text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/9
 Иск, предявен на 7 март 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-127/12)
 2012/C 126/18
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: W. Roels и F. Jimeno Fernández)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че като е въвело в областта на даренията и наследството различно данъчно третиране в зависимост от това дали правоприемниците и надарените са местни лица в Испания или са чуждестранни лица, в зависимост от това дали праводателите са местни лица в Испания или са чуждестранни лица и в зависимост от това дали предмет на даренията и подобни прехвърляния са недвижими имоти, които се намират в Испания или извън нейната територия, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по членове 21 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и по членове 28 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП),
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 В Испания данъкът върху наследството и даренията е държавен данък и неговата основна уредба се съдържа в Закон 29/87 от 18 декември 1987 г. и в Правилник, утвърден с Кралски указ 1629/1991 от 8 ноември 1991 г. Правомощията по управление и събиране на данъка са прехвърлени на автономните области, макар националната правна уредба да е приложима в определените от нея случаи, основно когато не е налице връзка от материално или лично естество с някоя автономна област.
 2.
 Във всички автономни области, които са упражнили нормотворческите си правомощия във връзка с данъка върху наследството и върху даренията, понесената от данъчноадълженото лице данъчна тежест е значително по-малка в сравнение с наложената с приетото от държавата законодателство, което създава различно данъчно третиране в тази област в зависимост от това дали правоприемниците и надарените са местни лица в Испания или са чуждестранни лица, в зависимост от това дали праводателите са местни лица в Испания или са чуждестранни лица и в зависимост от това дали предмет на даренията и подобни прехвърляния са недвижими имоти, които се намират в Испания или извън нейната територия.
 3.
 Посочената национална правна уредба нарушава членове 21 и 63 ДФЕС и членове 28 и 40 ЕИП.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/68
 Решение на Съда на публичната служба (Пленум) от 24 юни 2008 г. — Cerafogli и Paolo Poloni/ЕЦБ
 (Дело F-116/05) (1)
 (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Заплата - Метод за изчисляване на годишното адаптиране на заплатите - Изпълнение на решение на общностния съд - Потвърждаващ акт - Недопустимост)
 (2008/C 209/123)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Maria Concetta Cerafogli и Paolo Poloni (Франкфурт на Майн, Германия), (представители: адв. G. Vandersanden и адв. L. Levi, avocats)
 Ответник: Европейската централна банка (представители: F. Malfrère и K. Sugar, подпомагани от адв. H.-G. Kamann, avocat)
 Предмет
 От една страна, отмяна на извлеченията от платежни ведомости на жалбоподателите за месец юли 2001 г., издадени от Европейската централна банка през май 2005 г. в изпълнение на решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2003 г., постановено по дело T-63/02, Cerafogli и Poloni/ЕЦБ, както и от друга страна, искане за обезщетение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 48, 25.2.2005 г. (делото първоначално е заведено в Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-431/05 и е препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/43
 Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — AGC Glass Europe и др./Комисия
 (Дело T-465/12) (1)
 ((Конкуренция - Административно производство - Европейски пазар на автомобилно стъкло - Публикуване на решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Отхвърляне на искане за поверително третиране на информация, която Комисията възнамерява да публикува - Задължение за мотивиране - Поверителност - Професионална тайна - Програма за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер - Оправдани правни очаквания - Равно третиране))
 (2015/C 302/55)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: AGC Glass Europe (Брюксел, Белгия), AGC Automotive Europe SA (Фльорюс, Белгия), AGC France SAS (Бусоа, Франция), AGC Flat Glass Italia Srl (Кунео, Италия), AGC Glass UK Ltd (Нортхамптън, Обединено Кралство), AGC Glass Germany GmbH (Вегберг, Германия) (представители: L. Garzaniti, J. Blockx, P. Niggemann, A. Burckett St Laurent, адвокати, и S. Ryan, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Kellerbauer, G. Meessen и P. Van Nuffel)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2012) 5719 окончателен на Комисията от 6 август 2012 година, с което се отхвърля искането за поверително третиране, подадено от AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd и AGC Glass Germany GmbH, на основание член 8 от Решение 2011/695/ЕС на председателя на Комисията от 13 октомври 2011 година относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция (дело COMP/39.125 — Автомобилно стъкло).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd и AGC Glass Germany GmbH да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 379, 8.12.2012 г.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/20
 Иск, предявен на 7 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
 (Дело C-412/07)
 (2007/C 247/26)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Vidal Puig, M. Petite)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/36/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно безопасността на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността, или във всеки случай като не е уведомила Комисията за тях, Ирландия не е изпълнила задълженията, произтичащи от Директивата;
 —
 да осъди Ирландия да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът, предвиден за транспониране на Директивата, е изтекъл на 30 април 2006 г.
 (1) OВ L 143, стр. 76.


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/33
 Жалба, подадена на 28 май 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-58/12)
 2012/C 295/57
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на мълчаливия отказ на жалбата, подадена от жалбоподателя относно изпълнението от ответника на Решението на Съда на публичната служба по дело Marcuccio/Комисия от 4 ноември 2008 г., F-41/06, и относно искането за обезщетение за вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, което Комисията е взела или за което тя най-малкото носи отговорност, с което се отхвърлят, независимо от формата на отказа и независимо от обстоятелството дали той е частичен или пълен, исканията на жалбоподателя, изложени в неговата жалба от 25 март 2011 г.;
 —
 да се отмени решението, което Комисията е взела или за което тя най-малкото носи отговорност, с което се отхвърлят, независимо от формата на отказа и независимо от обстоятелството дали той е частичен или пълен, исканията на жалбоподателя, изложени в подадената от него по административен ред жалба от 17 октомври 2011 г.;
 —
 доколкото е необходимо, да се установи дали Комисията е действала неправомерно, като поне частично тя не е приела в разумен срок мерките за изпълнение на Решението на Съда на публичната служба по дело Marcuccio/Комисия от 4 ноември 2008 г., F-41/06;
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сума в размер от 70 000 евро като обезщетение за вредите, които той е претърпял в резултат на неправомерното бездействие на Комисията във връзка с приемането на мерките за изпълнение на Решението от 4 ноември 2008 г.;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/53
 Жалба, подадена на 13 октомври 2008 г. — Zeta Europe/СХВП (Superleggera)
 (Дело T-464/08)
 (2008/C 313/95)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Zeta Europe B.V. (Het Ambacht, Нидерландия) (представители: V. Bilardo, avvocato, C. Bacchini, avvocato, M. Mazzitelli, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 юли 2008 г. по преписка No R0666/2008-1, прието по отношение на жалбоподателя,
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: комбинирана марка „Superleggera“ (заявка за марка на Общността No 5.456.207) за стоки от класове 12, 18 и 25.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация след като е отбелязал, че въпросната марка се състои от прилагателното „superleggera“ и че следователно то ще бъде схващано като означение с описателен характер за теглото на стоките.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността, както и на членове 73 и 74 от него.


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/2
 Решение на Съда (голям състав) от 5 септември 2012 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-355/10) (1)
 (Кодекс на шенгенските граници - Решение 2010/252/ЕС - Наблюдение на външните морски граници - Въвеждане на допълнителни условия относно наблюдението на границите - Изпълнителни правомощия на Комисията - Обхват - Искане за отмяна)
 (2012/C 331/02)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейски парламент (представители: M. Dean, A. Auersperger Matić и K. Bradley)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: Z. Kupčová и R. Szostak)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: C. O'Reilly и M. Wilderspin)
 Предмет
 Отмяна на Решение 2010/252/ЕС на Съвета от 26 април 2010 година за допълнение на Кодекса на шенгенските граници по отношение на наблюдението на морските външни граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (ОВ L 111, стр. 20) — Допълнителни условия относно наблюдението — Въвеждане на правила, които надхвърлят обхвата на изпълнителните правомощия на Съвета
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение 2010/252/ЕС на Съвета от 26 април 2010 година за допълнение на Кодекса на шенгенските граници по отношение на наблюдението на морските външни граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз.
 2.
 Правните последици на Решение 2010/252 се запазват до влизането в сила, в разумен срок, на нова правна уредба.
 3.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 4.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 24.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/14
 Иск, предявен на 28 юни 2013 г. — CN/Парламент
 (Дело T-343/13)
 2013/C 245/17
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: CN (Brumath, Франция) (представител: M. Velardo, avvocato)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да осъди Европейския съюз и Европейския парламент да заплатят на ищеца сумата от 1 000 евро за претърпени имуществени вреди, ведно с лихви, изчислени в размер на 6,75 %;
 —
 да осъди Европейския съюз и Европейския парламент да заплатят на ищеца сумата от 40 000 евро за претърпени неимуществени вреди, ведно с лихви, изчислени в размер на 6,75 %;
 —
 да осъди Европейския съюз и Европейския парламент да заплатят съдебните разноски и адвокатски хонорари.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск CN, пенсионирано длъжностно лице преди това на служба в Съвета, претендира обезщетение за претърпени имуществени и неимуществени вреди вследствие публикуването на официалния сайт на Европейския парламент, достъпен за обществеността, на извлечение от подадена от ищеца петиция, в която се съдържа поредица от лични данни, сред които сведения за здравословното му състояние и присъствието в семейството на лице с увреждания.
 Разпространението на данните било осъществено в широк мащаб, като се има предвид, че при въвеждане на името на ищеца в търсачката Google можело да бъде намерено извлечението на публикуваната от Парламента петиция.
 Въпреки исканията на ищеца Парламентът не оттеглил публикацията на личните данни, а ги заличил едва в последващ момент след намесата на адвокат.
 Ищецът сочи следните основания за незаконосъобразността на поведението на Европейския парламент:
 1.
 нарушение на член 8 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи;
 2.
 нарушение на член 8 от Хартата на основните права;
 3.
 нарушение на член 22 от Конвенцията за правата на хората с увреждания, приета на 13 декември 2006 г. и ратифицирана от Европейския съюз на 23 декември 2010 г.;
 4.
 нарушение на Регламент ЕО No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 12.01.2001, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр.142).


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/6
 Решение на Съда (пети състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — производство, образувано по инициатива на Mohamad Zakaria
 (Дело C-23/12) (1)
 (Регламент (ЕО) No 562/2006 - Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) - Твърдение за нарушение на правото на зачитане на човешкото достойнство - Ефективна съдебна защита - Право на достъп до съд)
 2013/C 63/09
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Производство, образувано по инициатива на Mohamad Zakaria
 Предмет
 Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5 и поправка в ОВ L 275, 20.10.2010 г., стр. 11) — Право на гражданите на трети страни да обжалват отказа за влизане — Жалба, целяща да се признае, че действията, извършени в рамките на разрешаването за преминаване на външната граница, представляват процесуални нарушения — Поправяне на неимуществените вреди, причинени от подобни нарушения
 Диспозитив
 Член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) въвежда задължението за държавите членки да предвидят възможност за обжалване единствено на решенията, с които се отказва влизането на тяхната територия.
 (1) ОВ C 80, 17.3.2012 г.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/28
 Жалба, подадена на 24 ноември 2014 г. от DF срещу решението/определението, постановено на 1 октомври 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-91/13, DF/Комисия
 (Дело T-782/14 P)
 (2015/C 089/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: DF (Брюксел, Белгия) (представител: A. von Zwehl, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени решението на Съда на публичната служба (трети състав) от 1 октомври 2014 г. по дело F-91/13 DF/Комисия, в неуважената му част;
 —
 Да отмени решението на Европейската комисия от 20 декември 2012 г.;
 —
 Да осъди Европейската комисия да възстанови на жалбоподателя вече събраните от него суми, ведно с лихви за забава в размер на определения от Европейската централна банка процент, увеличен с 2 пункта; и
 —
 Да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание, изведено от нарушение на член 85 от Правилника за длъжностните лица и принципа на правна сигурност, тъй като в съответствие с релевантната съдебна практика Съдът на публичната служба трябвало да достигне до извода, че не може основателно да се поддържа, че едно от двете възможни тълкувания на член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника на длъжностните лица, а именно дали референтният период от 10 години завършва с първоначалното постъпване на служба или с постъпването на служба към организацията на командироване, е толкова явно неоснователно, че следва да се приложи член 85;
 2.
 Второто правно основание, изведено от нарушение на принципа за недопускане на дискриминация и на член 19 ДЕС, доколкото поради прилагането на противоречащи и несъвместими разпоредби на националното право и правото на ЕС в областта на неоснователното обогатяване, жалбоподателят е подложен на дискриминация спрямо положение, при което се прилага само националното право, тъй като няма възможност да противопостави на Комисията обстоятелството, че обогатяването е престанало да съществува;
 3.
 Третото правно основание, изведено от извъндоговорната отговорност на ЕС, тъй като, като е приела, че надплащането трябва да се счита за незаконосъобразно и като е разпоредила на жалбоподателя да възстанови надплатената сума на Комисията, последната му е причинила вреда.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — ColArt/Americas/СХВП (BASICS)
 (Дело T-164/06) (1)
 („Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността BASICS - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителни белези - Описателна марка - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Отличителни белези, придобити в резултат на използването - Член 7, параграф 3 от Регламент No 40/94“)
 (2007/C 247/53)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ColArt/Americas, Inc. (Piscataway, Ню Джърси, Съединени щати) (представители: E. Soler Borda и R. Zeineh, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral, agent)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 април 2006 г. (дело R 788/2005-4), с което се отказва регистрацията на словната марка BASICS като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Жалбата се отхвърля.
 2)
 ColArt/Americas, Inc. се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 190, 12.8.2006 г.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/58
 Жалба, подадена на 26 май 2010 г. — Arango Jaramillo и др./ЕИБ
 (Дело F-34/10)
 ()
 2010/C 234/107
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Люксембург, Люксембург) и др. (представители: B. Cortese, C. Cortese и F. Spitaleri, avocats)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет на производството
 Отмяна на решенията на ЕИБ да увеличи пенсионноосигурителните вноски на жалбоподателите, както и обезщетение за претърпените от тях неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят решенията на Европейската инвестиционна банка, съдържащи се във фиша за заплата на жалбоподателите за месец февруари 2010 г., с които се увеличава пенсионноосигурителната вноска на жалбоподателите, чрез увеличение на базата за изчисляване (заплата, върху която се правят удръжки) на посочената вноска, от една страна, както и на коефициента на изчисляване, изразен в процент от посочената заплата, върху която се правят удръжки, от друга страна,
 —
 да се осъди Банката да заплати символично обезщетение в размер на едно евро за претърпените от жалбоподателите неимуществени вреди;
 —
 да се осъди Европейската инвестиционна банка да заплати съдебните разноски.


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/17
 Жалба, подадена на 24 юли 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-425/13)
 2013/C 274/29
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana, F. Castillo de la Torre)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 2, второ изречение и раздел A от Addendum/Приложение към решението на Съвета, с което се разрешава започване на преговори за обвързване на системата на ЕС за търговия с емисии на парникови газове с тази на Австралия, или
 —
 да се отмени решението на Съвета и да се запази действието на обжалваното решение, ако последното бъде изцяло отменено, и
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Първо основание: нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС, член 218, параграфи 2—4 ДФЕС и член 295 ДФЕС, както и на принципа на равновесие между институциите. Комисията твърди, че Съветът е нарушил член 218 ДФЕС, като едностранно е наложил на Комисията подробна процедура, създаваща ex novo правомощия на Съвета и задължения за Комисията, които не са предвидени в посочената разпоредба. Съветът нарушил и член 13, параграф 2 ДЕС, във връзка с член 218, параграф 4 ДФЕС, както и принципа на равновесие между институциите, тъй като разширил предоставените му от Договорите правомощия за сметка на Комисията и Европейския парламент.
 Второ основание: нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС и член 218 ДФЕС, както и на принципа на равновесие между институциите, тъй като обжалваното решение предвижда, че конкретните преговорни позиции на Съюза следва да се изготвят от специалния комитет или от Съвета. Член 218, параграф 4 ДФЕС предоставял само консултативни функции на специалния комитет.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/5
 Решение на Съда (голям състав) от 19 май 2009г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-531/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 43 ЕО и 56 ЕО - Обществено здраве - Аптеки - Разпоредби, съгласно които само фармацевти имат право да стопанисват аптеки - Обосноваване - Сигурно и качествено снабдяване на населението с лекарствени продукти - Професионална независимост на фармацевтите - Предприятия за търговия на едро с фармацевтични продукти - Общински аптеки)
 2009/C 153/09
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и H. Krämer, G. Giacomini и E. Boglione, avvocati)
 Ответник: Италианска република (представители: I.M. Braguglia, G. Fiengo, avvocato dello Stato)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Република Гърция (представител: E. Skandalou,), Кралство Испания (представители: J. Rodríguez Cárcamo и F. Díez Moreno), Френска република (представители: G. de Bergues и B. Messmer), Република Латвия (представители: E. Balode-Buraka и L. Ostrovska), Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и T. Kröll)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 43 ЕО и на член 56 ЕО — Режим на собственост върху аптеките
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Комисията на Европейските общности, Италианската република, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Република Латвия и Република Австрия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.02.2007 г.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/38
 Жалба, подадена на 28 януари 2010 г. — Нидерландия/Комисия
 (Дело T-29/10)
 2010/C 80/63
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбподател: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и Y. de Vries)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени частично Решение на Комисията от 18 ноември 2009 г. по преписка No C 10/2009 (ex N 138/2009) — Нидерландия, държавна помощ за ING Groep N. V.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Със спорното решение Комисията установява, че определени мерки, които Нидерландия е предприела по отношение на ING Groep N. V., представляват държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС и обявява тези помощи за съвместими с общия пазар при определени условия. Съгласно решението промяната на условията за погасяване по отношение на сума от 5 милиарда евро представлява допълнителна държавна помощ.
 Жалбата е насочена срещу член 2, параграф 1 от решението, който се основава на констатацията, че промяната на условията за погасяване по отношение на сума от 5 милиарда евро допълнителен капитал съдържала държавна помощ.
 Жалбоподателят твърди, че с него, на първо място, се нарушава член 107 ДФЕС, доколкото Комисията установява с решението, че адаптирането на условията за погасяване на участието в първичния капитал на ING съдържа в полза на ING допълнителна държавна помощ в размер на 2 милиарда евро. Комисията неправилно счела адаптирането на условията за погасяване за държавна помощ поради следните причини:
 —
 Доколкото ставало въпрос за държавна помощ, съгласно решението тя се изразявала в широкото участие в първичния капитал на ING; промяната на условията, при които тази помощ можело да бъде върната, не можела извън рамките на участието да съдържа държавна помощ.
 —
 Комисията трябвало да вземе предвид адаптирането на условията за погасяване при преценката си на участието в първичния капитал и да ги подложи на самостоятелна преценка.
 —
 Всъщност Комисията можела отделно да прецени адаптирането на условията за погасяване с оглед на разпоредбите относно държавните помощи, като тя обаче допуснала същевременно поредица от грешки.
 —
 При преценката си Комисията неправилно не е взела предвид, че адаптирането на условията за погасяване е имала също за цел да приведе тези условия в съответствие с обичайните за пазара условия за погасяване.
 На второ място, с решението се нарушавало задължението за полагане на дължимата грижа, тъй като Комисията е пропуснала да разгледа относимите фактически обстоятелства.
 На трето място, с решението се нарушавало задължението за мотивиране, тъй като Комисията не мотивирала достатъчно констатацията си, че адаптирането на условията за погасяване съдържало допълнителна държавна помощ.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/61
 Жалба, подадена на 23 юни 2008 г. — Ravensburger/СХВП — Educa Borras (EDUCA Memory game)
 (Дело T-243/08)
 (2008/C 209/110)
 Език, на който е подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ravensburger AG (Ravensburg, Германия) (представители: G. Würtenberger, lawyer, и R. Kunze, lawyer и Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Educa Borras SA (Sant Quirze del Valles, Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 8 април 2008 г. по преписка No R 597/2007 2 и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност: Фигуративна марка „EDUCA Memory game“ за стоки в клас 28 — Марка на Общността, регистрирана под No 495 036
 Притежател на марката на Общността: Другата страна в процедурата пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Международната словна марка „MEMORY“, регистрирана под No R 393 512; словната марка за Бенелюкс „MEMORY“, регистрирана под No 38 328; германската словна марка „MEMORY“, регистрирана под No 964 625
 Решение на отдела по заличаването: Недействителност на разглежданата марка на Общността
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването
 Изложени правни основания: i) нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, като е направил извода, че потенциално конфликтният елемент в разглежданата марка на Общността е от чисто описателно естество и следователно не може да причини вероятност от объркване с по-ранните марки на жалбоподателя; ii) нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, като е изискал от жалбоподателя да докаже вероятност от объркване; iii) нарушение на член 74 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел надлежно предвид практиката по етикетирането на съответния пазар; (iv) нарушение на член 75 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е насрочил заседание, както е било поискано от жалбоподателя.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/35
 Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — Steiff/СХВП (Метално копче по средата на ухото на плюшена играчка)
 (Дело T-433/12) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, състояща се в поставянето на копче по средата на ухото на плюшена играчка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2014/C 52/66
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Margarete Steiff GmbH (Гинген ан дер Бренц, Германия) (представител: D. Fissl, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 юли 2012 г. (преписка R 1693/2011-1) относно заявка за регистрация на знак, състоящ се в поставянето на метално копче по средата на ухото на плюшена играчка, като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Margarete Steiff GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 366, 24.11.2012 г.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/46
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 ноември 2014 г. — Христов/Комисия и ЕМА
 (Дело F-2/12) (1)
 ((Публична служба - Процедура по подбор и назначаване на изпълнителен директор на регулаторна агенция - Европейска агенция по лекарствата (ЕМА) - Процедура за подбор с две фази - Предварителен подбор в рамките на Комисията - Назначаване от управителния съвет на ЕМА - Задължение на управителния съвет на ЕМА да избере изпълнителния директор измежду подбраните от Комисията кандидати - Жалба за отмяна - Състав на комисията по предварителен подбор - Съвместяване на функциите на член на комисията по предварителен подбор и член на управителния съвет на ЕМА - Кандидати, които са членове на управителния съвет на ЕМА и са включени в списъка с подбраните от Комисията кандидати - Назначаване на кандидат, който е член на управителния съвет на ЕМА - Задължение за безпристрастност - Нарушаване - Отмяна - Иск за обезщетение - Неимуществени вреди, които са отделни от незаконосъобразността, дала основание за отмяната - Доказване - Липса))
 (2015/C 007/52)
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател: Емил Христов (София, България) (представители: адв. М. Екимджиев, адв. К. Бончева и адв. Г. Черничерска)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и Д. Стефанов, а впоследствие J. Currall и Н. Николова)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (представители: първоначално V. Salvatore и T. Jablonski, а впоследствие J. Currall и Н. Николова)
 Предмет
 Първо, искане за отмяна на решенията на Комисията относно изготвянето и одобряването на списъка с предварително подбрани кандидати, представен на управителния съвет на ЕМА в процедурата по подбор и назначаване на изпълнителен директор на агенцията, второ, искане за отмяна на назначението на друг кандидат на посочената длъжност, и трето, искане за обезщетение за неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Европейската комисия от 20 април 2011 г., с което тя предлага на управителния съвет на Европейската агенция по лекарствата списък с четирима кандидати, препоръчани от комисията по предварителен подбор и потвърдени от консултативния комитет по назначенията.
 2)
 Отменя решението на управителния съвет на Европейската агенция по лекарствата от 6 октомври 2011 г. за назначаване на изпълнителен директор.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4)
 Осъжда Европейската комисия и Европейската агенция по лекарствата да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят поравно съдебните разноски, направени от г-н Христов.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г., стр. 21.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/38
 Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — Novolipetsk Steel/Комисия
 (Дело T-752/16)
 (2017/C 014/47)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PAO Novolipetsk Steel (Липецк, Русия) (представители: B. Evtimov, адвокат и D. O’Keeffe, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1328 на Комисията от 29 юли 2016 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои студеновалцовани плоски продукти от стомана с произход — наред с останалото — от Руската федерация, публикуван в ОВ L 210 от 4.8.2016 г., в неговата цялост, доколкото засяга жалбоподателя, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушаване на правото на справедлив процес, включително правото на защита, принципа на равни процесуални възможности и принципа на добра администрация.
 2.
 В рамките на второто основание се твърди, че Комисията нарушила член 18 от основния регламент (1), член 6.8 от АДС (2) и приложение II към него, както и принципа на пропорционалност, а също така допуснала грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, тъй като счела жалбоподателя за неоказващ сътрудничество производител и приложила данните, с които разполагала.
 3.
 В рамките на третото основание се твърди, че Комисията нарушила член 3, параграф 2 и член 3, параграф 5 от основания регламент, както и член 3.1 от АДС, изопачила предоставените ѝ доказателства и допуснала явни грешки в преценката, тъй като преценила погрешно признаците за наличие на вреда и не извършила обективна проверка на състоянието на промишлеността на Съюза.
 —
 Жалбоподателят твърди, че Комисията се позовала единствено на подбрани икономически показатели за състоянието на промишлеността на Съюза и пренебрегнала ключови показатели, които щели да разкрият различно — по-положително състояние на промишлеността на Съюза.
 —
 Жалбоподателят също така твърди, че Комисията възприела предубеден подход, като дала предимство на заключенията си относно вредата и изопачила предоставените ѝ доказателства без да анализира „свободните“ и „затворените“ пазари на съответния продукт като цяло, и така не изпълнила задължението си по член 3, параграф 2 от основния регламент за извършване на обективна преценка.
 4.
 В рамките на четвъртото основание се твърди, че Комисията нарушила член 3, параграф 7 от основния регламент, тъй като преценила неправилно причинно-следствената връзка между вноса, за който се твърди че представлява дъмпинг, и състоянието на промишлеността на Съюза. Жалбоподателят също така твърди, че Комисията не е изпълнила задължението си да не обяснява други вредоносни фактори с вноса, за който се твърди че представлява дъмпинг, и че не е взела предвид други фактори, които заедно и поотделно можели да прекъснат причинно-следствената връзка.
 5.
 В рамките на петото основание се твърди, че Комисията определила неправилно равнището на отстраняване на вредата, нарушавайки член 2, параграф 9 и член 9, параграф 4 от основния регламент и допускайки явна грешка в преценката. По-специално, според жалбоподателя, Комисията определила неразумен и прекомерен марж на печалбата за промишлеността на Съюза и допуснала явна грешка в преценката, прилагайки — за целите на маржа на вредата и по аналогия — предвидената в член 2, параграф 9 от основния регламент корекция за обосновани разходи за реализация, общи и административни разходи и печалба на независим вносител.
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).
 (2) Антидъмпинговото споразумение на СТО.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/34
 Определение на Общия съд от 10 март 2014 г. — Magnesitas de Rubián и др./Комисия
 (Дело T-430/10) (1)
 ((Околна среда - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Справочен документ относно най-добрите налични техники за промишлените отрасли за производство на цимент, вар и магнезиев оксид - Искане да се приеме, че липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество - Отхвърляне - Оттегляне - Заличаване))
 2014/C 135/43
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Magnesitas de Rubián, SA (Инсио, Испания); Magnesitas Navarras, SA (Субири, Испания) и Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Атина, Гърция) (представители: H. Brokelmann и P. Martínez-Lage Sobredo, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro, С. Петрова и E. Sanfrutos Cano)
 Предмет
 Главно искане за отмяна на глава 3 от справочен документ относно най-добрите налични техники за промишлените отрасли за производство на цимент, вар и магнезиев оксид (ОВ C 166, стр. 5), озаглавена „Производство на магнезиев оксид (по сух метод на базата на добит естествен магнезит)“, както и справочните данни за отрасъла за производство на магнезиев оксид в посочения документ, а при условията на евентуалност искане за отмяна на параграф 3.5.5.4 от този документ.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля искането да се приеме, че липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.
 2)
 Дело T-430/10 се заличава от регистъра на Общия съд.
 3)
 Magnesitas de Rubián, SA, Magnesitas Navarras, SA и Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г.


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/5
 Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва) на 25 юли 2013 г. — UAB „Vilniaus energija“/Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius
 (Дело C-423/13)
 2013/C 304/09
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Върховен административен съд на Литва)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: UAB „Vilniaus energija“
 Ответник: Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз и/или Директива 2004/22/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането на национална нормативна уредба и практика, съгласно които водомер за топла вода, отговарящ на всички изисквания на Директива 2004/22/ЕО, и свързан с устройство за дистанционен (телеметричен) пренос на данни, се разглежда като измервателна система и поради това водомерът за топла вода не може да се използва по предназначение, докато не бъде извършена метрологична проверка по отношение на този водомер и свързаното с него устройство за дистанционен (телеметричен) пренос на данни, тъй като взети заедно те съставляват измервателна система?
 (1) Директива 2004/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно измервателните уреди (ОВ L 135, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 3).


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/36
 Жалба, подадена на 26 ноември 2013 г. от Carla Faita срещу решението, постановено на 16 септември 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-92/11, Faita/ЕИСК
 (Дело T-619/13 P)
 2014/C 24/67
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Carla Faita (Брюксел, Белгия) (представители: D. Abreu Caldas, M. Abreu Caldas и J.-N. Louis, адвокати)
 Друга страна в производството: Европейски икономически и социален комитет
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да постанови решение, с което:
 —
 да отмени Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 септември 2013 г. по дело F-92/11 (Faita/ЕИСК),
 —
 да осъди ЕИСК да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 15 000 EUR за неимуществените вреди, претърпени поради това че ОН не е изпълнил задължението за полагане на грижа,
 —
 да осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В жалбата си жалбоподателят излага две основания за отмяна.
 1.
 Първото основание е изведено от грешка при прилагане на правото, що се отнася до целта на досъдебната процедура и принципа на добра администрация, доколкото СПС не е санкционирал това, че подадената по административен ред жалба е била отхвърлена дословно със същите мотиви, с които е издаден обжалваният отказ, и то въпреки обстоятелството, че въпросната жалба е съдържала различни доводи от тези в първоначалното искане (точки 44 и 65—67 от обжалваното съдебно решение).
 2.
 Второто основание е изведено, от една страна, от нарушаване на правото на защита, доколкото СПС е констатирал, че в решението, с което отхвърля искането на жалбоподателя, ОН се основава на пети имплицитен мотив, без жалбоподателят да е имал възможност да оспори този мотив, от друга страна, грешка при прилагането на правото, доколкото при проверката дали е спазен член 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, СПС е анализирал условията по член 12а, параграф 3 от този правилник (точка 94 и сл. от обжалваното съдебно решение).


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/26
 Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Schniga/СОСР — Elaris и Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)
 (Дело T-135/08) (1)
 (Сортове растения - Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта ябълки „Gala Schnitzer“ - Техническа проверка - Право на преценка на СОСР - Възражения - Член 55, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 2100/94)
 2010/C 301/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Schniga GmbH (Bolzano, Италия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)
 Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР) (представители: B. Kiewiet и M. Ekvad, agents)
 Други страни в производството пред отделението по жалбите на СОСР, встъпила в производството пред Общия съд: Elaris SNC (Angers, Франция) и Brookfield New Zealand Ltd (Havelock North, Нова Зеландия) (представител: M. Eller, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на отделението по жалбите на СОСР от 21 ноември 2007 г. (преписки A 003/2007 и A 004/2007) относно предоставянето на правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта „Gala Schnitzer“
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на отделението по жалбите на Службата на Общността за сортовете растения (СОСР) от 21 ноември 2007 г. (преписки A 003/2007 и A 004/2007).
 2.
 Осъжда СОСР да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Schniga GmbH.
 3.
 Осъжда Elaris SNC и Brookfield New Zealand Ltd да понесат направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 142, 7.6.2008 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/17
 Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 7 март 2013 г. по дело T-95/10, CINDU Chemicals BV и др./Европейска агенция по химикалите (ECHA)
 (Дело C-289/13 P)
 2013/C 252/25
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (представител: K. Van Maldegem, avocat)
 Други страни в производството: Европейска агенция по химикалите (ECHA), Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-95/10, и
 —
 да отмени Решение ED/68/2009 на Европейската агенция по химикалите (ECHA) (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен е идентифицирано като вещество, което следва да бъде включено в списъка на кандидат-веществата в съответствие с член 59 от Регламент (ЕО) No 1907/2006 (REACH) (1), или
 —
 при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане на подадената от жалбоподателите жалба за отмяна, и
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски (включително разноските по производството пред Общия съд).
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите твърдят, че Общият съд е нарушил общностното право, като е отхвърлил жалбата им за частична отмяна на обжалваното решение. Жалбоподателите твърдят по-специално, че Общият съд е допуснал редица грешки при тълкуване на приложимата за тях правна уредба. Вследствие на това той допуснал редица грешки при прилагане на правото, и по-конкретно като заключил, че:
 —
 по делото се налага преценка на сложни факти от научен и технически характер и не е допусната явна грешка при идентифицирането на антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен като притежаващо свойствата на УБТВ и на МУМБВ въз основа на негови съставки в концентрация от най-малко 0,1 %,
 —
 съставките не трябва да бъдат идентифицирани индивидуално като притежаващи свойствата на УБТВ или на МУМБВ с отделно решение на ECHA, прието след извършване на задълбочен анализ в това отношение,
 —
 не е налице нарушение на член 59, параграф 3 и на приложение XV към REACH поради непосочване на данни за алтернативните вещества в изготвеното съгласно това приложение досие, и
 —
 не е налице нарушение на принципа на равно третиране.
 По тези съображения жалбоподателите смятат, че решението на Общия съд по дело T-95/10 и обжалваното решение трябва да бъдат отменени.
 (1) Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в L 36/84 от 5.2.2009 г. и L 118/89 от 12.5.2010 г.)


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/8
 Иск, предявен на 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-37/07)
 (2007/C 69/18)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. Condou-Durande)
 Ответник: Френска република
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (1), и като във всеки случай не е уведомила Комисията за приемането им, Френската република не е изпълнила задълженията, произтичащи от тази директива;
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2003/109/ЕО е изтекъл на 23 януари 2006 г.
 (1) ОВ L 16, 2004 г., стр. 44.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/65
 Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Policolor/EUIPO — CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt („Policolor“)
 (Дело T-178/16)
 (2016/C 211/80)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Policolor SA (Букурещ, Румъния) (представител: M. Comanescu, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Дюрен-Меркен, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Policolor“ — заявка за регистрация No 10 277 176
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO oт 29 януари 2016 г. по преписка R 346/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да измени изцяло обжалваното решение;
 —
 в резултат на това, да отмени обжалваното решение;
 —
 да отмени решението на отдела по споровете на EUIPO oт 16 декември 2014 г. по възражение No B 1 991 457;
 —
 да отхвърли възражението на встъпилата страна във връзка с регистрацията на марка на Европейския съюз No 10 277 176;
 —
 да осъди EUIPO и другата страна да заплатят съдебните разноски пред апелативния състав на EUIPO, включително и тези, направени в производството пред апелативния състав.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 75, параграф 1 от Регламент No 2015/2424.


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/6
 Преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 27 юни 2017 г. — Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya
 (Дело C-384/17)
 (2017/C 318/10)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N
 Ответник: Budapest Rendőrfőkapitánya
 Преюдициални въпроси
 1)
 Представлява ли изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директива 1999/62/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури и тълкувано от Съда на Европейския съюз в решение от 22 март 2017 г. по съединени дела C-497/15 и C-498/15, пряко приложима разпоредба на тази директива?
 2)
 В случай че изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури и тълкувано от Съда на Европейския съюз в решение от 22 март 2017 г. по съединени дела C-497/15 и C-498/15, Euro-Team, не представлява пряко приложима разпоредба на тази директива:
 възможно и необходимо ли е — при положение че липсва законодателна намеса в съответната област — при тълкуването на националното законодателство в съответствие с правото на Съюза националният съд и националният административен орган да допълват приложимата към разглеждания случай национална правна уредба с материалноправните критерии на изискването за съразмерност, установени в решение на Съда на Европейския съюз от 22 март 2017 г. по съединени дела C-497/15 и C-498/15?
 (1) ОВ L 187., 1999 г., стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 88.


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/8
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 17 май 2016 г. — Comune di Balzola и др./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 (Дело C-275/16)
 (2016/C 314/13)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino, Comune di Cereseto, Comune di Cerrina, Comune di Frassineto Po, Comune di Gabiano, Comune di Limone Piemonte, Comune di Mombello Monferrato, Comune di Morano Sul Po, Comune di Odalengo Piccolo, Comune di Pietraporzio, Comune di Piovà Massaia, Comune di Pontestura, Comune di Ponzano, Comune di Sala Monferrato, Comune di Serralunga di Crea, Comune di Solonghello, Comune di Villamiroglio, Comune di Montemagno, Comune di Scurzolengo, Comune di Alfiano Natta, Comune di Moncalvo, Comune di Cerro Tanaro, Comune di Tonco, Comune di Castagnole Monferrato, Comune di Casorzo, Comune di Calliano, Comune di Robella, Comune di Grana, Comune di Rocchetta Tanaro, Comune di Odalengo Grande, Comune di Coniolo, Comune di Ozzano Monferrato, Comune di Demonte, Comune di Entracque, Comune di Sambuco, Comune di Roccasparvera, Comune di Argentera, Comune di Gaiola, Comune di Valdieri, Anci Piemonte
 Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 Преюдициален въпрос
 [П]равилно ли е тълкуването на Директива 1997/67/ЕО (1), при което член 3, алинея 7 от Законодателен декрет No 261/99 и член l, алинея 276 от Закон No 194 от 2014 г. са съвместими с нея с оглед на следното:
 a)
 Директива No 97/67/ЕО, изменена и допълнена, относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата въвежда задължение за държавите членки да осигурят предоставяне на универсална пощенска услуга и в този контекст предвижда, че събирането на пощенски пратки и тяхното доставяне на адреса на получателя следва да бъдат гарантирани „не по-малко от пет работни дни в седмицата“;
 б)
 тази общностна директива допуска възможност за дерогация от страна на националните регулаторни органи само при наличие на „извънредни обстоятелства или географски условия“;
 в)
 обратно, италианското национално законодателство (член 3, алинея 7 от Законодателен декрет No 261 от 1999 г. и член 1, алинея 276 от Закон No 190 от 23 декември 2014 г. — т.нар. „Закон за стабилност 2015“) задължава националния регулаторен орган да предостави посочената дерогация за определен срок винаги когато операторът на услугата поиска това, като посочи „наличието на специфични положения от инфраструктурно или географско естество в териториални единици с гъстота на населението под 200 жители на квадратен километър“, дори ако тези положения не са с извънреден характер и обхващат голяма част от населението на страната (до една четвърт от него и — тъй като това са по-слабо населени райони — следователно обхващат далеч по-обширна част от територията на страната)?
 (1) Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, 1998 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12).


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/26
 Решение на Общия съд от 29 септември 2010 г. — CNH Global/СХВП (Съчетание на червен, черен и сив цвят за трактор)
 (Дело T-378/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, състояща се от съчетание на червен, черен и сив цвят, използвани за външните повърхности на трактор - Абсолютно основание за отказ - Липса на придобит в резултат на използването отличителен характер - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 317/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CNH Global NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: M. Edenborough, barrister, и R. Harrison, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 5 юли 2007 г. (преписка R 1642/2006-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на знак, представляващ оцветен в червено, черно и сиво трактор.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда CNH Global NV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 297, 8.12.2007 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/50
 Определение на Съда на публичната служба (в едноличен състав) от 18 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-143/11) (1)
 (Публична служба - Отхвърляне от органа по назначаване на искане за възстановяване на направените за водене на производството съдебни разноски - Жалба за отмяна със същия предмет като искане за определяне на съдебните разноски - Явна недопустимост)
 2013/C 252/91
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Публична служба — Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да възстанови една четвърт от съдебните разноски на жалбоподателя по дело F-81/09, Marcuccio/Комисия, за което е осъдена с решението от 15 февруари 2011 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 26.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/19
 Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Република Полша) на 4 декември 2007 г. — Uve Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 (Дело C-544/07)
 (2008/C 37/27)
 Език на производството: полски
 Препращаща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Uve Rüffler
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 12, алинея 1 и член 39, параграфи 1 и 2 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че те не допускат предвидената в член 27б от Закона от 26 юли 1991 г. за данък върху доходите (ustawa o podatku dochodowym od osób fizycznych) национална разпоредба, с която правото размерът на вноските за задължително здравно осигуряване да се приспада oт размера на данъка върху доходите се ограничава до изплатените съгласно разпоредбите на националното право вноски, когато дадено местно лице плаща в друга държава-членка вноски за задължително здравно осигуряване, приспадани от обложените с данък в Полша доходи?


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/11
 Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent — Белгия) — Наказателно производство срещу Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA
 (Дело C-205/07) (1)
 („Членове 28 ЕО-30 Е - Директива 97/7/ЕО - Защита на потребителите по отношение на договорите от разстояние - Срок за отказ от договора - Забрана от потребителя да се изисква авансово плащане или плащане преди края на срока за отказ от договора“)
 (2009/C 44/17)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hof van Beroep te Gent
 Страни в главното производство
 Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Gent — Тълкуване на членове 28 ЕО-30 ЕО — Ефект върху търговията вътре в Общността на национална правна уредба, която забранява от потребителя да се изисква авансово плащане или плащане преди края на срока за отказ от договора — Съвместимост с общностното право
 Диспозитив
 Член 29 ЕО допуска национална правна уредба, която забранява на доставчика при трансгранична продажба от разстояние да изисква авансово плащане или каквото и да е плащане от страна на потребителя преди изтичане на срока за отказ от договора, но не допуска в изпълнение на тази правна уредба забрана преди изтичане на посочения срок да се иска номерът на платежната карта на потребителя.
 (1) ОВ C 140, 23.6.2007 г.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/34
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 май 2009 г. — Campos Valls/Съвет
 (Дело F-39/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Назначаване - Длъжност на началник на отдел - Отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя - Изисквания, предвидени в обявата за свободно работно място - Явна грешка в преценката)
 2009/C 193/55
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Manuel Campos Valls (Брюксел, Белгия) (представители: адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. É. Marchal, avocats)
 Ответник: Съвет (представители: г-жа M. Arpio Santacruz и г-жа I. Šulce)
 Предмет
 От една страна, отмяна на решенията на ОН да отхвърли кандидатурата на жалбоподателя за длъжността на началник на испанския отдел в ГД А, Дирекция III — „Превод и изготвяне на документи“ — „Езикова служба“, предмет на Съобщение до персонала CP46/06, а, от друга — назначаването на друг кандидат на посочената длъжност.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 129, 9.6.2007 г., стр. 28.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/25
 Иск, предявен на 24 април 2007 г. — Mohr & Sohn/Комисия
 (Дело T-131/07)
 (2007/C 155/50)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Paul Mohr & Sohn, Baggerei и Schiffahrt (Niederwalluf (Rhg), Германия) (представител: Rechtsanwalt F. von Waldstein)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на ответника от 28 февруари 2007 г. и да се задължи Европейската комисия да предостави на ищеца относно плаващия кран „Niclas“ разрешително за изключване съгласно член 4, параграф 6 от Регламент (EО) No 718/1999 на Съвета от 29 март 1999 г. относно политиката за капацитета на флотите на Общността с оглед насърчаване на транспорта по вътрешните водни пътища,
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва решението на Комисията DG-Greffe (2007) D/200972 от 28 февруари 2007 г. относно подаденото в съответствие с член 4, параграф 6 от Регламент (EО) No 718/1999 (1) заявление за издаване на разрешение за изключване на плаващия кран „Niclas“. Ищецът е отправил искане, този специален плавателен съд да бъде изключен от обхвата на прилагането на правилото „стар-за-нов“. С оспорвания акт ответникът е отказал да издаде съответното разрешение за изключване за плаващия кран „Niclas“.
 В подкрепа на иска си ищецът посочва по-специално, че плаващият кран „Niclas“ не попада в обхвата на Регламент No 718/1999. С оглед на това той изтъква, че въпросният плавателен съд не притежава свиделство за корабоплаване по река Рейн, което обаче е предпоставка за законосъобразно извършване на превоз на товари по европейските водни пътища. Според ищеца плаващият кран „Niclas“ не се различава от плавателни съдове, които служат за съхраняване на стоки по смисъла на член 2, параграф 2, буква е) от Регламент No 718/1999 или от оборудване за драгиране, каквото представляват плаващи съоръжения на строителни предприятия по смисъла на член 2, параграф 2, буква ж) от същия регламент.
 (1) Регламент (ЕО) No 718/1999 на Съвета от 29 март 1999 г. относно политиката за капацитета на флотите на Общността с оглед насърчаване на транспорта по вътрешните водни пътища [Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 6, стр. 234]


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/19
 Решение на Съда (четвърти състав) от 26 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires
 (Дело C-41/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2001/84/ЕО - Член 1 - Интелектуална собственост - Продажба на търг на оригинални произведения на изкуството - Право на препродажба в полза на автора на оригинално произведение - Длъжник по отчислението на основание правото на препродажба - Купувач или продавач - Дерогация, предвидена в договор))
 (2015/C 138/24)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Christie’s France SNC
 Ответник: Syndicat national des antiquaires
 Диспозитив
 Член 1, параграф 4 от Директива 2001/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно правото на препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството допуска възможността лицето, което дължи възнаграждението при препродажба, посочено като такова в националното законодателство, независимо дали това е продавачът или участващ в сделката търговец на произведения на изкуството, да договори с всяко друго лице, включително с купувача, че в крайна сметка последното ще понесе, изцяло или отчасти, стойността на отчислението, дължимо на автора на основание на правото на препродажба, при условие че подобна договореност не засяга по никакъв начин задълженията и отговорността на лицето, дължащо възнаграждението, спрямо автора.
 (1) ОВ C 102, 7.4.2014 г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/40
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 8 юли 2010 г. — Magazzu/Комисия
 (Дело F-126/06) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Временни служители, назначени като длъжностни лица - Кандидати, вписани в списък с резерви от конкурс, публикуван преди влизането в сила на новия правилник - Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила - Придобити права - Принцип на недопускане на дискриминация - Членове 2, 5 и 12 от Приложение XIII към Правилника)
 2010/C 246/68
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Salvatore Magazzu (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално T. Bontinck и J. Feld, avocats, впоследствие T. Bontinck и S. Woog, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)
 Предмет
 Отмяна на решението на ОН от 13 декември 2006 г., с което жалбоподателят, временен служител със степен А*11 и успешно издържал общ конкурс COM/A/18/04, е назначен като длъжностно лице със степен A*6, стъпка 2 в съответствие с разпоредбите от приложение XIII към Правилника.
 Диспозитив
 1.
 Жалбата се отхвърля.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 310, 16.12.2006 г., стр. 32.


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/28
 Определение на Общия съд от 18 декември 2015 г. — CompuGroup Medical/СХВП — Schatteiner (SAM)
 (Дело T-850/14)
 ((Жалба за отмяна - Марка на Общността - Срок за обжалване - Момент, от който започва да тече срокът - Уведомяване за решението на апелативния състав в електронния профил в СХВП на представителя на жалбоподателя - Просрочие - Липса на непреодолима сила или случайно събитие - Явна недопустимост))
 (2016/C 068/36)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: CompuGroup Medical AG (Кобленц, Германия) (представител: B. Dix, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: H. Kunz)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Simon Schatteiner (Виена, Австрия) (представители: F. Schulz и H. Pernez, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 юли 2014 г. (преписка R 818/2013-4) относно производство по възражение между г-н Simon Schatteiner и CompuGroup Medical AG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда CompuGroup Medical AG да заплати съдебните разноски.


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/8
 Решение на Съда (трети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Verein für Konsumenteninformation/Amazon EU Sàrl
 (Дело C-191/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламенти (ЕО) No 864/2007 и (ЕО) No 593/2008 - Защита на потребителите - Директива 93/13/ЕИО - Защита на данните - Директива 95/46/ЕО - Договори за онлайн продажби, сключени с потребители, пребиваващи в други държави членки - Неравноправни клаузи - Общи условия, в които се съдържа клауза за избор като приложимо право на правото на държавата членка по седалището на дружеството - Определяне на приложимото право към преценка, извършвана в производство по иск за преустановяване на нарушение, дали клаузи от общите условия за продажба не са неравноправни - Определяне на правото, което урежда обработването на лични данни на потребителите))
 (2016/C 350/10)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Verein für Konsumenteninformation
 Ответник: Amazon EU Sàrl
 Диспозитив
 1)
 Регламент (ЕО) No 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) и Регламент (ЕО) No 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения („Рим II“) трябва да се тълкуват в смисъл, че без да се засяга член 1, параграф 3 от всеки един от тези регламенти, приложимото право към иск за преустановяване на нарушение по смисъла на Директива 2009/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите, насочен срещу използването на твърдени като незаконосъобразни договорни клаузи от предприятие, което е установено в една държава членка и което при електронна търговия сключва договори с потребители, пребиваващи в други държави членки, и по-специално в държавата на сезирания съд, трябва да се определи в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент No 864/2007, докато приложимото право към преценката на дадена договорна клауза винаги трябва да се определя въз основа на Регламент No 593/2008, независимо дали тази преценка се прави в рамките на производство по индивидуален или по колективен иск.
 2)
 Член 3, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че клауза от общите условия за продажба на продавач или доставчик, която не е индивидуално договорена и съгласно която правото на държавата членка по седалището на този продавач или доставчик урежда сключения при електронна търговия договор с потребител, е неравноправна, при положение че подвежда потребителя, като създава у него впечатлението, че само правото на тази държава членка е приложимо за договора, без да го информира, че по силата на член 6, параграф 2 от Регламент No 593/2008 той се ползва и със защитата, гарантирана му от императивните норми на правото, което би било приложимо при липсата на тази клауза — нещо, което националната юрисдикция следва да провери в светлината на всички релевантни обстоятелства.
 3)
 Член 4, параграф 1, буква а) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни трябва да се тълкува в смисъл, че обработването на лични данни от предприятие за електронна търговия се урежда от правото на държавата членка, към която то насочва дейността си, ако се установи, че обработването на въпросните данни се извършва от предприятието в контекста на дейностите на находящ се в тази държава членка обект. Националната юрисдикция следва да прецени дали в случая това е така.
 (1) ОВ C 221, 6.7.2015 г.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/17
 Решение на Съда (втори състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — Vitālijs Drozdovs/AAS „Baltikums“
 (Дело C-277/12) (1)
 (Задължителна застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Директива 72/166/ЕИО - Член 3, параграф 1 - Директива 90/232/ЕИО - Член 1 - Пътнотранспортно произшествие - Смърт на родителите на ненавършилия пълнолетие ищец - Право на обезщетение на детето - Неимуществени вреди - Обезщетение - Покриване от задължителната застраховка)
 2013/C 367/28
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vitālijs Drozdovs
 Ответник: AAS „Baltikums“
 Предмет
 Преюдициално запитване — Augstakas tiesas Senats — Тълкуване на член 3 от Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10) и на член 1, параграф 2 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104) — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Определяне на вредите, които задължително се покриват от застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Възможност за включване на неимуществените вреди в задължителното обезщетение за телесни повреди — Национална правна уредба, предвиждаща размер на обезщетението за болки и душевни страдания, който е значително по-нисък от определения в директивите размер на обезщетението за телесни повреди.
 Диспозитив
 1.
 Член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка и член 1, параграфи 1 и 2 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година за сближаване на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (МПС), трябва да се тълкуват в смисъл, че задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства трябва да покрива обезщетението за неимуществените вреди, претърпени от близките на лица, загинали при пътнотранспортно произшествие, доколкото обезщетението се дължи по силата на гражданската отговорност на застрахования съгласно приложимото към спора по главното производство национално право.
 2.
 Член 3, параграф 1 от Директива 72/166 и член 1, параграфи 1 и 2 от Втора директива 84/5 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства покрива обезщетението за неимуществени вреди, дължимо съгласно националната правна уредба на гражданската отговорност за смъртта на близки членове на семейството, настъпила при пътнотранспортно произшествие, само до определена максимална сума, която е по-малка от посочените в член 1, параграф 2 от Втора директива 84/5.
 (1) ОВ C 235, 4.8.2012 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/42
 Жалба, подадена на 27 юни 2007 г. от Michel Thierry срещу определение, постановено на 16 април 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-82/05, Thierry/Комисия
 (Дело T-223/07 P)
 (2007/C 199/79)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Michel Thierry (Howald, Великото херцогство Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени определението на Съда на публичната служба от 16 април 2007 г. по дело F-82/05, съобщено на жалбоподателя на 17 април 2007 г.,
 —
 да се уважат исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство и на това основание да се признае за допустим и основателен иска по дело F-82/05,
 —
 при условията на евентуалност да се върне делото за разглеждане от Съда на публичната служба,
 —
 след произнасяне по съдебните разноски, разходите и хонорарите, да се осъди Комисията да ги заплати.
 Правни основания и основни доводи
 В жалбата си жалбоподателят иска отмяна на определението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля отчасти като явно недопустим и отчасти като явно необоснован иска за отмяна списъка на повишените длъжностни лица в процедурата за повишаване за 2004 г., доколкото този списък не включва името на жалбоподателя.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на правно основание, изразяващо се в грешка при тълкуването и преценката на фактите, което според твърдението му е довело до процесуално нарушение и грешка при прилагане на правото, тъй като Съдът на публичната служба не е уважил искането, направено от жалбоподателя с реплика в първоинстанционното производство, за изслушване на служител от неговия отдел.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/20
 Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 2 октомври 2009 г. — Reti Televisive Italiane SpA (RTI)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 (Дело C-390/09)
 2009/C 312/32
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Ищец: Reti Televisive Italiane SpA (RTI)
 Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли членове 18 и 18а от Директива 89/552/ЕО (1), изменена с Директива 97/36/ЕО (2), да се считат за достатъчно ясни и безусловни разпоредби, така че след изтичането на срока за транспониране да могат да имат предимство пред противоречащите им разпоредби от вътрешното право, да допълват, според правилното тълкуване на член 249, трета алинея от Договора, релевантните национални норми, и да бъдат прилагани от административен орган като AGCOM, на когото е възложена нормотворческа компетентност съгласно националния закон?
 2.
 Трябва ли членове 18 и 18а от Директива 89/552/ЕО, изменена с Директива 97/36/ЕО, да се тълкуват в смисъл, че с оглед задължителната минимална продължителност от 15 минути на прозорците за телевизионен пазар, всякаква друга форма на телевизионен пазар, включително с продължителност над три, но по-малко от петнадесет минути, трябва да се квалифицира като „пазарен спот“, който се подчинява на часовите ограничения, приложими за рекламните спотове?
 3.
 Трябва ли член 1, буква в), член 10, член 11 и член 18, параграф 3 от Директива 89/552/ЕО, изменена с Директива 97/36/ЕО, да се тълкуват в смисъл, че съобщенията на даден телевизионен оператор във връзка с неговите собствени програми, излъчвани без заплащане, се включват в понятието за реклама за целите на прилагането на условията за разграничаване на рекламното съобщение от другите части на програмата и включване на рекламата в телевизионните предавания?
 4.
 Трябва ли член 1, буква в), член 10, член 11 и член 18, параграф 3 от Директива 89/552/ЕО, изменена с Директива 97/36/ЕО, да се тълкуват в смисъл, че институционалните информационни и комуникационни дейности, посочени в италианския Закон No 150 от 7 юни 2000 г., включително съобщенията със социално значение и от обществен интерес, се включват в понятието за реклама за целите на прилагането на условията за разграничаване на рекламното съобщение от другите части на програмата и включване на рекламата в телевизионните предавания?
 (1) ОВ L 298, 1989 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215.
 (2) ОВ L 265, 2001 г., стр. 42;. Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 232.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/15
 Решение на Съда (девети състав) от 2 октомври 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-478/13) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2001/18/ЕО - Съзнателно освобождаване на генетично модифицирани организми (ГМО) в околната среда - Пускане на пазара - Член 31, параграф 3, буква б) - Местонахождение на отглежданите ГМО - Задължение за информиране на компетентните органи - Задължение за въвеждане на публичен регистър - Лоялно сътрудничество))
 2014/C 421/21
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и M. Owsiany-Hornung)
 Ответник: Република Полша (представител: B. Majczyna)
 Диспозитив
 1)
 Като не е предвидила задължение за информиране на компетентните полски органи относно местонахождението на отглежданите генетично модифицирани организми на основание част В от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета, като не е въвела регистър за местонахождението им и като не е оповестила публично информацията във връзка с него, Република Полша не е изпълнила задълженията си съгласно член 31, параграф 3, буква б) от тази директива.
 2)
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 336, 16.11.2013 г.


text:
 22.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/9
 Решение на Общия съд от 14 май 2013 г. — Masottina/СХВП — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)
 (Дело T-393/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на общността „CA’ MARINA“ - По-ранна словна марка на Общността „MARINA ALTA“ - Относително основание за отказ - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 178/16
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Masottina SpA (Conegliano, Италия) (представител: N. Schaeffer, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. (Petrel, Испания)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 4 май 2011 г. (преписка R 518/2010-1) относно производство по възражение между Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. и Masottina SpA.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Masottina SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/25
 Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — Novomatic/СХВП — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
 (Дело T-172/13)
 2013/C 141/45
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Novomatic AG (Гумполдскирхен, Австрия) (представители: W. Mosing, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Simba Toys GmbH & Co. KG (Фюрт-Щаделн, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 януари 2013 г. по преписка No 157/2012-4 и да отхвърли възражението в неговата цялост поради липса на сходство между стоките и/или знаците, както и да допусне заявката за марка на Общността „AFRICAN SIMBA“, ЗМО 7534175, съгласно текста на заявката,
 —
 да осъди СХВП и — в случай на писмено встъпване — подалия възражението да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя в производството пред СХВП и в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „AFRICAN SIMBA“ за стоки и услуги от класове 9, 28 и 41 — заявка за марка на Общността No 7 534 175.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Simba Toys GmbH & Co. KG.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка, която съдържа словния елемент „Simba“, както и международна регистрация на словната марка „SIMBA“ за стоки от клас 28.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграф 2 и параграф 3 от Регламент No 207/2009 във връзка с правило 22, параграф 2 от Регламент No 2868/95 и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/15
 Жалба, подадена на 8 октомври 2008 г. от Região autónoma dos Açores срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 1 юли 2008 г. по дело T-37/04: Região Autónoma dos Açores/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-444/08 P)
 (2008/C 327/26)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Região autónoma dos Açores (представители: M. Renouf, Solicitor, C. Bryant, Solicitor, H. Mercer QC)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Кралство Испания, Seas at Risk VZW, WWF — World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 Да отмени решението на Първоинстанционния съд от 1 юли 2008 г. по дело T- 37/04,
 —
 да обяви жалбата по дело T-37/04 за допустима,
 —
 да отмени членове 3 и 11 и приложението към Регламент 1954/2003 (1) на Съвета, доколкото те: a) предвиждат риболовното усилие съгласно регламента да бъде определяно само въз основа на целевите видове и зоната ICES/CECAF, а не и въз основа на вида на използваните риболовни принадлежности и съоръжения, независимо дали последните са закотвени или теглени; и б) изключват дълбоководните видове (тоест дънните видове риба, обхванати от Регламент No 2347/2002 (2)) от обхвата на членове 3 и 11 от Регламент 1954/2003 на Съвета,
 —
 да отмени член 15 от Регламент 1954/2003 на Съвета, доколкото с отмяната на Регламенти 685/95 (3) и 2027/95 (4): a) се премахва (i) правомощието на Общността да определя риболовното усилие не само въз основа на целевите видове и зоната ICES/CECAF, а и въз основа на вида на използваните риболовни принадлежности и съоръжения, и (ii) определянето на риболовното усилие, извършено в съответствие с Регламент 2027/95; б) премахва (i) правомощието да се определя максималното годишно риболовно усилие за определена зона по отношение на дълбоководните видове (тоест дънните видове риба, обхванати от Регламент No 2347/2002) и (ii) определянето на максималното годишно риболовно усилие, извършено в съответствие с Регламент 2027/95; в) премахва забраната за достъп на испанските кораби до водите около Азорските острови за риболов на риба тон и подобните й видове,
 —
 да отмени член 5, параграф 1 от Регламент 1954/2003 на Съвета, доколкото с него не се оставя в сила забраната за достъп на испанските кораби до водите около Азорските острови за риболов на риба тон и подобните й видове,
 —
 да върне делото на Първоинстанционния съд, ако приеме, че фазата на производството позволява да се постанови окончателно решение по делото, и
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски, направени от Autonomous Region of the Azores (Região Autónoma dos Açores) както в първоинстанционното, така и в настоящото производството.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага седем правни основания в подкрепа на жалбата си срещу посоченото по-горе решение на Първоинстанционния съд.
 Първо, Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че защитата, предоставена на жалбоподателя съгласно член 299, параграф 2 ЕО не е достатъчна, за да се установи, че същият е засегнат лично от обжалваните разпоредби.
 Второ, Първоинстанционният съд неправилно заключил, че само държавите-членки, а не и местните органи на управление, имат право да защитават общите интереси на своята територия.
 Трето, Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не направил разграничение между съображенията, свързани с околната среда, и икономическите съображения.
 Четвърто, Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че обжалваните разпоредби няма да имат вредоносни последици за рибните запаси и за морската среда на Азорските острови и, оттам, за оцеляването на риболовния сектор в региона.
 Пето, Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че последиците на обжалваните разпоредби върху законодателните и изпълнителните правомощия на жалбоподателя не го правят лично засегнат от разпоредбите.
 Шесто, Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че жалбата на жалбоподателите е недопустима поради липса на други ефективни способи за съдебна защита на разположение на жалбоподателя.
 Седмо, Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не разгледал факторите, на които се позовава жалбоподателят, нито кумулативно, нито поотделно.
 (1) Регламент No 1954/2003 на Съвета от 4 ноември 2003 година за управление на риболовното усилие по отношение на определени общностни риболовни зони и рибни ресурси, за изменение на Регламент (ЕО) No 2847/93 и за отмяна на Регламенти (ЕО) No 685/95 и (ЕО) No 2027/95, ОВ L 289, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 7, стр. 30.
 (2) Регламент (ЕО) No 2347/2002 на Съвета от 16 декември 2002 година за определяне на специалните условия за достъп до риболовните полета на дълбоководни запаси и за определяне на съответните изисквания, ОВ L 351, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 231.
 (3) Регламент (ЕО) No 685/95 на Съвета от 27 март 1995 година относно управлението на риболовното усилие по отношение на някои риболовни зони и ресурси на Общността, ОВ L 71, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 240.
 (4) Регламент (ЕО) No 2027/95 на Съвета от 15 юни 1995 година за създаване на система за управление на риболовното усилие по отношение на определени риболовни зони и ресурси на Общността, ОВ L 199, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 259.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/26
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal do Trabalho de Leiria (Португалия) на 24 юни 2013 г. — Modelo Continente Hipermercados SA/Autoridade Para As Condições de Trabalho — Centro Local do Lis (ACT)
 (Дело C-343/13)
 2013/C 260/45
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal do Trabalho de Leiria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Modelo Continente Hipermercados SA
 Ответник: Autoridade para as Condições do Trabalho — Centro Local do Lis (ACT)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Предвид общностното право, и по-конкретно Директива [2011/35/ЕС (1) и член 19 от нея] налага ли сливането на дружества режим на прехвърляне на отговорността за административни нарушения, при който придобиващото дружество носи отговорност за деянията на придобиваното дружество, извършени преди вписването на сливането в търговския регистър?
 2.
 Може ли санкцията за административно нарушение да се счита за вземане на трети лица (в настоящия случай — на държавата, на основание на правната уредба относно административните нарушения), за да се приложи Директивата и в резултат на това съответното задължение (имуществената санкция), което произтича от административно нарушение и по което кредитор е държавата, да премине към придобиващото дружество?
 3.
 Противоречи ли на посочената общностна директива, която урежда последиците от сливанията на дружества, тълкуване на член 112 от Кодекса на търговските дружества в смисъл, че не отпада основанието за провеждане на производство за извършено преди сливането административно нарушение, нито пък за налагане на предвидената имуществена санкция, доколкото представлява разширително тълкуване на разпоредбата, недопустимо от гледна точка на принципите на общностното право, и в частност на член 19 от Директивата?
 4.
 Представлява ли горното тълкуване нарушение на принципа, че не може да е налице административно нарушение, без за придобиващото дружество да е възникнала обективна (облекчена) отговорност или виновна отговорност?
 (1) Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно сливанията на акционерни дружества (OB L 110, стр. 1).


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/23
 Жалба, подадена на 20 май 2016 г. от Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 17 март 2016 г. по дело T-817/14, Zoofachhandel Züpke GmbH и др./Европейска комисия
 (Дело C-311/16 P)
 (2016/C 343/35)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (представител: E. Hauk, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С определение на Съда от 20 юли 2016 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/4
 Решение на Съда (първи състав) от 1 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — производство по дело, образувано по инициатива на Gert Folk
 (Дело C-529/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Екологична отговорност - Директива 2004/35/ЕО - Член 17 - Времева рамка на прилагане - Експлоатация на водноелектрическа централа, пусната в експлоатация преди изтичането на срока за транспониране на тази директива - Член 2, точка 1, буква б) - Понятие „екологични щети“ - Национално законодателство, което изключва всякакви щети, попадащи в обхвата на дадено разрешение - Член 12, параграф 1 - Достъп до правосъдие по въпроси на околната среда - Процесуална легитимация - Директива 2000/60/ЕО - Член 4, параграф 7 - Директен ефект))
 (2017/C 249/05)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страна в главното производство
 Gert Folk
 Диспозитив
 1)
 Член 17 от Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети, изменена с Директива 2009/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че без да се засягат проверките, които трябва да бъдат извършени от запитващата юрисдикция, посочената директива се прилага ratione temporis към екологичните щети, които са настъпили след 30 април 2007 г., но произтичат от експлоатацията на съоръжение, което преди тази дата е получило разрешение съгласно водното законодателство и е пуснато в експлоатация.
 2)
 Директива 2004/35, изменена с Директива 2009/31, и по-специално член 2, точка 1, буква б) от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която общо и автоматично изключва възможността щетите, имащи сериозно неблагоприятно въздействие върху екологичния, химичния или количествения статус, или екологичния потенциал на съответните води, да бъдат квалифицирани като „екологични щети“, единствено защото попадат в обхвата на разрешение, издадено в приложение на националното право.
 3)
 В случаите, когато е издадено разрешение съгласно националните разпоредби, без да е проучено дали са спазени условията по член 4, параграф 7, букви а)—г) от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, при проверката дали са налице екологични щети по смисъла на член 2, точка 1, буква б) от Директива 2004/35, изменена с Директива 2009/31, самата национална юрисдикция не е длъжна да провери дали условията по член 4, параграф 7, букви а)—г) от Директива 2000/60 са изпълнени.
 4)
 Членове 12 и 13 от Директива 2004/35, изменена с Директива 2009/31, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба като разглежданата по главното производство, която изключва възможността лицата, имащи право на риболов, да инициират провеждането на процедура за проверка във връзка с екологични щети по смисъла на член 2, точка 1, буква б) от посочената директива.
 (1) ОВ C 406, 7.12.2015 г.