text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/23
 Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — Caffè Nero Group/EUIPO (CAFFÈ NERO)
 (Дело T-37/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз CAFFÈ NERO - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Марка, която е от естество да заблуди обществеността - Член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 462/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Caffè Nero Group Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: L. Cassidy, solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2015 г. (дело R 954/2015-1) относно заявка за фигуративна марка CAFFÈ NERO като марка на Европейския съюз.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Caffè Nero Group Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 106, 21.3.2016 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/44
 Решение на Първоинстанционния съд от 20 септември 2007 г. — Fachvereinigung Mineralfaserindustrie/Комисия
 (Дело T-375/03) (1)
 („Държавна помощ - Мерки за стимулиране използването на изолационни материали, произведени от възстановяващи се суровини - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар - Процедура по предварително разглеждане - Иск за отмяна - Допустимост - Понятие за заинтересована страна по смисъла на член 88, параграф 2 ЕО - Задължение на Комисията да открие състезателно производство“)
 (2007/C 269/78)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: T. Schmidt-Kötters, D. Uwer и K. Najork, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и M. Niejahr)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: първоначално W.-D. Plessing, M. Lumma и C. Schulze-Bahr, впоследствие W.-D. Plessing и C. Schulze-Bahr)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2003) 1473 окончателен на Комисията от 9 юли 2003 г., с което се обявяват за съвместими с общия пазар мерките, които германските власти възнамеряват да приемат за стимулиране използването на изолационни материали, произведени от възстановяващи се суровини (помощ No 694/2002).
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association се осъжда да понесе собствените си разноски, както и тези, направени от Комисията.
 3)
 Федерална република Германия ще понесе собствените си разноски.
 (1) ОВ C 35, 7.2.2004 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/33
 Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — Labiri/ЕИСК и Комитет на регионите
 (Дело T-904/16)
 (2017/C 063/44)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Vassiliki Labiri (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. De Montigny, avocats)
 Ответници: Европейски икономически и социален комитет, Комитет на регионите на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на генералния секретар на Комитета на регионите от 11 май 2016 г. да преназначи жалбоподателя като администратор в Дирекция „Писмени преводи“ в изпълнение на постигнатата по дело F-33/15 спогодба,
 —
 да установи, че ЕИСК е злоупотребил с властта си и не е изпълнил задължението си за лоялност към жалбоподателя, като умишлено го е въвел в заблуждение относно съдържанието на спогодбата, сключена от страните на 4 февруари 2016 г.,
 —
 да осъди солидарно ЕИСК и Комитета на регионите да заплатят съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 266 ДФЕС, доколкото обжалваното решение представлявало явно нарушение на спогодбата, постигната по дело F-33/15, Labiri/ЕИСК
 2.
 Второ основание: злоупотреба с власт, доколкото жалбоподателят умишлено бил въведен в заблуждение относно съдържанието на постигнатата от страните спогодба и по-конкретно относно възприетото от двата комитета тълкуване на текста на спогодбата


text:
20150731049616802015/C 270/232862015CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150612181921Дело C-286/15: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 12 юни 2015 г. — SIA „Latvijas propāna gāze“/Valsts ieņēmumu dienests
 ---documentbreak--- C2702015BG1810120150612BG0023181192Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 12 юни 2015 г. — SIA „Latvijas propāna gāze“/Valsts ieņēmumu dienests
 (Дело C-286/15)2015/C 270/23Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākā tiesa
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SIA „Latvijas propāna gāze“
 Ответник: Valsts ieņēmumu dienests
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли общи правила за тълкуване 2, буква б) и 3, буква б), съдържащи се в Регламент (ЕО) No 1031/2008 (
 1
 ) на Комисията от 19 септември 2008 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 и в Регламент (ЕО) No 948/2009 (
 2
 ) на Комисията от 30 септември 2009 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87, да се тълкуват в смисъл, че ако основният характер на стоката (втечнен нефтен газ) се определя от всички компоненти на газовата смес в тяхната съвкупност и никой от тези компоненти не може да бъде самостоятелно посочен като фактор, който да придава основния характер на този газ, трябва да се приеме, че факторът, който придава основният характер на стоката по смисъла на общо правило за тълкуване 3, буква б), е тази субстанция, която е с най-високо процентно съдържание в сместа?
 2)
 Следва ли от разпоредбата на член 218, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) No 2454/93 (
 3
 ) на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, че деклараторът на стоката (втечнен нефтен газ) е длъжен да посочва с точност процентното количество на преобладаващите в сместа субстанции?
 3)
 Ако деклараторът на стоката не е посочил с точност процентното количество на преобладаващите в сместа субстанции, следва ли газ, чието съдържание е 0,32 % — общо метан, етан и етилен, 58,32 % — общо пропан и пропилен, и не повече от 39,99 % — общо бутан и бутилен, да бъде класиран в позиция 2711 19 00 от Комбинираната номенклатура на Европейския съюз, както е направил деклараторът на стоката в разглеждания случай, или в позиция 2711 12 97, приложена от Valsts ieņēmumu dienests?
 (
 1
 ) Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 291, стр. 1).
 (
 2
 ) Регламент (ЕО) No 948/2009 на Комисията от 30 септември 2009 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 287, стр. 1).
 (
 3
 ) ОВ L 253, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/12
 Преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия), постъпило на 4 февруари 2014 г. — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
 (Дело C-52/14)
 2014/C 142/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG
 Ответник: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
 Преюдициални въпроси
 1)
 По отношение на прекъсването на давностния срок, органът, който отговаря за действието по разследване или преследване, независимо дали е предоставил финансовите средства, ли е компетентният орган по смисъла на член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 (1)? Трябва ли действието по разследване или преследване да има за цел налагането на административна мярка или санкция?
 2)
 Може ли „съответното лице“ по смисъла на член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 да бъде и служител на предприятие, който е бил изслушан като свидетел?
 3)
 Трябва ли под „всяко действие, което е [съобщено на съответното лице и е] свързано с разследването или [преследването]“ (член 3, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95) да се разбират конкретни грешки на производителя на захар при документиране на производството на захар (фактически съвкупности), които обикновено се откриват, съответно установяват, едва в рамките на надлежно проведена проверка на организацията на пазара? Възможно ли е окончателният доклад, с който се приключва дадена проверка или се оценяват резултатите от проверката, и в който не се поставят други въпроси относно определени фактически съвкупности, също да се счита за „действие по разследване“, което е съобщено?
 4)
 Понятието „повторно извършена нередност“ по смисъла на член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 изисква ли между квалифицираните като нередности действия или бездействия да има тясна връзка във времето, за да продължи да се счита, че е налице „повторност“? При утвърдителен отговор, тази тясна връзка във времето престава ли да съществува и поради това че нередността при документиране на количество захар възниква само веднъж в рамките на една пазарна година в сектора на захарта, след което се повтаря отново едва през следващата или по-късна пазарна година?
 5)
 Може ли факторът „повторност“ по смисъла на член 3, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 повече да не е налице, тъй като компетентният орган, бидейки наясно със сложността на фактите, не е подлагал предприятието на проверки, не е извършвал редовно такива или при провеждането им не е положил дължимата грижа?
 6)
 Кога започва да тече двукратният давностен срок от осем години по член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 при продължаващи или повторно извършени нередности? Започва ли този давностен срок да тече непосредствено след всяко действие, което трябва да се счита за нередност (член 3, параграф 1, първа алинея от Регламента), или след последното повторно извършено действие (член 3, параграф 1, втора алинея от Регламента)?
 7)
 Може ли двукратният давностен срок от осем години по член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 да бъде прекъснат с действия на компетентния орган по разследване или преследване?
 8)
 Ако са налице различни фактически съвкупности, които оказват влияние върху преценката на субсидиите, давностните срокове, които трябва да се изчислят съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95, следва ли да се определят поотделно за всяка фактическа съвкупност (нередност)?
 9)
 Изтичането на двукратния давностен срок по смисъла на член 3, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 зависи ли от знанието на съответния орган за нередността?
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности; ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/11
 Жалба, подадена на 25 април 2016 г. от Ante Šumelj и др. срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 26 февруари 2016 г. по съединени дела T-546/13, T-108/14 и T-109/14, Ante Šumelj и др./Европейска комисия
 (Дело C-239/16 P)
 (2016/C 251/14)
 Език на производството: хърватски
 Страни
 Жалбоподатели: Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta (представител: M. Krmek, odvjetnik)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Съда:
 —
 да уважи жалбата срещу решението на Общия съд, както и иска, предявен в първоинстанционното производство,
 —
 да осъди другата страна в производството да заплати съдебните разноски в първоинстанционното и в настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си срещу решението на Общия съд жалбоподателите сочат следните основания:
 1.
 Жалбоподателите смятат, че Общият съд допуска в техен ущърб грешка при прилагането на правото, като не констатира, че Комисията не е изпълнила задължението си да следи за изпълнението на Договора за присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз в частта му относно въвеждането на длъжността държавен съдебен изпълнител в правния ред на Република Хърватия в съответствие с член 36 от Акта за присъединяване, който изрично гласи: „Комисията наблюдава отблизо всички ангажименти, поети от Хърватия в хода на преговорите за присъединяване, включително онези, които трябва да бъдат изпълнени преди датата на присъединяване или до тази дата“. Наблюдението от страна на Комисията е специално насочено към поетите от Хърватия ангажименти в областта на правосъдието и основните права (приложение VII).
 2.
 Общият съд допуска грешка при прилагането на правото, като в точка 57 от решението си (противно на констатацията в точка 52 от решението) приема, че нито един от ангажиментите по приложение VII към Акта за присъединяване, на които се позовават ищците, не установява задължение за Република Хърватия да въведе професията държавен съдебен изпълнител и следователно тези ангажименти не водят и до задължение на Комисията да прибегне на това основание до предвидените в член 36 от Акта за присъединяване начини за намеса с оглед да предотврати отмяната на Закона за държавните съдебни изпълнители.
 Преговорите на Република Хърватия с Европейския съюз продължават дълго и за разлика от останалите глави последната, най-трудна глава 23 е съобразена с най-добрите практики на ЕС. Става дума за политическите критерии за членството на Република Хърватия в Европейския съюз, като преговорите са приключени на 30 юни 2011 г., след като на 12 май 2011 г. правителството на Република Хърватия предава на председателството на ЕС доклад за изпълнението на ангажиментите по глава 23. В десет точки от посочения доклад Република Хърватия поема точно определени ангажименти, които се е задължила да изпълни и съгласно Договора за присъединяване (член 36 от Акта за присъединяване). Ангажименти 1 и 3, чиито разпоредби (отнасящи се до въвеждането на длъжността държавен съдебен изпълнител) жалбоподателите цитират през целия ход на делото, изрично задължават Република Хърватия да въведе длъжността държавен съдебен изпълнител.
 3.
 По-нататък Общият съд допуска грешка при прилагането на правото (произнася се в нарушение на изискването за правна сигурност), като въз основа на постановеното преди това в точки 47—51 от решението си приема, че ангажимент 1 не се отнася до конкретната стратегия за реформа на съдебната система и план за действие, които са били в сила към момента на приключването на преговорите и до отмяната на закона, с който се е уреждала длъжността държавен съдебен изпълнител. Жалбоподателите твърдят, че е опасен прецедент, противоречащ на всяко смислено правно тълкуване, да се взема предвид другата стратегия за реформа на съдебната система, спомената впоследствие от Комисията в нейните документи, вместо стратегията за реформа на съдебната система от 2011 г. и плана за действие от 2010 г., които задължават Република Хърватия да въведе длъжността държавен съдебен изпълнител.
 4.
 Също така, Общият съд допуска грешка при прилагането на правото, като в точка 55 приема, че ищците не сочат нито едно конкретно нарушение, освен на принципа на защита на оправданите правни очаквания, докато ищците всъщност сочат наличието на дискриминация, нарушение на правото на труд и през целия ход на делото — нарушение на принципа на правна сигурност. Просто е невероятно, че в обжалваното решение Общият съд съвсем е игнорирал (изобщо не е споменал) принципа на правна сигурност (правна предвидимост), от който в съответствие с постоянната съдебна практика се извежда и принципът на защита на оправданите правни очаквания.
 5.
 Общият съд допуска грешка при прилагането на правото, като приема, че член 13 от Договора за Европейския съюз е ирелевантен за делото. Всъщност, за да е незаконно дадено действие, не трябва непременно да е налице нарушение на позитивното право на Европейския съюз, тоест на писаните му норми, а може и да е налице нарушение на общите принципи на правото (сред които принципът на правна сигурност), което е и нарушение на член 13 ДЕС. Съюзът разполага с институционална рамка, която има за цел да насърчава неговите ценности, да служи на неговите интереси, на интересите на неговите граждани и на тези на държавите членки, както и да осигурява съгласуваност, ефикасност и последователност на неговите политики и дейности. Общите принципи на правото са част от правния ред на Европейския съюз.
 6.
 Общият съд допуска грешка при прилагането на правото и като не взема предвид в съответствие с член 17 от Договора за Европейския съюз, че ищците са назначени, съответно определени да изпълняват длъжността държавен съдебен изпълнител към момента на затварянето на глава 23, съответно към момента на одобряването на реформата на съдебната система, част от която реформа е и въпросът за държавните съдебни изпълнители. Като се има предвид и член 26 от Виенската конвенция, именно с приключването на преговорите между Република Хърватия и Европейския съюз относно присъединяването и членството, съответно с одобряването на определените мерки, за ищците възниква правна сигурност относно назначаването им на избраната от тях длъжност.
 7.
 Общият съд допуска грешка при прилагането на правото, като не приема — предвид императивната норма на член 36 от Акта за присъединяване — че Комисията е трябвало да гарантира нейното прилагане и да вземе всички мерки, така че Република Хърватия да изпълни своите ангажименти. Тъй като Комисията не е действала в съответствие с член 17 от Договора за Европейския съюз, налице е нарушение на този член в ущърб на ищците.
 8.
 Общият съд допуска грешка при прилагането на правото, като не констатира, че Договорът за присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз е резултат от преговорите и като такъв е задължителен и произвежда правни последици в съответствие със законодателството и правната система на Европейския съюз. В конкретния случай Договорът за присъединяване гарантира на ищците право на труд и въвеждане на длъжността, за която са били избрани. В съответствие с разпоредбите на Договора ищците имат пълното право да очакват да започнат да изпълняват длъжността, на която са били назначени, след като преди това са изпълнили всички необходими условия съгласно закона (положили са изпитите, напуснали са дотогавашната си работа, подготвили са съответни кантори).


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/25
 Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki и Marfin Investment Group Symmetochon/Комисия
 (Дело T-202/11)
 2011/C 160/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Атина, Гърция) и Marfin Investment Group Symmetochon AE (Атина, Гърция) (представители: A. Ryan, Solicitor, G. Bushell, Solicitor, P. Stamou и I. Dryllerakis, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени Решение на Европейската комисия No C(2011) 316 от 26 януари 2011 г. по преписка COMP/M.5830, с което предвижданото сливане на Aegean Airlines S.A. и Olympic Air S.A., Olympic Handling S.A. и Olympic Engineering S.A се обявява за несъвместимо с общия пазар на основание Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1) и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите излагат шест правни основания в подкрепа на жалбата си:
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на основни процесуални норми и/или явна грешка в преценката при определяне на пазара само за пътници, за които факторът време е от значение, тъй като:
 —
 Комисията използва като основа за определяне на пазара на пътниците, за които факторът време е от значение, управлението на рентабилността или на приходите, при положение че този въпрос никога не е бил обсъждан в хода на административната процедура и
 —
 решението не може да се основава на пазар, включващ само използващите въздушен транспорт пътници, за които факторът време има значение, тъй като този подход не се основава на преобладаващото в икономическата наука схващане и е в противоречие с преписката на самата Комисия.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, довела до извода, че фериботите оказват само „ограничен конкурентен натиск“ върху услугите за превоз на пътници по въздуха по осем маршрута, тъй като:
 —
 посочените от Комисията в подкрепа на този извод доказателства били прекалено избирателно подбрани, нарушавали всички норми във връзка с доказването и не се основавали на емпирическа или проучвателна дейност. Освен това, обективно разгледани, тези доказателства всъщност подкрепяли обратния извод, т.е. че фериботите наистина оказват реален конкурентен натиск по отношение на пътниците, за които факторът време е без значение и/или за всички пътници по тези осем маршрута.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдение за липса на мотиви и/или грешка при прилагане на правото и/или явна грешка в преценката, въз основа на която е направен изводът, че щяло да има значително ограничаване на ефективната конкуренция в резултат на премахването на тесните конкурентни отношения между Aegean и Olympic, тъй като:
 —
 в решението не се уточнява какви са антиконкурентните последици, които представляват възможна опасност за конкуренцията и
 —
 Комисията не излага относими и убедителни доказателства, за да докаже, че пътниците на един от жалбоподателите няма да се насочат към фериботите, в случай че има увеличение с 5 до 10 % на цените за самолетни билети, което всъщност е същественият въпрос.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от явна грешка в преценката и/или грешка при прилагане на правото, в основата на извода, че има бариери за достъпа до пазара, което прави достъпа до пазара след сливането невероятен, тъй като:
 —
 Комисията използвала неподходящ правен критерий, като изисквала още преди сливането определени и подробни предвиждания за достъп до пазара, което не било възможно да се осъществи и
 —
 фактическата преценка на Комисията била неправилна, основавала се на прекалено избирателно подбрани доказателства и била направена без да бъде направено каквото и да е старателно проучване.
 5.
 Петото правно основание е изведено от нарушение на основни процесуални норми и/или явна грешка в преценката при обсъждане на доводите на жалбоподателите, тъй като:
 —
 направените в решението изводи при обсъждане на доводите на Aegean били изцяло в нарушение на неговото право на защита. Независимо от направеното от жалбоподателите подробно изложение, в хода на административната процедура Комисията не обсъдила доводите на Aegean и изложила становището си за първи път в решението. Освен това преценката на Комисията била неправилна, тъй като се основавала само на анализ a posteriori и
 —
 при обсъждане на доводите на Olympic, Комисията се задоволила с критика на предложения от Marfin модел и не направената от нея оценка ex ante е неподходяща главно поради факта, че не включва периода след сезона „лято 2011 г.“ на IATA, впрочем нейните изводи са просто твърдения и не почиват на никакви данни.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от нарушение на основните права на жалбоподателите, тъй като:
 —
 административната процедура пред Комисията не отговаряла на изискванията за справедлива административна процедура, които са в основата на правото на справедлив процес, по смисъла на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за правата на човека и основните свободи, и на принципа на добра администрация, залегнал в член 41 от Хартата на основните права. Комисията не изпълнила задължението си да проведе задълбочено разследване като обърнала доказателствената тежест във вреда на жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, 2004 г., стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


text:
 30.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/20
 Преюдициално запитване от Касационен съд (Франция), постъпило на 16 януари 2015 г. — Cdiscount SA/Прокуратура
 (Дело C-13/15)
 (2015/C 107/28)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Касационен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Cdiscount SA
 Ответник: Прокуратура
 Преюдициален въпрос
 Представляват ли разпоредбите на членове 5 — 9 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар (1) пречка за установяване на забрана, при всякакви обстоятелства, на намаленията на цени, които не са били изчислени спрямо референтна цена, установена по нормативен път, независимо от възможното им отражение върху решението на средния потребител?
 (1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (OВ L 149, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/18
 Преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Германия), постъпило на 4 ноември 2014 г. — Наказателно производство срещу Piotr Kossowski
 (Дело C-486/14)
 (2015/C 016/28)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Piotr Kossowski
 Друга страна: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg
 Преюдициални въпроси
 1)
 Резервите, направени от договарящите страни при ратификацията на КПСШ съгласно член 55, параграф 1, буква а) от КПСШ (1), и по-точно направената при депозирането на ратификационните документи резерва „а)“ на Федерална република Германия, че не е обвързана от член 54 от КПСШ, „когато деянията, за които се отнася чуждестранната присъда, са били извършени изцяло или отчасти на нейна територия [...]“, запазват ли действието си след включването на достиженията на правото от Шенген в рамките на Съюза с Шенгенския протокол към Договора от Амстердам от 2 октомври 1997 г., продължен с Шенгенския протокол към Договора от Лисабон, и представляват ли тези изключения пропорционални ограничения на член 50 от Хартата (2) по смисъла на член 52, параграф 1 от Хартата?
 2)
 Ако отговорът е отрицателен:
 Трябва ли закрепената в член 54 от КПСШ и член 50 от Хартата забрана на повторното наказателно преследване и повторното наказване за същото деяние да се тълкува в смисъл, че е пречка за провеждането на наказателно производство срещу обвиняем в една държава членка, в случая Федерална република Германия, ако наказателното производство срещу това лице в друга държава членка, в случая Република Полша, е прекратено от прокуратурата предвид фактите, поради недоказаност на обвинението, но без да са изпълнявани санкционни задължения и без да е проведено задълбочено разследване, и може да бъде възобновено само ако се установят неизвестни до този момент факти от съществено значение, макар че конкретно в случая не са налице подобни новооткрити факти?
 (1) Конвенция за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници (ОВ L 239, 2000 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 183).
 (2) Харта на основните права на Европейския съюз (ОВ C 326, 2014 г., стр. 391).


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/18
 Жалба, подадена на 22 април 2014 г. от Jean-Pierre Bodson и др. срещу решение, постановено на 12 февруари 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-83/12, Bodson и др./ЕИБ
 (Дело T-241/14 P)
 2014/C 223/23
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Jean-Pierre Bodson (Люксембург, Люксембург); Dalila Bundy (Косн-е-Ромен, Франция); Didier Dulieu (Руси-льо-Вилаж, Франция); Marie-Christel Heger (Носпелт, Люксембург); Evangelos Kourgias (Сенингерберг, Люксембург); Manuel Sutil (Люксембург); Patrick Vanhoudt (Гондеранж, Люксембург) и Henry von Blumenthal (Бергем, Люксембург) (представител: L. Levi, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба от 12 февруари 2014 г. по дело F-83/12,
 —
 съответно да уважи направените от жалбоподателите искания в първоинстационното производство, а именно:
 —
 да отмени решенията за прилагане спрямо жалбоподателите на обезщетения съгласно новата система на функциониране, произтичаща от решението от 14 декември 2010 г. на Съвета на директорите и от решенията от 9 ноември 2010 г. и от 16 ноември 2011 г. на Управителния комитет, като индивидуалното решение за прилагане се съдържа в известието от април 2012 г., доведено до знанието на заинтересованите лица не по-рано от 22 април 2012 г.,
 —
 вследствие на което,
 —
 да осъди ответника да заплати разликата във възнагражденията спрямо действието на предишния премиален режим, която произтича от решението от 14 декември 2010 г. на Съвета на директорите и решенията от 9 ноември 2010 г. и 16 ноември 2011 г.; тази разлика във възнагражденията следва да се увеличи с лихви за забава, считано от 22 април 2012 г. до окончателното изплащане, като лихвите са в размер на определения от ЕЦБ лихвен процент плюс 3 пункта,
 —
 да осъди ответника да заплати обезщетения за претърпените поради загубата на покупателна способност вреди, които да се определят ex aequo et bono и първоначално да бъдат в размер на 1,5 % от месечното възнаграждение на всеки от жалбоподателите,
 —
 ако ответникът не представи сам следните документи, да му бъдат изискани в рамките на процесуално-организационните действия:
 —
 протокол от заседанието на Съвета на директорите на ЕИБ от 13 декември 2011 г.,
 —
 проектите, изготвени от отдел „Човешки ресурси“ на 22 юни 2011 г. (RH/P&O/2011-119), на 20 октомври 2011 г. (RH/P&O/2011-74) и на 25 януари 2012 г.,
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски,
 —
 да осъди ответника да заплати изцяло направените съдебни разноски пред двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите излагат пет правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нередност в процедурата, тъй като Съдът на публичната служба е отказал да извърши поисканите от жалбоподателите процесуално-организационни действия.
 2.
 Второто правно основание е изведено от невземане предвид на разликата в естеството на трудово правоотношение на договорно нает служител и трудово правоотношение на постоянно наето длъжностно лице, от нарушение на основните условия на трудовото правоотношение, от нарушение на правната квалификация на Протокола към споразумението, от изопачаване на данните по преписката и от нарушаване от съда на задължението му за мотивиране.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на придобитите права и на оправданите правни очаквания, както и от нарушение на задължението за мотивиране.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на правна сигурност, принципа за забрана за прилагане с обратна сила, принципа на предвидимост, както и от нарушение на задължението за полагане на грижа и на задължението за мотивиране.
 5.
 Петото правно основание е изведено от нарушение на контрола за явна грешка в преценката и от изопачаването на данните по преписката.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/6
 Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2015 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-653/13) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2006/12/ЕО - Членове 4 и 5 - Управление на отпадъците - Регион Кампания - Решение на Съда - Констатирано неизпълнение на задължения от държава членка - Частично неизпълнение на съдебното решение - Член 260, параграф 2 ДФЕС - Парични санкции - Периодична имуществена санкция - Еднократно платима сума))
 (2015/C 311/06)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Recchia и E. Sanfrutos Cano)
 Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Диспозитив
 1)
 Като не е взела всички необходими мерки за изпълнението на решение Комисия/Италия (C-297/08, EU:C:2010:115), Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ периодична имуществена санкция в размер на 1 20 000 EUR за всеки ден забава за изпълнение на мерките, необходими за съобразяване с решение Комисия/Италия (C-297/08, EU:C:2010:115), считано от датата на обявяване на настоящото съдебно решение до пълното изпълнение на решение Комисия/Италия (C-297/08, EU:C:2010:115).
 3)
 Осъжда Италианската република да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ еднократно платима сума в размер на 20 милиона евро.
 4)
 Осъжда Италианската република да понесе съдебните разноски.
 (1) ОВ C 93, 29.3.2014 г.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/31
 Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Hess Group/СХВП — Coloma Navarro (COLOMÉ)
 (Дело T-341/08) (1)
 (Марка на Общността - Искане за обявяване на недействителност - Съгласие и оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 347/51
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Hess Group AG (Берн, Швейцария) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: José Félix Coloma Navarro (Alvarado, Испания) (представител: A. Fernández Lerroux, avocat)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 май 2008 г. (дело No R 1030/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между г-н José Félix Coloma Navarro и Hess Group AG
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по жалбата.
 2.
 Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и, всеки от тях, половината от съдебните разноски, направени от ответника.
 (1) ОВ C 272, 25.10.2008 г.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/31
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 5 юни 2012 г. — Chatzidoukakis/Комисия
 (Дело F-84/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Семейни надбавки - Надбавка за образование - Условия за предоставяне - Приспадане на подобна надбавка, получавана от други източници)
 2012/C 217/65
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Efstratios Chatzidoukakis (Schrassig, Люксембург) (представител: адв. V. Christianos)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin, подпомаган от адв. E. Bourtzalas и адв. E. Antypas)
 Предмет
 Отмяна на решението на Комисията за намаляване на отпуснатата на жалбоподателя надбавка за образование, поради това че синът му получава финансова помощ, предоставена от държава членка под формата на стипендия и заем
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Chatzidoukakis да заплати направените от Европейската комисия съдебни разноски.
 (1) ОВ C 13, 15.1.2011 г., стр. 39.


text:
 3.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 254/8
 Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag (Нидерландия), постъпило на 20 май 2015 г. — Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA
 (Дело C-230/15)
 (2015/C 254/11)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Den Haag
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Brite Strike Technologies Inc.
 Ответник: Brite Strike Technologies SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли [Конвенцията на Бенелюкс в областта на интелектуалната собственост (марки и дизайни или модели), наричана по-нататък „КБОИС“] (по-специално поради причините, посочени в точки 28 — 34 от решението на Gerechtshof Den Haag от 26 ноември 2013 г.) да се разглежда като по-късно приета конвенция, поради което член 4.6 от КБОИС не трябва да се смята за специална уредба по смисъла на член 71 от Регламент No 44/2001 (1)?
 При утвърдителен отговор на този въпрос:
 2)
 От член 22, точка 4 от Регламент No 44/2001, следва ли че както съдилищата на Белгия, така и съдилищата на Нидерландия, а и съдилищата на Люксембург имат международна компетентност да разрешат конкретния правен спор?
 3)
 При отрицателен отговор: в случай като настоящия по какъв начин следва да се определи дали международно компетентни са съдилищата на Белгия, или съдилищата на Нидерландия, или съдилищата на Люксембург? Може ли, за да се определи (по-точно) кой съд е международно компетентен (въпреки всичко), да бъде приложен член 4.6 от КБОИС?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, 16.1.2001г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/27
 Жалба, подадена на 21 юни 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-57/13)
 (2013/C 226/37)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се определя бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба в Комисията в приложение на новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ), и на решението, с което се отхвърля жалбата му, подадена по административен ред.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 8 януари 2013 г. с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба в Комисията;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението, с което се отхвърля жалбата му от 12 март 2013 г., подадена по административен ред, с която жалбоподателят иска да се приложат ОРИ и актюерските ставки, действащи към момента, в който е направил искането за прехвърляне на пенсионните му права;
 —
 Комисия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/29
 Жалба, подадена на 14 декември 2010 г. — Global Steel Wire/Комисия
 (Дело T-578/10)
 2011/C 55/53
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado и A. Tresandi Blanco, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени, на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз, решението на Европейската комисия от 30 септември 2010 г. за изменение на решението от 30 юни 2010 г. [C(2010) 4387 окончателен по дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане];
 —
 при условията на евентуалност, на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз, да отмени член 2 от решението на Европейската комисия от 30 септември 2010 г. за изменение на решението от 30 юни 2010 г. [C(2010) 4387 окончателен по дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане], доколкото същият представлява нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, тъй като не продължава допълнителния срок за плащане на глобата на GSW, и поради липса на мотиви, и
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като изложените по дело T-575/10 Moreda-Riviere Trefilerías/Комисия.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/14
 Решение на Съда (десети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Sonos Europe BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-84/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) No 2658/87 - Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Позиции 8517, 8518, 8519, 8527 и 8543 - Самостоятелен апарат, проектиран да получава, приема и възпроизвежда стрийминг на цифрови аудиофайлове под формата на усилен звуков сигнал))
 (2016/C 156/19)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sonos Europe BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Диспозитив
 Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен последователно с Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 г. и с Регламент (ЕО) No 948/2009 на Комисията от 30 септември 2009 г., следва да се тълкува в смисъл, че като се вземе предвид преценката на запитващата юрисдикция на всички фактически обстоятелства, с които тя разполага, самостоятелен апарат, проектиран да получава, приема и възпроизвежда стрийминг на цифрови аудиофайлове под формата на усилен звуков сигнал, какъвто е разглежданият в главното дело апарат, трябва да бъде класиран в тарифна позиция 8519 от тази номенклатура
 (1) ОВ C 146, 4.5.2015 г.


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/16
 Жалба, подадена на 15 април 2011 г. — Otero González/СХВП — Apli-Agipa (AGIPA)
 (Дело T-219/11)
 2011/C 194/25
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател José Luis Otero González (Барселона, Испания) (представител: г-жа S. Correa, abogada)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Apli-Agipa SAS (Дорман, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на втори апелативен състав от 14 февруари 2011 г. по преписка R 0556/2010-2 що се отнася до частичното приемане на следните стоки: „фотографии; канцеларски лепила и лепила за домакински цели; четки за рисуване; пишещи машини и канцеларско оборудване (с изключение на мебели); учебни материали (с изключение на апарати); пластмасови материали за опаковки (които не са включени в други класове); печатарски букви; клишета“;
 —
 да отхвърли заявката за марка на Общността No 5.676.721 „AGIPA“ относно всички стоки от клас 16;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: APLI-AGIPA S.A.S.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AGIPA“ (заявка за регистрация No 5.676.721) за стоки от клас 16
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: испанска словна марка „AGIPA“ (No 2.216.879) и испанска фигуративна марка, сдържаща словния елемент „a — agipa“ (No 1.269.511), и двете регистрирани за стоки от клас 16
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/17
 Преюдициално запитване, отправено от Polimeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 8 август 2011 г. — Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH/DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
 (Дело C-414/11)
 2011/C 298/30
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Polimeles Protodikeio Athinon
 Страни в главното производство
 Ищци: Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
 Ответник: DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
 Преюдициални въпроси
 1.
 Част ли е член 27 от Споразумението ТРИПС, определящ рамките на закрила на патентите, от материя, относно която компетентност преди всичко имат държавите членки, и при утвърдителен отговор, могат ли самите държави членки да признаят непосредственото действие на цитираната разпоредба и възможно ли е националният съд да я приложи пряко, при спазване на предвидените от националното право изисквания?
 2.
 Могат ли да бъдат предмет на патентоване по смисъла на член 27 от Споразумението ТРИПС химическите и фармацевтичните продукти, които отговарят на изискванията за издаване на патент, и при утвърдителен отговор, какъв е обхватът на тяхната закрила?
 3.
 По смисъла на членове 27 и 70 от Споразумението ТРИПС, ползват ли се патентите — за които се прилага резервата по член 167, алинея втора от Мюнхенската конвенция от 1973 г., издадени са преди 7 февруари 1992 г., т.е. преди Споразумението да влезе в сила, във връзка с откриването на фармацевтични продукти, но поради въпросната резерва са предоставяли закрила само за метода, по който са произведени споменатите продукти — от предвидената закрила за всички патенти съгласно Споразумението ТРИПС, и при утвърдителен отговор, какви са обхватът и съдържанието на закрилата; т.е. след влизането в сила на Споразумението защитени ли са и самите фармацевтични продукти или защитен продължава да бъде единствено методът за тяхното производство, или пък трябва да се прави разграничение в зависимост от съдържанието на патентната заявка, а именно — в зависимост от това дали от описанието на изобретението и свързаните с него претенции е видно, че целта на заявката е от самото начало да бъде защитен продукт или метод за производство, или и двете?


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/38
 Жалба, подадена на 17 декември 2008 г. — Corsica Ferries France/Комисия
 (Дело T-565/08)
 (2009/C 55/68)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Corsica Ferries France SAS (Бастия, Франция) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 настоящата жалба да се обяви за допустима,
 —
 да се отмени Решение на Комисията от 8 юли 2008 година относно помощта за преструктуриране, която Франция възнамерява да приведе в изпълнение в полза на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM);
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2008) 3182 окончателен на Комисията от 8 юли 2008 година, с което Комисията приема:
 —
 че изплатената от Френската република на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (наричано по-нататък „SNCM“) компенсация в размер на 53,48 милиона евро за задължение за обществена услуга представлява неправомерна, но съвместима с общия пазар държавна помощ,
 —
 че отрицателната продажна цена на SNCM от 158 милиона евро, предприетите от Compagnie Générale Maritime et Financière (наричана по-нататък „CGMF“) социални мерки на стойност 38,5 милиона евро в полза на заетите лица и съвместната и едновременна рекапитализация на SNCM от CGMF в размер на 8,75 милиона евро не представляват държавни помощи, и
 —
 че помощта за преструктуриране в размер на 15,81 милиона евро, която Френската република е привела в действие в полза на SNCM, представлява неправомерна, но съвместима с общия пазар държавна помощ.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания, изведени от:
 —
 непълнота на мотивите и нарушение на правото на защита на жалбоподателя и на правото на ефективно средство за съдебна защита, доколкото в обжалваното решение били прикрити доста значителен брой данни и сведения, което не позволило на жалбоподателя да разбере неговото съдържание, мотиви и обхват,
 —
 нарушение на членове 87 и 88 EО и на правилата за тяхното прилагане, по-специално на Общностните насоки за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, резултат от погрешна и/или непълна преценка по отношение на вноската в капитала от 53,48 милиона евро като компенсация за обществена услуга, на прехвърлянето на SNCM с отрицателна продажна цена от 158 милиона евро, на вноската в капитала на CGMF в размер на 8,75 милиона евро, на социалните мерки на стойност 38,5 милиона евро и на остатъка от 22,5 милиона евро, нотифициран като помощи за преструктуриране.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/31
 Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — National Iranian Tanker Company/Съвет
 (Дело T-565/12) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Адаптиране на действието на отмяната във времето))
 2014/C 282/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: National Iranian Tanker Company (Техеран, Иран) (представители: R. Chandrasekera, S. Ashley, C. Murphy, solicitors, M. Lester, barrister, и D. Wyatt, QC)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и M. Bishop)
 Предмет
 Жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58), доколкото наименованието на жалбоподателя е включено в списъка, съдържащ се в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16), доколкото този регламент се отнася до жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него National Iranian Tanker Company се включва в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.
 2)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него National Iranian Tanker Company се включва в приложение IХ към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 961/2010.
 3)
 Действието на Решение 2012/635 и на Регламент за изпълнение No 945/2012 се запазва по отношение на National Iranian Tanker Company до изтичането на срока за обжалване, посочен в член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, или, ако в този срок е била подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.
 4)
 Съветът на Европейския съюз понася освен направените от него съдебни разноски и тези на National Iranian Tanker Company.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/30
 Иск, предявен на 22 октомври 2009 г. — GL2006 Europe/Комисия и OLAF
 (Дело T-435/09)
 2010/C 11/58
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: GL2006 Europe Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представители: M. Gardenal и E. Belinguier-Raiz, lawyers)
 Ответници: Комисия на Европейските общности и Европейска служба за борба с измамите (OLAF)
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че са незаконосъобразни и недействителни извършената от Комисията през м. декември 2008 г. проверка на място, проектът за одитен доклад и окончателният одитен доклад, издадени съответно на 19 декември 2008 г. и на 25 март 2009 г. от Комисията, както и окончателното Решение на Комисията, включено в писмото от 10 юли 2009 г., с което се предвижда прекратяването на два проекта, в които участва GL2006 Europe Ltd, и дебитните известия от 7 август 2009 г., съгласно които GL2006 Europe Ltd трябва да върне на Комисията сума в размер общо на 2 258 456,31 EUR.
 —
 при условията на евентуалност и/или в допълнение, да се установи, че твърденията по същество на Комисията са необосновани,
 —
 да се постанови, че проверката на място на Комисията, одитните доклади и окончателното решение не могат да засегнат валидността на договорите на ЕО, в които участва GL2006 Europe Ltd,
 —
 да се установи, че тези договори са действителни,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск на основание на клауза за подсъдност ищецът оспорва законосъобразността на Решение на Комисията от 10 юли 2009 г., с което се прекратяват, вследствие на одитен доклад на OLAF, два сключени с ищеца договора в рамките на програмите на Общността в областта на изследванията и технологичното развитие. Ищецът оспорва и законосъобразността на дебитните известия, издадени от Комисията на 6 август 2009 г. вследствие на същия одитен доклад на OLAF, за възстановяване на направените от Комисията авансови плащания за дванадесет проекта, в които участва ищецът, и които са предмет на разследване.
 В подкрепа на исканията си ищецът излага следните доводи.
 Първо, той твърди, че извършената от Комисията проверка на място е неправомерна поради следните съображения: тя не е била предварително съобщена; продължителността ѝ била недостатъчна с оглед на тежестта на окончателното решение; разглеждането на съществените елементи не било достатъчно; Комисията нарушила правото на защита на лично пространство на ищеца; налице била грешка в правното основание, тъй като писменият протокол от проверката посочвал регламент, който вече не бил в сила.
 Второ, ищецът твърди, че одитният доклад съдържа съществени недостатъци като липса на надлежно мотивиране, тъй като той бил изготвен въз основа на непълна проверка на място, или липсата на връзка между анализа и направените в окончателния доклад изводи, което довело до нарушение на основните права на ищеца като презумпцията за невиновност.
 Трето, ищецът твърди, че окончателното решение на Комисията е неясно по отношение на санкцията, тъй като с него се предвижда прекратяването на два договора, докато съответните дебитни известия се отнасят до дванадесет договора. Ищецът също твърди, че това окончателно решение не му е било редовно съобщено.
 Освен това, ищецът излага доводи във връзка с посочените от Комисията доводи по същество за прекратяване на договорите и за изискване на възстановяването на предоставените на ищеца суми. Ищецът твърди, че изложените от Комисията доводи в нейното Решение са неоснователни и че в тях се правят противоположни изводи на тези, изложени в одитния доклад за 2007 г.


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/6
 Решение на Съда (трети състав) от 20 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Benelux Gerechtshof — Бенелюкс) — Montis Design BV/Goossens Meubelen BV
 (Дело C-169/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Индустриална и търговска собственост - Авторско право и сродни права - Директива 93/98/ЕИО - Член 10, параграф 2 - Срок на закрила - Невъзможност за възстановяване на закрилата по силата на Бернската конвенция))
 (2016/C 475/07)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Benelux Gerechtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Montis Design BV
 Ответник: Goossens Meubelen BV
 Диспозитив
 Член 10, параграф 2 във връзка с член 13, параграф 1 от Директива 93/98/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 година за хармонизиране на срока за закрила на авторското право и някои сродни права трябва да се тълкува в смисъл, че установените в Директивата срокове на закрила не се прилагат към авторски права, които първоначално са били защитени съгласно националното законодателство, но са погасени преди 1 юли 1995 г.
 Директива 93/98 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национално законодателство, което първоначално е осигурявало авторскоправна закрила за дадено произведение, както в случая в главното производство, но впоследствие, преди 1 юли 1995 г., е довело до окончателно погасяване на авторските права върху произведението поради неизпълнението на формално изискване.
 (1) ОВ C 228, 13.7.2015 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/27
 Преюдициално запитване, отправено от Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Германия) на 31 август 2009 г. — Pietro Infusino/Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 (Дело C-348/09)
 2009/C 282/46
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster
 Страни в главното производство
 Ищец: Pietro Infusino
 Ответник: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 Преюдициални въпроси
 Обхваща ли понятието „императивни основания, свързани с обществената сигурност“ съгласно член 28, параграф 3 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (1) само застрашаване на вътрешната и външната сигурност на държавата, разбирана като продължаване на съществуването на държавата с нейните институции и най-важни публичноправни служби, оцеляване на населението, външните отношения и мирното съвместно съществуване на народите?
 (1) ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/15
 Преюдициално запитване от Koophandel te Gent (Белгия), постъпило на 16 януари 2015 г. — New Valmar BVBA/Global Pharmacies Partner Health srl
 (Дело C-15/15)
 (2015/C 118/21)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Страни в главното производство
 Ищец: New Valmar BVBA
 Ответник: Global Pharmacies Partner Health srl
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 45 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на федерална единица на държава членка, каквато в случая е фламандската общност в белгийската федерална държава, която по силата на член 52 от законите от 18 юли 1966 г. за употреба на езиците по административни въпроси (Moniteur belge от 2 август 1966 г.) във връзка с член 10 от Taaldecreet от 19 юли 1973 г. (Moniteur belge от 6 септември 1973 г.) налага на всяко предприятие с основна стопанска дейност на територията на тази единица да издава фактури с трансграничен характер на официалния език на същата федерална единица, в противен случай те ще бъдат нищожни, като нищожността им трябва да бъде установена служебно от съда?


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/18
 Жалба, подадена на 24 ноември 2010 г. от Usha Martin Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 септември 2010 г. по дело Usha Martin Ltd/Съвет на европейския съюз и Европейска комисия, T-119/06
 (Дело C-552/10 P)
 2011/C 55/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Usha Martin Ltd (представители: V. Akritidis, Δικηγόρος, Y. Melin, avocat, E. Petritsi, Δικηγόρος)
 Други страни в производството: Съвет на европейския съюз, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 1.
 Да се отмени посоченото по-горе решение на Общия съд (пети състав) от 9 септември 2010 г. по дело T-119/06 в неговата цялост,
 2.
 да се допусне жалбата, като Съдът постанови окончателно решение по нея:
 а)
 в полза на отмяната на решението на Комисията от 22 декември 2005 година за изменение на Решение 1999/572/ЕО на Комисията за приемане на гаранции, предложени във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на стоманени телени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (1) („обжалваното решение“), доколкото то се отнася до жалбоподателя, и доколкото с това решение се оттегля гаранция относно минималните цени, които са били в сила по-рано и
 б)
 в полза на отмяната на Регламент (ЕО) No 121/2006 на Съвета от 23 януари 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1858/2005 относно въвеждане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (2) („обжалваният регламент“), доколкото той се отнася до жалбоподателя и привежда в действие обжалваното решение, с което се оттегля гаранция относно минималните цени, които са били в сила по-рано за жалбоподателя,
 или, при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд.
 3.
 да се осъдят Съветът и Комисията да понесат, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на жалбоподателя по обжалване в рамките на настоящото производство и на производството пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че в точки 44—56 от обжалваното решение Общият съд е допуснал грешки при прилагане на правото, по-специално, като постановява, че законосъобразността на решението на Комисията да се оттегли приемането на гаранция не може, като такова, да се оспори предвид принципа на пропорционалност, приемайки погрешно, че: i) принципът на пропорционалност не се прилага към решението да се оттегли гаранция, защото подобно решение e равностойно на налагането на антидъмпингови мита per se и ii) всяко нарушение на гаранция е само по себе си достатъчно, за да доведе до нейното оттегляне, без подобно оттегляне да бъде предмет на принципа на пропорционалност.
 Жалбоподателят твърди също, че Общият съд неправилно е преценил фактите по делото и сериозно ги е изопачил, приемайки, че „е безспорно, че жалбоподателят е нарушил разглежданата гаранция“, доколкото това твърдение погрешно създава впечатлението, че жалбоподателят е признал, че е нарушил гаранцията, което той отхвърля по смисъла на член 8 от основния антидъмпингов регламент.
 Жалбоподателят твърди, че Общият съд погрешно е стигнал до извода, че законосъобразността на оттеглянето на гаранцията не може да се оспори предвид принципа на пропорционалност с мотива, че или всяко нарушение е достатъчно, за да доведе до оттеглянето, или приравнявайки мярката за оттегляне на мярка за налагане на антидъмпингови мита. Всъщност Общият съд неправилно приема, че принципът на пропорционалност никога не се прилага на равнището на оттегляне на гаранцията и не прилага критерия за „явно неподходяща“ мярка, противно на установената практика на европейските юрисдикции и противно на първоначалните наблюдения в обжалваното решение, по-специално на тези в точки 44—47 от него. Общият съд неправилно стига до извода, че законосъобразността на оттеглянето на гаранцията не може да се оспори, като такова, по силата на общия принцип на пропорционалност. В допълнение към това, като постановява неправилно, че е безспорно, че жалбоподателят е нарушил разглежданата гаранция, приемайки, че е налице нарушение на гаранция по смисъла на член 8, параграф 9 от основния антидъмпингов регламент, Общият съд явно е изопачил фактите, както те са изложени от жалбоподателя, поради което е допуснал грешка при прилагане на правото, неправилно преценявайки доводите му.
 (1) ОВ L 22, 2006 г., стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 164.
 (2) OB L 22, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 136.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/56
 Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Scozzaro/ЕМЕА
 (Дело F-13/07)
 (2007/C 82/119)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Salvatore Scozzaro (Broxbourne, Обединеното кралство) [представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати]
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕМЕА)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението от 31 март 2006 г., с което изпълнителният директор на ЕМЕА отхвърля молбата на ищеца да бъде сезирана комисията по инвалидност, както и потвърждаващото го решение от 25 октомври 2006 г.
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 На 17 март 2005 г. ищецът, срочно нает служител на ЕМЕА, претърпява трудова злополука, вследствие на която вече не е в състояние да изпълнява служебните си задължения. На 14 февруари 2006 г. той е уведомен, че договорът му няма да бъде подновен след 15 октомври 2006 г. Молбата му да бъде сезирана комисията по инвалидност е отхвърлена.
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава преди всичко на нарушение на член 31, параграф 1 и на член 33, параграф 1 от Условията за работа на другите служители на Общностите (УРС), така както ги тълкува Съдът на публичната служба в решението си от 16 януари 2007 г., Gesner/СХВП (F-119/05, все още непубликувано в Сборника).


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/55
 Жалба, подадена на 9 декември 2014 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-138/14)
 (2015/C 034/68)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, адвокат)
 Ответник: Комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което решение се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се обяви за незаконосъобразен член 9 от Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,
 —
 да се отмени решението от 17 февруари 2014 г., в което се предвижда годините осигурителен стаж, признати в рамките на пенсионно-осигурителната схема на институциите на Европейския съюз при прехвърляне на пенсионните му права в тази схема, да се изчисляват съгласно Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.,
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/22
 Жалба, подадена на 14 май 2012 г. от H-Holding AG срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 март 2012 г. по дело T-594/11, H-Holding AG/Европейска комисия
 (Дело C-235/12 P)
 2013/C 114/32
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: H-Holding AG (представител: R. Závodný, advokát)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С Решение от 28 февруари 2013 г. Съдът на Европейския съюз (седми състав) отхвърля подадената жалба и постановява, че жалбоподателят следва да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/3
 Решение на Съда (втори състав) от 14 март 2013 г. — Европейска комисия/Ирландия
 (Дело C-108/11) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - ДДС - Намалена ставка - Доставки на хрътки и коне, които не са предназначени за приготвяне или производство на храни за употреба от човека или от животни; наемане на коне и услуги по осеменяване - Директива 2006/112/ЕО - Нарушение на членове 96 и 98 във връзка с приложение III, и на член 110)
 2013/C 141/04
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Soulay)
 Ответник: Ирландия (представители: E. Creedon, M. Collins, N. Travers и D. O'Hagan)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues и J.-S. Pilczer)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 96 и 98 (във връзка с приложение III), и на член 110 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Национално законодателство, което прилага намалена ставка по отношение на доставките на хрътки и коне, които не са предназначени за приготвянето или производството на храни за потребление от човека или от животни, по отношение на наемането на коне и по отношение на някои услуги по осеменяване
 Диспозитив
 1.
 Като прилага намалена ставка на данък върху добавената стойност от 4,8 % спрямо доставките на хрътки и коне, които не са предназначени за приготвяне на храни, спрямо наемането на коне и спрямо някои услуги по осеменяване, Ирландия не е изпълнила задълженията си по членове 96 и 98 във връзка с приложение III, и по член 110 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 2.
 Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Осъжда Френската република да понесе направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/10
 Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 15 декември 2016 г. — Conseils et mise en relations (CMR) SARL/Demeures terre et tradition SARL
 (Дело C-645/16)
 (2017/C 070/16)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Conseils et mise en relations (CMR) SARL
 Ответник: Demeures terre et tradition SARL
 Преюдициален въпрос
 Приложим ли е член 17 от Директива 86/653/ЕИО (1) на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, когато договор за търговско представителство е прекратен по време на предвидения в него срок за изпитване?
 (1) ОВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/30
 Жалба, подадена на 31 март 2011 г. — Seka Yapo и др./Съвет
 (Дело T-192/11)
 2011/C 152/54
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Anselme Seka Yapo (Абиджан, Кот д’Ивоар), Brouha Nathanaël Ahouma (Абиджан), Blé Brunot Dogbo (Абиджан), Gagbei Faussignaux Vagba (Абиджан), Georges Guiai Bi Poin (Абиджан), Affro (Абиджан), Kassaraté Tiapé (Абиджан) и Philippe Mangou (Абиджан)) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар, и Регламент (ЕC) No 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, в частта им, която се отнася до жалбоподателите;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи, посочени от жалбоподателите, са по същество идентични или сходни с посочените по дело Т-118/11, Attey/Съвет.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/36
 Жалба, подадена на 18 март 2011 г. — Voss of Norway/СХВП — Nordic Spirit (триизмерна „бутилка“)
 (Дело T-178/11)
 2011/C 145/61
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Voss of Norway ASA (Осло, Норвегия) (представители: F. Jacobacci и B. La Tella, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nordic Spirit AB (pubI) (Стокхолм, Швеция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 януари 2011 г. по преписка R 785/2010-1 и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: триизмерна марка, представляваща „бутилка“ за стоки от класове 32 и 33 — заявка за регистрация като марка на Общността No 3156163
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Основание на искането за обявяване на недействителност: страната, която иска обявяването на недействителност, се позовава на абсолютни основания за недействителност съгласно член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета и на това, че в съответствие с член 52, параграф 1, буква б) от същия регламент притежателят на марката на Общността е бил недобросъвестен при подаване на заявката.
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: обявява регистрацията на марката на Общността за недействителна.
 Изложени правни основания: нарушение на членове 75 и 99, и на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, както и нарушение на правило 37, буква б), точка iv от Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията, доколкото апелативният състав е (i) допуснал грешка в своите мотиви, като ги е основал на ново изискване за установяване на действителността на триизмерни марки, по което жалбоподателят не е имал възможност да представи становище; (ii) обърнал е тежестта на доказване в нарушение на принципа за справедлив съдебен процес; (iii) неправилно е изтълкувал и приложил член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността и (iv) силно е изопачил обстоятелствата, за да достигне до погрешен извод.


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/12
 Решение на Общия съд от 5 февруари 2015 г. — Aer Lingus/Комисия
 (Дело T-473/12) (1)
 ((„Държавни помощи - Ирландски данък върху пътниците, ползващи въздушен транспорт - Намалена ставка за дестинациите, намиращи се на разстояние най-много 300 km от летище Дъблин - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Предимство - Селективен характер - Определяне на бенефициерите на помощта - Член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999 - Задължение за мотивиране“))
 (2015/C 096/15)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aer Lingus Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: K. Bacon, D. Scannell, D. Bailey, barristers, и A. Burnside, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan и T. Maxian Rusche)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Ирландия (представители: E. Creedon, A. Joyce и J. Quaney, подпомагани от E. Regan, SC, и B. Doherty, barrister)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2013/199/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 година относно дело за държавна помощ SA.29064 (11/C, ex 11/NN) — Диференцирани данъчни ставки върху пътуване с въздушен транспорт, приведени в действие от Ирландия (ОВ L 119, 2013 г., стр. 30).
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 4 от Решение 2013/199/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 г. относно дело за държавна помощ SA.29064 (11/C, ex 11/NN) — Диференцирани данъчни ставки върху пътуване с въздушен транспорт, приведени в действие от Ирландия, тъй като с него се разпорежда възстановяването на помощта от бенефициерите в размер, определен на 8 EUR в съображение 70 от посоченото решение.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и половината от разноските, направени от Aer Lingus Ltd.
 4)
 Aer Lingus понася половината от направените от него съдебни разноски.
 5)
 Ирландия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/10
 Решение на Съда (втори състав) от 11 май 2017 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Minister Finansów/Posnania Investment SA
 (Дело C-36/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 2, параграф 1, буква а) - Член 14, параграф 1 - Облагаеми сделки - Понятие „възмездна доставка на стоки“ - Прехвърляне на недвижим имот в полза на държавата или в полза на единица на местното самоуправление с цел погасяване на данъчно задължение - Изключване))
 (2017/C 239/12)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister Finansów
 Ответник: Posnania Investment SA
 Диспозитив
 Член 2, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че прехвърлянето на собствеността върху недвижим имот от данъчнозадължено за целите на ДДС лице в полза на държава членка или в полза на единица на местното самоуправление в държава членка с цел погасяване на просрочено данъчно задължение, както в случая в главното производство, не представлява възмездна доставка на стоки, подлежаща на облагане с данък върху добавената стойност.
 (1) ОВ C 145, 25.4.2016 г.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/7
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 24 септември 2014 г. — SC Star Storage SA/Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (INCDI)
 (Дело C-439/14)
 (2014/C 448/09)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Bucureşti
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SC Star Storage SA
 Ответник: Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (INCDI)
 Преюдициален въпрос
 Следва ли разпоредбите на член 1, параграф 1, трета алинея и параграф 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (1), изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г. (2) да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба, с която достъпът до обжалване на решенията на възложителя се обуславя от задължителното предварително внасяне на „гаранция за добросъвестност“ като съдържащата се в членове 2711 и 2712 от [Ordonanța de urgență a Guvernului (Извънредно постановление на правителството)] No 34/2006 г.?
 (1) Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).
 (2) Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 335, стр. 31).


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/30
 Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Cementos Portland Valderrivas/Комисия
 (Дело T-296/11) (1)
 ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Достатъчно сериозни улики - Съдебен контрол - Пропорционалност))
 2014/C 135/36
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Cementos Portland Valderrivas, SA (Памплона, Испания) (представители: L. Ortiz Blanco, A. Lamadrid de Pablo и N. Ruiz García, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, C. Urraca Caviedes и C. Hödlmayr, подпомагани от A. Rivas, адвокат)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията C (2011) 2368 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Cementos Portland Valderrivas, SA да заплати съдебните разноски, включително разноските по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/2
 Определение на Съда от 13 септември 2012 г. — Total SA, Elf Aquitaine SA/Европейска комисия
 (Дело C-495/11 P) (1)
 (Обжалване - Регламент (ЕО) No 1/2003 - Конкуренция - Картел - Нарушение на принципите на предоставена компетентност и на пропорционалност - Явно погрешно тълкуване - Нарушение на правото на защита и на принципите на справедливост и равни процесуални възможности - Задължение за мотивиране)
 2013/C 101/03
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Total SA, Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и A. Noël-Baron, адвокати)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Gencarelli, P. Van Nuffel и V. Bottka)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на Общия съд (шести разширен състав) от 14 юли 2011 г. по дело Total и Elf Aquitaine/Комисия (T-190/06), с което Общият съд отхвърля искането за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за създаване на ЕИП (Дело COMP/38.620 — Водороден пероксид и перборат) — Конкуренция — Картел — Нарушение на принципите на предоставена компетентност и на пропорционалност — Явно погрешно тълкуване — Нарушение на правото на защита и на принципите на справедливост и равни процесуални възможности — Задължение за мотивиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Total SA и Elf Aquitaine SA да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 355, 3.12.2011 г.


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/5
 Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Естония) на 12 декември 2012 г. — Sintax Trading OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
 (Дело C-583/12)
 2013/C 55/07
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Riigikohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в първоинстанционното производство и ответник по касационната жалба: Sintax Trading OÜ
 Ответник в първоинстанционното производство и касатор: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
 Встъпила страна: OÜ Acerra
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли посочената в член 13, параграф 1 от Регламент No 1383/2003 (1)„процедура [, чиято цел е да се установи] дали е имало нарушение на право върху интелектуалната собственост“ да се води и от митническата служба или уреденият в глава III от Регламента „компетент[ен] орган, който да се произнесе [по същество]“ трябва да е отделен от митническите органи?
 2.
 В съображение 2 от Регламент No 1383/2003 като цел на регламента се посочва закрилата на потребителите, а съгласно съображение 3 следва да се въведе подходяща процедура, позволяваща на митническите органи да прилагат възможно най-строго забраната за въвеждането на митническата територия на Общността на стоки, нарушаващи правата върху интелектуалната собственост, без при това да се създават спънки пред свободата на законната търговия, посочена в съображение 2 от този регламент и в съображение 1 от Регламент (ЕО) No 1891/2004 (2) за неговото прилагане. Съвместимо ли е с тези цели установените в член 17 от Регламент No 1383/2003 мерки да се прилагат само ако титулярят на правата започне посочената в член 13, параграф 1 процедура за установяване на нарушение на право върху интелектуална собственост, или с оглед на възможно най-успешното постигане на посочените цели митническият орган също трябва да разполага с възможността да започне съответната процедура?
 (1) Регламент (ЕО) No 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуална собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (ОВ L 196, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 18).
 (2) Регламент (ЕО) No 1891/2004 на Комисията от 21 октомври 2004 година за определяне на правилата за прилагане на Регламент (ЕО) No 1383/2003 на Съвета относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (ОВ L 328, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 17, стр. 58).


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/38
 Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет
 (Дело T-276/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на биоетанол с произход от Съединените щати - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Сдружение - Липса на пряко засягане на членовете - Недопустимост - Антидъмпингово мито за цялата страна - Индивидуално третиране - Представителна извадка - Право на защита - Недопускане на дискриминация - Задължение за полагане на грижа))
 (2016/C 270/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Growth Energy (Вашингтон, окръг Колумбия, САЩ), и Renewable Fuels Association (Вашингтон) (представители: първоначално P. Vander Schueren, впоследствие P. Vander Schueren и M. Peristeraki, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от B. Byrne, solicitor, и G. Berrisch, адвокат, впоследствие от R. Bierwagen и C. Hipp, адвокати)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche) и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (представители: O. Prost и A. Massot, адвокати)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, стр. 10), доколкото се отнася до жалбоподателите и техните членове.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Patriot Renewable Fuels LLC, Plymouth Energy Company LLC, POET LLC и Platinum Ethanol LLC.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Growth Energy и Renewable Fuels Association, Съветът на Европейския съюз, Европейската комисия и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 226, 3.8.2013 г.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/28
 Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — Labeyrie/СХВП — Delpeyrat (Изображение на редици от светли рибки на тъмен фон)
 (Дело T-767/15)
 (2016/C 078/39)
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Labeyrie (Сен Жеур дьо Марен, Франция) (представител: A. Lecomte, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Delpeyrat (Сен Пиер дю Мон, Франция)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността (Изображение на редици от светли рибки на тъмен фон) — марка на Общността No 3 916 533
 Производство пред СХВП: производство по отмяна
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 15 октомври 2015 г. по преписка R 2694/2014-1.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото с него се потвърждава решението на отдела по отмяна на СХВП, което прекратява правата на дружеството LABEYRIE върху марка на Общността No 3 916 533 за обозначаване на риби,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009, тълкуван във връзка с член 1, параграф 1, буква а) от същия регламент и с правило 22 и правило 40 от Регламент No 2868/95.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/26
 Иск, предявен на 14 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-17/09)
 (2009/C 69/48)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Schima и C. Zadra)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 8 във връзка с дялове III—VI от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (1) поради факта, че град Бон и Müllverwertungsanlage Bonn GmbH са възложили обществена поръчка за услуги за обезвреждането на биоразградими и зелени отпадъци, без да се провежда официална европейска процедура по възлагане на обществена поръчка с отправяне на покана за представяне на оферти;
 —
 да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Предмет на настоящия иск е възмезден договор за услуги за обезвреждането на биоразградими и зелени отпадъци, сключен между град Бон, Müllverwertungsanlage Bonn GmbH (наричано по-нататък: „MVA GmbH“), от една страна, и частноправното дружество за обезвреждане на отпадъци EVB Entsorgung und Verwertung Bonn GmbH & Co. KG (наричано по-нататък: „EVB“), от друга страна. MVA GmbH е общинско дружество, чиито капитал е притежаван: 93,46 % от Stadtwerke Bonn GmbH — дъщерно дружество, притежавано изцяло от град Бон — и 6,54 % пряко от град Бон. Съгласно този договор EVB се задължава, от една страна, да събира, да сортира предварително и да доставя домакински отпадъци с цел обезвреждането им в съоръжението за оползотворяване в град Бон и от друга страна, да обезврежда в своите съоръжения за компостиране биоразградимите и зелените отпадъци, събрани на територията на град Бон срещу заплащане на годишно възнаграждение в размер на 6 милиона DEM.
 Въпреки че разглежданият договор за обезвреждане представлява обществена поръчка за услуги по смисъла на член 1, буква a) от Директива 92/50/EИО, той е сключен пряко с EVB, без да се провежда официална европейска процедура за възлагане на обществена поръчка и без да се отправя покана за представяне на оферти. Договорът се отнася до предоставянето на услуги по обезвреждане на отпадъци по смисъла на категория 16 от приложение I A към посочената директива, като по този начин се надхвърля съществено приложното поле на директивата.
 Противно на становището на федералното правителство, не е от голямо значение дали освен услугите по компостиране договорът обхваща и други услуги, предоставяни от града или от MVA GmbH, след възлагане от страна на EVB. Напротив от решаващо значение е, че по силата на договора на EVB се възлагат задължения спрямо града за предоставянето на услуги по компостиране срещу възнаграждение. Освен това не може да се твърди, че услугите по компостиране представляват съвсем незначителен допълнителен аспект на договора, доколкото тези услуги са един от централните елементи на предмета на договаряне между страните и в стопанско отношение те представляват важна част от обема на разменяните услуги.
 Комисията също не може да сподели становището на федералното правителство, че по силата на член 11, параграф 3, буква б) от Директива 92/50/EИО град Бон имал право да възлага изпълнението на услуги по компостиране съгласно процедура на договаряне без предварителното публикуване на обявление за обществена поръчка. Съгласно практиката на Съда посочената разпоредба следва да се тълкува стриктно, при което тежестта на доказване, че действително са налице изключителните обстоятелства, обосноваващи дерогацията, се носи от този, който се позовава на разпоредбата. Тъй като федералното правителство не е изложило с подробности, че EVB притежава изключително право по отношение изпълнението на разглежданите услуги по компостиране, както и на какво правно основание почива такова право, не може да се приеме, че са налице условията за прилагане на дерогацията по член 11, параграф 3, буква б) от Директива 92/50/EИО.
 (1) ОВ L 209, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/18
 Иск, предявен на 20 май 2014 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-244/14)
 2014/C 253/23
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и J. Hottiaux)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 да се постанови, че като не е транспонирала изцяло член 3, буква к), член 10, параграф 5, член 11, параграф 2, член 17, параграф 1, член 19, параграф 2, член 22, параграф 3 и член 25, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 След направения анализ на правното положение в Република Австрия Комисията е изразила съмнения относно това дали някои от разпоредбите на Директива 2004/49/ЕО (1) са правилно транспонирани. Съмненията по същество касаят разпоредбите относно сертификатите и разрешителните за безопасност, относно националния орган по безопасност, относно разследванията, относно разследващия орган и относно препоръките за безопасност.
 (1) ОВ L 164, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 14, стр. 62.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/56
 Определение на Общия съд от 5 октомври 2015 г. — Kafetzakis и др./Парламент и др.
 (Дело T-38/14) (1)
 ((Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение - Преструктуриране на гръцкия публичен дълг - Участие на частния сектор - Вреда, настъпила поради намаляване на вземанията, възникнали от обезщетения при уволнение - Декларации на държавните и правителствени ръководители от еврозоната и институциите на Съюза - Декларация на Еврогрупата - Липса на уточнение на причинно-следствената връзка с твърдяната вреда - Недопустимост))
 (2015/C 389/63)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: Georgios Kafetzakis (Атина, Гърция) и други 102 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: C. Papadimitriou, адвокат)
 Ответници: Европейски парламент (представители: A. Troupiotis и L. Visaggio); Европейски съвет; Еврогрупа; Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, M. Balta и E. Dumitriu-Segnana); Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis, J.-P. Keppenne и B. Smulders); и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: P. Papapaschalis и P. Senkovic)
 Предмет
 От една страна, иск за установяване на неправомерно бездействие от страна на ответниците за приемане на необходимите законодателни мерки за освобождаване на притежаваните от жалбоподателите облигации в качеството им на уволнени служители на Olympiaki Aeroporia от плана за участие на частния сектор в програмата за финансиране на дълга (PSI), с който се намалява стойността на дълга на гръцката държава, както и, от друга страна, иск за обезщетение на твърдяната вреда, претърпяна от жалбоподателите вследствие това неправомерно бездействие.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жабата.
 2)
 Осъжда Georgios Kafetzakis и другите 102 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 292, 1.9.2014 г.


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/8
 Решение на Съда (втори състав) от 4 май 2016 г. — Република Полша/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-358/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Сближаване на законодателствата - Директива 2014/40/ЕС - Член 2, точка 25, член 6, параграф 2, буква б), член 7, параграфи 1—5, параграф 7, първо изречение и параграфи 12—14, както и член 13, параграф 1, буква в) - Валидност - Производство, представяне и продажба на тютюневи изделия - Забрана за пускане на пазара на тютюневи изделия с характерни вкусово-ароматни качества - Тютюневи изделия, съдържащи ментол - Правно основание - Член 114 ДФЕС - Принцип на пропорционалност - Принцип на субсидиарност))
 (2016/C 243/06)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Szwarc)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Румъния (представители: R.-H. Radu, D. M. Bulancea и A. Vacaru)
 Ответници: Европейски парламент (представители: L. Visaggio, J. Rodrigues и A. Pospíšilová Padowska), Съвет на Европейския съюз (представители: O. Segnana, J. Herrmann, K. Pleśniak и M. Simm)
 Встъпили страни в подкрепа на ответниците: Ирландия (представители: J. Quaney и M. A. Joyce, подпомагани от E. Barrington и M. J. Cooke, SC, и E. Carolan, BL), Френска република (представители: D. Colas и S. Ghiandoni), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Kaye, C. Brodie и M. Holt, подпомагани от I. Rogers, QC, и S. Abram и M. E. Metcalfe, barristers), Европейска комисия (представители: M. Van Hoof, C. Cattabriga и M. Owsiany-Hornung)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 3)
 Ирландия, Френската република, Румъния, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 315, 15.9.2014 г.