text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/26
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 10 февруари 2016 г. — Cesare Serinelli и др./Presidenza del Consiglio dei Ministri и др.
 (Дело C-79/16)
 (2016/C 156/35)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Cesare Serinelli, Cosimo Antonio Palma, Maria Monico, Cosimo Miglietta, Mariano Luigi Mariano, Elena Russo, Galeana Miglietta, Pasqualina Cretì, Francesco D'Arpe, Antonietta Spalluto, Francesca Leo, Giovanna Malatesta, Vincenzo Conte, Luigi Ampolo, Raffaele Fasiello, Maria Miccoli, Anna Leone, Oronzo Maiorano, Antonio Rampino, Raffaele Tommasi, Fernando Elia
 Ответници: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento della Protezione Civile, Commissario delegato OCDPC n. 225/2015, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Puglia
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допуска ли Директива 2000/29/ЕО (1), изменена и допълнена, по-специално с оглед на разпоредбата на член 11, параграф 3, член 13в, параграф 7, член 16, параграфи 1, 2, 3 и 5, както и принципите на пропорционалност, логичност и разумност, прилагането на член 6, параграфи 2 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС (2) на Европейската комисия, въведено в италианския правен ред с член 8, алинеи 2 и 4 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali [Министерство на политиките на земеделие, храни и гори], в частта, в която налага незабавно премахване в радиус от 100 метра около изследваните растения, за които е установено, че са заразени от посочения организъм, на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус, и в същото време предвижда, че преди да премахне растенията, посочени в параграф 2, държавата членка трябва да извърши подходящо фитосанитарно третиране срещу преносители на посочения организъм и растенията, които могат да бъдат гостоприемници за преносители, като това третиране при необходимост може да включва изкореняване на растения?
 2)
 Допуска ли Директива 2000/29/ЕО, изменена и допълнена, по-специално с оглед на разпоредбата на член 16, параграф 1 и съдържащия се в нея израз „необходими мерки за унищожението или в случай че това е невъзможно, взема мерки за възпрепятстването на разпространението на въпросните вредители“, прилагането на член 6, параграф 2 от Решение 2015/789/ЕС на Комисията, въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali в частта, в която предвижда незабавно унищожаване на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус в радиус от 100 метра около изследваните растения, за които е установено, че са заразени?
 3)
 Допуска ли член 16, параграфи 1, 2, 3 и 5 от Директива 2000/29/ЕО и принципите на пропорционалност, логичност и справедлив съдебен процес тълкуване на член 6, параграфи 2 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията — въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali — в смисъл, че предвиденото в параграф 2 унищожаване може да бъде наложено преди и независимо от предварителното прилагане на разпоредбата на член 6, параграфи 3 и 4 от посоченото решение?
 4)
 Допускат ли принципите на предпазни мерки, пригодност и пропорционалност прилагането на член 6, параграфи 2, 3 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията, въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali в частта, в която налага мерки за унищожаване на растенията гостоприемници в радиус от 100 метра около растенията, за които е установено, че са заразени с бактерията „Xylella fastidiosa (Wells et al.)“ без съответното научно основание, доказващо безспорно причинно-следствената връзка между наличието на бактерията и пресъхването на растенията, смятани за заразени?
 5)
 Допускат ли член 296, параграф 2 ДФЕС и член 41 от Хартата от Ница прилагане на член 6, параграфи 2 и 4 от Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията в частта, в която предвижда незабавно премахване на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус в радиус от 100 метра около изследваните растения, за които е установено, че са заразени, тъй като липсват подходящи мотиви?
 6)
 Допускат ли принципите на пригодност и пропорционалност прилагането на Решението за изпълнение 2015/789/ЕС на Комисията — въведено в италианския правен ред с член 8, алинея 2 от Декрет на Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali — което предвижда мерки за отстраняване на растенията гостоприемници, независимо от техния здравен статус, на растения, за които е известно, че са заразени с посочения организъм, и на растения, които показват симптоми на евентуално заразяване с бактерията „Xylella fastidiosa (Wells et al.)“ или за които се подозира, че са заразени с тази бактерия, без да предвижда каквото и да било обезщетение за невиновните собственици за разпространяването на въпросната бактерия?
 (1) Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 година относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (OB L 169, 10.7.2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 33, стр. 68).
 (2) Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 на Комисията от 18 май 2015 година относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Wells et al.) в Съюза (OB L 125, 21.5.2015 г., стр. 36).


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/27
 Решение на Първоинстанционния съд от 16 януари 2007 г. — Calvo Growers,/СХВП — Calvo Sanz (Calvo)
 (Дело T-53/05) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка CALVO - По-ранна словна марка на Общността CALAVO - Допустимост на възражението - Обоснованост на възражение, предявено на език, различен от този на производството - Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 - правило 20, параграф 3 на Регламент (ЕО) No 2868/95)
 (2007/C 56/54)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Calvo Growers, Inc. (Santa-Ana, САЩ) [представители: E. Armijo Chavarri и A. Castan-Gomez, адвокати]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представител: J. García Murillo]
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Luis Calvo Sanz, SA (Carballo, Испания)[представители: J. Rivas Zurdo et E. López Leiva, адвокати]
 Предмет
 Иск срещу решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (дело R 159/2004-1) относно процедура по възражение между Calvo Growers, Inc. и Luis Calvo Sanz, SA.
 Диспозитив
 1)
 Отменя се решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 8 ноември 2004 година (дело R 159/2004-1).
 2)
 Осъжда се СХВП да заплати собствените си съдебни разноски и тези на ищеца.
 3)
 Осъжда се страната, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд, да заплати съдебните си разноски.
 (1) ОВ C 82, 2.4.2005 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/12
 Решение на Съда (трети състав) от 18 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — Mednis SIA/Valsts ieņēmumu dienests
 (Дело C-525/11) (1)
 (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 183 - Ред и условия за възстановяване на надвзетия ДДС - Национална правна уредба, с която се отлага възстановяването на част от надвзетия ДДС до разглеждането на годишната данъчна декларация на данъчнозадълженото лице - Принципи на данъчен неутралитет и на пропорционалност)
 2012/C 379/19
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Mednis SIA
 Ответник: Valsts ieņēmumu dienests
 Предмет
 Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 183 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Приспадане на платения по получени доставки ДДС — Национално законодателство, което ограничава месечното възстановяване на надвзетия ДДС — Отлагане на възстановяването на частта от надвзетия ДДС, която надвишава 18 % от общата стойност на облагаемите сделки, осъществени през съответния данъчен месец, до разглеждане на годишната данъчна декларация
 Диспозитив
 Член 183 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска данъчната администрация на държава членка да отлага — без да провежда специално разглеждане и единствено въз основа на математически изчисления — възстановяването на част от надвзет данък върху добавената стойност, възникнал през данъчен период от един месец, до разглеждането от тази администрация на годишната данъчна декларация на данъчнозадълженото лице.
 (1) ОВ C 6, 7.1.2012 г.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/42
 Жалба, подадена на 15 ноември 2010 г. — Truvo Belgium/СХВП — AOL (TRUVO)
 (Дело T-528/10)
 ()
 2011/C 30/76
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Truvo Belgium (Антверпен, Белгия) (представител: O. van Haperen, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: AOL LLC (Dulles, Съединените щати)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), прието на 31 август 2010 г. по преписка R 893/2009-2, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TRUVO“ за стоки и услуги от класове 16, 35, 38 и 41 — марка на Общността, регистрирана под No 5632948
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността „TRUVEO“, регистрирана под No 4756169 за услуги от клас 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация за целия клас 38.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: жалбоподателят смята, че с обжалваното решение се нарушава член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка: i) при визуалното и фонетичното сравнение между знаците, (ii) при сравнението между знаците, доколкото не е приел че марката на направилата възражението страна има конкретен смисъл, (iii) при сравнението на услугите, и (iv) при определянето на съответните потребители.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/49
 Жалба, подадена на 4 април 2013 г. — Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Healing Herbs (NOTFALL)
 (Дело T-188/13)
 2013/C 156/90
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Требур, Германия) (представители: адв. F. Traub и H. Daniel)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Healing Herbs Ltd (Уолкърстън, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 февруари 2013 година по преписка R 132/2012-4,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „NOTFALL“ за стоки от класове 3, 5 и 30 — марка на Общността No 9 089 681
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Healing Herbs Ltd
 Основание на искането за обявяване на недействителност: член 52, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009 във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламент No 207/2009
 Решение на отдела по отмяна: уважава частично искането.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 83 от Регламент No 207/2009 във връзка с общия принцип на равно третиране,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/59
 Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — Grand Hotel Abi d'Oru/Комисия
 (Дело T-454/08)
 (2008/C 301/98)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Grand Hotel Abi d'Oru (Olbia, Италия) (представители: D. Dodarro, avvocato, S. Ciunciullo, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя:
 —
 Да се отмени решението в частта, която:
 а)
 установява, че „държавните помощи, отпуснати на основание на Регионален закон No 9 от 1998 г., неправомерно приведен в изпълнение от Италия с Решение No 33/6 и с първото обявление, са несъвместими с общия пазар, освен ако бенефициера на помощта не е подал молба за помощ въз основа на този режим, преди извършването на работите по проекта за първоначални инвестиции“ (член 1 от Решението); (неофициален превод)
 б)
 нарежда „Италианската Република да пристъпи към възстановяване от бенефициентите на несъвместимите помощи, отпуснати на основание на режима посочен в член 1“ (член 2, параграф 1 от решението); (неофициален превод)
 в)
 предвижда „Италианската Република да отмени всички плащания, извършени в изпълнение на помощта по силата на режима, посочен в член 1, считано от датата на приемане на настоящото решение“ (член 2, параграф 4 от решението). (неофициален превод)
 —
 Жалбоподателят иска, също така, да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Решението, което се обжалва в настоящото производство е същото като по дело T-394/08 Регион Сардиния/Комисия, по дело T-408/08 S.F. Turistico Inmobiliare/Комисия и по дело T-436/08 Studio Vacanze/Комисия.
 Правните основания и основните доводи са сходни с посочените в тези дела.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/41
 Решение на Общия съд от 11 юли 2017 г. — Dogg Label/EUIPO — Chemoul (JAPRAG)
 (Дело T-406/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „JAPRAG“ - По-ранна национална фигуративна марка „JAPAN-RAG“ - Относително основание за отказ - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 277/61)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Dogg Label (Марсилия, Франция) (представител: M. Angelier, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Patrick Chemoul (Париж, Франция) (представител: E. Hoffman, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 13 май 2016 г. (преписка R-2336/2015-2), постановено в производство за обявяване на недействителност между Dogg Label и г-н Chemoul.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на EUIPO от 13 май 2016 г. (преписка R-2336/2015-2).
 2)
 Dogg Label, EUIPO и г-н Patrick Chemoul понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 364, 3.10.2016 г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/36
 Решение на Общия съд от 1 юли 2010 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-53/08) (1)
 (Държавни помощи - Компенсация за отчуждаване за обществени нужди - Удължаване на срока на действие на преференциална тарифа за доставката на електроенергия - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар - Понятие за предимство - Принцип на състезателност)
 2010/C 221/57
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito и G. Conte)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2008/408/ЕО на Комисията от 20 ноември 2007 година относно държавна помощ С 36/А/06 (ех NN 38/06), приведена в действие от Италия в полза на ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche (ОВ L 144, 2008 г., стр. 37).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 79, 29.3.2008 г.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/30
 Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Almashreq Investment/Съвет
 (Дело T-100/12)
 2012/C 151/52
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Almashreq Investment Co. (Joint-Stock Holding Company) (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,
 —
 вследствие на това да отмени Решение 2011/782/ОВППС от 1 декември 2011 година, както и Регламент No 36/2012 (ЕС) от 18 януари 2012 година, и последващите ги актове за изпълнение в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са идентични или подобни на правните основания, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/ Съвет (1) и дело T-433/11, Makhlouf/Съветl (2).
 (1) ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.
 (2) ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


text:
 11.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/26
 Иск, предявен на 24 октомври 2013 г. — ISOTIS/Комисия
 (Дело T-562/13)
 2014/C 9/42
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Ananges — ISOTIS (Атина, Гърция) (представител: S. Skliris, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да установи, че Комисията, като иска от ищеца сума в размер от 47 197,93 EUR, платени от Комисията по договор 238940 REACH 112, нарушава спорния договор,
 —
 да установи, че ищецът не дължи възстановяване на посочената сума, платена от Комисията,
 —
 да установи, че във всички случаи посоченото по-горе вземане, претендирано от Комисията, в частта си от 13 821,12 EUR, е лишено от правно основание,
 —
 да установи, че общите условия на договорите FP6 не са приложими към договор 238940 REACH 112 и че вследствие на това ищецът в рамките на спорния договор не дължи по никакъв начин каквато и да било сума като фиксирана сума като обезщетение (liquidated damages),
 —
 да се установи, че като е заявила намерението си да претендира фиксирана сума като обезщетение (liquidated damages) на основание общите условия на договорите по Шеста рамкова програма, нарушава спорния договор 238940 REACH 112,
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от ищеца съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на настоящия иск, основа, от една страна, на арбитражната клауза в спорния договор, и от друга страна, на белгийското право, към което този договор препраща, жалбоподателят изтъква три правни основания:
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение от страна на Комисията на принципа на добросъвестност и на честните търговски практики. По-конкретно жалбоподателят поддържа, че Комисията е претендирала различни суми без да изтъква точно и конкретно основание във връзка с тези претенции, и че нейното договорно поведение противоречи на разпоредбите на Хартата на основните права. Освен това, жалбоподателят изтъква, че неизпълнението от страна на Комисията на договорните й задължения произтича и от нейното намерение да претендира права, изведени от общите условия, приложими към един друг вид договори (Шеста рамкова програма, т.е. различни от приложимите към спорния договор REACH 112 (ПИК).
 2.
 Второто правно основание е изведено от разпоредбата, съдържаща се в член II.28, параграфи 1 и 5 от Договор 238940 REACH 112. По-конкретно ищецът твърди, че Комисията предявява претенции без предварително да е бил осъществен контрол в рамките на спорния договор и че тя се позовава общо и абстрактно на един одиторски доклад, който не се отнася до спорния договор REACH 112.
 3.
 Третото правно основание е изведено при условията на евентуалност от недобросъвестност и характера на злоупотреба на претенцията на Комисията.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 8 февруари 2007 г. — Boucek/Комисия
 (Дело T-318/04) (1)
 („Длъжностни лица - Конкурс на общо основание (да се чете „общ конкурс“) - Недопускане до писмен изпит - Подаване на формуляра за кандидатстване след определения краен срок“)
 (2007/C 82/73)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Vladimir Boucek (Прага, Чешка република) (представител: L. Krafftová, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и H. Krämer)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на определената за конкурс на общо основание (да се чете „общ конкурс“) EPSO/A/2/03 конкурсна комисия, с което на ищеца се отказва да бъде допуснат до писмения изпит в рамките на същия конкурс, поради подаване на всички изисквани документи за кандидатстване след определения краен срок.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 273, 6.11.2004 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/29
 Решение на Първоинстанционния съд от 21 октомври 2008 г. — Cassegrain/СХВП (Форма на чанта)
 (Дело T-73/06) (1)
 („Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността - Форма на чанта - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94“)
 (2008/C 313/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Jean Cassegrain SAS (Париж, Франция) (представители: Y. Coursin и T. van Innis, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 декември 2005 г. (преписка R 687/2005-2) относно регистрацията на фигуративния знак Форма на чанта като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Jean Cassegrain SAS да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 108, 6.5.2006 г.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/14
 Иск, предявен на 29 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-181/08)
 (2008/C 158/21)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-н V. Kreuschitz, Bevollmächtigter)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 март 2003 година за изменение на Директива 83/477/ЕИО на Съвета относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на азбест по време на работа (1), или като не е информирала Комисията за това, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1 от директивата.
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 15 април 2006 г.
 (1) ОВ L 97, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 181.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/34
 Жалба, подадена на 24 юли 2012 г. — Mundipharma/СХВП — AFP Pharmaceuticals (Maxigesic)
 (Дело T-328/12)
 2012/C 287/63
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mundipharma GmbH (Лимбург на Лан, Германия) (представител: F. Nielsen)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: AFP Pharmaceuticals Ltd (Такапуна, Нова Зеландия)
 Искания
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 май 2012 г. по преписка R 1788/2010-4,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: AFP Pharmaceuticals Ltd
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Maxigesic“ за стоки от клас 5 — заявка за регистрация като марка на Общността No 7 056 104
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „OXYGESIC“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/4
 Полагане на клетва от нов член на Първоинстанционния съд
 (2008/C 301/07)
 На 15 септември 2008 г. пред Съда положи клетва г-н O'Higgins, назначен за съдия в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 1 септември 2008 г. до 31 август 2013 г. с решение на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 22 юли 2008 г. (1).
 (1) ОВ L 219, 14.8.2008 г., стр. 63.


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/3
 Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-52/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Нотариуси - Директива 2005/36/ЕО)
 2011/C 204/05
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и P. Andrade)
 Страна, встъпила в подкрепа на ищеца: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: S. Ossowski, подпомаган от M. K. Smith, barrister)
 Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и F.S. Gaspar Rosa)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Чешка република (представител: M. Smolek), Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė), Република Словения (представители: V. Klemenc и Ž. Cilenšek Bončina), Словашка република (представител: J. Čorba)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок, що се отнася до професията нотариус, на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3), с която се отменя Директива 89/48/ЕИО (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Чешката република, Република Литва, Република Словения, Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/14
 Решение на Съда (шести състав) от 19 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-253/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2006/22/ЕО - Сближаване на законодателствата - Социално законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт - Липса на транспониране в определения срок)
 2009/C 153/26
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и M. Teles Romão)
 Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и F. Fraústo de Azevedo)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/599/ЕИО на Съвета (ОВ L 102, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 187).
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/599/ЕИО на Съвета, или като във всеки случай не е уведомила Комисията за тях, Португалската република не е изпълнила задълженията си по Директива 2006/22.
 2)
 Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/15
 Решение на Общия съд от 1 февруари 2013 г. — Coin/СХВП — Dynamiki Zoi (Fitcoin)
 (Дело T-272/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Fitcoin“ - По-ранни фигуративни национални марки, марки на Общността и международни марки „coin“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 79/27
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Coin SpA (Венеция, Италия) (представители: P. Perani и G. Ghisletti, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dynamiki Zoi AE (Атина, Гърция)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 февруари 2011 г. (преписка R 1836/2010-2) относно производство по възражение между Coin SpA и Dynamiki Zoi AE.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 21 февруари 2011 година (преписка R 1836/2010-2) в частта, в която отхвърля възражението относно „дрехи, включително обувки и пантофи“ от клас 25.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Осъжда СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски, както и една трета от разноските на Coin SpA.
 4.
 Coin понася две трети от собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 226, 30.7.2011 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/30
 Преюдициално запитване, отправено от Monomeles Prodikeio Athinon (Гърция) на 27 ноември 2008 г. — Archontia Koukou/Република Гърция
 (Дело C-519/08)
 (2009/C 44/50)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Monomeles Prodikeio Athinon
 Страни в главното производство
 Ищец: Archontia Koukou
 Ответник: Република Гърция
 Преюдициални въпроси:
 1)
 Следва ли клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, съдържащо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО, да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че такива договори се сключват в изпълнение на законова разпоредба, предвиждаща сключването на срочни трудови договори или правоотношения, независимо от факта дали в действителност по този начин са изпълнени постоянни и трайни изисквания на работодателя, може да представлява обективна причина, която оправдава сключването на последователни срочни трудови договори или правоотношения?
 2)
 Представлява ли въвеждането на допълнителни критерии в рамките на мерките, приети за прилагане на клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, позволяващи да се установи съществуването на злоупотреба (например максималният срок на договорите и броят на подновяванията, в рамките на които е разрешено наемането на работа и без да съществува обективна причина, оправдаваща сключването или подновяването на срочни трудови договори или правоотношения) недопустимо намаляване, по смисъла на клауза 8, точка 3 от Рамковото споразумение, на общото ниво на закрила, съществувало до приемането на Директива 1999/70/CE, като се има пред вид, че единственият критерий, позволяващ да се установи злоупотреба, който е бил предвиден от законоустановения режим, съществувал до приемането на Директива 1999/70/CE, е бил наемането на работа по силата на договор или на правоотношение, сключен (о) без обективна причина за определен срок?
 3)
 Представлява ли ефективна мярка за предотвратяване на злоупотребите, произтичащи от сключването на последователни срочни договори или правоотношения по смисъла на клауза 5 от Рамковото споразумение относно срочната работа, разпоредба, която съдържа неточни и неизчерпателни списъци като списъците на изключенията от максималната обща продължителност, предвидена по принцип за сключване на последователни срочни трудови договори или правоотношения, съдържащи се в постоянно действащите разпоредби на Президентски указ 164/2004?
 4)
 Може ли да се считат за ефективни мерки за предотвратяване на злоупотребите и за гарантиране на защита срещу тях по смисъла на клауза 5 от Рамковото споразумение, мерки като мерките, разглеждани в главното производство, които се съдържат в член 7 от Президентски указ 164/2004, при положение, че:
 a)
 те предвиждат като средство за предотвратяване на злоупотребите и за защита на наетите по срочен договор работници срещу тези злоупотреби задължение за работодателя да изплати едно заплата и едно „обезщетение“ при уволнение в случай на наемане на работа със злоупотреба на последователни срочни договори, като се има пред вид, че i) задължението да се изплати заплатата и „обезщетението“ срещу уволнение е предвидено от националното право във всички случаи на трудовоправни отношения и не се отнася конкретно за предотвратяване на злоупотребата по смисъла на Рамковото споразумение, и че ii) по-конкретно, задължението за заплащане на „обезщетение“ при прекратяване на срочните трудови договори или правоотношения представлява последица от прилагането на клауза 4 от Рамковото споразумение, отнасяща се до дискриминацията между работниците, наети по срочен договор, и съответните работници, и наети по договори с неопределена продължителност, и
 б)
 те предвиждат като средство за предотвратяване на злоупотребите, налагането на санкции на компетентните органи на работодателя, доколкото е установено, че подобни или аналогични санкции, които са били предвидени в миналото за публичния сектор, са се оказали неефикасни за борба срещу злоупотребите, произтичащи от използването на последователни срочни договори или правоотношения?
 5)
 Дали, дори и да са ефикасни, представляват правилно транспониране на Директива 1999/70/ЕО в гръцкия правен ред мерки като съдържащите се в член 11 от Президентски указ 164/2004, които са влезли в сила на 19 юли 2004 година, т.е. след изтичане на срока, определен от директивата, и на които е придадено обратно действие само за срок от три месеца, щом като те се отнасят само до последователните срочни трудови договори или правоотношения, които са в сила след 19 април 2004 година, а не се прилагат към срочните трудови договори или правоотношения, които са продължавали да бъдат сключвани последователно дори след изтичането на определения за транспониране срок на Директива 1999/70/ЕО и преди 19 април 2004 година?
 6)
 В случай, че се приеме, че мерките, съдържащи се в Президентски указ 164/2004, целящи прилагането на клауза 5 от Рамковото споразумение, не са ефикасни, длъжен ли е съдията, в рамките на своето задължение за тълкуване, конформно на общностното право, да прилага действащото до издаване на Президентски указ 164/2004 гръцко право в съответствие с Директива 1999/70/ЕО (като например член 8, параграф 3 от Закон 2112/1920), въз основа на което е възможно да се гарантира защитата на ответника от злоупотреби по начин, водещ до отпадане на последиците от нарушението на общностното право?
 7)
 В случай, че се прецени, че мерките, съдържащи се в Президентски указ 164/2004, не са ефективни и че следва да се прилага съществуващият до издаването на този указ законоустановен режим (член 8, параграф 3 от Закон 2112/1920), в рамките на задължението да се даде тълкуване на националното право, което да бъде конформно на общностното право, съвместимо ли е с общностното право норми от висш ранг от националния правопорядък (член 103, параграф 8 от Конституцията) да се тълкуват в смисъл, че съдържат абсолютна забрана за преобразуването на срочните договори в договори с неопределена продължителност, дори когато се оказва, че в действителност тези договори са сключени със злоупотреба, използвайки като правно основание разпоредби, имащи за цел да отговорят по принцип на изключителни и временни нужди на работодателя, щом като тези договори отговарят на постоянни и трайни нужди на работодателя, който принадлежи към публичния сектор (в този смисъл вж. решения 19/2007 и 20/2007 на пленума на Areios Pagos), след като също така е възможно тълкуване, според което съответната забрана следва да бъде ограничена само до срочните трудови договори, които действително са сключени с цел да се отговори на временни, непредвидени, спешни или извънредни нужди, а не и в случаите, в които в действителност те са сключени, за да се отговори на постоянни и трайни нужди (в този смисъл вж. Решение 18/2006 на пленума на Areios Pagos)?
 8)
 В съответствие ли е с общностното право след влизането в сила на Президентски указ 164/2004, споровете във връзка със срочна работа и с клауза 5 от Рамковото споразумение да бъдат подсъдни изключително на административните съдилища, щом като това затруднява достъпа до правосъдие на ищеца работник, нает по срочен договор, като се има пред вид, че до приемането на Президентски указ 164/2004 всички спорове относно срочната работа са били подсъдни на гражданските съдилища в рамките на особено производство, предвидено за трудовоправните спорове, производство, по-удобно от гледна точка на спазването на материалноправните изисквания, по-просто, по-малко струващо за ищеца и по принцип по-бързо?


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/2
 Преюдициално запитване от Tribunal Tributário de Lisboa (Португалия), постъпило на 8 октомври 2014 г. — SECIL — Companhia Geral de Cal e Cimento SA/Fazenda Pública
 (Дело C-464/14)
 (2015/C 034/02)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Tributário de Lisboa
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SECIL — Companhia Geral de Cal e Cimento SA
 Ответник: Fazenda Pública
 Преюдициални въпроси
 1)
 Член 31 от Споразумението с Тунис (1) представлява ли ясна, точна, безусловна и следователно пряко приложима норма, от която да следва прилагане на правото на установяване към разглеждания случай?
 2)
 При утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба право на установяване поражда ли твърдените от жалбоподателя последици, а именно че спазването на тази разпоредба налага прилагането на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, получени от жалбоподателя от дъщерното му дружество в Тунис?
 3)
 Член 34 от Споразумението с Тунис представлява ли ясна, точна, безусловна и следователно пряко приложима норма, от която да следва прилагане на свободното движение на капитали към разглеждания случай, така че направената от жалбоподателя инвестиция да се счита за попадаща в обхвата му?
 4)
 При утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба свободно движение на капитали поражда ли твърдените от жалбоподателя последици, а именно налага прилагането на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, получени от жалбоподателя от дъщерното му дружество в Тунис?
 5)
 Разпоредбата на член 89 от Споразумението с Тунис обуславя ли утвърдителен отговор на поставените по-горе въпроси?
 6)
 Обосновано ли е ограничителното третиране на разпределените от Société des Ciments de Gabés дивиденти, като се има предвид, че по отношение на Тунис не се прилага рамката за сътрудничество, предвидена в Директива 77/799/ЕИО (2) на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите членки в областта на прякото данъчно облагане?
 7)
 Разпоредбата на член 31 във връзка с член 33, параграф 2 от Споразумението с Ливан представлява ли ясна, точна, безусловна и следователно пряко приложима норма, от която следва прилагане на свободното движение на капитали към разглеждания случай?
 8)
 При утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба свободно движение на капитали поражда ли твърдените от жалбоподателя последици, а именно че налага прилагането на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, получени от жалбоподателя от дъщерното му дружество в Ливан?
 9)
 Разпоредбата на член 85 от Споразумението с Ливан (3) обуславя ли утвърдителен отговор на поставените по-горе въпроси?
 10)
 Обосновано ли е ограничителното третиране на разпределените от Ciments de Sibline, S.A.L. дивиденти, като се има предвид, че по отношение на Ливан не се прилага рамката за сътрудничество, предвидена в Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите членки в областта на прякото данъчно облагане?
 11)
 Приложима ли е в разглеждания случай разпоредбата на член 56 ДЕО (понастоящем 63 ДФЕС) и при утвърдителен отговор, предвиденото в посочената разпоредба свободно движение на капитали предполага ли задължително прилагане на предвидения в член 46.o, n.o 1 от CIRC механизъм за пълно приспадане по отношение на дивидентите, разпределени в полза на жалбоподателя за финансовата 2009 година от Société des Ciments de Gabés, S.A. и Ciments de Sibline S.A.L., или евентуално на механизма за частично приспадане, предвиден в n.o 8 от същата разпоредба?
 12)
 Дори да се приеме, че свободното движение на капитали е приложимо в разглеждания случай, неприлагането към въпросните дивиденти на предвидените в действащото тогава португалско законодателство механизми за премахване/намаляване на икономическото двойно данъчно облагане, обосновано ли е от факта, че по отношение на Тунис и Ливан не се прилага рамката за сътрудничество, установена в Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите членки в областта на прякото данъчно облагане?
 13)
 Предвидената в член 57, параграф 1 ДЕО (понастоящем член 64 ДФЕС) предпазна клауза допуска ли свободното движение на капитали с твърдените от жалбоподателя последици?
 14)
 Следва ли предвидената в член 57, параграф 1 ДЕО (понастоящем член 64 ДФЕС) предпазна клауза да не се прилага поради междувременното въвеждане на режим на данъчни предимства за инвестициите с договорен характер, въведен с член 41.o, n.o 5, буква b) от EBF, и режима, предвиден в член 42.o от EBF, за дивидентите, произхождащи от страните от африканския континент с официален език португалски и Източен Тимор?
 (1) Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Тунис, от друга страна (наричано по-нататък „Споразумението с Тунис“) (ОВ 1998, 30.3.1998, L 97, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 70, стр. 133).
 (2) ОВ L 336, стр. 15 — EE 09F1, стр. 94; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 21.
 (3) Евро-средиземноморско Споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна (ОВ L 143, 2006, 30.5.2006, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 79, стр. 152).


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/44
 Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Meta Group/Комисия
 (Дело T-696/13)
 2014/C 52/84
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Meta Group Srl (Рим, Италия) (представители: A. Bartolini, V. Colcelli и A. Formica, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да обяви за незаконосъобразно намаляването на помощта за META s.r.l., извършено от Европейската комисия,
 —
 и вследствие на това да осъди Комисията да заплати в полза на жалбоподателя допълнителната сума от 129 153,11 EUR, както и лихвите за забава,
 —
 да осъди администрацията да обезщети произтеклите вреди, претърпени от жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу решенията на Комисията, с които се намалява първоначално предвидената помощ за проектите „BCreative“, „Take-It-Up“ и „Ecolink+“, като споразуменията за безвъзмездна финансова помощ между жалбоподателя и ответника относно проектите са сключени по „Рамкова програма за иновациите и конкурентоспособността (CIP) (2007 г.—2013 г.)“.
 Различни решения, отнасящи се до тези проекти, са били обжалвани и в делаT-471/12, T-34/13 и T-35/13, Meta Group/Комисия.
 Основанията и изтъкнатите основни доводи са сходни с изложените в посочените дела.


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/36
 Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Комисия
 (Дело T-309/12) (1)
 ((Държавни помощи - Услуги за отстраняване на мъртви животни и на отпадъци от кланици - Поддържане на резервен капацитет в случай на епидемия при животните - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар - Понятие за предприятие - Предимствво - Услуга от общ икономически интерес - Компенсация във връзка със задължението за обществена услуга - Засягане на търговията между държави членки и нарушаване на конкуренцията - Съществуващи помощи или нови помощи - Необходимост от помощта - Субсидиарност - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Пропорционалност))
 2014/C 292/43
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Zweckverband Tierkörperbeseitigung в Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis и Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Германия) (представител: A. Kerkmann, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално, R. Sauer и T. Maxian Rusche, впоследствие T. Maxian Rusche и C. Egerer)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Saria Bio-Industries AG & Co. KG (Selm, Германия); SecAnim GmbH (Lünen, Германия) и Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) (Selm) (представители: U. Karpenstein и C. Johann, avocats)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение (2012/485/ЕС) на Комисията от 25 април 2012 г. относно държавна помощ SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), която Република Германия е предоставила на Zweckverband Tierkörperbeseitigung в Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis и Landkreis Limburg-Weilburg (OВ L 236, стp. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg понася собствените си разноски за главното производство и разноските, направени от Европейската комисия.
 3)
 Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH и Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) понасят собствените си разноски за главното производство.
 4)
 Zweckverband Tierkörperbeseitigung в Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis и в Landkreis Limburg-Weilburg понася собствените си разноски за обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 273, 8.9.2012 г.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/2
 Решение на Съда (втори състав) от 14 юни 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-542/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на хора - Достъп до образование на работници мигранти и на членове на техните семейства - Финансиране на висше образование извън територията на съответната държава членка - Условие за пребиваване)
 2012/C 227/02
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Rozet и M. van Beek)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels, J. Langer и M.K. Bulterman)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Белгия (представители: L. Van den Broeck и M. Jacobs), Кралство Дания (представител: V. Pasternak Jørgensen), Федерална република Германия (представители: Möller и C. Blaschke), Кралство Швеция (представител: A. Falk)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 45 ДФЕС и на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Достъп до образование — Финансиране на обучението в чужбина — Условие за пребиваване — Правило „три от шестте години“
 Диспозитив
 1.
 Като изисква от работниците мигранти и от членовете на семействата им, които са на тяхна издръжка, да отговарят на условието за пребиваване, а именно правилото „три от шестте години“, за да могат да получат финансиране на висшето образование извън Нидерландия, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 45 ДФЕС и по член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността, изменен с Регламент (ЕИО) No 2434/92 на Съвета от 27 юли 1992 година.
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/16
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 20 март 2017 г. — Manuela Maturi и др./Fondazione Teatro dell’Opera di Roma
 (Дело C-142/17)
 (2017/C 249/25)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera
 Ответник: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma
 Преюдициален въпрос
 Дали националната правна уредба по член 3, алинея 7 от Декрет-закон No 64 от 30 април 2010 г., преобразуван в Закон No 100/2010 от 29 юни 2010 г., според която „за работниците в сферата на спектаклите, числящи се към категориите танцьори и балетисти, възрастта за пенсиониране за мъжете и жените е определена на 45 навършени години съгласно регистъра на населението; с прилагане, за работниците, по отношение на които се прилага изцяло система с вноски или смесена система, на коефициента за преобразуване по член 1, алинея 6 от Закон No 335 от 8 август 1995 г., за по-високата възраст. За двете години след влизането в сила на настоящата разпоредба на работниците по тази алинея, назначени на безсрочен договор, които навършват или надхвърлят възрастта за пенсиониране, е предоставена възможност да упражнят избор, подлежащ на ежегодно подновяване, да останат на работа. Тази възможност трябва да се упражни посредством формална молба, отправена до ENPALS в двумесечен срок от датата на влизане в сила на настоящата разпоредба или поне три месеца преди възникването на правото на пенсия, като максималната възраст за пенсиониране поради старост е 47 години за жените и 52 — за мъжете“, противоречи на принципа за недопускане на дискриминация, основана на пола, по смисъла на Директива 2006/54 (1) и на Хартата на основните права на Европейския съюз (член 21)?
 (1) Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/33
 Жалба, подадена на 3 април 2017 г. — Argus Security Projects/Комисия и EUBAM
 (Дело T-206/17)
 (2017/C 195/46)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Argus Security Projects Ltd (Лимасол, Кипър) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)
 Ответници: Европейска комисия, Мисия на Европейския съюз за подкрепа за интегрирано управление на границите в Либия (EUBAM)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на EUBAM Lybia от 24 януари 2017 г., което заменя първоначалното решение от 16 февруари 2014 г. за отхвърляне на офертата на дружество Argus по обявление за обществена поръчка за предоставяне на услуги, свързани със сигурността на мисията на Европейския съюз за подкрепа за интегрирано управление на границите в Либия (договор EUBAM —13-020) и за възлагане на поръчката на Garda,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е твърдение за нарушение на член 110 от Регламент No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1), на правилата, определени в документите за обществената поръчка, и по-специално точки 4.1 и 12.1 от указанията за оферентите и на принципите на равно третиране и недопускане на дискриминация на оферентите. Това основание е разделено на три части:
 —
 първата част е за липса на мобилизиране на технически и операционни средства съгласно условията на поръчката,
 —
 втората част е за липса на мобилизиране на човешки ресурси съгласно условията на поръчката,
 —
 третата част е за непригодност на мобилизационния план и за отчитане на натрупания от оферентите опит във враждебна среда.
 2.
 Второто основание е твърдение за съществено изменение на първоначалните условия на обществената поръчка и за нарушение на принципа на равно третиране. Това основание е разделено на две части:
 —
 първата част е за преценката относно човешките ресурси,
 —
 втората част е за преценката относно техническите средства и мобилизационния план.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/28
 Решение на Първоинстанционния съд от 16 декември 2008 г. — Torres/СХВП — Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO)
 (Дело T-259/06) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността MANSO DE VELASCO - По-ранна национална словна марка VELASCO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2009/C 32/51)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Navisa Industrial Vinícola Española, SA (Montilla, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 29 юни 2006 г. (преписка R 865/2005-1) относно процедура по възражение между Navisa Industrial Vinícola Española, SA и Miguel Torres, SA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Miguel Torres, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 29, 2.12.2006 г.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/4
 Определение на Съда (десети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas — Испания) — Ibercaja Banco SAU/José Cortés González
 (Дело C-613/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Ипотечни кредити - Клауза за мораторна лихва - Клауза за предсрочна изискуемост - Правомощия на националния съд - Преклузивен срок))
 (2016/C 200/06)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas
 Страни в главното производство
 Взискател: Ibercaja Banco SAU
 Длъжник: José Cortés González
 Диспозитив
 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 от нея не допускат законодателството на държава членка да ограничава свободата на преценка на националния съд при установяване на неравноправността на клаузите в договор за ипотечен кредит между продавач или доставчик и потребител, а
 —
 член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от нея изискват националната правна уредба да не е пречка за неприлагането на такава клауза от съда, когато той установи нейната „неравноправност“ по смисъла на член 3, параграф 1 от посочената Директива.
 (1) ОВ C 48, 8.2.2016 г.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/8
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank te 's-Gravenhage, заседаващ в Roermond (Нидерландия) на 31 октомври 2007 г. — Fatma Pehlivan/Staatssecretaris van Justitie
 (Дело C-484/07)
 (2008/C 8/14)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Rechtbank te 's-Gravenhage, заседаващ в Roermond
 Страни в главното производство
 Ищец: Fatma Pehlivan
 Ответник: Staatssecretaris van Justitie
 Преюдициални въпроси
 1a.
 Трябва ли член 7, първа алинея, първо тире от Решение за асоцииране 1/80 [от 19 септември 1980 г. относно развитието на асоциирането, прието от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция] да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага, ако даден член на семейство на турски работник действително е живял с него в продължение на три години, без правото на пребиваване на този член на семейството да е оспорено през тези три години от компетентните национални органи?
 1б.
 Недопустима ли е съгласно член 7, първа алинея, първо тире от Решение за асоцииране 1/80 възможността през тези три години дадена държава-членка да реши, че ако даден член на семейството, който е бил приет на нейната територия, сключи брак, той не може да черпи права от тази разпоредба, дори ако същият продължава да живее при турския работник?
 2.
 Недопустимо ли е съгласно член 7, първа алинея, първо тире или съгласно друга разпоредба и/или принцип на европейското право след изтичането на периода от три години компетентните национални органи да оспорят с обратна сила правото на пребиваване на съответния чужд гражданин въз основа на националните разпоредби, които определят дали това лице е член на семейството и/или дали пребивава законно през тези три години?
 3a.
 Релевантно ли е за отговорите на горните въпроси обстоятелството, че чуждестранен гражданин съзнателно или несъзнателно укрива сведения, които съгласно националното законодателство са от значение за неговото право на пребиваване? Ако отговорът на този въпрос е положителен, в какъв смисъл?
 3б.
 От значение ли е в това отношение дали посочените сведения са станали известни през посочения период от три години или едва след като той е изтекъл? При това следва да се има предвид, че след като посочените сведения са станали известни, компетентните национални органи вероятно трябва да предприемат (по-задълбочено) разследване преди да приемат решение? Ако отговорът на този въпрос е положителен, в какъв смисъл?


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/17
 Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 9 април 2010 г. — Jarosław Słaby/Ministrowi Finansów
 (Дело C-180/10)
 2010/C 179/28
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Ищец: Jarosław Słaby
 Ответник: Minister Finansów
 Преюдициален въпрос
 Физическо лице, което е извършвало земеделска дейност върху даден недвижим имот, прекратило я е поради промяна на плановете за устройство на територията — която промяна е внесена по независими от него причини и с нея имотът се преотрежда за частна собственост и се разделя на по-малки парцели (предназначени за строителство на ваканционни жилища) — и е решило да пристъпи към продажбата му, трябва ли на това основание да се счита за данъчнозадължено лице по ДДС по смисъла на член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/CE (1) и на член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО (2), както и за лице, задължено да плаща този данък, поради упражняване на търговска дейност?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).
 (2) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/38
 Жалба, подадена на 16 септември 2010 г. — Trefilerías Quijano/Комисия
 (Дело T-427/10)
 ()
 2010/C 317/69
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Испания) (представители: E. González Díaz и A. Tresandí Blanco, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени, на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията на Европейските общности от 30 юни 2010 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане);
 —
 при условията на евентуалност, на основание член 261 от Договора за функционирането на Европейския съюз, да се отмени глобата, която му е наложена посредством посоченото решение, или да се намали нейният размер, и
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като по дело T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías/Комисия.
 Правните основания и основните доводи са подобни на изложените по това дело.
 Жалбоподателят се противопоставя на това да му бъде вменена отговорността за предполагаемото нарушение на член 101 ДФЕС.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/37
 Жалба, подадена на 17 ноември 2009 г. — Storck/СХВП — RAI (Ragolizia)
 (Дело T-462/09)
 2010/C 11/68
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: August Storck KG (Берлин, Германия) (представители: I. Rohr, P. Goldenbaum и T. Melchert, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Radiotelevisione italiana SpA (RAI) (Рим, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 8 септември 2009 г. (R 1779/2008-4);
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски;
 —
 в случай че другата страна в производството пред апелативния състав встъпи в производството, да се осъди да понесе направените от нея съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Ragolizia“ за стоките от клас 30 (заявка за регистрация No 5 201 835)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Radiotelevisione italiana SpA (RAI)
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка на Общността No 4 771 762„FAVOLIZIA“
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между двете конфликтни марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/21
 Жалба, подадена на 31 март 2011 г. — AV/Комисия
 (Дело F-4/11)
 2011/C 179/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AV (Кадрецате, Италия) (представители: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението, с което спрямо жалбоподателя се прилага медицинската резерва, предвидена в член 32 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, и решението, с което му се отказва обезщетение за инвалидност
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейската комисия от 12 октомври 2010 г., с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя срещу решението от 12 април същата година, с което спрямо него се прилага медицинската резерва, предвидена в член 32 от Условията за работа на другите служители (УРДС), и срещу решението от 16 април 2010 г., с което му се отказва обезщетение за инвалидност,
 —
 ако е необходимо, да се отменят решението от 12 април 2010 г., с което спрямо жалбоподателя се прилага медицинската резерва, предвидена в член 32 от УРДС, и решението от 16 април същата година, с което му се отказва обезщетение за инвалидност,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/4
 Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Roma (Италия), постъпило на 16 юли 2015 г. — Mercedes Benz Italia SpA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
 (Дело C-378/15)
 (2015/C 337/05)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione Tributaria Regionale di Roma [Окръжна данъчна комисия, Рим]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Mercedes Benz Italia SpA
 Ответник: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3 [Агенция за приходите, Окръжна дирекция Рим 3]
 Преюдициален въпрос
 Във връзка с упражняването на правото на приспадане, в противоречие ли са с членове 168, 173, 174 и 175 от Директива 2006/112/ЕО (1), тълкувани в съответствие с принципите на пропорционалност, ефективност и неутралитет, установени съгласно правото на Общността, националното законодателство (и по-специално член 19, параграф 5 и член 19а от D.P.R. 633/1972) и практиката на националната данъчна администрация, съгласно които задължително се взема предвид разбивката на оборота на оператора, включително за определяне на т.нар. съпътстващи сделки, без да е предвиден метод за изчисляване, основан на видовете получени доставки и ефективното им предназначение, отразяващ обективно реалния дял от разходите, свързани с облагаемите и необлагаеми дейности на данъчнозадълженото лице?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/4
 Решение на Съда (голям състав) от 17 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — M. Elgafaji, N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie
 (Дело C-465/07) (1)
 (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Лице, което може да търси субсидиарна закрила - Член 2, буква д) - Реална опасност от тежки посегателства - Член 15, буква в) - Тежки и лични заплахи срещу живота или личността на цивилно лице поради безогледно насилие в случай на въоръжен конфликт - Доказване)
 2009/C 90/06
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: M. Elgafaji, N. Elgafaji
 Ответник: Staatssecretaris van Justitie
 Предмет
 Преюдициално запитване — Nederlandse Raad van State — Тълкуване на член 2, буква д) и член 15, буква в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила — Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец — Равнище на закрила, равно на това по член 3 от Европейската конвенция за правата на човека, или, при отрицателен отговор, приложими критерии за констатиране на тежки и лични заплахи поради безогледно насилие
 Диспозитив
 Член 15, буква в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, във връзка с член 2, буква д) от същата директива трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 съществуването на тежки и лични заплахи срещу живота или личността на молителя за субсидиарна закрила не е подчинено на условието последният да представи доказателство, че той представлява специфична цел поради присъщи на неговото лично положение елементи;
 —
 съществуването на такива заплахи може по изключение да се счита за установено, когато степента на характеризиращото протичащия въоръжен конфликт безогледно насилие, преценявана от компетентните национални власти, сезирани с молба за субсидиарна закрила, или от юрисдикциите на държава-членка, пред които се обжалва решение за отхвърляне на такава молба, достига толкова високо ниво, че съществуват сериозни и потвърдени основания да се смята, че цивилно лице, върнато в съответната страна или евентуално в съответния регион, поради самия факт на присъствието си на тяхната територия се излага на реална опасност да претърпи посочените заплахи.
 (1) ОВ C 8, 12.1.2008 г.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/33
 Жалба, подадена на 21 декември 2010 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 6 октомври 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-2/10, Marcuccio/Комисия
 (Дело T-594/10 P)
 2011/C 55/59
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 при всички положения, обжалваното определение да се отмени изцяло и без изключение,
 —
 да се обяви, че първоинстанционната жалба, която е в основата на обжалваното определение, е напълно допустима,
 —
 като главно искане: да се уважат изцяло и без изключение претенциите, съдържащи се в първоинстанционната жалба,
 —
 да се осъди ответника да възстанови на жалбоподателя всички съдебни разноски и хонорари, които последният е понесъл във връзка с всички фази на настоящото производство,
 —
 при условията на евентуалност делото да се върне на Съда на публичната служба за ново произнасяне по същество в друг състав.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е подадена срещу определение на Съда на публичната служба (СПС) от 6 октомври 2010 г. С това определение се отхвърля като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба с предмет отказа на ответника да уважи искането на жалбоподателя за възстановяването на 100 % от медицинските разходи, свързани със заболяването от което страда.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква незаконосъобразността на съображенията относно предмета на жалбата и относно допустимостта ѝ.
 Освен това жалбоподателят изтъква погрешно и нелогично тълкуване и прилагане на членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на член 94 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба, пълна липса на мотиви, както и липса на произнасяне по едно от исканията на жалбоподателя.


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/8
 Решение на Съда (първи състав) от 7 април 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu, Румъния) — Ioan Tatu/Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului
 (Дело C-402/09) (1)
 (Вътрешно данъчно облагане - Член 110 ДФЕС - Налагане на такса за замърсяване при първата регистрация на моторни превозни средства - Неутралност на таксата за внесени употребявани моторни превозни средства и за намиращи се вече на националния пазар подобни превозни средства)
 2011/C 160/05
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Sibiu
 Страни в главното производство
 Ищец: Ioan Tatu
 Ответници: Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunalul Sibiu — Регистрация на употребявани превозни средства, регистрирани преди това в други държави членки — Национална правна уредба, която изисква за първата регистрация на тези превозни средства да се заплати екологичен данък, докато вече намиращите са на националния пазар употребявани превозни средства са освободени от заплащането на екологичен данък при нова регистрация — Съвместимост на националната правна уредба с член 90 ЕО — Пречка пред свободното движение на стоки
 Диспозитив
 Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да въвежда такса за замърсяване за моторни превозни средства при първата им регистрация в тази държава членка, ако тази данъчна мярка е организирана по такъв начин, че възпира пускането в движение в посочената държава членка на употребявани превозни средства, закупени в други държави членки, без обаче да възпира покупката на употребявани превозни средства на същата възраст и със същото овехтяване на националния пазар.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/16
 Решение на Съда (трети състав) от 15 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Saale Kareda/Stefan Benkö
 (Дело C-249/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕС) No 1215/2012 - Член 7, точка 1 - Понятия за „дела, свързани с договор“ и „договор за предоставяне на услуги“ - Регресен иск между солидарни длъжници по договор за кредит - Определяне на мястото на изпълнение на договора за кредит))
 (2017/C 277/21)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Saale Kareda
 Ответник: Stefan Benkö
 Диспозитив
 1)
 Член 7, точка 1 от Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че регресен иск между солидарни длъжници по договор за кредит попада в обхвата на „делата, свързани с договор“ съгласно тази разпоредба.
 2)
 Член 7, точка 1, буква б), второ тире от Регламент No 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че договор за кредит като разглеждания в главното производство, сключен между кредитна институция и двама солидарни длъжници, следва да бъде квалифициран като „договор за предоставяне на услуги“ съгласно тази разпоредба.
 3)
 Член 7, точка 1, буква б), второ тире от Регламент No 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че когато кредитна институция отпуска кредит на двама солидарни длъжници, „мястото в държава членка, където съгласно договора услугите са били предоставени или е трябвало да бъдат предоставени“ по смисъла на тази разпоредба, освен ако не е договорено друго, е седалището на тази институция, включително и с оглед на определянето на териториалната компетентност на съда, който следва да разгледа регресния иск между тези съдлъжници.
 (1) ОВ C 305, 22.8.2016 г.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/5
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 31 март 2017 г. — Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff
 (Дело C-161/17)
 (2017/C 231/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Land Nordrhein-Westfalen
 Ответник: Dirk Renckhoff
 Преюдициални въпроси
 Представлява ли прикачването на произведение от друг уебсайт, където то е свободно достъпно за всички ползватели на интернет с разрешението на носителя на авторското право, към собствен уебсайт, намиращ се на публично разположение, акт на „предоставяне на публично разположение“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО (1), когато произведението първо е копирано на сървър, а след това е качено оттам на собствен уебсайт?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230 и поправка в ОВ L 168, 25.6.2016 г., стр. 19).


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/12
 Жалба, подадена на 18 юни 2015 г. от Real Express Srl срещу определението на Общия съд (девети състав), постановено на 21 април 2015 г. по дело T-580/13 — Real Express Srl/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-309/15 P)
 (2015/C 398/15)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Real Express Srl (представител: C. Anitoae, avocat)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното определение на Общия съд от 21 април 2015 г. по дело T-580/13,
 —
 да упражни своята пълна юрисдикция и въз основа на доказателствата, с които разполага, да уважи жалбата на Real Express Srl срещу решението на четвърти апелативен състав от 16 септември 2013 г. по преписка R 1519/2012-4 или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 да осъди СХВП и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателя както пред първата инстанция, така и в производството по обжалване.
 Основания и основни доводи
 1.
 При постановяването на определението Общият съд е приел, че всички доводи, изтъкнати от жалбоподателя, са допустими, с изключение на тези по точки 23 и 25 от жалбата, според които встъпилата страна е действала недобросъвестно, като е регистрирала идентична марка на Общността REAL за класове, идентични на този, за който жалбоподателят иска да не бъде допусната регистрация, заради негови по-ранни права в Румъния. На четвърти апелативен състав са били представени релевантните съдебни удостоверения. Общият съд не е взел предвид задълженията на апелативния състав по член 63, параграф 2 и член 64, параграф 1 от Регламент No 207/2009 (1).
 2.
 В точки 38 и 39 от обжалваното определение Общият съд е приложил неправилно правило 15, параграф 2, буква з), iii) и правило 17, параграфи 1 и 4 от Регламент No 2868/95 на Комисията (2) и член 75 и член 78, параграф 1, букви a) и б) от Регламент No 207/2009. В точки 41 и 42 от обжалваното определение Общият съд е приложил неправилно член 80, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент No 207/2009, правило 53 и правило 53a от Регламент No 2868/1995 и не е взел предвид стр. 4, параграф 5 от Съобщение No 11/98 на председателя на Службата, посочено в наръчника относно производствата пред Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Част A, Общи правила, Раздел 6, Отмяна на решения и заличаване на вписвания в регистъра и поправяне на грешки. В точки 43, 44 и 45 от обжалваното определение Общият съд е приложил неправилно член 63, параграф 2 и член 64 от Регламент No 207/2009, поради което не е признал, че апелативният състав е нарушил принципите на правна сигурност и процесуална икономия, и целта на производството по възражение, като не е изпълнил задължението си за разрешаване на конфликтите между марки преди регистрацията и, обратно на правилата, като не е взел предвид факти, обстоятелства и доказателства, представени от Real Express Srl, които са били релевантни за изхода от производството по възражение.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (OB L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/17
 Жалба, подадена на 19 ноември 2008 г. от Ralf Schräder срещу решението на Първоинстанционния съд (седми състав) от 29 януари 2009 г. по дело Ralf Schräder/Служба на Общността за сортовете растения, T-187/06
 (Дело C-38/09 P)
 (2009/C 82/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Ralf Schräder (представители: T. Leidereiter и W.-A. Schmidt, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 18 ноември 2008 г. (седми състав) по дело T-187/06,
 —
 да се уважи предявеното в първоинстанционното производство искане на жалбоподателя за отмяна на решението на отделението по жалбите на СОСР от 2 май 2006 г. (преписка A003/2004).
 При условията на евентуалност спрямо 2
 —
 Правният спор да се върне на Първоинстанционния съд за ново разглеждане.
 —
 да се осъди СОСР да заплати всички съдебни разноски, направени в настоящото производството, в производството пред Пъровинстанционния съд, и разходите, направени в производството пред отделението по жалбите.
 Правни основания и основни доводи
 Предмет на настоящата жалба е решението на Първоинстанционния съд, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението на отделението по жалбите на Службата на Общността за сортовете растения относно заявката за предоставяне на правна закрила на сорта растение „SUMCOL 01“. С обжалваното решение Първоинстанционният съд бил потвърдил решението на отделението по жалбите, съгласно което предложеният за правна закрила сорт растение, не се отличавал ясно от референтния сорт, който трябвало да се разглежда като общо известен.
 С първото правно основание жалбоподателят изтъква редица процесуални нарушения. При преценката на решението на отделението по жалбите Първоинстанционният съд направил констатации, чиято погрешност следвала пряко от материалите по преписката. Освен това той бил изопачил факти и доказателствени средства, завишил изискванията спрямо доводите на жалбоподателя, постановил противоречиво решение и нарушил правото на защита на жалбоподателя. По този начин Първоинстанционният съд не взел под внимание голяма част от доводите на жалбоподателя и предложенията за представяне на доказателства, които отхвърлил с мотива, че доводите били твърде общи. Първоинстанционният съд не забелязал при това, че на жалбоподателя му е било отчасти невъзможно да представи „по-конкретни“ доводи. По този начин Първоинстанционният съд нарушил правото на защита на жалбоподателя и принципите на доказателствена тежест и на събиране на доказателства. Освен това Първоинстанционният съд недопустимо разширил обхвата на предмета на спора, като посочил в обжалваното решение мотиви, на които нито Службата, нито отделението по споровете не биха се позовали.
 С второто си правно основание жалбоподателят изтъква нарушение на общностното право от Първоинстанционния съд, тъй като при тълкуването на член 7, параграф 2 от Регламент (EО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения последният е оценил писменото описание на сорта в научната литература като доказателство за неговата общоизвестност. Освен това жалбоподателят се позовава на нарушения на член 62 от посочения по-горе регламент и на член 60 от Регламент (EО) No 1239/95 относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/69
 Жалба, подадена на 19 август 2009 г. — RapidEye/Комисия
 (Дело T-330/09)
 2009/C 267/127
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: RapidEye AG (Brandenburg an der Havel, Германия) (представител: T. Jestaedt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Комисията в писмото от 9 юни 2009 г. във връзка с преписка „Държавни помощи CP 183/2009 — Германия, RapidEye AG (Последващ контрол MSR 1998 — N 416/2002)“ в частта, в която Комисията не приема за допустима помощ с интензитет 35 % от брутния еквивалент на помощта и с размер 44 199 321,36 EUR и изисква повторно уведомяване за помощ, чийто интензитет надвишава 30,22 %, съответно чийто максимален размер надвишава 37 316 000 EUR,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията одобрява с Решение K(2002) 3570 окончателен от 2 октомври 2002 г. държавна помощ в полза на RapidEye AG (Държавна помощ No N 416/2002 –Германия [Brandenburg], помощ за RapidEye AG) съгласно мултисекторната рамка за регионални помощи за мащабни инвестиционни проекти (1), с което са определени максимален интензитет и максимален размер на помощта (наричано по-нататък „решението на Комисията от 2 октомври 2002 г.“).
 В настоящото производство жалбоподателят оспорва писмото на Комисията D(2009) 569 от 9 юни 2009 г. относно държавна помощ CP 183/2009 — Германия, RapidEye AG (Последващ контрол MSR 1998 — N 416/2002). С това писмо германските власти са били приканени, по-специално, да спазват одобрените с решението на Комисията интензитет и размер на помощта, и да потвърдят, че е било поискано възстановяването на изплатените на бенефициера суми, надвишаващи всичките максимални стойности.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
 На първо място, жалбоподателят се оплаква от нарушение на членове 87 и 88 ЕО и на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (2), тъй като според него решенето на Комисията от 2 октомври 2002 г. обхващало помощ, чийто интензитет стига до 35 %.
 Освен това жалбоподателят поддържа, че ответникът е злоупотребил със свободата си на преценка, като в разрез с решението си от 2 октомври 2002 г. не искал да допусне без ново уведомление помощ, чийто интензитет стига до 35 %.
 На трето място, жалбоподателят изтъква, че е налице нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания, тъй като жалбоподателят е осъществил насърчаваната с държавната помощ инвестиция, като се е доверил, че се гарантирала помощ, чийто интензитет стига до 35 %.
 Освен това при условията на евентуалност се прави оплакване, че е налице нарушение на член 88, параграф 3 ЕО. В това отношение жалбоподателят изтъква, че дори ако решението на Комисията от 2 октомври 2002 г. трябвало да се тълкува в смисъл, че с него се допускал максимален интензитет на помощта от 30,22 %, при увеличаване на интензитета на 35 % ставало дума само за несъществено изменение на помощта, за която не било необходимо ново уведомление.
 На последно място, при условията на евентуалност жалбоподателят изтъква нарушение на член 3 от Регламент (ЕО) No 800/2008 (3). В това отношение той упреква Комисията, че при увеличаване на интензитета на помощта на 35 % от максималния интензитет на помощта тя изисквала ново уведомление, без да провери дали помощта е била освободена съгласно член 3 от Регламент No 800/2008.
 (1) ОВ C 107, 1998 г., стр. 7.
 (2) Регламент (EG) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО [88 EG] (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).
 (3) Регламент (ЕО) No 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) (ОВ L 214, стр. 3).


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/18
 Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Couture Tech/СХВП (Изображение на съветския герб)
 (Дело T-232/10) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща съветския герб - Абсолютно основание за отказ - Противоречие с обществения ред или с добрите нрави - Член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 319/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Couture Tech Ltd (Tortola, Британски Вирджински острови) (представител: B. Whyatt, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 март 2010 г. (преписка R 1509/2008-2) относно заявка за регистрация като марка на Общността на фигуративен знак, изобразяващ съветския герб
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Couture Tech Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 195, 17.7.2010 г.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/15
 Решение на Общия съд от 24 януари 2013 г. — Fercal — Consultadoria e Serviços/СХВП — Jacson of Scandinavia (JACKSON SHOES)
 (Дело T-474/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „JACKSON SHOES“ - По-ранно национално търговско наименование JACSON OF SCANDINAVIA AB - Относително основание за отказ - Относително основание за недействителност - Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 71/21
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (Лисабон, Португалия) (представител: адв. A. Rodrigues)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Novais Gonçalves)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Jacson of Scandinavia AB (Vollsjö, Швеция)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 август 2009 г. (преписка R 1253/2008-2), постановено в производство за обявяване на недействителност между Jacson of Scandinavia AB и Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 63, 13.3.2010 г.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/43
 Жалба, подадена на 11 февруари 2015 г. — ZZ/Съвет
 (Дело F-24/15)
 (2015/C 127/61)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет и описание на спора
 Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля молбата на жалбоподателя за превръщане на договора му на договорно нает служител от функционална група I в договор на срочно нает служител или в договор на договорно нает служител от функционална група III, както и искане за обезщетение на твърдените имуществени и неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори, от 11 април 2014 г., с което се отказва договорът на договорно нает служител на жалбоподателя да бъде превърнат в договор на срочно нает служител или в договор на договорно нает служител от функционална група III, както и да се отмени потвърждаващия това решение мълчалив отказ на жалбата му по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника,
 —
 да се осъди ответника да заплати обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди, както и мораторни и компенсаторни лихви в размер на 6,75 %,
 —
 при всички обстоятелства да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/35
 Определение на Първоинстанционния съд от 21 май 2008 г. — Kronberger/Парламент
 (Дело T-18/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Акт за избирането на членове на Европейския парламент - Срок за подаване на жалба - Липса на компетентност на Първоинстанционния съд - Недопустимост)
 (2008/C 171/64)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hans Kronberger (Виена, Австрия) (представител: W. Weh, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, N. Lorenz и M. Windisch)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Европейския парламент от 28 април 2005 г. за отхвърляне като неоснователна на жалбата на жалбоподателя във връзка с избора на г-н Andreas Mölzer за член на Европейския парламент, подадена съгласно разпоредбите на член 12 от Акта от 20 септември 1976 г. за избирането на членове на Парламента чрез всеобщи преки избори.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда г-н Hans Kronberger да заплати съдебните разноски, включително тези във връзка с производството по допускане на обезпечение.
 (1) ОВ C 69, 24.3.2007 г.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/44
 Иск, предявен на 21 януари 2007 г. — Nijs/Сметна палата
 (Дело F-5/07)
 (2007/C 56/84)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Bart Nijs (Bereldange, Белгия) [представител: F. Rollinger, адвокат]
 Ответник: Европейска сметна палата
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) за назначаване на ръководителя на ищеца на настоящата му длъжност;
 —
 да се отменят по отношение на ищеца резултатите от конкурс CC/LA/1/99 и свързаните и/или произтичащи от тези резултати решения;
 —
 да се отмени решението на избирателната комисия на Сметната палата за отхвърляне на жалбата, с която ищецът оспорва резултатите от изборите от 2, 3 и 4 май 2006 г.;
 —
 да се отменят резултатите от изборите от 2, 3 и 4 май 2006 г. за Комитет на персонала към Сметната палата, както и свързаните и произтичащи от тях решения;
 —
 да се отменят решенията, с които на ищеца е отказано повишаване, а г-н Х е повишен през 2006 г.;
 —
 да се присъди обезщетение за претърпените от ищеца имуществени и неимуществени вреди;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът изтъква преди всичко следните обстоятелства: i) решенията на ОН са опорочени поради липса на релевантни мотиви; ii) като е отхвърлил жалбата на ищеца, генералният секретар на Сметната палата в качеството си на ОН е действал незаконосъобразно, доколкото е имал личен интерес, който може да постави под съмнение неговата безпристрастност; в) след 1984 година ОН е изпълнявал функциите си незаконосъобразно; г) ръководителят на ищеца е изпълнявал функциите си незаконосъобразно и по-специално в нарушение на чл. 7а и 11а (предишен член 14) от Правилника; д) конкурсът CC/LA/1/99 е опорочен от множество закононарушения, както може да се заключи с оглед на някои нови факти; е) изборите за Комитет на персонала от 2006 г. са незаконосъобразни по ред причини; ж) повишаването на г-н Х е резултат от интереса на ръководителя на ищеца да възпрепятства неговата кариера.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/26
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — Solberg/(ЕЦМНН)
 (Дело F-148/12) (1)
 (Публична служба - Бивш срочно нает служител - Доклад за оценка - Правен интерес - Задължение за мотивиране - Обхват на правото на преценка)
 2013/C 352/50
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ulrik Solberg (Лисабон, Португалия) (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. S. Orlandi, адв. J.-N. Louis и адв. É. Marchal)
 Ответник: Европейски център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН) (представител: D. Storti, подпомаган от адв. B. Wägenbaur)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което се приема атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1 януари до 31 декември 2011 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Solberg понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН).
 (1) ОВ C 71, 9.3.2013 г., стр. 30


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/22
 Жалба, подадена на 13 януари 2014 г. — Laverana/СХВП (BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION)
 (Дело T-30/14)
 2014/C 85/39
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Laverana GmbH & Co. KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger и M. Zöbisch, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 ноември 2013 г., постановено по преписка R 1749/2013-4 и да допусне да бъде публикувана заявката за марка на Общността No 11 642 527 за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35,
 —
 при условията на евентуалност: да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 ноември 2013 г., постановено по преписка R 1749/2013-4 и да върне делото на Службата за ново разглеждане,
 —
 при условията на евентуалност: да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 ноември 2013 г., постановено по преписка R 1749/2013-4,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка в черно-бяло, съдържаща словните елементи „BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 — заявка за марка на Общността No 11 642 527
 Решение на проверителя: частично отказва регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009.