text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/53
 Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — SAS Cargo Group и др./Комисия
 (Дело T-324/17)
 (2017/C 239/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: SAS Cargo Group A/S (Каструп, Дания), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Стокхолм, Швеция), SAS AB (Стокхолм) (представители: B. Creve, M. Kofmann и G. Forwood, адвокати, както и J. Killick, barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло или отчасти Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари),
 —
 при условията на евентуалност, да намали размера на наложената на жалбоподателите глоба,
 —
 да допусне поисканите процесуално-организационни действия, действия по събиране на доказателства или всякакви други действия, които счита за необходими, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в това производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет основания.
 1.
 С първото основание се твърди нарушение на правото на защита на жалбоподателите и на принципа на равни процесуални възможности, тъй като на жалбоподателите е отказан достъп до относими доказателства както в подкрепа на обвинението, така и на защитата, включително доказателства, получени от Комисията, след като е нотифицирала изложението на възраженията.
 2.
 С второто основание се твърди липса на компетентност за прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП по отношение на услуги по въздушен превоз на товари в посока към ЕИП, както и на маршрутите между Швейцария и трите държави, които не членуват в Съюза и ЕИП.
 3.
 С третото основание се твърди грешка на Комисията в преценката на доказателствата и в нейния извод, че от тях личи участието на жалбоподателите в общото единно продължено нарушение, установено в обжалваното решение, или знанието им за него.
 4.
 С четвъртото основание се твърди нарушение на член 266 ДФЕС, на член 17 от Хартата на основните права на Съюза и на член 296, параграф 2 ДФЕС, тъй като обжалваното решение е вътрешно противоречиво, по-специално що се отнася до разпределението на отговорността за твърдяното нарушение.
 5.
 С петото основание се твърди, че Комисията неправилно наложила глоба на жалбоподателите, тъй като те не могат да отговарят за твърдяното нарушение, и при всички положения тя е допуснала грешка при изчисляване на глобата, що се отнася до стойността на оборотите, индекса за тежест относно особеното положение на SAS Cargo, продължителността, увеличението за повторност и различните смекчаващи обстоятелства; самата глоба трябвало да се отмени или, при условията на евентуалност, да се намали значително.


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/16
 Решение на Общия съд от 3 февруари 2011 г. — Gühring/СХВП — (Съчетание на жълт цвят тип „жълтуга“ и сребристо сиво и съчетание на охра и сребристо сиво)
 (Дела T-299/09 и T-300/09) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, състояща се от съчетание на жълт цвят тип „жълтуга“ и сребристо сиво - Заявка за марка на Общността, състояща се от съчетание на цветовете охра и сребристо сиво - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Служебна проверка на фактите - Член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009)
 2011/C 89/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gühring OHG (Албщат, Германия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и B. Schmidt)
 Предмет
 Две жалби против решенията на първи апелативен състав на СХВП от 30 април 2009 г. (преписки R 1330/2008-1 и R 1329/2008-1) относно заявките за регистриране на съчетанието на жълт цвят тип „жълтуга“ и сребристо сиво и на съчетанието на цветовете охра и сребристо сиво като марки на Общността
 Диспозитив
 1.
 Съединява дела T-299/09 и T-300/09 за целите на съдебното решение.
 2.
 Отхвърля жалбите.
 3.
 Осъжда Gühring OHG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 256, 24.10.2009 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/43
 Определение на председателя на Общия съд от 25 октомври 2010 г. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Комисия
 (Дело T-353/10 R)
 (Обезпечително производство - Финансова помощ - Дебитно известие във връзка с възстановяването на финансова помощ - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на процесуалните изисквания - Недопустимост)
 2010/C 346/86
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Атина, Гърция) (представител: E. Tzannini, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и A. Sauka)
 Предмет
 Искане за спиране на изпълнението по дебитно известие, издадено от Комисията на 22 юли 2010 г. във връзка с възстановяването на сумата от 109 415,20 EUR, изплатена като финансова помощ за научно-изследователски проект в областта на медицината
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/55
 Жалба, подадена на 19 януари 2016 г. — Karl Conzelmann/СХВП (LIKE IT)
 (Дело T-21/16)
 (2016/C 098/71)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Karl Conzelmann GmbH & Co. KG (Албщат, Германия) (представител: J. Klink, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: словна марка на Общността „LIKE IT“ — заявка за регистрация No 13 180 104
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2015 г. по преписка R 223/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски и разноските в производството пред апелативния състав.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/77
 Жалба, подадена на 14 септември 2009 г. — Novácke chemické závody/Комисия
 (Дело T-352/09)
 2009/C 267/138
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Novácke chemické závody, a.s. (Nováky, Словашка република) (представител: A. Černejová, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение по отношение на жалбоподателя и в резултат от това да се отмени наложената на жалбоподателя глоба, или
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени наложената в член 2 от решението глоба на жалбоподателя или поне тази глоба да бъде намалена значително, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска да бъде отменено Решение на Комисията от 22 юли 2009 г. (преписка No COMP/F/39.396 — реактиви на основата на калций и магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост), в което Комисията установява отговорността на жалбоподетеля и други предприятия за нарушение на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП посредством подялба на пазари, квоти, разпределяне на клиенти, определяне на цени и обмен на чувствителна търговска информация между доставчиците на калциев карбид и магнезиеви гранули. При условията на евентуалност, жалбоподателят иска отмяна или намаляване на глобата, наложена му на основание член 31 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета.
 Правните основания на жалбата се следните:
 Първо, жалбоподателят твърди, че като е наложила прекомерна и непропорционална глоба на жалбоподателя, Комисията е нарушила принципите на пропорционалност и на равно третиране, които са основни принципи на общностното право.
 Второ, жалбоподателят твърди, че Комисията не е проучила способността му да плати глобата и риска глобата да доведе до изпадането му в несъстоятелност. Жалбоподателят изтъква по-специално, че Комисията не е спазила съществените процесуални изисквания, че не е разгледала надлежно представеното от него доказателство, което сочи за непосредствен риск от производство по несъстоятелност, ако Комисията му наложи глоба. Поради това се твърди, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като не е установила посочения риск и не е приложила по отношение на жалбоподателя точка 35 от Насоките.
 Трето, жалбоподателят твърди, че налагането му на посочената глоба пряко ще доведе до изпадането му в несъстоятелност, както и до отстраняването му като конкурент на съответния пазар. Поради това според жалбоподателя Комисията е нарушила член 3, параграф 1, буква ж) ЕО посредством нарушаване или отстраняване на конкуренцията на съответния пазар.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/46
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Ludwig Schokolade/СХВП — Immergut (TrinkFix)
 (Дело T-105/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „TrinkFix“ - По-ранна словна национална и марка на Общността „Drinkfit“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на стоките и услугите - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 046/57)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Бергиш Гладбах, Германия) (представители: S. Fischer и A. Brodkorb, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Immergut GmbH & Co. KG (Елсдорф, Германия) (представители: G. Schoenen, V. Töbelmann и S. Frenz, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 13 декември 2012 г. (преписка R 34/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Immergut GmbH & Co. KG и Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/42
 Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — LATGA-A/Комисия
 (Дело T-419/08)
 (2008/C 313/76)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lietuvos Autorių Teisių Gynimo Asociacijos Agentūra (LATGA-A) (Вилнюс, Литва) (представител: M. Favart, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 3 от Решението на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C2/38698 — CISAC), и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба на основание член 230 ЕО жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C (2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC) относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП. По-конкретно, жалбоподателят оспорва посочената в член 3 от обжалваното решение констатация на Комисията, че териториалните ограничения на мандатите за взаимно представителство, предоставени от една организация за управление на авторски права на друга представляват съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП.
 Правните основания и основните доводи, посочени от ищеца, са еднакви с тези по дело T-415/08, IMRO/Комисия.


text:
 1.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 373/11
 Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Global Steel Wire/Комисия
 (Дело T-438/12)
 2012/C 373/17
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Global Steel Wire (Cerdanyola del Vallés, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado, и P. Herrero Prieto, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени на основание член 264 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане,
 —
 да изиска от Комисията, в съответствие с член 24 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд, да представи документите, сметките и останалите фактически и/или правни елементи, които са ѝ послужили като основание за приемането на заявленията за неплатежоспособност на Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin и/или намаляване на размера на глобата на ArcelorMittal,
 —
 във всички случаи, да осъди Европейската комисия дa заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е срещу Решението на Европейската комисия, с което е отхвърлено заявлението за неплатежоспособност и/или отложено плащане с освобождаване от представянето на банкова гаранция, подадено от жалбоподателя до Комисията.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от допускането на фактически и правни грешки в оценяването на платежоспособността на жалбоподателя с оглед на плащането на глобата.
 2.
 Второ правно основание, изведено от допускането на фактически и правни грешки в оценяването на платежоспособността на акционерите на жалбоподателя.
 3.
 Трето правно основание, изведено от нарушението на принципа за недопускане на дискриминация, доколкото за други предприятия в сектора Комисията е признала състояние на неплатежоспособност, намалила е размера на глобата или ги е освободила от представянето на гаранция.
 4.
 Четвърто правно основание, изведено от накърняване на правото на защита.
 —
 На първо място, Комисията не е предоставила на жалбоподателя възможността за изложи своето мнение.
 —
 На второ място, Комисията, нарушавайки принципа на колективно вземане на решения, е допуснала опорочаване поради некомпетентност.
 —
 На последно място, Комисията е нарушила задължението за мотивиране на актовете.


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/5
 Решение на Съда (първи състав) от 28 април 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV
 (Дело C-128/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - ДДС - Облагаеми сделки - Употреба за нуждите на икономическата дейност на стоки, придобити „в рамките на икономическата дейност“ - Третиране като възмездна доставка - Данъчна основа))
 (2016/C 243/03)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: Het Oudeland Beheer BV
 Диспозитив
 1)
 Член 11, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 г., трябва да се тълкува в смисъл, че стойността на вещно право, което дава на титуляря си право на ползване върху недвижим имот, и разходите за довършване на построена в него офис сграда могат да се включат в данъчната основа на доставка по член 5, параграф 7, буква а) от Шеста директива, ако данъчнозадълженото лице вече е платило за тях ДДС, който обаче веднага и изцяло е приспаднало.
 2)
 В случай като разглеждания в главното производство, в който парцел и намираща се в него сграда в строеж са придобити посредством учредяване на вещно право, което дава на титуляря си право на ползване на тези недвижими имоти, член 11, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/EИО, изменена с Директива 95/7, трябва да се тълкува в смисъл, че стойността на вещното право, което следва да се вземе предвид в данъчната основа за доставка по член 5, параграф 7, буква а) от същата директива, съответства на стойността на ежегодно дължимите като възнаграждение суми за оставащия срок на действие на договора, коригирани или капитализирани по същия метод като този, използван за определяне на стойността на учреденото право на дългосрочно ползване.
 (1) ОВ C 159 от 26.5.2014 г.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/23
 Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. — Jurado Hermanos/СХВП (JURADO)
 (Дело T-410/07)
 (2008/C 8/42)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Jurado Hermanos, S.L. (Alicante, Испания) (представител: г-жа C. Martín Álvarez, abogada)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 3 септември 2007 г. по дело R 866/2007-2;
 —
 да се постанови решение по съществото на спора, с което да бъде признато качеството на заинтересувана страна в процедурата по подновяване на марката на Общността No 240.218 на JURADO HERMANOS, S.L. — вписан притежател на изключителна лицензия за посочената марка, и да бъде уважено искането за restitutio in integrum, направено от JURADO HERMANOS, S.L. във връзка с подновяването на марката на Общността No 240.218; и
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „JURADO“ (заявка за регистрация No 240.218)
 Стока или услуга: Стока от клас 30
 Притежател марката, предмет на спора: CAFETAL DE COSTA RICA S.A.
 Решение, което е обжалвано пред апелативния състав: Отделът по администриране на марките и по правните въпроси оставя без уважение искането за restitutio in integrum, направено от жалбоподателя, титуляр на лицензия за марката, предмет на спора, вследствие на заличаването на посочената марката поради непредставянето на молба за подновяване от нейния притежател.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на правата на защита и неправилно тълкуване в конкретния случай на член 47 и член 78, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/16
 Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 11 юни 2014 г. — Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne/Brasserie Bouquet SA
 (Дело C-285/14)
 2014/C 261/23
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne
 Ответник: Brasserie Bouquet SA
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 4, параграф 2 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (1) да се тълкува в смисъл, че осъществяването на дейност по предоставен лиценз означава само производство по лицензия за използване на патент или на марка, или може да се тълкува в смисъл, че обхваща производство при използване на принадлежаща на трето лице технология, за което последното е дало разрешение?
 (1) ОВ L 316, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 152.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/39
 Жалба, подадена на 15 февруари 2016 — fleur ami/EUIPO — 8 Seasons Design (Lampen)
 (Дело T-67/16)
 (2016/C 111/48)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: fleur ami GmbH (Вилих, Германия) (представител: B. Potthoff, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: 8 Seasons Design GmbH (Ешвайлер, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността „Lampen“ — регистрация No 2 252 213-0002
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2015 г. по преписка R 2164/2014-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 при условията на евентуалност да проведе съдебно заседание,
 —
 да осъди EUIPO да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.
 Изложено основание
 —
 нарушение член 6 от Регламент No 6/2002.


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/6
 Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Městský soud v Praze — Чешка република) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter
 (Дело C-419/11) (1)
 (Регламент No 44/2001 - Съдебна компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Член 5, точка 1, буква a) и член 15, параграф 1 - Понятия „дела, свързани с договор“ и „договор, сключен от лице потребител“ - Запис на заповед - Поръчителство - Гарантиране по кредитно споразумение)
 2013/C 141/08
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Městský soud v Praze
 Страни в главното производство
 Ищец: Česká spořitelna, a.s.
 Ответник: Gerald Feichter
 Предмет
 Преюдициално запитване — Městský soud v Praze — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква а) и на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Понятие за дела, свързани с договор и понятие за договор, сключен от потребител — Компетентност по спор, свързан с задължение по ценна книга на управителя на дружество, който е предоставил поръчителство по бланков запис на заповед, издаден от това дружество в полза на банка, за да се гарантират задълженията по кредитно споразумение — Определяне на мястото на изпълнение на задължението, тъй като първоначално записът на заповед не съдържа указание за мястото на плащане
 Диспозитив
 1.
 Член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че физическо лице, което има тесни професионални връзки с дружество, като например управлението или мажоритарно участие в същото, не може да се счита за потребител по смисъла на тази разпоредба, когато поръчителства по запис на заповед, издаден за гарантиране на задълженията, които това дружество има по договор, свързан с получаването на кредит. При това положение тази разпоредба не е приложима за определянето на юрисдикцията, компетентна да разгледа съдебен иск, с който поемателят по запис на заповед, установен в една държава членка, предявява правата, произтичащи от този запис на заповед, непълен към датата на подписването му и попълнен впоследствие от поемателя, срещу поръчителя, чието местоживеене е в друга държава членка.
 2.
 Член 5, точка 1, буква a) от Регламент No 44/2001 е приложим за целите на определяне на юрисдикцията, компетентна да разгледа съдебен иск, с който поемателят по запис на заповед, установен в една държава членка, предявява правата, произтичащи от този запис на заповед, непълен към датата на подписването му и попълнен впоследствие от поемателя, срещу поръчителя, чието местоживеене е в друга държава членка.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/3
 Решение на Съда (седми състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-361/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения - Управление на отпадъците - Директиви 75/442/ЕИО и 1999/31/ЕО - Противозаконни и неконтролирани депа - Депа в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón)
 (2007/C 155/04)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: I. Martínez del Peral и M. Konstantinidis, agents)
 Ответник: Кралство Испания (представители: I. del Cuvillo Contreras и M. Muñoz Pérez, agents)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 4, 9 и 13 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39), изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (ОВ L 78, стр. 32) и на член 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1) — Депа в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón, разположени в La Mojonera
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предписания срок необходимите мерки, за да осигури прилагането на членове 4, 9 и 13 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците, изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година, както и на член 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, спрямо депата в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón (провинция Almería), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тези разпоредби.
 2)
 Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 296, 26.11.2005 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/16
 Жалба, подадена на 17 април 2014 г. — Steinbeis Papier/Комисия
 (Дело T-237/14)
 2014/C 223/21
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Steinbeis Papier GmbH (Глюкщадт, Германия) (представители: H. Janssen и G. Engel)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. по дело за държавни помощи SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергията от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
 —
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в предходното производство между Комисията и Федерална република Германия. Не би трябвало да има повече съмнения, които Комисията да установява в производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).
 2.
 Второто правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999, вместо производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент No 659/1999, за да провери предварителната си преценка за EEG като помощ. Във връзка с това той посочва по-специално, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е било налице прехвърляне на държавни ресурси. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на изслушване
 —
 По-нататък жалбоподателят твърди, че ответникът е издал обжалваното решение, без преди това да му даде възможност да изрази становище.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/39
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 септември 2011 г. — Brown и Volpato/Комисия
 (Дело F-75/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 г. - Нова кариерна структура - Удължаване на кариерното развитие с въвеждането на нови степени, без еквивалент в предишния правилник - Прилагане на член 45 от Правилника, на приложение ХIII към Правилника, както и на ОРИ, приложими считано от 2005 г. - Принцип на равно третиране - Обратно действие на решенията за повишаване на предхождаща 1 май 2004 г. дата - Преходни мерки - Жалба, която очевидно трябва да бъде отхвърлена)
 2011/C 340/80
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Colin Brown (Брюксел, Белгия) и Alberto Volpato (Москва, Русия) (представители: B. Cortese и C. Cortese, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално представляван от M. Arpio Santacruz и I. Šulce, впоследствие от M. Bauer, J. Monteiro и K. Zieleśkiewicz)
 Предмет на делото
 Отмяна на решение на Комисията публикувано в Административни известия No 55 2006 от 17 ноември 2006 г. в частта, в която в процедурата за повишаване за 2006 г. се предвижда повишаване на ищците в степен A*9, а не в степен A*10.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Brown и г-н Volpato и Европейската комисия понасят всеки съответно собствените си съдебни разноски.
 3.
 Съветът на Европейския съюз, встъпила страна, понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ С 235, 6.10.2007 г., стр. 30.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/22
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid (Испания) на 4 март 2008 г. — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) и Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, S.A. и Canal Satélite Digital S.L.
 (Дело C-98/08)
 (2008/C 128/39)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid
 Страни в главното производство
 Ищци: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) и Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)
 Ответници: Sogecable, S.A. и Canal Satélite Digital S.L.
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли общностното право, и по-конкретно Директива 92/100/ЕИО (1) на Съвета от 19 ноември 1992 година относно правото на отдаване под наем и в заем и относно някои права, сродни на авторското право в областта на интелектуалната собственост, държавите-членки да приемат разпоредба, подобна на член 109.1 от Ley 22/1987, de 11 de noviembre, de Propiedad Intelectual [Закон 22/1987 за интелектуалната собственост от 11 ноември 1987 г.], която признава изключително право на продуцентите на звукозаписи, публикувани с търговска цел, да разрешават съобщаването на публиката на тези звукозаписи и техните копия?
 (1) ОВ L 346, стр. 61; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 120.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/52
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Heidrick & Struggles International/СХВП (THE LEADERSHIP COMPANY)
 (Дело T-43/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „THE LEADERSHIP COMPANY“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 046/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Heidrick & Struggles International, Inc. (Чикаго, Илинойс, САЩ) (представител: A. Norris, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 10 октомври 2013 г. (преписка R 338/2013-2) относно заявка за регистрация на словния знак „THE LEADERSHIP COMPANY“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Heidrick & Struggles International Inc. понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 129, 28.4.2014 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/2
 Определение на Съда (десети състав) от 21 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena — Испания) — Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, клон в Zurich, по-рано Aktiv Kapital Portfolio Investment AG/Angel Luis Egea Torregrosa
 (Дело C-122/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Заповедно производство - Изпълнително производство - Компетентност на националния съд в изпълнителното производство да разгледа служебно нищожността на неравноправна клауза - Принцип на ефективност - Принцип на силата на пресъдено нещо))
 (2016/C 326/02)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, клон в Zurich, по-рано Aktiv Kapital Portfolio Investment AG
 Ответник: Angel Luis Egea Torregrosa
 Диспозитив
 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не дава възможност на сезирания с изпълнение на определение относно заповед за плащане съд да извърши служебна проверка, макар и да разполага за тази цел с всички необходими правни и фактически елементи, на неравноправния характер на клауза, съдържаща се в договор, сключен между търговец и потребител, която е предмет на това определение, в случаите, в които при липса на възражение на потребителя срещу заповедта за плащане, съдът, постановил посоченото определение, не е имал правомощието да извърши такава преценка.
 (1) ОВ C 159, 26.5.2014 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/19
 Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — AECOPS/Комисия
 (Дело T-51/11)
 2011/C 139/37
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Лисабон, Португалия) (представители: J. da Cruz Vilaça и L. Pinto Monteiro, advogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени в съответствие с член 263 ДФЕС решението, прието от Комисията на 27 октомври 2010 година, под референтен номер 88 0369 P1, с което се намалява на 37 056 405 португалско ескудо размерът на финансовата помощ, одобрена с Решение C(88) 831 на Комисията от 29 април 1988 г. и в същото време се изисква връщане на сумата от 294 298,41 EUR;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от превишаване на разумния срок за приемане на решението, което води до:
 —
 Погасяване по давност на производството: жалбоподателят счита, че към момента на приемане на обжалваното решение вече бил изтекъл четиригодишния давностен срок, предвиден в член 3 от Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166). От друга страна, дори и да се направи проверка за евентуално прекъсване на този давностен срок, той продължил повече от двукратния давностен срок, без да е било прието някакво решение в съответствие с предвиденото в член 3, точка 1, параграф 4 от посочения регламент. С оглед на погасяването по давност на разглежданото право, обжалваното решение трябва да се счита за незаконно и неизпълнимо;
 —
 Нарушение на принципа на правна сигурност: жалбоподателят счита, че факта, че Комисията е оставила да изминат повече от двадесет години между момента, към който се отнасят твърдените нередности и датата на приемане на окончателното решение предполага неспазване на принципа на правна сигурност. Този основен принцип на правния ред на Европейския съюз предвижда, че всяко лице има право институциите на Съюза да разгледат неговите искания в разумен срок;
 —
 Нарушение на правото на защита: жалбоподателят счита, че е нарушено неговото право на защита, тъй като изтичането на период от повече от двадесет години между момента, в който са били допуснати твърдените нередности и приемането на окончателното решение го е лишило от възможността да представи становище своевременно, тоест когато е разполагал с документите, които можели да обосноват разходите, разглеждани като неподлежащи на финансиране от Комисията.
 2.
 Второто правно основание е изведено от неизпълнението на задължението за мотивиране: жалбоподателят счита, че обжалваното решение не отговаря на изискванията за мотивиране, наложени в член 296 ДФЕС. Причините, поради които е намалена финансовата помощ, отпусната от Европейския социален фонд, не са изложени дори и накратко в обжалваното решение; също така в писмото на Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu, с което решението се съобщава на жалбоподателя, не са посочени дори в минимална степен мотивите, които са обосновали намаляването на помощта, нито кои разходи подлежат на субсидиране и кои не. Според жалбоподателя констатираните пропуски в мотивите също би трябвало да накарат Общият съд да отмени обжалваното решение.


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/29
 Решение на Общия съд от 25 май 2016 г. — Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza)
 (Дело T-753/14) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ocean beach club ibiza“ - По-ранни национални фигуративна и словна марки „ocean drive Ibiza-hotel“ и „OCEAN THE GROUP“ - Отмяна на по-ранната марка, служеща като основание на обжалваното решение - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 243/30)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Ice Mountain Ibiza, SL (Сан Антонио, Испания) (представители: J. L. Gracia Albero, F. Miazzetto и E. Cebollero González, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Etyam, SL (Ибиса, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 31 юли 2014 г. (преписка R 2293/2013-1) относно производство по възражение между Etyam и Ice Mountain Ibiza.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2015 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/13
 Определение на председателя на втори състав на Съда от 14 февруари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited
 (Дело C-242/16) (1)
 (2017/C 129/20)
 Език на производството: португалски
 Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 251, 11.7.2016 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/7
 Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. от Min Liu срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 18 ноември 2015 г. по дело T-813/14 — Liu/EUIPO
 (Дело C-41/16 P)
 (2016/C 326/13)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Min Liu (представител: Y. Zhang, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 8 юни 2016 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/36
 Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Comsa/СХВП — COMSA (COMSA)
 (Дело T-144/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „COMSA“ - По-ранно наименование на дружество „Comsa, SA“ - Относително основание за отказ - Липса на използване в процеса на търговия на знак с по-голям обхват от местния - Сходство на услугите - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 175/47
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Comsa, SA (Барселона, Испания) (представители: първоначално M. Aznar Alonso, впоследствие A. Gómez López)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Constructora de obras municipales, SA (COMSA) (Мадрид, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 януари 2012 г. (съединени преписки R 518/2011-2 и R 795/2011-2) относно производство по възражение между Comsa, SA и Constructora de obras municipales, SA (COMSA).
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 10 януари 2012 г. (съединени преписки R 518/2011-2 и R 795/2011-2) относно производство по възражение между Comsa, SA и Constructora de obras municipales, SA (COMSA), в частта му, с която се отменя решението на отдела по споровете за услугите от клас 42 и се разрешава регистрацията на заявената марка за същите тези услуги.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Comsa понася направените от него съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски на СХВП. Последната понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 194, 30.6.2012 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/33
 Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Václav Hrbek, осъществяващ търговска дейност под името BODY-HF/СХВП — The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)
 (Дело T-434/10)
 ()
 2010/C 328/57
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Václav Hrbek, осъществяващ търговска дейност под името BODY-HF (Прага, Чешка република) (представител: C. Jäger, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Обединено Кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 юли 2010 г. по преписка R 1441/2009-2,
 —
 да се осъди ответника да отхвърли възражение No B1276692 и да уважи изцяло заявка за регистрация No 5779351,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски,
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав, в случай че встъпи в настоящото производство, да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав и пред отдела по споровете.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT“ за стоки от класове 18, 24, 25 и 28 — Заявка за регистрация на марка на Общността No 5779351
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация на марка на Общността No 2165017 за фигуративна марка „alpine“ за стоки от класове 18 и 25
 Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Жалбоподателят смята, че оспорваното решение нарушава член 65, параграф 2 и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, защото с постановяването му апелативният състав злоупотребява с правомощията си, тъй като решението не е обективно и е прието без правно основание, и защото апелативният състав прилага неправилно критериите за установяване наличието на вероятност от объркване между по-ранната марка и спорната марка.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/34
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Sibiu (Румъния) на 10 ноември 2011 г. — Mariana Irimie/ Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-565/11)
 (2012/C 25/66)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Sibiu
 Страни в главното производство
 Ищец: Mariana Irimie
 Ответник: Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 Преюдициални въпроси
 Следва ли принципите на равностойност, на ефективност и на пропорционалност на правните способи за защита срещу нарушения на общностното право, извършени по отношение на частноправни субекти с прилагането на законодателство, което не е в съответствие с общностното право, така както то произтича от практиката на Съда на Европейския съюз относно правото на собственост, установено в член 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че тези принципи не допускат вътрешноправни разпоредби, ограничаващи размера на вредата, който може да бъде възстановен на частноправен субект, чието право е било нарушено?


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/36
 Определение на Първоинстанционния съд от 8 май 2008 г. — Frankin и др./Комисия
 (Дело T-92/07 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица и срочно наети служители - Пенсия - Прехвърляне на пенсионни права - Явно недопустима жалба - Явно неоснователна жалба)
 (2008/C 171/66)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Jacques Frankin (Sorée, Белгия) и другите 482 длъжностни лица и срочно наети служители на Комисията на Европейските общности, чиито имена са включени в приложението към съдебното решение (представител: F. Frabetti, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и D. Martin)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 16 януари 2007 г., по дело Frankin и др./Комисия (F-3/06, все още непубликувано в Сборника) за отмяна на това решение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда господин Jacques Frankin и другите 482 длъжностни лица и срочно наети служители на Комисията, чиито имена са включени в приложението, да понесат собствените си съдебни разноски, както и направените от Комисията разноски пред настоящата инстанция.
 (1) ОВ C 117 от 26.5.2007 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/64
 Определение на Първоинстанционния съд от 2 септември 2009 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON Földgáz Trade/Комисия
 (Дело T-57/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Конкуренция - Концентрация - Решение, с което се обявява концентрацията за съвместима с общия пазар - Ангажименти - Писма на Комисията относно ангажиментите - Актове, които не подлежат на обжалване - Недопустимост)
 2009/C 267/114
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: E.ON Ruhrgas International AG (Essen, Германия) и E.ON Földgáz Trade Zrt (Будапеща, Унгария) (представители: G. Wiedemann и T. Lübbig, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и V. Di Bucci)
 Предмет
 Искане за отмяна на решенията, за които се твърди, че се съдържат в писмата на Комисията от 19 декември 2006 г. и 16 януари 2007 г. относно изпълнение на ангажиментите, поети от E.ON Ruhrgas International AG, посочени в член 3 от решението на Комисията от 21 декември 2005 г., с което тя обявява операция по концентрация за съвместима с общия пазар и Споразумението за ЕИП (дело COMP/M.3696 — E.ON/MOL).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 E.ON Ruhrgas International AG и E.ON Földgáz Trade Zrt понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията на Европейските общности.
 (1) ОВ C 95, 28.04.2007 г.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/12
 Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Orange Polska/Комисия
 (Дело T-486/11) (1)
 ((Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Полски пазар в областта на далекосъобщенията - Решение за установяване на нарушение на член 102 ДФЕС - Наложени от заварения оператор условия за разрешаване на платен достъп на новите оператори до мрежата и до услугите на едро за високоскоростен достъп до интернет - Законен интерес от установяване на нарушение - Глоби - Задължение за мотивиране - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Пропорционалност - Пълен съдебен контрол - Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г.))
 (2016/C 059/11)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Orange Polska S.A., по-рано Telekomunikacja Polska S.A. (Варшава, Полша) (представители: първоначално M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, avocats, A. Howard, barrister, и C. Vajda, QC, впоследствие M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, A. Howard и D. Beard, QC)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli, K. Mojzesowicz и Г. Колева, впоследствие K. Mojzesowicz, Г. Колева и M. Malferrari и накрая G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier и J. Szczodrowski)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (Варшава, Полша) (представители: P. Rosiak и K. Karasiewicz, avocats)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: European Competitive Telecommunications Association (представители: първоначално P. Alexiadis и J. MacKenzie, впоследствие J. MacKenzie, solicitors)
 Предмет
 На първо място, искане за пълна или частична отмяна на Решение C (2011) 4378 окончателен на Комисията от 22 юни 2011 г., относно производство по член 102 ДФЕС (преписка COMP/39.525 — Telekomunikacja Polska), и на второ място, искане за намаляване на размера на наложената от Комисията глоба в член 2 от това решение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Orange Polska S.A. понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3)
 Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji и European Competitive Telecommunications Association понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/26
 Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — City Train/EUIPO (CityTrain)
 (Дело T-699/15)
 (2016/C 111/31)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: City Train GmbH (Регенсбург, Германия) (представител: C. Adori, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Съюза със словните елементи „CityTrain“— заявка за регистрация No 13 154 315
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 9 септември 2015 г. по преписка R 843/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника от 9.9.2015 г. и да го осъди да впише фигуративна марка „CityTrain“ с указване на цветовете „сиво, светлочервено“, заявена за регистрация на 8.8.2014 г. със заявка за регистрация No 13 154 315, като марка на Съюза за посочените в заявката за регистрация стоки и услуги от класове 12, 37 и 42
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/6
 Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Австрия) на 10 декември 2012 г. — Michaela Hopfgartner
 (Дело C-577/12)
 2013/C 79/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Michaela Hopfgartner
 Ответник: Finanzamt Wien
 Преюдициален въпрос
 Правото на Съюза, и в частност разпоредбите му относно свободното предоставяне на услуги (член 56 и сл. ДФЕС), допуска ли национална правна уредба, съгласно която за да се запази правото на семейни помощи, е необходимо — наред с други предпоставки — мястото на полагане на доброволческия практически стаж да се намира на територията на страната?


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/14
 Жалба, подадена на 3 октомври 2009 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу Определение, постановено от Първоинстанционния съд (четвърти състав) на 2 юли 2009 г. по дело T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска централна банка (ЕЦБ)
 (Дело C-401/09 P)
 2010/C 11/25
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, Δικηγόροι)
 Друга страна в производството: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени решението на Първоинстанционния съд,
 —
 да отмени решението на Европейската централна банка, с което офертата на жалбоподателя е оценена като неуспешна, а поръчката е възложена на избрания изпълнител,
 —
 да осъди ЕЦБ да заплати всички разноски, направени във връзка с първоначалното производство, дори ако настоящата жалба бъде отхвърлена, както и тези по настоящото производство по обжалване, ако жалбата бъде уважена.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че възражението на ответника за недопустимост, представено в едно с писмената защита, трябвало да бъде обявено за недопустимо поради обстоятелството, че не е съобразено с член 114 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, който предвижда изрично, че подобно възражение трябва да бъде представено чрез „отделна молба“. Жалбоподателят твърди също, че като приема възражението за недопустимост и не разисква доводите на жалбоподателя по отношение на това възражение, Първоинстанционният съд е нарушил член 36 от Статута на Съда.
 Според жалбоподателя Първоинстанционният съд неправилно приема, че тъй като офертата му била недопустима, European Dynamics нямало правен интерес да иска да се осъществи контрол върху решението на възлагащия орган. Жаблоподателят посочва също, че Първоинстанционният съд погрешно е приел за необходимо жалбоподателят да получи Arbeitnehmerüberlassungsgenehmigung (AÜG), за да може да предлага законосъобразно своите услуги.
 На последно място жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд не е приложил релевантните правни разпоредби относно задължението на възлагащия орган да мотивира решението си.


text:
 29.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 93/7
 Решение на Съда (десети състав) от 6 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel București — Румъния) — E. ON Global Commodities SE, по-рано E.On Energy Trading SE/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
 (Дело C-323/12) (1)
 (Директива 79/1072/ЕИО - Обща система на данъка върху добавената стойност - Данъчнозадължени лица, установени в друга държава членка - Режим на възстановяване на ДДС - Данъчнозадължени лица, които са определили данъчен представител по реда на национални разпоредби, приложими преди присъединяването на тази държава към Съюза - Изключване - Понятие за неустановено в страната данъчнозадължено лице - Условие за отсъствие на обект - Условие за липса на доставка на стоки или услуги - Доставки на електроенергия на данъчнозадължените дилъри - Директива 2006/112/ЕО - Член 171)
 2014/C 93/11
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel București
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: E. ON Global Commodities SE, по-рано E.On Energy Trading SE
 Ответници: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
 Предмет
 Преюдициално запитване — Curtea de Apel Bucuresti — Тълкуване на членове 1, 3, 4 и 6 от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34) — Възстановяване на ДДС в държава членка на данъчнозадължени лица, установени в друга държава членка, които са определили в първата държава данъчен представител по реда на националните разпоредби, приложими преди присъединяването на тази държава към Съюза — Липсата на регистрация за целите на ДДС на данъчнозадълженото лице в съответната държава като условие за възстановяването — Понятието за допълнително условие към условията, предвидени в членове 3 и 4 на Директива 79/1072/ЕИО — Съвместимост от гледна точка на член 6 на същата директива — Непосредствено действие на членове 3 и 4 от Директива 79/1072/ЕИО
 Диспозитив
 Разпоредбите от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката, във връзка с членове 38, 171 и 195 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2007/75/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че данъчнозадължено лице, което е установено в държава членка и извършва доставки на електроенергия на данъчнозадължени дилъри, установени в друга държава членка, има право да се позовава на Осма директива 79/1072 във втората държава, за да получи възстановяване на платения по получени доставки данък върху добавената стойност. Това право не се изключва от факта, че данъчнозадълженото лице е определило данъчен представител, който е регистриран за целите на данъка върху добавената стойност в последно посочената държава.
 (1) ОВ C 295, 29.9.2012 г.


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/17
 Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 22 януари 2016 г. — Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP mit Sitz in Warschau (SAWP)
 (Дело C-37/16)
 (2016/C 145/22)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в производството по касационно обжалване: Minister Finansów
 Oтветник в производството по касационно обжалване: Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP, със седалище гр. Варшава (SAWP)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Предоставят ли авторите, артистите изпълнители и другите притежатели на права услуга по смисъла на член 24, параграф 1 и член 25, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) на производители и вносители на магнетофони и на други подобни устройства, както и на празни носители на информация, от които организации за колективно управление на права събират за сметка на притежателите на права, но от свое име, такси за продажбата на посочените устройства и носители на информация?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, когато събират такси за извършваната от страна на производители и вносители продажба на устройства и носители на информация, действат ли организациите за колективно управление на права в качеството на данъчнозадължени лица по смисъла на член 28 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, които са длъжни да документират тези доставки посредством издадена на съответните производители и вносители на магнетофони и на други подобни устройства, както и на празни носители на информация, фактура по смисъла на член 220, параграф 1, точка 1 от посочената директива, в която е указан дължимият на основание на събирането на таксата данък върху добавената стойност, а когато събираните такси се разпределят на авторите, артистите изпълнители и другите притежатели на права — трябва ли те да документират получаването им като издават на събиращата таксите организация за колективно управление на права фактура, в която е указан данък върху добавената стойност?
 (1) ОВ. L 347, стр. 1., Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/25
 Решение на Общия съд от 7 март 2017 г. — Neka Novin/Съвет
 (Дело T-436/14) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Запазване на името на жалбоподателя в списъка на засегнатите лица - Грешка при прилагане на правото - Явна грешка в преценката - Пропорционалност))
 (2017/C 121/35)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Neka Novin Co., Private Joint Stock (Техеран, Иран) (представител: L. Vidal, avocat)
 Ответник: Европейски съвет (представители: A. Vitro и M. Bishop)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Съвета на Европейския съюз да остави името на жалбоподателя в списъка, намиращ се в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ 2010 г., L 195, стр. 39), изменено с Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 г. (ОВ L 136, стр. 65) и в този, намиращ се в приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), което решение е съобщено на жалбоподателя с известие от 15 март 2014 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Neka Novin Co., Private Joint Stock понася направените от него съдебни разноски, както и половината от тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Съветът понася половината от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 253, 4.8.2014 г.


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/7
 Жалба, подадена на 14 януари 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-14/15)
 (2015/C 096/09)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola, M. Пенчева)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение 2014/731/ЕС на Съвета от 9 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данните за регистрацията на превозните средства в Малта (1), Решение 2014/743/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Кипър (2) и Решение 2014/744/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Естония (3),
 —
 да се осъди Съвет на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на своята жалба за отмяна Парламентът изтъква две основания, свързани с нарушение на Договорите, от една страна, и с нарушение на съществените процесуални правила, от друга страна.
 На първо място, Парламентът счита, че Съветът е използвал неправилно правно основание за приемането на обжалваните решения.
 На второ място Парламентът упреква Съвета, че е използвал неправилна от правна гледна точка процедура за приемане на решения.
 (1) ОВ L 302, стр. 56.
 (2) ОВ L 308, стр. 100.
 (3) ОВ L 308, стр. 102.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/5
 Решение на Съда (шести състав) от 30 март 2017 г. (преюдициално запитване от Općinski sud u Velikoj Gorici — Хърватия) — VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika
 (Дело C-335/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Околна среда - Отпадъци - Директива 2008/98/ЕО - Възстановяване на разходи за управление на отпадъци - Принцип „замърсителят плаща“ - Понятие „притежатели на отпадъци“ - Искана цена за управление на отпадъци - Специална такса, предназначена за финансиране на капиталови инвестиции))
 (2017/C 161/06)
 Език на производството: хърватски
 Запитваща юрисдикция
 Općinski sud u Velikoj Gorici
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: VG Čistoća d.o.o.
 Ответник: Đuro Vladika, Ljubica Vladika
 Диспозитив
 Член 14 и член 15, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви трябва да се тълкуват в смисъл, че при действащото право на Съюза тези разпоредби допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, в която с оглед на финансирането на услуга по управление и обезвреждане на битови отпадъци се предвижда заплащане на цена, изчислена въз основа на предполагаемия натрупан обем на отпадъците от ползвателите на услугата, а не въз основа на действително генерираното и оставено за събиране от тях количество на отпадъците, и заплащане от ползвателите в качеството им на притежатели на отпадъците на допълнителна такса, предназначена за финансиране на необходими капиталови инвестиции за третирането на отпадъците, включително рециклирането им. Запитващата юрисдикция същевременно трябва да провери въз основа на изложените пред нея фактически и правни обстоятелства дали това не води до начисляване на някои „притежатели“ на явно несъразмерни разходи спрямо обема или естеството на отпадъците, които те могат да генерират. За тази цел националната юрисдикция по-специално може да вземе предвид критерии, свързани с вида на заеманите от ползвателите недвижими имоти, площта и предназначението на тези имоти, възможността на „притежателите“ да генерират отпадъци, обема на предоставените на ползвателите контейнери и честотата на събиране, доколкото тези показатели могат да се отразят пряко на размера на разходите за управление на отпадъците.
 (1) ОВ C 296, 16.8.2016 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/32
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2013 г. — BP/FRA
 (Дело F-38/12) (1)
 (Публична служба - Служители на Агенцията на Европейския съюз за основните права - Срочно нает служител - Неподновяване на договор за определен срок за неопределено време - Преназначаване в друга служба до изтичането на договора - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение)
 (2014/C 71/60)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: BP (Барселона, Испания) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)
 Ответник: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) (представители: M. M. Kjærum, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на директора на Агенцията на Европейския съюз за основните права за неподновяване на договора на жалбоподателката като договорно нает служител и на решението за прехвърлянето й в друг отдел на агенцията, както и искане за заплащане на обезщетение за имуществените и неимуществени вреди, които се твърди, че са претърпени.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 BP следва да понесе изцяло собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати изцяло разноските, направени от Агенцията на Европейския съюз за основните права.
 (1) ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 37


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/4
 Решение на Съда (голям състав) от 19 ноември 2013 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
 (Дело C-66/12) (1)
 (Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз - Правилник за длъжностните лица - Жалба за отмяна - Съобщение COM(2011) 829 окончателен - Предложение COM(2011) 820 окончателен - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Представяне на предложение на основание член 10 от приложение XI към Правилника за длъжностните лица - Бездействие на Комисията - Жалба с отпаднал предмет - Липса на основание за произнасяне)
 2014/C 39/06
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Чешка република (представители: M. Smolek, D. Hadroušek и J. Vláčil), Кралство Дания (представители: V. Pasternak Jørgensen и M. C. Thorning), Федерална република Германия (представители: T. Henze и N. Graf Vitzthum), Ирландия (представители: E. Creedon, подпомаган от C. Toland, BL, и A. Joyce, solicitor), Кралство Испания (представители: N. Díaz Abad и S. Centeno Huerta), Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и J.-S. Pilczer), Република Латвия (представители: I. Kalniņš и A. Nikolajeva), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. Bulterman), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и J. Beeko, подпомагани от R. Palmer, barrister)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall, D. Martin и J.-P. Keppenne)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: A. Neergaard и S. Seyr)
 Предмет
 Жалба за отмяна — Съобщение на Комисията COM(2011) 829 окончателен от 24 ноември 2011 г. за отказа да внесе предложения на основание предвидената в член 10 от приложение ХI към Правилника за длъжностните лица „клауза за изключване“ — Предложение на Комисията за регламент на Съвета за адаптиране, считано от 1 юли 2011 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тези възнаграждения и пенсии — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Неправомерно бездействие на Комисията във връзка с внасянето на предложения на основание член 10 от приложение XI към Правилника за длъжностните лица
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по делото.
 2.
 Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Ирландия, Кралство Испания, Френската република, Република Латвия, Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейският парламент, Съветът на Европейския съюз и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 118, 21.4.2012 г.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/38
 Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Navarra de Servicios y Tecnologías/Комисия
 (Дело T-487/13) (1)
 ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания - Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар - Държавни ресурси - Икономическа дейност - Предимство - Засягане на търговията между държави членки и нарушаване на конкуренцията - Услуга от общ икономически интерес - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Злоупотреба с власт))
 (2016/C 027/45)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Navarra de Servicios y Tecnologías, SA (Памплона, Испания) (представител: A. Andérez González, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: SES Astra (Бецдорф, Люксембург) (представители: F. González Díaz, F. Salerno и V. Romero Algarra, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10) (ex NN 36/10, ex CP 163/2009), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, стр. 52)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Navarra de Servicios y Tecnologías, SA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия и от SES Astra.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/36
 Определение на Общия съд от 9 февруари 2017 г. — Dröge и др./Комисия
 (Дело T-142/16) (1)
 ((Жалба за отмяна - Волеизявление и две решения на Комисията относно достъпа до документи, свързани с преговорите по трансатлантическото партньорство в областта на търговията и инвестициите между Европейския съюз и САЩ (ТПТИ) - Право на достъп на сътрудниците на членовете на националните парламенти до някои поверителни документи, свързани с преговорите по ТПТИ - Актове, които не подлежат на обжалване - Недопустимост))
 (2017/C 112/49)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Katharina Dröge (Берлин, Германия), Britta Haßelmann (Берлин), Anton Hofreiter (Берлин) (представител: W. Cremer, professeur)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher, R. Vidal Puig и B. Hartmann)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на волеизявление на Комисията за сключване на договор, обвързващ страните по него — Европейският съюз и Съединените американски щати, относно условията за достъп до документите за преговорите за трансатлантическо партньорство в областта на търговията и инвестициите (ТПТИ), и при условията на евентуалност за обявяването му за противоречащо на правото на Съюза, второ, на предварителното решение на Комисията да направи посоченото волеизявление за одобряване на договора, и трето, на устното решение на Комисията, свързано със сключване на договор или необвързващо политическо споразумение със Съединените американски щати относно „режима за достъп до ТПТИ“, което определя задължителен характер на този режим в правото на Съюза, доколкото на членовете не парламентите на държавите членки е забранено без изключение да бъдат придружавани от преминали през контрол за сигурност сътрудници, включително сътрудници на политическата им група, при запознаването с документите, свързани с ТПТИ, в създадените за тази цел читални
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда г-жа Katharina Dröge, г-жа Britta Haßelmann и г-н Anton Hofreiter да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 221, 13.6.2016 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/32
 Преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon (Гърция), постъпило на 7 март 2017 г. — O.L./P.Q.
 (Дело C-111/17)
 (2017/C 144/42)
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Monomeles Protodikeio Athinon (Гърция)
 Страни в главното производство
 Ищец: O.L.
 Ответник: P.Q.
 Преюдициален въпрос
 Как следва да се тълкува понятието „обичайно местопребиваване“ по смисъла на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност в случай на дете в кърмаческа възраст, което поради случайно събитие или непреодолима сила е родено в място, различно от мястото, което родителите, упражняващи съвместно родителската отговорност по отношение на него, са имали намерение да установят като негово обичайно местопребиваване и впоследствие задържано незаконосъобразно от единия от родителите си в държавата, в което е родено или е отведено в трета страна? По-специално дали във всички случаи физическото присъствие е необходимо и очевидно предварително условие за установяване на обичайното местопребиваване на лице, и по-конкретно новородено?


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/37
 Иск, предявен на 14 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-313/08)
 (2008/C 223/61)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Vesco и P. Dejmek)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с член 1, параграфи 4, 5 и 6 от Директива 2003/58/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. за изменение на Директива 68/151/ЕИО на Съвета относно изискванията за оповестяване по отношение на някои видове дружества, или като във всеки случай не е съобщила тези разпоредби на Комисията, Италианската република не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 30 декември 2006 г.
 (1) ОВ L 221, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 3.


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/17
 Решение на Общия съд от 8 май 2017 г. — Les Éclaires/EUIPO — L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)
 (Дело T-680/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „L’ECLAIREUR“ - Реално използване на марката - Член 15, параграф 1, член 51, параграф 1, буква а) и член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Правило 22, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 2868/95 - Твърдяно противоречие с част В, раздел 6 от Насоките за разглеждане от EUIPO))
 (2017/C 202/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Les Éclaires GmbH (Нюрнберг, Германия) (представител: S. Bund, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: L’éclaireur International (Люксембург, Люксембург) (представител: M. Decker, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 3 септември 2015 г. (преписка R 2266/2014-1), постановено в производство по отмяна между Les Éclaires и L’éclaireur International
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Les Éclaires GmbH да заплати съдебните разноски, включително необходимите разноски, направени от L’éclaireur International в производството пред апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).
 (1) ОВ C 38, 1.2.2016 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/39
 Иск, предявен на 18 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Италия
 (Дело C-334/08)
 (2008/C 223/65)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Aresu и A. Caeiros)
 Ответник: Република Италия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Република Италия не е изпълнила задълженията си по член 10 EО, по член 8 от Решение 2000/597/CО (1), Евратом на Съвета от 29 септември 2000 г. относно системата на собствените ресурси на Европейските общности и по членове 2, 6, 10, 11 и 17 от Регламент (EО, Евратом) No 1150/2000 (2) от 22 май 2000 г. за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите, като отказва да предостави на разположение на Комисията собствените ресурси, отговарящи на задължения за митни сборове, произтичащи от неправомерното издаване на разрешение за откриване и управление на митнически склад тип С в Taranto от Direzione compartimentale delle dogane per le Regioni Puglia e Basilicata [Районна митническа дирекция за регионите Puglia и Basilicata], със седалище в Bari, последвани от следващи разрешения за обработка под митнически контрол и активно усъвършенстване, до тяхната отмяна на 4 декември 2002 г.,
 —
 да се осъди Република Италия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск Европейската комисия упреква италианското правителство, че то е отказало да предостави на разположение на Европейските общности собствени ресурса, оценявани на около 23 милиона евро, които са свързани с неправомерното издаване на митнически разрешения в Taranto за периода февруари 1997 г. — декември 2002 г.
 Предметът на иска се отнася по същество до отговорността за сумите, които отговарят на собствените средства, като последните не са могли да бъдат събрани поради разглежданите неправомерни деяния. Италианското правителство изтъква, че то не носи отговорност за пропуснатите приходи вследствие на посочените по-гори нередности, а че за извършването на последните могат да бъдат държани отговорни единствено длъжностните лица, причинили вредите, докато Комисията е убедена, че действащите общностноправни разпоредби задължават италианската държава да понесе всички имуществени последствия, които произтичат — дори и от неправомерни — деяния на длъжностните лица, които действат от нейно име и за нейна сметка.
 (1) ОВ L 253, стp. 42, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 206.
 (2) ОВ L 130, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр 184.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/26
 Жалба, подадена на 13 декември 2013 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
 (Дело C-660/13)
 2014/C 45/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: A. De Elera, E. Finnegan, P. Mahnič Bruni)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение C(2013) 6355 окончателен на Комисията от 3 октомври 2013 година относно подписването на допълнение към Меморандума за разбирателство относно финансовия принос на Швейцария;
 —
 да се постанови запазване на действието на решението до неговата замяна; и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 Чрез жалбата Съветът иска, на основание член 263 ДФЕС, отмяната на Решение C(2013) 6355 окончателен на Комисията от 3 октомври 2013 година относно подписването на допълнение към Меморандума за разбирателство относно финансовия принос на Швейцария („оспореното решение“) (1).
 2.
 Оспореното решение, чрез което Комисията оправомощава двама от своите членове да подпишат горепосочения меморандум без предварително одобрение от Съвета, се счита от Съвета за незаконосъобразно, тъй като представлява нарушение на основни принципи на правото на Съюза, прогласени в Договорите. По-специално жалбата за отмяна почива на две основания:
 1.
 Решението на Комисията нарушава принципа на разпределение на правомощията, който се съдържа в член 13, параграф 2 ДЕС, и в резултат на това, принципа на институционално равновесие.
 2.
 Предприетите от Комисията действия, насочени към приемането на решението и подписването на допълнението, нарушава принципа на лоялно сътрудничество, съдържащ се в член 13, параграф 2 ДЕС.
 3.
 Що се отнася до първото основание, подписвайки самостоятелно допълнението към МР с Швейцария от името на Съюза и без предварително одобрение от Съвета, Комисията е действала в нарушение на принципа на разпределение на правомощията, установен в член 13, параграф 2 ДЕС, тъй като си е присвоила правомощието да взема решения относно политиката на Съюза, което е правомощие на Съвета съгласно член 16 ДЕС, нарушавайки в резултат на това принципа на институционално равновесие.
 4.
 Що се отнася до второто основание, Съветът счита, че предприетите от Комисията действия са нарушили принципа на лоялно сътрудничество по четири пункта: 1) чрез съзнателното посягане на правомощията, с които разполага Съветът съгласно член 16 ДЕС и следователно действайки в нарушение на принципа на разпределение на правомощията по член 13, параграф 2 ДЕС и в резултат на това — на принципа на институционално равновесие; 2) чрез съзнателното и едностранно незачитане на ролята на държавите членки в областта, в нарушение на принципа на предоставената компетентност по член 4, параграф 1 ДЕС; 3) чрез умишленото действие по начин, който прави неефективни усилията на Съвета да поправи положението, създадено от Комисията, и 4) чрез съзнателното действие по начин, който компрометира принципа на единство във външното представителство на Съюза.
 (1) Документ на Комисията C(2013) 6355 окончателен от 3 октомври 2013 г.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/7
 Иск, предявен на 18 декември 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-683/15)
 (2016/C 078/08)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K.-Ph. Wojcik, M. Heller и J. Hottiaux)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 Комисията иска,
 —
 да се установи, че Полската република не е изпълнила задълженията си по член 130, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) No 1093/2010 и (ЕС) No 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (1), тъй като не е приела необходимите за спазването на директивата правни и административни разпоредби и във всички случаи не ги е съобщила на Комисията;
 —
 съгласно член 260, параграф 3 ДФЕС поради неизпълнението на задължението за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/59/ЕС да се наложи периодична имуществена санкция на Полската република в размер на 51 456 EUR от деня на постановяване на решението по настоящото дело;
 —
 да се осъди Полската република да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2014/59/EС е изтекъл на 31 декември 2014 г.
 (1) ОВ. L 173, стр. 190.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/43
 Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — Kozmetika Afrodita/EUIPO — Núñez Martín и Machado Montesinos (KOZMeTIKA AFRODITA)
 (Дело T-574/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз KOZMeTIKA AFRODITA - По-ранна национална словна марка EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL и по-ранна фигуративна марка AFRODITA MYSTIC MUSK OIL - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 419/56)
 Език на производството: словенски
 Страни
 Жалбоподател: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Словения) (представител: B. Grešak, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)
 Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпили в производството пред Общия съд: Pedro Núñez Martín (Мадрид, Испания) и Carmen Guillermina Machado Montesinos (Мадрид)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 юли 2015 г. (преписка R 2577/2014-4) относно производство по възражение между, от една страна, г-н Núñez Martín и г-жа Machado Montesinos, и, от друга страна, Kozmetika Afrodita.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Kozmetika Afrodita d.o.o. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 406, 7.12.2015 г.


text:
 29.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 339/4
 Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 7 юли 2014 г. — Verein für Konsumenteninformation/A1 Telekom Austria AG
 (Дело C-326/14)
 2014/C 339/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Verein für Konsumenteninformation
 Ответник: A1 Telekom Austria AG
 Преюдициални въпроси
 Следва ли правото на абонатите по член 20, параграф 2 от Директивата за универсалната услуга (1) — да прекратяват договорите едностранно и без неустойки „при получаване на предизвестие за изменения в договорните условия“ — да бъде предвидено и в случай на актуализация на цените съгласно договорните клаузи, уговорени още при сключването на съответните договори, съгласно които клаузи за в бъдеще цените ще бъдат актуализирани (повишавани/намалявани) в съответствие с промените на обективен индекс на потребителските цени, отразяващ измененията в покупателната способност на парите?
 (1) Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги, Директива 2002/58/ЕО относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации и Регламент (ЕО) No 2006/2004 за сътрудничество между националните органи, отговорни за прилагане на законодателството за защита на потребителите (ОВ L 337, стр. 11).


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/14
 Жалба, подадена на 29 декември 2016 г. от Guccio Gucci SpA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 11 октомври 2016 г. по дело T-753/15 — Guccio Gucci SpA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-674/16 P)
 (2017/C 144/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Guccio Gucci SpA (представители: V. Volpi, P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta, avvocati)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост; Guess? IP Holder LP
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя по това производство,
 —
 да осъди Guess да заплати съдебните разноски на жалбоподателя по това производство.
 Основания и основни доводи
 1.
 С настоящата жалба Guccio Gucci S.p.A. (наричано по-нататък „Gucci“ или „жалбоподателят“) моли Съда да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз (трети състав) по дело T-753/15 („обжалваното съдебно решение“), с което Общият съд отхвърля жалбата на Gucci срещу решението на четвърти апелативен състав от 14 октомври 2015 г., преписка R 1703/2014-4, с което се отменя решението на отдела по споровете от 1 юли 2014 г. да уважи възражението на Gucci срещу посочването на ЕС в международна регистрация No 1090048 за клас 9 („спорната марка“), притежавана от Guess? IP Holder L.P. (наричано по-нататък „Guess“).
 2.
 С настоящата жалба се поддържа, че Общият съд неправилно приема, че основанията за отказ по член 8, параграф 1, буква б) и по член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета (1) от 26 февруари 2009 година отпреди изменението (наричан по-нататък „Регламентът“) не са налице по отношение на спорната марка. По-конкретно, Общият съд очевидно изопачава изложените пред него факти и доказателства при преценката на сходството между конфликтните знаци и поради това прилага неправилно както член 8, параграф 1, буква б), така и член 8, параграф 5 от Регламента. Освен това обжалваното съдебно решение не е мотивирано в това отношение.
 3.
 Общият съд стига до извода за липса на сходство между конфликтните марки въз основа на допускането, че съответните потребители [...] ще видят в [спорната] марка не главната буква „G“, изобразявана от по-ранните марки, а абстрактен орнаментален мотив. Освен това предвид стилизираността на знака и обстоятелството, че елементите му са преплетени или свързани, този знак би могъл да се разглежда както като изобразяващ стилизирани букви, например главната буква „X“ или буквата „e“, така и като комбинация от цифри и букви, например цифрата „3“ и буквата „e“ (вж. в този смисъл точка 32 от обжалваното съдебно решение). Това допускане е ключовото съображение в обжалваното съдебно решение, довело Общия съд до извода, че няма сходство между конфликтните марки и съответно че в случая не са приложими член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента.
 4.
 Въпросното допускане обаче е явно неправилно. Това е очевидно от документите по преписката, които ясно сочат, че съответните потребители определено забелязват главните букви „G“ в спорната марка, както личи от представените от Gucci резултати от изследване на начина на възприемане на спорната марка от потребителите. Това очевидно изопачаване на фактите и доказателствата опорочава преценката на Общия съд по жалбата на Gucci — ако Общият съд беше признал, че съответните потребители, или поне част от тях, биха възприели спорната марка като комбинация от главните букви „G“, нямаше да стигне до извода, че няма сходство между конфликтните марки и съответно че не са приложими член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента.
 5.
 По-нататък, Общият съд не изпълнява задължението си да мотивира своите решения, тъй като за целите на преценката напълно пренебрегва упоменатото изследване, без да посочи никакви, дори и имплицитни съображения, от които да може да се разбере защо е оставил без внимание това важно доказателство.
 6.
 С оглед на изложеното по-горе жалбоподателят моли Съда да отмени обжалваното съдебно решение и да осъди EUIPO и Guess да заплатят съдебните разноски на жалбоподателя по това производство.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/19
 Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Viega/Комисия
 (Дело T-375/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Участие в нарушението - Задължение за мотивиране - Глоби - Релевантен оборот - Смекчаващи обстоятелства)
 2011/C 145/26
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Viega GmbH & Co. KG (Attendorn, Германия) (представители: първоначално J. Burrichter, T. Mäger и F. Bulst, впоследствие J. Burrichter, T. Mäger и M. Röhrig, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от A. Böhlke, avocat)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение С(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело СОМР/F-1/38.121 — Тръбни съединители) и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя с това решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Viega GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/49
 Жалба, подадена на 29 декември 2015 г. — Quanta Storage/Комисия
 (Дело T-772/15)
 (2016/C 098/64)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Quanta Storage, Inc. (Taoyuan City, Тайван) (представители: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, lawyer, и W. Sparks, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени отнасящата се до жалбоподателя част от решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. по преписка AT.39639 — Optical Disk Drives относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП;
 —
 при условия на евентуалност да намали размера на наложената на жалбоподателя глоба; и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от това, че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя, задължението за мотивиране и правото на добра администрация.
 —
 Обжалваното решение се основава на констатирането на нарушения, за които в хода на административното производство не е било съобщено на жалбоподателя.
 —
 Обжалваното решение се основава на предположения, свързани с прозрачността на пазара, които Комисията не е обсъдила задълбочено.
 2.
 Второто основание е изведено от това, че разликата между разпоредителната част на обжалваното решение и съображенията на Комисията относно продължителността на нарушението що се отнася до Hewlett Packard съставлява грешка при прилагане на правото и нарушение на задължението за мотивиране.
 3.
 Третото основание е изведено от това, че Комисията нито е доказала, нито е мотивирала надлежно обстоятелството, че жалбоподателят е участвал в едно-единствено продължено нарушение.
 —
 Жалбоподателят не е участвал в едно-единствено продължено нарушение, за което се твърди, че е извършено между 14 февруари и 9 април 2008 г.
 —
 Жалбоподателят не е участвал в нарушението, за което се твърди, че е извършено между 10 април и 27 октомври 2008 г.
 —
 Жалбоподателят не е участвал в извършването на никакво нарушение на 28 октомври 2008 г.
 —
 Не е надлежно доказано, че жалбоподателят е знаел или за общия план на картела, или за неговото общо приложение и за съществените му характеристики.
 —
 Правните последици от това, че Комисията не доказва твърдяното нарушение.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от това, че Комисията не доказва надлежно и в необходимата степен, че е компетентна да прилага членове 101 ДФЕС и 53 от Споразумението за ЕИП.
 5.
 Петото основание е изведено от това, че Комисията е допуснала явни фактически и правни грешки при определянето на размера на глобата и е нарушила задължението си за мотивиране.
 —
 Комисията е допуснала фактически и правни грешки при определянето на основния размер на глобата и не е мотивирала своето решение.
 —
 Комисията не е използвала най-подходящите налични данни относно стойността на продажбите на жалбоподателя.
 —
 Комисията е нарушила принципа на равно третиране при определянето на основния размер.
 —
 Комисията е допуснала грешки в преценката при анализа си на тежестта и на смекчаващите обстоятелства.