нея, да се тълкува в смисъл, че по принцип с тази директива не е съвместима национална правна уредба, която предвижда, че за да могат да упражнят (изцяло) правото да бъдат удовлетворени вземанията им за неизплатени трудови възнаграждения при неплатежоспособност на работодателя, работниците са длъжни да се регистрират като търсещи работа лица най-късно на първия работен ден след деня, в който трудовото им правоотношение е прекратено или е трябвало да бъде прекратено? При отрицателен отговор:
 2.
 Следва ли Директивата за неплатежоспособността, и по-специално членове 4, 5 и 10 от нея, да се тълкува в смисъл, че с тази директива не е съвместима национална правна уредба, която възлага посоченото задължение за регистрация и на работниците, които в срока на предизвестието за прекратяване на трудовия договор извършват дейност чрез собствено предприятие или упражняват свободна професия?
 3.
 Следва ли Директивата за неплатежоспособността, и по-специално членове 4, 5 и 10 от нея, да се тълкува в смисъл, че с тази директива не е съвместима национална правна уредба, съгласно която неизпълнението (или късното изпълнение) на това задължение за регистрация може да доведе до неизплащане в пълен размер на обезщетението при неплатежоспособност, като размерът и периодът на това намаляване зависят и от момента, в който все пак е изпълнено задължението за регистрация?
 (1) Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197).


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/18
 Иск, предявен на 24 януари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-36/14)
 2014/C 85/33
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и M. Patakia)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че Република Полша прилага непропорционална мярка, която е и несъвместима с член 3, параграф 2 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (1), и така не изпълнява задълженията си по член 3, параграф 1 във връзка с член 3, параграф 2 от тази директива, доколкото прилага неограничена във времето държавна мярка под формата на задължение за енергийните предприятия да прилагат одобрени от председателя на Службата за енергийно регулиране цени за доставка на природен газ, при което националното право не задължава националните административни органи редовно да преразглеждат необходимостта и начина за прилагането на тази мярка в газовия сектор с оглед на степента на развитие на сектора (i) и тя се прилага към неограничен кръг бенефициери без разлика между клиентите и без разлика според положението на лицата в рамките на отделните групи (ii),
 —
 Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Основания и доводи
 Задължението да се поиска одобрение от председателя на Службата за енергийно регулиране за цените за доставка на природен газ, което е скрепено с имуществени санкции и е наложено с член 47 от Закона за енергетиката на всички енергийни предприятия във връзка с доставките до клиенти, които са небитови потребители, съставлява държавна мярка под формата на т.нар. регулирани цени, която е в противоречие с изискванията на принципа за пропорционалност и във връзка това представлява нарушение на член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2009/73/EG.
 Спорната държавна мярка в частност не отговаря на критериите, установени от Съда в Решение по дело Federutility и др. (C-265/08), тъй като приложимото национално право (Законът за енергетиката от 10 април 1997 г.) предвижда задължение за прилагане на регулирани цени по начин, който надхвърля необходимото за гарантирането на общия икономически интерес (защита от прекомерни цени на газа). По-конкретно, задължението да се поиска одобрение за цените за доставка на природен газ не е ограничено във времето и изобщо не зависи от преценката дали преобладаващите условия на газовия пазар оправдават налагането на подобна мярка. Освен това мярката се прилага еднакво спрямо всички енергийни предприятия, които не са изрично освободени с решение на председателя на Службата за енергийно регулиране, без да се вземат предвид позициите им на газовия пазар и без разлика според категорията клиенти по доставките: крайните промишлени клиенти, клиентите на едро и битовите клиенти се третират по един и същ начин.
 (1) ОВ L 211, стр. 94.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/48
 Иск, предявен на 27 декември 2006 г. — Dragoman/Комисия
 (Дело F-147/06)
 (2007/C 42/84)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Adriana Dragoman (Брюксел, Белгия) [представител: S. Mihailescu, адвокат]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 отмяна на решението на конкурсната комисия на общия конкурс EPSO/AD/44/06-CJ за съставяне на резервен списък за набиране на юристи-лингвисти с румънски език, с което дава оценка 18/40 на писмения изпит б) на ищцата и отказва да допусне същата до устния изпит за горепосочения конкурс;
 —
 осъждане на ответника да заплати разноските по делото.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своя иск ищцата изтъква две правни основания, първото от които е съставено от два аспекта. Първият аспект е нарушение на правилата за работа на конкурсната комисия, произтичащо от това, че последната е оценила писмените работи по-скоро с оглед на разбирането на изходните езици, отколкото на точността на превода на румънски език. Вторият аспект е нарушение на разпоредбите на обявлението за конкурса относно редовното съставяне и публикуването на имената на членовете на конкурсната комисия. Публикуването е извършено 3 дни преди датата на изпита, докато в обявлението за конкурса е бил предвиден минимален срок от 15 дни.
 По второто си правно основание ищцата изтъква нарушение на принципа за задължителното излагане на мотиви, произтичащо от това, че оценяването, извършено от конкурсната комисия, не давало каквото и да било уточнение по отношение на параметрите, използвани при проверката на работите.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/30
 Жалба, подадена на 13 декември 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-152/12)
 2013/C 71/53
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. E. Marchal)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяната на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите ОРИ
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 26 март 2012 г., с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба в Комисията на основание член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението за отхвърляне на подадената от него на 3 септември 2012 г. административна жалба срещу решението, с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от него преди постъпването му на служба, в пенсионната схема на Съюза;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/30
 Решение на Общия съд от 14 декември 2016 г. — Тодорова-Андрова/Съвет и др.
 (Дело T-366/15) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2011 г. - Невключване в списъка на длъжностните лица за повишаване - Отхвърляне на първоинстанционната жалба - Член 45 от Правилника за длъжностните лица - Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Равно третиране - Задължение за мотивиране - Тежест на доказване - Задължение на съда по същество да проведе съдебно дирене - Възражение за незаконосъобразност - Правило за съответствие между подадената по административен ред жалба и жалбата пред съда на Съюза))
 (2017/C 038/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Вяра Тодорова-Андрова (Род Сен Женез, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga), Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall, G. Gattinara и A.-C. Simon, впоследствие G. Gattinara и A.-C. Simon) и Сметна палата (представител: N. Scafarto)
 Встъпила страна в подкрепа на Съвета на Европейския съюз: Европейски парламент (представители: D. Nessaf и M. Dean)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 април 2015 г., Тодорова-Андрова/Съвет (F-78/12, EU:F:2015:37)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-жа Вяра Тодорова-Андрова да понесе направените от нея съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз и Европейската комисия.
 3)
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 337, 12.10.2015 г.


text:
 11.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/X (C-199/12), Y (C-200/12), Z/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)
 (Съединени дела C-199/12—С-201/12) (1)
 (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Член 10, параграф 1, буква г) - Принадлежност към определена социална група - Сексуална ориентация - Основание за преследването - Член 9, параграф 1 - Понятие „актове на преследване“ - Основателно опасение от преследване поради принадлежност към определена социална група - Достатъчно сериозни действия, пораждащи подобно опасение - Законодателство, криминализиращо хомосексуални действия - Член 4 - Оценяване на фактите и обстоятелствата на лично основание)
 2014/C 9/11
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Z
 Ответници: X (C-199/12), Y (C-200/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)
 в присъствието на: Hoog Commissariaat van de Verenigde Naties voor de Vluchtelingen (C-199/12—C-201/12)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Raad van State — Тълкуване на член 9, параграф 1, буква a), член 9, параграф 2, буква в) и на член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Предоставяне на статут на бежанец — Условия — Основания за преследване — Хомосексуалност — Понятие за специфична социална група — Законодателство на държавата по произход, предвиждащо наказание лишаване от свобода за най-малко десет години за лица с хомосексуална връзка
 Диспозитив
 1.
 Член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, трябва да се тълкува в смисъл, че наличието на наказателно законодателство като разглежданите във всяко от главните производства, което е насочено конкретно към хомосексуалните лица, позволява да се установи, че тези лица трябва да се разглеждат като съставляващи отделна социална група.
 2.
 Член 9, параграф 1 във връзка с член 9, параграф 2, буква в) от Директива 2004/83 трябва да се тълкува в смисъл, че единствено наказуемостта на хомосексуални действия не представлява сама по себе си акт на преследване. От друга страна, наказание лишаване от свобода, с което се наказват хомосексуални действия и което действително се прилага в приелата подобно законодателство страна на произход, трябва да се счита за несъразмерно или дискриминационно наказание и поради това представлява акт на преследване.
 3.
 Член 10, параграф 1, буква г) във връзка с член 2, буква в) от Директива 2004/83 трябва да се тълкува в смисъл, че изключени от нейното приложно поле са единствено хомосексуални действия, които са наказуеми съгласно националното законодателство на държавите членки. При преценката на искане за получаване на статут на бежанец компетентните органи нямат основание да очакват, че за да избегне опасността от преследване, търсещият убежище трябва да прикрива своята хомосексуалност в своята страна на произход или да се въздържа от изразяване на своята сексуална ориентация.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/18
 Определение на Общия съд от 17 март 2011 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-44/10 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Възстановяване на медицински разходи - Задължение за мотивиране - Увреждащ акт - Явно неоснователна жалба)
 2011/C 139/35
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 ноември 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-11/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство.
 (1) ОВ C 80, 27.3.2010 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/21
 Решение на Общия съд от 30 април 2014 г. — Hagenmeyer и Hahn/Комисия
 (Дело T-17/12) (1)
 ((Защита на потребителите - Регламент (ЕО) No 1924/2006 - Здравни претенции за храни - Отказ да се разреши претенция за намаляване на риска от заболяване - Посочване на рисков фактор - Законосъобразност на процедурата за разрешаване на претенциите за намаляване на риска от определено заболяване - Жалба за отмяна - Правен интерес - Пряко и лично засягане - Допустимост - Пропорционалност - Задължение за мотивиране))
 2014/C 194/26
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Moritz Hagenmeyer (Хамбург, Германия) и Andreas Hahn (Хановер, Германия) (представител: T. Teufer, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin и S. Grünheid)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Šulce, Z. Kupčová и M. Simm)
 Предмет
 Частична отмяна на Регламент (ЕС) No 1170/2011 на Комисията от 16 ноември 2011 година относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните във връзка с намаляване на риска от заболяване (ОВ L 299, стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Moritz Hagenmeyer и г-н Andreas Hahn понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 89, 24.3.2012 г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/4
 Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-582/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 169 — 171 - Тринадесета директива 86/560/ЕИО - Член 2 - Възстановяване - Данъчнозадължено лице, което не е установено в Съюза - Застрахователни сделки - Финансови сделки)
 2010/C 246/05
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Afonso)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: I. Rao, S. Hathaway, както и K. Lasok, QC)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения на държава-членка — Нарушение на членове 169, 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) и на член 2, параграф 1 от Тринадесета директива 86/560/ЕИО на Съвета от 17 ноември 1986 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки в областта на данъка върху оборота — правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на Общността (ОВ L 326, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 81) — Национално законодателство, което не позволява възстановяването на платен по получена доставка данък по отношение на някои застрахователни или финансови сделки, извършени от данъчнозадължени лица, установени извън територията на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.03.2009 г.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/3
 Решение на Съда (шести състав) от 1 декември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-157/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 43 ЕО - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 45 ЕО - Участие в упражняването на публична власт)
 2012/C 32/04
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и W. Roels)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: D.J.M. de Grave и M.A.M. de Ree)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Словения (представител: T. Mihelič)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 45 ЕО — Достъп до и упражняване на професията на нотариус — Изискване за националност — Участие в упражняването на публична власт
 Диспозитив
 1.
 Като е наложило изискване за гражданство за достъп до професията нотариус, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 43 ЕО.
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Словения понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 180, 1.8.2009 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/72
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Wenning/Европол
 (Дело F-114/07) (1)
 (Съд на публичната служба - Персонал на Европол - Продължаване на срока на действие на договора на служител на Европол - Член 6 от Процедурния правилник на Европол - Доклад за оценка)
 2010/C 24/131
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rainer Wenning (Хага, Нидерландия) (представители: първоначално G. Vandersanden и C. Ronzi, avocats, впоследствие L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: първоначално B. Exterkate и D. El Khoury, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats, впоследствие D. El Khoury и D. Neumann, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats)
 Предмет на делото
 От една страна, отмяна на решението на Европол от 21 декември 2006 г., с което се отказва продължаването срока на действие на договора и възстановяване на жалбоподателя на работа и от друга страна, осъждане на Европол да продължи действието на неговия договор за срок от 4 години, считано от 1 октомври 2007 г. и искане за обезщетение за вреди.
 Диспозитив на съдебното решение
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 315, 22.12.2007 г., стр. 47.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/26
 Жалба, подадена на 22 март 2016 г. — Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
 (Дело T-119/16)
 (2016/C 200/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Topera, Inc. (Абот Парк, Илинойс, Съединени щати) (представител: H. Sheraton, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: марка на Европейския съюз „RHYTHMVIEW“ — заявка за регистрация No 13 374 483
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. по преписка R 1368/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/38
 Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — PT Musim Mas/Съвет на Европейския съюз
 (Дело T-80/14)
 2014/C 102/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Индонезия) (представители: J. García-Gallardo Gil-Fournier, lawyer, C. Humpe, Solicitor и A. Verdegay Mena, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото се отнася до жалбоподателя и
 —
 да осъди ответника да заплати на жалбоподателя разноските за това производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание, състоящо се в твърдение за нарушения на (i) член 1, параграф 1, член 7, параграф 2 и член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51) от Съвета на Европейския съюз, както и нарушение на (ii) принципите на добра администрация, на пропорционалност и на недискриминация от Съвета на Европейския съюз при постановяването на окончателното събиране на временните антидъмпингови мита, наложени на жалбоподателя, тъй като:
 —
 въз основа на член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1225/2009, не могат да бъдат налагани никакви антидъмпингови мита на износители, какъвто жалбоподателят, за чиито стоки прието, че не са дъмпингови. Поради това не съществува правно основание за налагане на временни антидъмпингови мита на жалбоподателя, още по-малко — за постановяване събирането на такива мита;
 —
 Съветът е нарушил член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009, като е наложил и събрал окончателно временни антидъмпингови мита в размер на 2,8% на жалбоподателя, надвишаващи действителния дъмпингов марж;
 —
 член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 забранява установяването на временни мита от Комисията, когато временният дъмпингов марж е под 2%. Съветът е нарушил член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009, като е разпоредил окончателното събиране на временните мита, наложени на жалбоподателя;
 —
 с оглед на грешката, допусната от Европейската комисия при изчисляването на временния дъмпингов марж за жалбоподателя, Съветът е трябвало да реши, че Комисията е пропуснала да разгледа внимателно и безпристрастно всички аспекти на случая, които са от значение. Такъв пропуск се приравнява на нарушение на принципа на добра администрация;
 —
 действията на Съвета за окончателното събиране на погрешно наложените временни мита от жалбоподателя трябва да се считат за непропорционални спрямо целите на Регламент (ЕО) No 1225/2009 и в резултат на това — на нарушение на принципа на пропорционалност;
 —
 като изисква окончателното събиране на неправилно изчислените временни антидъмпингови мита, вместо да изиска P.T. Cilandra Perkasa да заплати временни антидъмпингови мита, Съветът е допуснал дискриминация между две предприятия, намиращи се в сравнимо положение. В съответствие с това жалбоподателят твърди, че Съветът е в нарушение на принципа на недискриминация.
 2.
 Второ правно основание, състоящо се в твърдение за нарушения на член 20, параграф 2, член 2, параграф 5, член 2, параграф 8 и член 2, параграф l0, точка i) от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност, тъй като Съветът на Европейския съюз:
 —
 не е разгласил основните факти във връзка с твърдението за наличие на „специфична пазарна ситуация“, в нарушение на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009;
 —
 коригирал е производствената цена на жалбоподателя поради твърдяното наличие на „специфична пазарна ситуация“ в рамките на член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1225/2009;
 —
 не е разгледал използването от жалбоподателя на дестилати на палмово масло като суровина;
 —
 не е разгледал допълнителните суми за двойно отчитане като част от експортната цена на жалбоподателя, нарушавайки член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 и
 —
 не е разгледал жалбоподателя и свързаните с него предприятия като един икономически субект, нарушавайки член 2, параграф 10, буква i) от Регламент (ЕО) No 1225/2009.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/11
 Определение на Общия съд от 21 октомври 2013 г. — Lyder Enterprises/CPVO — Liner Plants (1993) (SOUTHERN SPLENDOUR)
 (Дело T-367/11) (1)
 (Сортове растения - Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта „SOUTHERN SPLENDOUR“ - Възражения - Отхвърляне на заявката от отделението по жалбите на CPVO - Компетентност на CPVO - Събиране на доказателства - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)
 2013/C 359/20
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lyder Enterprises Ltd (Окланд, Нова Зеландия) (представител: G.J. Pickering, solicitor)
 Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, avocats)
 Друга страна в производството пред отделението по жалбите на CPVO, встъпила в производството пред Общия съд: Liner Plants (1993) Ltd (Уайтакере, Нова Зеландия) (представител: P. Jonker, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на отделението по жалбите на CPVO от 4 май 2011 г. (преписка A 7/2010), постановено по заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения, предоставена за сорта „SOUTHERN SPLENDOUR“.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Lyder Enterprises Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/8
 Решение на Съда (първи състав) от 1ви март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Австрия) — KVZ retec GmbH/Република Австрия
 (Дело C-176/05) (1)
 (Отпадъци - Регламент (ЕИО) No 259/93 - Надзор и контрол върху превози на отпадъци - Животински брашна)
 (2007/C 95/12)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
 Страни в главното производство
 Ищец: KVZ retec GmbH
 Ответник: Република Австрия
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква г) и на член 26, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕИО) No 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (ОВ L 30, стр. 1) — Превоз на животински брашна — Задължение за съобщаване
 Диспозитив
 Съгласно член 1, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕИО) No 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност, изменен от Регламент (ЕО) No 2557/2001 на Комисията от 28 декември 2001 година, превозът на животински брашна, квалифицирани като отпадъци поради задължение или намерение за отърваване от тях, предназначени единствено да бъдат рециклирани и включени в приложение II на този регламент, е изключен от приложното поле на неговите разпоредби, с изключение на разпоредбите на букви б) — д) от същия параграф 3, както и членове 11 и 17, параграфи 1-3 от същия регламент. Въпреки това, задължение на препращащата юрисдикция е да следи за това въпросният превоз да бъде извършен в съответствие с изискванията, произтичащи от разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 година относно установяване на здравни правила относно страничните животински продукти, непредназначени за консумация от човека, изменен от Регламент (ЕО) No 808/2003 на Комисията от 12 май 2003 година, сред които могат да се окажат правнорелевантни тези на членове 7, 8 и 9, както и на приложение II на същия регламент.
 (1) ОВ C 143, 11.6.2005 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/34
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Lídl Music (LIDL express)
 (Дело T-225/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LIDL express“ - По-ранна национална фигуративна марка „LÍDL MUSIC“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 15, параграф 1 и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009))
 2014/C 102/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: първоначално M. Schaeffer, M. Wolter и A. Marx, впоследствие M. Wolter, A. Marx и M. Kefferpütz, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Lídl Music spol. s r.o. (Бърно, Чешка република)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 март 2012 г. (преписка R 2379/2010-1) относно производство по възражение между Lídl Music spol. s r.o. и Lidl Stiftung & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 227, 28.7.2012 г.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/44
 Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — ANKO/Комисия
 (Дело T-155/14) (1)
 ((Арбитражна клауза - Договори за финансова помощ, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002—2006 г.) - Проекти „Persona“ и „Terregov“ - Допустими разходи - Възстановяване на изплатени суми - Насрещeн иск - Мораторни лихви))
 (2016/C 211/55)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представители: V. Christianos, S. Paliou и A. Skoulikis, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и P. Arenas, подпомагани от O. Lytra, avocat)
 Предмет
 Искания, на основание член 272 ДФЕС, целящи от една страна, първо, да се обяви за неоснователно искането на Комисията за възстановяване на финансовите помощи, изплатени на ищеца в изпълнение на договори No 045459, „Перцептивни пространства, насърчаващи независимото остаряване“, и No 507749, „Въздействие на електронното управление върху услугите на териториалните администрации“, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г.), и второ, да се осъди Комисията да изплати остатъка от неизплатени финансовите помощи по първия от тези договори, както и, от друга страна, да се осъди ищецът, въз основа на насрещния иск, да възстанови недължимо платените финансови помощи по посочените договори.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска, предявен от ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.
 2)
 Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати на Европейската комисия сумата от 606 570,61 EUR, съответстваща на възстановяването на финансовите вноски, които то е получило по договори No 045459, „Перцептивни пространства, насърчаващи независимото остаряване“, и No 507749, „Въздействие на електронното управление върху услугите на териториалните администрации“, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г.), ведно с мораторните лихви, считано от 3 май 2014 г., в размер на 3,75 %.
 3)
 Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 175, 10.6.2014 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/47
 Определение на Общия съд от 19 юли 2016 г. — Panzeri/Парламент и Комисия
 (Дело T-677/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Събиране на недължимо платените суми - Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство - Липса на основание за произнасяне - Подготвителен акт - Недопустимост))
 (2016/C 335/62)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Италия) (представител: C. Cerami, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент и Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и D. Nardi)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на писмото на директора на Дирекция Б „Финансови права и социални права на членовете на ЕП“ от Генерална дирекция по финансите на Европейския парламент от 21 септември 2015 г. за връщане от жалбоподателя на сума в размер от 83 764,34 евро и с което му се изпраща приложеното към него дебитно известие от 18 септември 2015 г., и от друга страна, на писмото на генералния секретар на Парламента от 27 юли 2012 г., с което той уведомява жалбоподателя за заключенията от разследване, отнасящо се до използването на неговите надбавки за парламентарни сътрудници
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата в частта й, насочена срещу писмото на директора на Дирекция Б „Финансови права и социални права на членовете на ЕП“ в Генерална дирекция по финансите на Европейския парламент от 21 септември 2015 г. И срещу дебитно известие No 2015-1320 от 18 септември 2015 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата й част като недопустима.
 3)
 Осъжда г-н Pier Antonio Panzeri да понесе, наред със собствените си съдебни разноски, и направените от Европейската комисия съдебни разноски.
 4)
 Парламентът понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/20
 Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Energiewerke Nord/Комисия
 (Дело T-288/14) (1)
 ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 245/24)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Energiewerke Nord GmbH (Рубенов, Германия) (представители: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3)
 Energiewerke Nord GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство..
 4)
 Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 14.7.2014 г.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/9
 Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 18 декември 2013 г. — Ško-Energo, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
 (Дело C-43/14)
 2014/C 142/11
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ško-Energo, s.r.o.
 Ответник: Odvolací finanční ředitelství
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на разпоредби от националното право, по силата на които безплатно разпределените в съответния период квоти за емисии се облагат с данък върху даренията?
 (1) ОВ L 275, 2003 г., cтр. 32


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/45
 Жалба, подадена на 4 ноември 2016 г. — Isocell/EUIPO — iCell (iCell.)
 (Дело T-776/16)
 (2017/C 014/54)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Isocell GmbH (Ноймаркт ам Валерзее, Германия) (представител: C. Thiele, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: iCell AB (Елвдален, Швеция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „iCell.“ — заявка за регистрация No 12 877 676
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 15 септември 2016 г. по преписка R 2496/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение като уважи изцяло възражението и отхвърли заявка за регистрация за марка на Европейския съюз No 12877676,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/27
 Жалба, подадена на 16 февруари 2012 г. от Guido Strack срещу Определението, постановено на 7 декември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-44/05 RENV, Strack/Комисия
 (Дело T-65/12 P)
 2012/C 118/46
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7 декември 2011 г. по дело F-44/05 RENV;
 —
 да осъди ответника — в съответствие с искането на жалбоподателя по точка 1, А4 от писмената му молба, представена на 21 февруари 2011 г. по дело F-44/05 RENV, което искане е обосновано в точки 78—85 от същата молба — да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на най-малко 2 500 EUR поради прекомерната продължителност на процеса предвид разпоредбата на член 6 от ЕКПЧ;
 —
 да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени в производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на принципа за производство пред компетентен съд, на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи („ЕКПЧ“), на член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и на член 4, параграф 4 от Приложение I към Статута на Съда на Европейския съюз
 Във връзка с това жалбоподателят изтъква, че първоначално делото е било разпределено на един състав на Съда на публичната служба („СПС“), като не било налице необходимото правно основание за последващото преразпределяне на делото на друг състав на СПС.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 8, параграф 2 от Приложение I към Статута на Съда и на член 73 от Процедурния правилник на СПС
 Във връзка с това жалбоподателят посочва, че не е възможно искането [за заплащане на обезщетение] да бъде препратено [на Общия съд] с отделно определение, тъй като това искане не е самостоятелно и не може да бъде разглеждано отделно, както и защото не е направено в жалбата по главното производство, а едва в подадената впоследствие писмена молба.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 8, параграф 2 от Приложение I към Статута на Съда и на член 73 от Процедурния правилник на СПС
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че тъй като правният спор възниква във връзка със служебното правоотношение на жалбоподателя, компетентен е СПС съгласно член 1 от Приложение I към Статута на Съда.
 4.
 Четвърто правно основание: Нарушение на член 6, параграф 1 от ЕКПЧ и на член 47 от Хартата.
 Накрая жалбоподателят посочва, че с постановеното решение СПС е нарушил принципа за гарантиране на правото на изслушване и принципа на състезателното производство и е подложил жалбоподателя на неравно третиране.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/34
 Жалба, подадена на 3 май 2017 г. — Bank of New York Mellon/EUIPO — Nixen Partners (NEXEN PULSE)
 (Дело T-260/17)
 (2017/C 221/47)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Bank of New York Mellon Corp. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: A. Klett и K. Schlüter, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nixen Partners (Париж, Франция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „NEXEN PULSE“ — заявка за регистрация No 13 374 194
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2017 г. по преписка R 1571/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да отхвърли възражението,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, както и разноските в производствата пред Апелативния състав и Отдела по споровете, включително всички необходими разноски на жалбоподателя в настоящото съдебно производство.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/28
 Решение на Общия съд от 28 април 2017 г. — HN/Комисия
 (Дело T-588/16) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Регламент (ЕС, Евратом) No 1023/2013 - Изменение на Правилника - Нови правила за кариера и за повишаване в степени AD 13 и AD 14 - Длъжностни лица със степен AD 12 - Носене на специални отговорности - Член 30, параграф 3 от приложение XIII Към Правилника - Процедура по повишаване за 2014 г. - Искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ - Липса на отговор от ОН - Процедура по повишаване за 2015 г. - Ново искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ или „началник на отдел или равностойна длъжност“ - Отхвърляне от ОН - Потвърдителен характер на отказа за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ - Изисквания в досъдебната процедура - Недопустимост))
 (2017/C 195/39)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: HN (представители: F. Sciaudone и R. Sciaudone, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и A-C. Simon, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на „[р]ешението, с което се отхвърля искането [на жалбоподателя] да се приеме, че носи специални отговорности, въз основа на което да бъде класиран във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ съгласно член 30, параграф 3 от приложение XIII към [новия п]равилник[...], и на Решение SEC(2013) 691 от 18 декември 2013 г., озаглавено „Уведомяване на Комисията за изменение на правилата относно състава на кабинетите на членовете на Комисията и говорителите“
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н HN да понесе съдебните разноски.
 (1) ОВ C 251, 11.7.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-18/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/20
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Словашка република срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-678/14, Словашка република/Европейска комисия
 (Дело C-593/15 P)
 (2016/C 027/24)
 Език на производството: словашки
 Страни
 Жалбоподател: Словашка република (представител: B. Ricziová)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Словашката република иска от Съда:
 i.
 да отмени изцяло определението на Общия съд от 14 септември 2015 г., T-678/14, Словашка република/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна, подадена от Словашката република на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз срещу решението на Европейската комисия, съдържащо се в писмо от 15 юли 2014 г., с което последната иска от Словашката република да ѝ предостави сума, съответстваща на загубата на традиционни собствени ресурси,
 ii.
 да се произнесе по допустимостта на жалбата на Словашката република и да върне делото на Общия съд за произнасяне по основателността ѝ и
 iii.
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 В случай че Съдът реши, че не разполага с достатъчно данни, за да се произнесе по възражението за недопустимост на Комисията, Словашката република иска от последния:
 i.
 да отмени изцяло определението на Общия съд от 14 септември 2015 г., T-678/14, Словашка република/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна, подадена от Словашката република на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз срещу решението на Европейската комисия, съдържащо се в писмо от 15 юли 2014, с което последната иска от Словашката република да ѝ предостави сума, съответстваща на загубата на традиционни собствени ресурси,
 ii.
 да върне делото на Общия съд за произнасяне по допустимостта на жалбата на Словашката република и по същество, и
 iii.
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на своята жалба Словашката република изтъква две основания:
 1.
 В рамките на първото основание на жалбата Словашката република твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото по отношение на: (i) естеството на исканата сума и приложимостта на правните актове, свързани със собствените ресурси, и на съответната съдебна практика, (ii) критерия за наличието на правомощие на институцията да прецени дали спорният акт подлежи на обжалване и (iii) достъпа до съд, и неотложния характер на положението.
 2.
 При условията на евентуалност, в рамките на второто основание на жалбата, Словашката република твърди, че Общият съд не е мотивирал в достатъчна степен обжалваното определение по отношение на (i) естеството на исканата сума и приложимостта на правните актове, свързани със собствените ресурси, и на съответната съдебна практика, и (ii) достъпа до съд, и неотложния характер на положението, което се потвърждава от факта, че е използвал (iii) сходни мотиви за различни фактически положения.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/34
 Жалба, подадена на 4 май 2016 г. — Република Литва/Европейска комисия
 (Дело T-205/16)
 (2016/C 251/40)
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė и D. Stepanienė)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2016)969 окончателен на Комисията от 23 февруари 2016 г. относно намаляване на помощта от Кохезионния фонд за проект „Техническа подкрепа за управлението на Кохезионния фонд в Република Литва“, осъществяван в Литва (2005LT16CPA001), доколкото в него се предвижда намаляване на помощта с 137 864,61 EUR;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Република Литва се позовава на нарушение на член 11 oт Регламент No 16/2003 на Комисията (1) във връзка с принципа на оправданите правни очаквания, доколкото решавайки да намали подкрепата от Кохезионния фонд за 2000—2006 г., Европейската комисия:
 —
 не е взела предвид факта, че разноските за ДДС, направени в резултат на изпълнението на Решение C(2005)5291 (2) на Комисията за одобряване на проект „Техническа подкрепа за управлението на Кохезионния фонд в Република Литва“ (наричан по-нататък „проектът“) са можели да бъдат възстановени в съответствие с изискванията на член 11, параграф 1 oт Регламент No 16/2003 и други изисквания;
 —
 е тълкувала неправилно член 11, параграф 3 oт Регламент No 16/2003 като приложим към проекта, тъй като независимо дали разходите за ДДС трябва да бъдат възстановени; такова тълкуване е в противоречие с член 11, параграф 1 oт Регламент No 16/2003 и е лишено от правна логика и практическа приложимост във връзка с финансирането на проекти от Кохезионния фонд;
 —
 не е съобразила член 3, параграф 2 oт Решение C(2005)5291 на Комисията, който предвижда, че съгласно член 7, параграф 4 oт Регламент No 1164/94 (3) подпомагането от Общността е предвидено за 100 % oт стойността на проекта (което означава, че не е предвидено участие на лицето, осъществяващо проекта) и държавата членка би могла разумно да очаква, че проектът ще бъде финансиран изцяло със средства от Кохезионния фонд, което означава, че всички правила в Регламент No 16/2003 биха били приложими по надлежния ред.
 (1) Регламент (ЕО) No 16/2003 на Комисията от 6 януари 2003 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1164/94 на Съвета по отношение на допустимостта на разходи в контекста на мерките, частично финансирани от Кохезионния фонд (ОВ L 2, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 94).
 (2) Решение C(2005) 5291 на Комисията от 8 декември 2005 г. относно предоставянето на помощ от Кохезионния фонд за проект относно техническа помощ за управлението на Кохезионния фонд в Република Литва (CCI 2005/LT/16/C/PA/001), частично изменено с Решение C(2008) 1566 на Комисията oт 15 април 2008 г. и с Решение C(2011) 3668 на Комисията от 20 май 2011 г.
 (3) Регламент (EО) No 1164/94 от 16 май 1994 година за създаване на Кохезионен фонд (ОВ L 130, стр. 1), отменен с Регламент (EО) No 1084/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за създаване на Кохезионен фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) 1164/94 (ОВ L 210, стр. 79; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 118).


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/10
 Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshof (Австрия) на 23 юли 2013 г. — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob
 (Дело C-417/13)
 2013/C 325/17
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ответник и жалбоподател в ревизионното производство: ÖBB Personenverkehr AG
 Ищец и ответник в ревизионното производство: Gotthard Starjakob
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 7, параграф 1, член 16 и член 17 от Директива 2000/78/ЕО (1) да се тълкуват смисъл, че
 а)
 работник, за когото работодателят първоначално неправилно е установил референтна за повишаване в степен дата въз основа на законодателно уредено дискриминиращо въз основа на възраст зачитане на предходни периоди на заетост, при всички случаи има право на изплащане на разликата във възнаграждението, определено въз основа на недискриминационна референтна за повишаване дата,
 б)
 или те следва да се тълкуват в смисъл, че държавата членка има възможност чрез недискриминационно зачитане на предходните периоди на заетост да премахне дискриминацията основана на възраст и без финансова компенсация (чрез промяна на референтната за повишаване в степен дата при едновременно удължаване на периода за повишаване в степен), особено когато това разрешение, което не се отразява на възнаграждението, следва да запази ликвидността на работодателя, както и да предотврати прекомерните разходи за преизчисляване?
 2.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
 Може ли законодателят да въведе такова недискриминиращо зачитане на предходни периоди на заетост
 а)
 и с обратно действие (в случая с обнародването на Закона от 27 декември 2011 г., BGBl I 2011/129, с обратно действие от 1 януари 2004 г.) или
 б)
 то важи едва от момента на приемането, съответно обнародването на новите разпоредби за зачитане и повишаване?
 3.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
 Трябва ли член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 2, параграфи 1 и 2, както и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО да се тълкуват в смисъл, че
 а)
 законодателна схема, която за период на заетост в началото на кариерата предвижда по дълъг период за повишаване и по този начин затруднява повишаването в следващата степен на заплащане, представлява непряка дискриминация, основана на възраст,
 б)
 при утвърдителен отговор на горния въпрос, следва ли да се тълкува в смисъл, че такава схема е пропорционална и необходима с оглед малкия професионален опит в началото на кариерата?
 4.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
 Трябва ли член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 във връзка с член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО да се тълкува в смисъл, че е възможно, съответно оправдано да се продължи действието на старата, дискриминираща въз основа на възраст схема единствено от съображения в полза на работника, за да се защити от неблагоприятни условия на заплащане в резултат на новата, недискриминираща разпоредба (клауза за гарантиране на възнаграждението), от съображения за защита на придобитите права и на оправданите правни очаквания?
 5.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б) и на въпрос 3, буква б):
 а)
 може ли законодателят да предвиди задължение за съдействие (изискване за съдействие) на служителя и да постави преминаването в новата система на зачитане и повишаване в зависимост от изпълнението на това изискване?
 б)
 може ли работник, който не оказва изискваното съдействие за ново определяне на референтната за повишаване в степен дата съгласно новата недискриминираща система за зачитане и повишаване и поради това съзнателно не се ползва от недискриминиращата разпоредба и остава доброволно в старата дискриминираща въз основа на възраст система на зачитане и повишаване, да се позовава на дискриминация основана на възраст съгласно старата система или оставането в старата дискриминираща система единствено от съображение да може да предяви парични претенции, представлява злоупотреба с право?
 6.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква а) или на въпрос 1, буква б) и въпрос 2, буква б):
 Изисква ли принципът на ефикасност по правото на Съюза съгласно член 47, параграф 1 от Хартата на основните права и съгласно член 19, параграф 1 ДЕС погасителната давност на произтичащи от правото на Съюза права да не започва да тече преди ясното тълкуване на правната уредба чрез обнародване на съответното решение на Съда на Европейския съюз?
 7.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква а) или на въпрос 1, буква б) и въпрос 2, буква б):
 Изисква ли принципът на равностойност по правото на ЕС да се разшири предвидено в националното законодателство спиране на давностния срок за предявяване на права по новата система на зачитане и повишение (член 53a, параграф 5 от Bundesbahngesetz) по отношение на възстановяването на разликата в заплащането, която произтича от старата дискриминираща въз основа на възраст система?
 (1) Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/20
 Жалба, подадена на 23 март 2016 г. от Proforec Srl срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 21 януари 2016 г. по дело T-120/15, Proforec/Комисия
 (Дело C-176/16 P)
 (2016/C 191/25)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Proforec Srl (представители: G. Durazzo, M. Mencoboni, G. Pescatore, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени определението за недопустимост No 704600 от 21 януари 2016 г. по дело T-120/15 поради изложените основания, които са цитирани и възпроизведени по-долу в цялост.
 —
 Да се приеме жалбата за допустима и основателна и да се върне делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе по нея, след като при необходимост се приемат подходящи мерки.
 —
 Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство. Ако противно на очакванията настоящата жалба бъде отхвърлена, жалбоподателят моли още отсега всяка страна да понесе направените от нея съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните три основания по възражението за недопустимост:
 ПЪРВО ОСНОВАНИЕ: Неправилни мотиви от правна и фактическа страна относно липсата на правен интерес от обжалване. В точки 28 — 31 от определението Общият съд на Европейския съюз неправилно приема, че жалбоподателят няма правен интерес да иска отмяната на регламента, като изтъква нелогични съображения, в които определя, че само и единствено дистрибуторите, притежатели на други марки, а не директно Proforec, могат да имат правен интерес от отмяната на обжалвания регламент.
 ВТОРО ОСНОВАНИЕ: Неприлагане от страна на Общия съд на Европейския съюз на Договора от Лисабон, тъй като на жалбоподателя не се признава правен интерес от подаването на жалбата в съответствие с член 263, четвърта алинея ДФЕС.
 ТРЕТО ОСНОВАНИЕ: В точки 32 — 35 от определението за недопустимост Общият съд на Европейския съюз не е мотивирал в достатъчна степен липсата на правен интерес у жалбоподателя, тъй като е представил неправилно фактите относно липсата на риск от образуване на съдебни производства срещу Proforec, като не е приел този риск за съществуващ към датата на подаване на жалбата и като не се произнесъл по очевидната незаконосъобразност на регламента, в който не се предвижда преходен период за изхвърляне на запасите и опаковките.