text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/38
 Жалба, подадена на 30 юли 2012 г. — Grupo T Diffusión/СХВП — ABR Producción Contemporánea (Lámparas)
 (Дело T-343/12)
 2012/C 287/69
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Grupo T Diffusión, SA (El Prat de Llobregat, Испания) (представител: A. Lasala Grimalt, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: ABR Producción Contemporánea, SL (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 юни 2012 г. по преписка R 1622/2010-3 относно производство по обявяване на недействителност на промишлен дизайн на Общността No 000 42 7448-0001 и да обяви посоченият промишлен дизайн за напълно ефективен и действителен като освободи Grupo T Difusión, S.A. от заплащане на съдебните разноски на ABR и СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на лампа — регистриран промишлен дизайн на Общността No 000 42 7448-0001
 Притежател на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: ABR Producción Contemporánea, SL
 Основание на искането за обявяване на недействителност: предходен промишлен дизайн на лампион „Cypress“
 Решение на отдела по отмяна: уважава искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) No 6/2002.


text:
 23.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/16
 Жалба, подадена на 1 август 2017 г. — Португалия/Комисия
 (Дело T-474/17)
 (2017/C 357/21)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão, J. Saraiva de Almeida)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени Решение за изпълнение C (2017) 4136 на Комисията от 26 юни 2017 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в частта, изключваща от финансиране от страна на Европейския съюз на обявени от Португалия разходи във връзка с твърдяно превишаване на тавана и неизпълнение на сроковете за плащане;
 —
 Да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание, изведено от нарушение на член 11 от Регламент (ЕС) No 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (ОВ 2006 L 171, стр. 90; Специално издание 2007 г., глава 14, том 02, стр. 37).
 2.
 Второто основание, изведено от нарушение на член 8 от Регламент (ЕС) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) No 1290/2005, (EО) No 247/2006, (EО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003 (ОВ 2009, L 30, стр. 16).
 3.
 Третото основание, изведено от нарушение на член 31, параграф 4 от на Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ 2005, L. 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).
 4.
 Четвъртото основание, изведено от нарушение на член 9, параграф 3 и член 17 от Регламент (ЕО) No 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ 2006, L. 176, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 52).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/28
 Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Wirecard/EUIPO (mycard2go)
 (Дело T-675/16)
 (2016/C 410/39)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Wirecard AG (Ашхайм, Германия) (представител: A. Bayer, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: марка на Европейския съюз „mycard2go“— заявка за регистрация No 14 303 416
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 21 юли 2016 г. по преписка R 282/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да върне преписката на ответника с оглед продължаването на производството по регистрация във връзка с марка на Съюза No 014303416,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително направените в производството по обжалване пред EUIPO.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009 във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/36
 Жалба, подадена на 19 октомври 2016 г. — Argyraki/Комисия
 (Дело T-734/16)
 (2016/C 462/47)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Vassilia Argyraki (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) от 29 януари 2016 г.,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Според първото основание относно втория период, през който жалбоподателят е работил като служител със спомагателни функции, обжалваното решение се основава на несъществуваща правна основа, тъй като нито Заключение 229/04 от 7 април 2004 г. на Комисията, нито член 4, параграф 1 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз предвиждат условието относно промяната на институцията. Следователно тази част от обжалвания акт била незаконна и трябвало да се отмени.
 2.
 Според второто основание относно първия период, през който жалбоподателят е работил като служител със спомагателни функции, приложеното в обжалваното решение условие, а именно лицето да не е прекъсвало работа за повече от една година, предвидено в Заключение 229/04, било дерогация от член 4, параграф 1 от приложение VIII към Правилника, според тълкуването му в съдебната практика. Следователно тази част от обжалвания акт била незаконна и трябвало да се отмени.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/18
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 19 февруари 2015 г. — Sonos Europe BV, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-84/15)
 (2015/C 146/26)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sonos Europe BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли позиции 8517, 8518, 8519 и 8527 от КН да се тълкуват в смисъл, че е допустимо изделие като описаното в настоящото решение (Zoneрlayer), което приема дигитална информация и без да я запаметява („стрийминг“), посредством пет (интегрирани) високоговорителя я възпроизвежда с усилен сигнал под формата на звук и/или я предава на други устройства, свързани в локална мрежа, да бъде класирано в една или в повече от тези тарифни позиции, и ако да, в кои позиции? Или позиция 8543 от КН трябва да се тълкува в смисъл, че устройство като Zoneрlayer подлежи на класиране в тази позиция като електрически апарат със специфична функция?


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/10
 Решение на Съда (първи състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College
 (Дело C-699/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Случаи на освобождаване - Възмездно предоставяне на ресторантьорски и развлекателни услуги от учебно заведение в полза на ограничен кръг потребители))
 (2017/C 213/09)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Ответник: Brockenhurst College
 Диспозитив
 Член 132, параграф 1, буква и) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че могат да се квалифицират като „тясно свързани“ с основната доставка на образователни услуги и следователно като освободени от данък върху добавената стойност дейностите, упражнявани при обстоятелства като тези в главното производство и състоящи се във възмездното предоставяне от студентите във висше учебно заведение в рамките на обучението им на ресторантьорски и развлекателни услуги спрямо трети лица, при положение че тези услуги са от съществено значение за тяхното обучение и че предназначението им не е реализирането на допълнителен доход за това учебно заведение чрез извършването на сделки, които са в пряка конкуренция със сделките, извършвани от търговските предприятия, подлежащи на облагане с данък върху добавената стойност, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 78, 29.2.2016 г.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/29
 Решение на Общия съд от 28 април 2015 г. — CHEMK и KF/Съвет
 (Дело T-169/12) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на феросилиций с произход, inter alia, от Русия - Частично междинно преразглеждане - Изчисляване на дъмпинговия марж - Промяна в обстоятелствата - Дълготраен характер))
 (2015/C 198/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Челябинск, Русия); и Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Новокузнецк, Русия) (представител: Б. Евтимов, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган първоначално от G. Berrisch и A. Polcyn, адвокати, впоследствие от G. Berrisch и N. Chesaites, barrister, и накрая от D. Gerardin, адвокат)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално H. van Vliet, M. França и A. Stobiecka-Kuik, впоследствие M. França, A. Stobiecka-Kuik и J.-F. Brakeland); и Euroalliages (Брюксел, Белгия) (представители: O. Prost и M.-S. Dibling, адвокати)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 60/2012 на Съвета от 16 януари 2012 година за прекратяване на частичното междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия (ОВ L 22, стр. 1), доколкото се отнася до жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) и Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 4)
 Euroalliages понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 165, 9.6.2012 г.


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/26
 Решение на Общия съд от 1 февруари 2012 г. — Région wallonne/Комисия
 (Дело T-237/09) (1)
 (Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Белгия за разпределение на квоти за емисии за периода 2008—2012 г. - Член 44 от Регламент (ЕО) No 2216/2004 - Последваща поправка - Нов участник - Решение, с което на централния администратор на Независимия регистър на операциите на Общността се нарежда да въведе поправка в таблицата „Национален разпределителен план“)
 2012/C 73/50
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Région wallonne [Валонски регион] (Белгия) (представители: J.-M. De Backer, A. Lepièce, I.-S. Brouhns и S. Engelen, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. White и O. Beynet)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на решението на Комисията от 27 март 2009 г. относно съобщения от Кралство Белгия национален план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008—2012 г., с което на централния администратор се нарежда да въведе поправка в белгийската таблица „Национален разпределителен план“ в Независимия регистър на операциите на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Комисията от 27 март 2009 г., с което на централния администратор се указва да въведе поправка в белгийската таблица „Национален разпределителен план“ в Независимия регистър на операциите на Общността, в частта, в която се отказва да се нареди на този администратор да въведе поисканата от Кралство Белгия с писмо от 18 февруари 2009 г. поправка в разпределението на квотите за инсталация No 116, обозначена като „Arcelor — Cockerill Sambre_HF6_Seraing“.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 193, 15.8.2009 г.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/62
 Жалба, подадена на 2 октомври 2014 г. — Grundig Multimedia/СХВП (DetergentOptimiser)
 (Дело T-707/14)
 2014/C 409/83
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Швейцария) (представители: S. Walter и M. Neuner, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 юли 2014 г. по преписка R 172/2014-1,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените пред Службата.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „DetergentOptimiser“ за стоки от клас 7 — заявка за регистрация на марка на Общността No 1 1 9 49 559
 Решение на проверителя: отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/36
 Решение на Първоинстанционния съд от 25 октомври 2007 г. — SP и др./Комисия
 (Съединени дела T-27/03, Т-46/03, Т-58/03, Т-79/03, Т-80/03, Т-97/03 и Т-98/03) (1)
 („Картели - Производители на бетонова арматура - Решение, с което се установява нарушение на член 65 ВС - Решение, основаващо се на Договора за ЕОВС след изтичане на срока на действие на посочения договор - Липса на компетентност на Комисията“)
 (2007/C 297/73)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец по дело T-27/03: SP SpA (Brescia, Италия) (представители: G. Belotti и N. Pisani, адвокати)
 Ищец по дело T-46/03: Leali SpA (Odolo, Италия) (представители: G. Vezzoli и G. Belotti, адвокати)
 Ищец по дело T-58/03: Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia) (представители: G. Vezzoli, G. Belotti, E. Piromalli и C. Carmignani, адвокати)
 Ищец по дело T-79/03: Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO) (Odolo) (представител: A. Giardina, адвокат)
 Ищец по дело T-80/03: Lucchini SpA (Милано, Италия) (представители: първоначално A. Santa Maria и C. Biscaretti di Ruffia, впоследствие M. Delfino, M. van der Woude, S. Fontanelli и P. Sorvillo, адвокати)
 Ищци по дело T-97/03: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo) и Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (представители: D. Fosselard и P. Fattori, адвокати)
 Ищец по дело T-98/03: Alfa Acciai SpA (Brescia) (представители: D. Fosselard, P. Fattori и G. d'Andria, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и A. Whelan, подпомагани по дела T-27/03 и T-58/03 от M. Moretto и по дела T-79/03, T-97/03 и T-98/03, от P. Manzini, адвокати)
 Встъпила страна, подпомагаща ищците: Италианска република (представители: I. Braguglia и M. Fiorilli)
 Предмет
 Молби за установяване на недействителността и молби за пълна или частична отмяна на Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 г. относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура).
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 г. относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура) по отношение на SP SpA, Leali SpA, Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA, Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO), Lucchini SpA, Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA и Alfa Acciai SpA.
 2)
 Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и направените от SP, Leali, Acciaierie e Ferriere Leali Luigi, IRO, Lucchini, Ferriera Valsabbia, Valsabbia Investimenti et Alfa Acciai, включително тези, свързани с производствата по допускане на обезпечение по дела T 46/03 и T 79/03.
 3)
 Италианската република трябва да понесе направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 70, 22.3.2003 г.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/23
 Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 21 декември 2015 г. — Vigilanza Privata Turris Srl/Questore di Napoli
 (Дело C-694/15)
 (2016/C 106/24)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vigilanza Privata Turris Srl
 Ответник: Questore di Napoli
 Преюдициални въпроси
 1)
 [Изключва ли решението на Съда на Европейския съюз Комисия/Италия, C-465/2005, EU:C:2007:781, с което се] обявява, че Италианската държава е нарушила принципите, заложени в членове 43 и 49 от Договора за ЕО (свободата на установяване и на предоставяне на услуги), като разпорежда, че:
 (a)
 дейността на специален охранител може да се упражнява единствено след предварителното полагане на клетва за вярност към Италианската република;
 (б)
 частната охранителна дейност може да се упражнява от доставчици на услуги, установени в друга държава членка единствено след издаване на разрешение с териториален обхват от префекта, без да се вземат предвид изискванията, на които посочените доставчици вече са били подложени в тяхната държава членка на произход;
 (в)
 посоченото разрешение е с ограничена териториална валидност и неговото издаване зависи от отчитането на броя и значението на частните охранителни предприятия, вече действащи на въпросната територия;
 (г)
 частните охранителни предприятия трябва да имат място на дейност във всяка провинция, в която упражняват своята дейност;
 (д)
 служителите на предприятията трябва да имат индивидуално разрешение за упражняване на частна охранителна дейност, без да се отчитат вече извършените в държавата членка на произход контрол и проверки;
 (е)
 частните охранителни предприятия трябва да разполагат с минимален и/или максимален наличен състав, за да получат разрешение;
 (ж)
 същите предприятия трябва да представят гаранция пред местната каса за влогове и депозити;
 (з)
 цените на частните охранителни услуги се определят в разрешението на префекта спрямо предварително установени граници[,]
 само по себе си правомощието на органа по обществена сигурност на провинцията (началникът на полицейското управление) да определя служебни предписания от рода на обжалваните[, които] налагат изискването за минимален брой служители (двама) в операциите, свързани с определени услуги;
 2)
 Въпреки че се касае за нов въпрос, посоченото решение показва ли признаци на аналогия, такива че да водят до същото решение, с оглед на цитираните членове 43 и 49 от Договора за ЕО.


text:
 25.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/13
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 18 април 2011 г. — CIMADE, Groupe d'information et de soutien des immigrés (GISTI)/Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'Immigration
 (Дело C-179/11)
 2011/C 186/23
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: CIMADE, Groupe d'information et de soutien des immigrés (GISTI)
 Ответник: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'Immigration
 Преюдициални въпроси
 1.
 Гарантира ли Директива 2003/9/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година (1) на търсещите убежище лица — когато държавата членка, сезирана с молба за убежище, реши съгласно Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година (2) да отнесе тази молба пред друга държава членка, за която счита, че отговаря за разглеждането на молбата — правото да се ползват от предвидените в тази директива минимални условия на приемане по време на процедурата по поемане отговорността от или връщане на тази друга държава членка?
 2.
 При утвърдителен отговор на този въпрос:
 а)
 към кой момент се погасява задължението на първата държава членка да гарантира правото на ползване от минимални условия за приемане: към момента на решението за приемане от държавата членка, пред която е отнесена молбата, към момента на действителното поемане отговорността за или връщане на търсещото убежище лице или към друг момент?
 б)
 коя държава членка носи финансовата тежест за осигуряването на минимални условия за приемане през този период?
 (1) Директива 2003/9/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище (ОВ L 31, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 48).
 (2) Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56).


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/33
 Жалба, подадена на 16 юли 2012 г. — Simca Europe/СХВП — PSA Peugeot Citroën (Simca)
 (Дело T-327/12)
 2012/C 287/62
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Simca Europe Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представител: N. Haberkamm, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: PSA Peugeot Citroën GIE (Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 април 2012 г. по преписка R 645/2011-1;
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски, включително и разноските, направени за адвокат на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност: словната марка „Simca“ за стоките от клас 12 — регистрация на марка на Общността No 6 489 371
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: PSA Peugeot Citroën GIE
 Основание на искането за обявяване на недействителност: недобросъвестност на жалбоподателя към момента на подаването
 Решение на отдела за отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отменя регистрацията на марката.
 Изложени правни основания: нарушение на член 52 от Регламент (ЕО) No 207/2009.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/44
 Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-241/13) (1)
 ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Говеждо и телешко месо - Овче и козе месо - Тютюн - Член 69 от Регламент (ЕО) No 1782/2003 - Член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 - Член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 796/2004))
 (2016/C 048/49)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, S. Papaïoannou и A. Vasilopoulou)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Marcoulli и D. Triantafyllou)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 67, стр. 20), в частта, в която се изключват от финансиране някои разходи, направени от Република Гърция.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която се изключват от финансиране някои разходи, направени от Република Гърция в сектора на тютюна за годината на заявяване 2006 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Европейската комисия и Република Гърция понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/57
 Жалба, подадена на 15 декември 2008 г. — Sasol и др./Комисия
 (Дело T-541/08)
 (2009/C 44/99)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Sasol Ltd (Йоханесбург, Южна Африка), Sasol Holding in Germany GmbH (Хамбург, Германия), Sasol Wax International AG (Хамбург, Германия), Sasol Wax GmbH (Хамбург, Германия) (представители: W. Bosch, U. Denzel, C. von Köckritz, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбопадателите
 —
 Да се отмени или съществено до се намали глобата, наложена на Sasol Limited, Sasol Holding in Germany GmbH, Sasol Wax International AG и на Sasol Wax GmbH съгласно член 2 от решението, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати правните и други разноски на жалбоподателите, свързани със случая.
 Правни основания и основни доводи
 С тази жалба, подадена от името на жалбоподателите, се иска частична отмяна на основание член 230 ЕО на Решение на Комисията C(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 година относно процедура по член 81 EО и член 53 ЕИП по преписка COMP/39.181 — Candle Waxes.
 В решението си Комисията установява, че много производители на парафинов восък и на суров парафин от 1992 г. до 2005 г. са участвали в картел, в рамките на който са провеждали редовни срещи за обсъждане на цени, разпределяне на пазари и/или клиенти и за обмен на чувствителна търговска информация относно парафиновия восък и суровия парафин, продавани на крайните потребители в Германия.
 В жалбата си жалбоподателите изтъкват следните правни основания и основни доводи:
 Според жалбоподателите Комисията погрешно е счела, че Sasol Limited (дружество-майка на Sasol group), Sasol Holding in Germany и Sasol Wax International AG носят отговорност за „периода на съвместно предприятие“ (от 1 май 1995 г. до 30 юни 2002 г.). Жалбоподателите твърдят, че предположението на Комисията, че Sasol Limited (чрез своето дъщерно дружество Sasol Holding in Germany) е упражнило решаващо влияние върху Schümann Sasol International AG, представлява явна грешка в преценката на доказателствата, с които разполага Комисията.
 По-нататък жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешка и като е приела, че Sasol Limited, Sasol Holding in Germany и Sasol Wax International AG носят отговорност за „периода Sasol“ от 1 юли 2002 г. до 28 април 2005 г. Те изтъкват по-нататък, че Комисията е приложила погрешна правна норма и не е взела предвид доказателства, представени от Sasol (1), които установявали, че Sasol Wax е действало независимо на пазара, опровергавайки така каквато и да било презумпция за отговорност на дружеството-майка.
 Освен това се твърди, че Комисията е допуснала грешка като не е приела, че VARA е солидарно отговорно за„периода Schümann“ (от 3 септември 1992 г. до 30 април 1995 г.). Вместо да приеме за отговорно VARA (2), което упражнявало контрол върху дружеството, участвало в нарушението, Комисията подвела под пълна отговорност изключително Sasol като по този начин застрашила възможните средства за правна защита на Sasol срещу VARA.
 Жалбоподателите изтъкват освен това, че Комисията допуснала явна грешка при определянето на основния размер на глобата, която следва да се наложи на Sasol, като неправилно завишила оборота, който трябва да се вземе предвид и включила оборот от продукти, с които нарушението не било пряко или непряко свързано по смисъла на член 23, параграф 2, точка 1 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (3). Комисията допуснала и грешка в правото като избрала неправилна методология за определянето на основната сума, която следва да се прилага в случаите, в които решението за налагане на глобата се отнася до различни адресати за различни периоди от нарушението.
 Освен това се изтъква, че Комисията е допуснала грешка като е предположила, че Sasol играе водеща роля в областта на парафиновия восък и погрешно е увеличила размера на глобата спрямо Sasol прекомерно и непропорционално с 50 %.
 Жалбоподателите твърдят освен това, че Комисията погрешно не е приложила тавана от 10 %, установен в член 23, параграф 2 от Регламент (EО) No 1/2003 и е нарушила принципа на личната правна отговорност като не е ограничила глобата, която е трябвало да бъде наложена за този период до 10 % от оборота, свързан с г-н Schümann, който според жалбоподателите упражнявал крайния контрол върху дружеството, пряко участвало в нарушението.
 На последно място жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешка като не е освободила напълно Sasol от някои части от глобата, за които Комисията е разчитала главно на доказателства, доброволно представени от Sasol като част от сътрудничеството му с Комисията.
 (1) Освен ако не е посочено друго, става въпрос за дружества от Sasol group, за които се твърди, че са участвали в картела.
 (2) Съдружник в съвместното предприятие Schümann Sasol International AG, заедно със Sasol Ltd, който е придобил непряко две трети от Hans-Otto Schümann GmbH & Co KG.
 (3) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 ЕО и 82 ЕО (ОВ 2003 L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/21
 Решение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. — Комисия/IIC
 (Дело T-500/04) (1)
 („Арбитражна клауза - Компетентност на Първоинстанционния съд - Връщане на авансовата сума, платена от Общността за проекти, финансирани в областта на трансевропейските телекомуникационни мрежи - Погасяване по давност - Дължимост на твърдяните разходи“)
 (2007/C 155/40)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun, W. Wils и N. Knittlmayer)
 Ответник: IIC Informations-Industrie Consulting GmbH (Königswinter, Германия) (представители: E. Rott и J. Wolff, avocats)
 Предмет
 Искане по член 238 ЕО за осъждане на ответника да върне част от авансовата сума, платена от Общността в изпълнение на два договора за финансиране в рамките на културни програми.
 Диспозитив
 1)
 IIC Informations-Industrie Consulting GmbH се осъжда да заплати на Общността сумата от 179 337 еуро главница, както и мораторни лихви в размер на 4 % годишно, считано от 1 ноември 1998 г. до пълното изплащане на дължимите суми.
 2)
 Искът се отхвърля в останалата му част.
 3)
 Искането на IIC Informations-Industrie Consulting GmbH да й бъде предоставена защита срещу принудително изпълнение на настоящото решение се отхвърля.
 4)
 IIC Informations-Industrie Consulting GmbH се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 82, 2.4.2005 г.


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/5
 Решение на Съда (трети състав) от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld
 (Дело C-365/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Митнически съюз и обща митническа тарифа - Възстановяване на вносните сборове - Регламент (ЕИО) No 2913/92 (Митнически кодекс) - Член 241, първа алинея, първо тире - Задължение на държава членка да предвиди плащането на лихви за забава, дори то да не е предявявано пред националните юрисдикции))
 (2017/C 070/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen
 Ответник: Hauptzollamt Bielefeld
 Диспозитив
 Когато вносни сборове, в това число антидъмпингови мита, се възстановяват, тъй като са били събрани в нарушение на правото на Съюза — което запитващата юрисдикция следва да провери — за държавите членки е налице задължение, произтичащо от правото на Съюза, да заплатят на правните субекти, които имат право на възстановяване, съответните лихви, считано от момента, в който възстановените мита са платени от тези правни субекти.
 (1) ОВ C 328, 5.10.2015 г.


text:
 29.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 339/11
 Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 21 юли 2014 г. — Ministre délégué, chargé du budget/Marlène Pazdziej
 (Дело C-349/14)
 2014/C 339/12
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ministre délégué, chargé du budget
 Ответник: Marlène Pazdziej
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли разпоредбите на член [13], втора алинея от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз всяко вземане предвид при изчисляване на теоретичните доходи на дадено данъчнозадължено домакинство на полученото възнаграждение от длъжностно лице или друг служител на Европейския съюз, който е член на това данъчнозадължено домакинство, доколкото това вземане предвид може да повлияе върху размера на дължимия от данъчнозадълженото домакинство данък, или има ли основание да се продължи да се извеждат правните последици от решение на Съда от 14 октомври 1999 г. (дело C — 229/98) (1) в случаите, когато вземането предвид на такова възнаграждение има за цел, с оглед на евентуалното прилагане на дадена социална мярка, целяща освобождаване от заплащането на данък, приспадането по отношение на данъчната му основа или по-общо намаляването на данъка, само да провери дали теоретичните доходи на данъчнозадълженото домакинство са по-ниски или не са по-ниски от определения от националното данъчно право праг за предоставяне на правото — което евентуално може да бъде променяно в зависимост от теоретичните доходи — на ползване на такава социална мярка?“.
 (1) EU:C:1999:501.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/36
 Решение на Общия съд от 18 март 2016 г. — El Corte Inglés/СХВП — STD Tekstil (MOTORTOWN)
 (Дело T-785/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „MOTORTOWN“ - По-ранна международна фигуративна марка „M MOTOR“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 156/47)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: J.L. Rivas Zurdo и M. Toro Gordillo, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: STD Tekstil Limited Sirketi (Истамбул, Турция)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 8 септември 2014 г. (преписка R 1960/2013-2), постановено в образувано по възражение производство със страни STD Tekstil Limited Sirketi и El Corte Inglés, SA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда El Corte Inglés, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 34, 2.2.2015 г.


text:
 21.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 428/18
 Жалба, подадена на 19 септември 2016 г. — Малта/Комисия
 (Дело T-653/16)
 (2016/C 428/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Република Малта (представител: A. Buhagiar)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 13 юли 2016 г., постановено на основание Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) относно заявление за достъп до документи, регистрирано под номер GESTDEM 2015/5711;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че било невъзможно да се спазят времевите ограничения за производството съгласно Регламент No 1049/2001;
 2.
 С второто основание се твърди, че заявление за достъп до документи било незаконосъобразно обработено като ново такова.;
 3.
 С третото основание се твърди, че незаконосъобразно е разширен обхватът на заявлението за достъп до документи на потвърдителния етап;
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че ответникът включил в оспорваното решение документи, които следвало да бъдат адресирани до трето лице, чието разгласяване би нарушило член 113 от Регламент No 1224/2009. (2)
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OJ 2001 L 145, p. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) No 847/96, (ЕО) No 2371/2002, (ЕО) No 811/2004, (ЕО) No 768/2005, (ЕО) No 2115/2005, (ЕО) No 2166/2005, (ЕО) No 388/2006, (ЕО) No 509/2007, (ЕО) No 676/2007, (ЕО) No 1098/2007, (ЕО) No 1300/2008, (ЕО) No 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 2847/93, (ЕО) No 1627/94 и (ЕО) No 1966/2006 (ОВ L 343, 2009 г., стр. 1).


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/8
 Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2015 г. — Кралство Испания/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-44/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Регламент (ЕС) No 1052/2013 - Преминаване на външните граници - Система Eurosur - Развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген - Участие - Сътрудничество с Ирландия и Обединеното кралство - Валидност))
 (2015/C 363/09)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)
 Ответници: Европейски парламент (представители: D. Moore, S. Alonso de Leon и A. Pospíšilová Padowska), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Chavrier, F. Florindo Gijón, M.-M. Joséphidès и P. Plaza García)
 Встъпили страни в подкрепа на ответниците: Ирландия (представители: E. Creedon, G. Hodge и A. Joyce, подпомагани от G. Gilmore, barrister), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Christie, подпомаган от J. Holmes, barrister), Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и G. Wils,)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 3)
 Ирландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/15
 Жалба, подадена на 17 юли 2008 г. — Communauté d'Agglomération du Douaisis/Комисия
 (Дело T-279/08)
 (2008/C 247/29)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Communauté d'Agglomération du Douaisis (представител: M.-Y. Benjamin, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No С 38/2007 на Комисията от 2 април 2008 година.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяната на Решение С(2008) 1089 — окончателен на Комисията на Европейските общности от 2 април 2008 година, с което Комисията обявява за несъвместима с общия пазар държавната помощ, предоставена от жалбоподателя и от Région Nord Pas de Calais в полза на Arbel Fauvet Rail SA под формата на аванси, подлежащи на възстановяване при годишен лихвен процент от 4,08 %, съответстващ на общностния референтен процент, приложим към момента на предоставянето. Комисията счита, че предвид финансовото положение на Arbel Fauvet Rail SA последното не би могло да си достави средства на финансовия пазар при толкова изгодни условия.
 Изтъкнатите от жалбоподателя правни основания и основни доводи са сходни с изтъкнатите по дело Т-267/08, Région Nord Pas de Calais/Комисия.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/34
 Решение на Общия съд от 14 януари 2015 г. — Melt Water/СХВП (Форма на цилиндрична прозрачна бутилка)
 (Дело T-70/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на цилиндрична прозрачна бутилка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 065/47)
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Research and Production Company „Melt Water“ UAB (Клайпеда, Литва) (представител: V. Viešūnaitė, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 26 ноември 2013 г. (преписка R 481/2013-5) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, представляващ форма на цилиндрична прозрачна бутилка.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Research and Production Company „Melt Water“ UAB да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 112, 14.4.2014 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/48
 Жалба, подадена на 30 март 2009 г. — B Antonio Basile 1952 и I Marchi Italiani/СХВП — Osra (B Antonio Basile 1952)
 (Дело T-134/09)
 2009/C 141/100
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: B Antonio Basile 1952 (Giugliano, Италия), I Marchi Italiani Srl (Неапол, Италия) (представител: G. Militerni, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Osra SA (Rovereta, Италия)
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени решението на втори апелативен състав от 9 януари 2009 г. по преписка R 1436/2007-2 между Antonio Basile, действащ като едноличен търговец с фирма B Antonio Basile 1952, и Osro S.A., връчено на жалбоподателите в настоящото производство на 30 януари 2009 г., с което се потвърждава решението на отдела по заличаването, като се приема лишаването от права на притежателя и обявяването на недействителността на марката „B Antonio Basile 1952“ в резултат от жалбата, подадена от Osro S.A.
 —
 да се установи валидността и действието на регистрацията на марката „B Antonio Basile 1952“ от датата на внасяне на заявката и/или регистрация на същата.
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски съобразно закона.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка, съдържаща израза „B. Antonio Basile 1952“ (заявка за марка на Общността No 1 462 555) за стоки от класове 14, 18 и 25.
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателите.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Osra S.p.A.
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Словна марка „BASILE“ (италианска марка No 287 030 и международна марка No R 413 396 B) за стоки от клас 25.
 Решение на отдела по заличаването: Установява частична недействителност на въпросната марка, що се отнася до стоките от клас 25.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Посочените в рамките на настоящото дело правни основания съвпадат с изтъкнатите по дело Т-133/09.


text:
 6.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/2
 Преюдициално запитване от tribunal de première instance de Liège (Белгия), постъпило на 20 април 2015 г. — Guy Riskin, Geneviève Timmermans/État belge
 (Дело C-176/15)
 (2015/C 221/02)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Liège
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Guy Riskin, Geneviève Timmermans
 Ответник: État belge
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съответства ли член 285 от Кодекса на подоходното облагане от 1992 г., който имплицитно допуска двойно данъчно облагане на местно за Белгия физическо лице за получените от него чуждестранни дивиденти, на принципите на общностното право, закрепени в член 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 4 от Договора за Европейския съюз, доколкото позволява на Белгия по свой избор да третира по-благоприятно — в зависимост от това към кои разпоредби от белгийското право препраща сключената от Белгия конвенция за избягване на двойното данъчно облагане, а именно член 285, определящ условията за приспадане, или член 286, определящ единствено размера на фиксирания коефициент, който се приспада заради облагане с чуждестранен данък — инвестициите в трети държави (Съединените щати) в ущърб на евентуалните инвестиции в държави — членки на Европейския съюз (Полша)?
 2)
 Противоречи ли член 285 от Кодекса на подоходното облагане от 1992 г. с членове 49, 56 и 58 от Договора за функционирането на Европейския съюз, доколкото предвижда, че приспадане на чуждестранния данък от белгийския данък е възможно, при условие че капиталът и вещите, които са източник на дохода, се използват за упражняване на търговска дейност в Белгия?


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/68
 Жалба, подадена на 30 ноември 2010 г. — Schuerewegen/Парламент
 (Дело F-125/10)
 ()
 2011/C 30/135
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Daniel Schuerewegen (Marienthal, Люксембург) (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на органа по назначаването, с което жалбоподателят е отстранен от работното му място и служебната му лична карта е отнета, както и на последвалите това решение актове, и искане за обезщетение
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването от 30 август 2010 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя,
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването от 25 март 2010 г., с което жалбоподателят е отстранен с употребата на сила, без основание, нито писмено или устно уведомление и без предизвестие и служебната му лична карта е отнета, както и последвалите това решение актове,
 —
 да се посочат на ответника последиците от отмяната на обжалваните решения и по-специално обезщетението за претърпените от жалбоподателя вреди,
 —
 да се осъди ответникът да възстанови изцяло медицинските разходи във връзка със здравословните проблеми на жалбоподателя в резултат на тези събития,
 —
 да се осъди ответникът да възстанови всички дни годишен отпуск, които жалбоподателят е ползвал от 25 март 2010 г., като към тях се прибавят и всички дни, в които жалбоподателят е отсъствал по болест,
 —
 да се осъди ответникът да поднесе на жалбоподателя публични и писмени извинения, за да се възстанови пред всички репутацията му, като се отстранят съмненията за нарушения от негова страна,
 —
 да се осъди ответникът да гарантира, че жалбоподателят няма да бъде третиран по оскърбителен или дискриминационен начин или по отношение на него няма да бъде приета мярка от такъв характер вследствие на обжалвания увреждащ го акт,
 —
 да се осъди ответникът да гарантира, че всички следи от увреждащия акт, мотивите за неговото приемане и последиците от него ще бъдат заличени от служебното досие на жалбоподателя,
 —
 да се осъди ответникът активно и бързо да потърси на жалбоподателя достатъчно отдалечена от настоящото му работно място длъжност, която да му позволи да започне отново работа в приемливи от човешка гледна точка условия,
 —
 да се осъди ответникът да гарантира, че лицата, които са участвали интелектуално, активно или непряко в приемането на увреждащия акт, ще получат предупреждение и/или ще им бъдат наложни съответни наказания,
 —
 да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя сумата от 10 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди, както и сума, чийто размер временно следва да се определи на 5 000 EUR, като обезщетение за имуществените вреди със запазване на възможността за увеличаване на размера,
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


text:
 13.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/31
 Определение на Общия съд от 20 януари 2017 г. — Papapanagiotou/Парламент
 (Дело T-351/15) (1)
 ((Обществени поръчки за доставки - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Офис обзавеждане - Отхвърляне на офертата на оферент - Критерии за възлагане - Решение за отмяна на процедура за възлагане на обществени поръчки - Липса на основание за произнасяне))
 (2017/C 078/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Papapanagiotou AVEEA (Серес, Гърция) (представители: S. Pappas и I. Ioannidis, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: P. Biström и S. Toliušis)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение D(2015)12887 на Парламента от 27 април 2015 г., прието в рамките на процедура за възлагане на обществени поръчки INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 за доставка на офис обзавеждане (ОВ 2013/S 138-239094), с което се отхвърля офертата на Papapanagiotou
 Диспозитив
 1)
 Основанието за произнасяне по жалбата е отпаднало.
 2)
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Papapanagiotou AVEEA.
 (1) ОВ C 311, 21.9.2015 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/20
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 19 декември 2008 г. — Müller Fleisch GmbH/Land Baden-Württemberg
 (Дело C-562/08)
 (2009/C 69/36)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Müller Fleisch GmbH
 Ответник: Land Baden-Württemberg
 Друг участник в производството: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 6, параграф 1 във връзка с приложение III, глава А, раздел I от Регламент (ЕО) No 999/2001 (1), изменен с Регламент (ЕО) No 1248/2001 (2), да се тълкува в смисъл, че не допуска разширяване на задължението за изследване, така че да обхваща всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 месеца, както следва от BSE-Untersuchungsverordnung (германска Наредба за тестовете за СЕГ) от 1 декември 2000 г. (BGBl I, стр. 1659), изменена с Наредба от 25 януари 2001 г. (BGBl I, стр. 164)?
 (1) Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на съвета от 22 май 2001 година относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 37, стр. 213).
 (2) Регламент (ЕО) No 1248/2001 на Комисията от 22 юни 2001 година за изменение на приложения III, Х и ХI към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно епидемиологично наблюдение и изследване на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 173, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 38, стр. 64).


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/2
 Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 15 февруари 2012 г. — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-80/12)
 2012/C 184/02
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ldt, AS Watson card Services (UK) Ldt, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ldt, Superdrug Stores plc
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Когато:
 1.
 нормите на държава членка (като Обединеното кралство) предвиждат, че определено дружество („дружество молител“) може да иска групово данъчно облекчение във връзка със загубите на дружество, собственост на консорциум („дружество от консорциум“), при условие че дружество от групата от дружества, в която членува и дружеството молител, същевременно участва в консорциума („свързващо дружество“), и
 2.
 дружеството майка на групата от дружества (което е различно от дружеството молител, от дружеството от консорциума и от свързващото дружество) не е нито от Обединеното кралство, нито от друга държава членка,
 членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС допускат ли изискването „свързващото дружество“ да е местно лице за Обединеното кралство, или да извършва търговска дейност в Обединеното кралство чрез постоянен обект, който се намира там?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, Обединеното кралство длъжно ли е да отстрани неблагоприятните последици за дружеството молител (например като допусне това дружество да подаде искане за данъчно облекчение във връзка със загубите на дружеството от консорциума), ако:
 1.
 „свързващото дружество“ е упражнило свободата си на установяване, но нито дружеството от консорциума, нито дружествата молители са упражнили някоя от свободите, защитени от европейското право,
 2.
 прехвърлящото дружество и дружеството молител са свързани чрез дружества, не всички от които са установени в ЕС/ЕИП?


text:
 19.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/17
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 11 септември 2013 година
 по дело E-6/12
 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка на ЕИП/ЕАСТ — Регламент (ЕИО) No 1408/71 — Регламент (ЕИО) No 574/72 — Социално осигуряване на работниците мигранти)
 (2013/C 372/06)
 По дело Е-6/12, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСК за постановяване, че като е запазило в сила административната практика да не се извършва преценка дали дете, живеещо извън Норвегия с единия родител, е основно на издръжка от родителя, който живее в Норвегия и който е разделен с другия родител, Кралство Норвегия е допуснало нарушение на член 1, буква е), точка i), второ изречение във връзка с член 76 от акта, посочен в точка 1 от приложение VI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагане на схемите за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, както е изменен), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 11 септември 2013 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че като е запазило в сила административната практика съгласно Закона за детските издръжки да не се извършва преценка дали дете, живеещо извън Норвегия с единия родител, е основно на издръжка от родителя, който живее в Норвегия и който е разделен с другия родител, Кралство Норвегия е допуснало нарушение на член 1, буква е), точка i), второ изречение от акта, посочен в точка 1 от приложение VI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагане на схемите за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, както е изменен), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него;
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част, и
 3.
 Постановява всяка от страните да понесе собствените си съдебни разноски.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/17
 Определение на Общия съд от 20 юни 2011 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-256/10 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Преместване на лични вещи - Мълчаливо и изрично отхвърляне на исканията на жалбоподателя - Задължение за мотивиране - Жалба, която е частично явно недопустима и частично явно неоснователна)
 2011/C 238/30
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Curall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 март 2010 г. по дело Marcuccio/Комисия, (F-102/08, все още непубликувано в Сборника), и целяща отмяната на това определение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия пред настоящата инстанция.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/36
 Решение на Общия съд от 1 юли 2014 г. — You-View.tv/СХВП — YouView TV (YouView+)
 (Дело T-480/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „YouView+“ - По-ранна фигуративна марка на Бенелюкс „You View You-View.tv“ - Късно представяне на документи - Право на преценка, предоставено с член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Понятие за разпоредба, в която е предвидено друго - Правило 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2868/95))
 2014/C 282/47
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: You-View.tv (Анверс, Белгия) (представител: S. Criel, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: P. Bullock и N. Bambara)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: YouView TV Ltd (Лондон, Обединеното кралство)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 юни 2013 г. (преписка R 2112/2012-4) относно производство по възражение между You-View.tv и YouView TV Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 юни 2013 г. (преписка R 2112/2012-4) относно производство по възражение между You-View.tv и YouView TV Ltd.
 2)
 Отхвърля останалите искания по жалбата.
 3)
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 344, 23.11.2013 г.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/23
 Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. — Othman/Съвет
 (Дело T-109/13)
 2013/C 129/46
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Razan Othman (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 вследствие на това да отмени Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година, както и Регламент (ЕС) No 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 и последващите ги актове за изпълнение, в частта им относно жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които са в основни линии идентични или подобни на тези, изтъкнати по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/20
 Решение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — FIFA/Комисия
 (Дело T-68/08) (1)
 (Телевизионно излъчване - Член 3а от Директива 89/552/ЕИО - Мерки, взети от Обединеното кралство във връзка със събития от голямо значение за обществото в тази държава членка - Световно първенство по футбол - Решение, с което мерките се обявяват за съвместими с общностното право - Мотивиране - Членове 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО - Право на собственост)
 2011/C 103/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fédération internationale de football association (FIFA) (Цюрих, Швейцария) (представител: първоначално E. Batchelor, F. Young, solicitors, A. Barav, D. Reymond, avocats, и F. Carlin, barrister, впоследствие E. Batchelor, A. Barav, D. Reymond и F. Carlin)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Benyon, E. Montaguti и N. Yerrell, впоследствие F. Benyon и E. Montaguti, подпомагани от J. Flynn, QC, и M. Lester, barrister)
 Встъпили в подкрепа на ответника страни: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, подпомаган от J. Stuyck и A. Joachimowicz, avocats) и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално S. Behzadi-Spencer и V. Jackson, впоследствие S. Behzadi-Spencer и L. Seeboruth, подпомагани първоначално от T. de la Mare, впоследствие от B. Kennelly, barristers)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2007/730/ЕО на Комисията от 16 октомври 2007 година относно съответствието с[ правото] на Общността на мерки, предприети от Обединеното кралство, съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета, относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 295, стр. 12)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Fédération internationale de football association (FIFA) понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3.
 Кралство Белгия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 107 от 26.4.2008 г.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/42
 Жалба, подадена на 3 ноември 2016 г. — Paulini/ЕЦБ
 (Дело T-764/16)
 (2017/C 014/51)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jörn Paulini (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 15 декември 2015 г., изменено на 10 февруари 2016 г., с което жалбоподателят е уведомен за годишното изменение на заплатите и премиите за 2015 г.;
 —
 да присъди на жалбоподателя обезщетение за материалните вреди, описани в точки 99—103 oт жалбата;
 —
 да присъди на жалбоподателя обезщетение за моралните вреди, които твърди, че е претърпял, в размер на 10 000 EUR;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е незаконосъобразност на насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите, доколкото те нарушават принципа на недискриминация, член 51 oт условията за работа и членове 12 и 21 oт Хартата на ЕС. При условията на евентуалност, незаконосъобразност на обжалваното решение, доколкото то нарушава насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите и е засегнато от явна грешка в преценката.
 Жалбоподателят счита, че насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите са незаконосъобразни, тъй като поставят в по-неблагоприятно положение членовете на персонала с ограничено присъствие в службата, в която са назначени, поради съображения, стоящи обективно извън техния контрол, като например отпуск по болест, работа при непълно работно време поради инвалидност или освобождаване от службата поради упражняване на дейност в комитета на персонала (или комбинация от съображения), в сравнение с колегите им, които са на разположение на пълно работно време в службите, в които са назначени. Обжалваното решение, което е било прието на основание на незаконосъобразните насоки относно годишното изменение на заплатите и премиите, е, като резултат от това, също така незаконосъобразно.
 При условията на евентуалност, ако насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите са законосъобразни, жалбоподателят все пак счита, че обжалваното решение нарушава насоките доколкото периодите, в които той е отсъствал, са били използвани като дискриминиращи в неговия случай и, нещо повече, те е трябвало да се тълкуват като индикации за позитивно поведение, оказващо позитивно влияние върху компенсаторните плащания. Всички фактори, които следва да бъдат преценени в съответствие с насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите, би трябвало явно да са довели до по-висок размер на компенсаторните плащания.
 2.
 Второто основание е твърдението, по отношение на приложимата формула спрямо представителните действия на персонала, освободен от служба, за незаконосъобразност на обжалваното решение, доколкото то не е неутрализирало отсъствията поради отпуск по болест и следователно нарушава решението от 18 декември 2008 г., принципа на недискриминация, членове 12 и 21 от Хартата и член 51 от условията за работа. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. не е позволявало неутрализиране на отпуска по болест, жалбоподателят се позовава на незаконосъобразност на решението от 18 декември 2008 г., в това отношение.
 Жалбоподателят счита, че ЕЦБ е трябвало да неутрализира отсъствието му поради отпуск по болест, съгласно освобождаването му от служба за януари и февруари 2015 г., при изчисляването на компенсаторните плащания за дейността му като член на комитета на персонала, използвайки формулата в решението от 18 декември 2008 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите за членовете на персонала във връзка с дейността на комитета на персонала.
 Ако решението от 18 декември 2008 г. не е давало такава възможност, жалбоподателят оспорва с настоящата жалба, при условията на евентуалност, законосъобразността на това решение в това отношение, доколкото членовете на комитета на персонала, чието освобождаване от служба е трябвало да бъде преразпределено поради отсъствие по болест, са поставени в по-неблагоприятно положение в сравнение с колегите им, работещи на пълно работно време, въпреки сходните продуктивност и резултати, и са в по-неблагоприятно положение поради участието им в комитета на персонала.
 3.
 Третото основание, изведено, що се отнася до практиката на закръгляне, е твърдението за нарушаване на решението на ЕЦБ от 18 декември 2008 г., доколкото посоченото решение не разрешава закръглянето за членовете на комитета на персонала. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. позволява закръглянето за членовете на комитета на персонала, то би било явно необосновано и неадекватно в това отношение.
 В рамките на второто основание жалбоподателят оспорва законосъобразността на решението от 18 декември 2008 г., ако следва да се счита, че това решение не позволява на ЕЦБ да неутрализира отпуска по болест на жалбоподателя чрез прилагане на фиксираната формула за изчисляване на компенсаторните плащания. В това основание той оспорва законосъобразността на решението само в това отношение. В допълнение, ЕЦБ използва практика, състояща се в закръгляне на резултата от формулата, с цел превръщането му в проценти за определяне на увеличението на заплатата, което следва да бъде получено от члена на персонала.
 Жалбоподателят оспорва тази практика, която няма правно основание в приложимите правила и по-конкретно в решението от 18 декември 2008 г. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. следва да се тълкува в смисъл, че позволява закръглянето на компенсаторните плащания за членовете на комитета на персонала, това решение би било незаконосъобразно в това отношение, тъй като би било явно необосновано и неадекватно.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/79
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2009 г. — Lebedef/Комисия
 (Дело F-54/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Годишен отпуск - Командироване на половин работен ден с оглед синдикално представителство - Неразрешено отсъствие - Приспадане на правото на годишен отпуск - Член 60 от Правилника за длъжностните лица - Явно неоснователна жалба)
 2010/C 24/150
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и G. Berscheid)
 Предмет на делото
 Отмяна на няколко решения, свързани с приспадането на 39 дни от отпуска, на който жалбоподателят има право за 2008 г.
 Диспозитив на определението
 1.
 Отхвърля жалбата като явно лишена от каквото и да било правно основание.
 2.
 Осъжда г-н Lebedef да заплати всички съдебни разноски
 (1) JO C 167, 18.7.2009 г., стр. 28.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/81
 Жалба, подадена на 13 ноември 2009 г. — Skareby/Комисия
 (Дело F-95/09)
 2010/C 24/155
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Carina Skareby (Leuven, Белгия) (представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на производството
 Жалба, подадена срещу решението на Комисията, с което се отхвърля искането на жалбоподателката за образуване на административно разследване за установяване на психологическия тормоз, на който твърди, че е била жертва
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателката иска от Съда:
 —
 да обяви жалбата ѝ за допустима;
 —
 да отмени решението на Комисията от 4 март 2009 г. и доколкото е необходимо — решението за отхвърляне на жалбата;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/18
 Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Versalis и Eni/Комисия
 (Дело T-103/08) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на хлоропренов каучук - Решение, с което се констатира нарушеше на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Вменяване на отговорност за неправомерно поведение - Задължение за мотивиране - Право на защита - Доказване на участието в картела - Едно-единствено продължавано нарушение - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Повторност на нарушението - Възпиращ ефект - Смекчаващи обстоятелства - Максимална граница от 10 % от оборота - Сътрудничество - Известие относно сътрудничеството от 2002 г. - Равно третиране - Пропорционалност)
 2013/C 38/28
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA (Бриндизи, Италия) и Eni SpA (Рим, Италия) (представители: първоначално M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Ruotolo, V. Larocca и D. Durante, впоследствие M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Larocca и D. Durante, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и V. Bottka)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. във връзка с процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело СOMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук), в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена с обжалваното решение на жалбоподателите при условията на солидарна отговорност
 Диспозитив
 1.
 Определя размера на глобата, наложена на Eni SpA и на Versalis SpA при условията на солидарна отговорност за нарушението, констатирано в член 1, буква г) от Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. във връзка с процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело СOMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук), на 106 200 000 EUR.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Eni и Versalis ще понесат четири пети от направените от тях съдебни разноски, както и четири пети от съдебните разноски на Европейската комисия. Европейската комисия ще понесе една пета от направените от нея съдебни разноски, както и една пета от съдебните разноски на Eni и на Versalis.
 (1) ОВ C 92, 12.4.2008 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/3
 Полагане на клетва от новите членове на Първоинстанционния съд
 (2007/C 269/06)
 След като бяха назначени за съдии в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 1 септември 2007 г. до 31 август 2013 г. с решения на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 25 април 2007 г. (1) и от 23 май 2007 г. (2), г-н Dittrich, г-н Soldevila Fragoso и г-н Truchot положиха клетва пред Съда на Европейските общности на 17 септември 2007 г.
 След като бе назначен за съдия в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 17 септември 2007 г. до 31 август 2010 г. с решение на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 25 април 2007 г. (3), г-н Frimodt Nielsen положи клетва пред Съда на Европейските общности на 17 септември 2007 г.
 (1) OВ L 114, 1.5.2007 г., стp. 27.
 (2) OВ L 139, 31.5.2007 г., стp. 32.
 (3) OВ L 114, 1.5.2007 г., стp. 26.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/27
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 23 декември 2008 г. — AES-Tisza/Комисия
 (Дело T-468/08 R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение на Комисията, с което се обявява за несъвместима с общия пазар помощта, предоставена от Република Унгария на някои производители на електрическа енергия под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
 (2009/C 55/51)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: AES-Tisza Erőmű kft (AES-Tisza kft) (Tiszaújváros, Унгария) (представители: T. Ottervanger и E. Henny, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn, N. Khan и K. Talabér-Ritz)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на член 1 от Решение C(2008) 2223 окончателен на Комисията от 4 юни 2008 г. относно държавна помощ, предоставена от Република Унгария под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 25.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/20
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 7 май 2010 година
 по Дело E-8/09
 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Република Исландия
 (Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО за сближаване законодателствата на държавите-членки относно асансьорите — Неприсъствено решение)
 2010/C 320/09
 По Дело E-8/09 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Република Исландия — искане за постановяване, че с неприемането в установения срок на мерките, необходими за прилагане на акта, посочен в точка 5 на глава III от приложение II към Споразумението за ЕИП, т.е. Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО за сближаване законодателствата на държавите-членки относно асансьорите, адаптирана към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, или с неуведомяването в установения срок на Надзорния орган на ЕАСТ за тези мерки, Република Исландия не е изпълнила своите задължения по същия акт и по член 7 от Споразумението за ЕИП. Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson (съдия-докладчик) и Henrik Bull, съдии, излезе с решение на 7 май 2010 г., чийто диспозитив постановява:
 С настоящото Съдът:
 1.
 постановява, че с неприемането в установения срок на мерките, необходими за прилагане на Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО за сближаване законодателствата на държавите-членки относно асансьорите, адаптирана към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Република Исландия не е изпълнила своите задължения по директивата и по член 7 от Споразумението за ЕИП;
 2.
 нарежда на Република Исландия да поеме разходите по съдебното производство.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/9
 Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Okresný súd vo Svidníku — Словакия) — Pohotovosť s.r.o./Miroslav Vašuta
 (Дело C-470/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Договор за потребителски кредит - Неравноправни клаузи - Директива 93/13/ЕИО - Принудително изпълнение на арбитражно решение - Искане за встъпване в изпълнително производство - Сдружение за защита на потребителите - Национално законодателство, което не допуска такова встъпване - Процесуална автономия на държавите членки))
 2014/C 112/10
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Okresný súd vo Svidníku
 Страни в главното производство
 Ищец: Pohotovosť s.r.o.
 Ответник: Miroslav Vašuta
 в присъствието на: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS
 Предмет
 Преюдициално запитване — Okresný súd vo Svidníku — Тълкуване на член 6, параграф 1 и на член 8 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273), както и на членове 38 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Договор за потребителски кредит — Принудително изпълнение на арбитражно решение — Искане за встъпване в изпълнителното производство на сдружение за защита на правата на потребителите — Национално законодателство, което не предвижда възможност за встъпване на трети лица — Възможност за националната юрисдикция да допусне такова встъпване
 Диспозитив
 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, и по-специално член 6, параграф 1, член 7, параграф 1 и член 8, разглеждани във връзка с членове 38 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, изключваща възможността сдружение за защита на потребителите да встъпи в подкрепа на определен потребител в насочено срещу последния производство по изпълнение на окончателно арбитражно решение.
 (1) ОВ C 46, 16.2.2013 г.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/27
 Решение на Общия съд от 30 април 2013 г. — Boehringer Ingelheim International/СХВП (RELY-ABLE)
 (Дело T-640/11) (1)
 (Марка на Общността - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „RELY-ABLE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Съображение, изложено за изчерпателност)
 2013/C 171/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Германия) (представители: V. von Bomhard, A. Renck и C. Steudtner, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 септември 2011 г. (преписка R 756/2011-4) относно международната регистрация, посочваща Европейската общност, на словния знак „RELY-ABLE“
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Boehringer Ingelheim International GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 58, 25.2.2012 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/17
 Решение на Съда (осми състав) от 20 юни 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-635/11) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/56/ЕО - Презгранични сливания на капиталови дружества - Член 16, параграф 2, букви а) и б) - Дружество, формирано в резултат на презгранично сливане - Работници или служители, заети в държавата членка, в която е седалището на дружеството, или в други държави членки - Право на участие - Липса на идентичност на правата)
 2013/C 225/28
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren и M. van Beek)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.S. Schillemans и C. Wissels)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите мерки за съобразяване с член 16, параграф 2, буква б) от Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на [капиталови] дружества [...] (ОВ L 310, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г. глава 17, том 2, стр. 107) — Участие на работниците или служителите в управлението
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се гарантира, че намиращите се в други държави членки работници или служители в предприятия на дружество, формирано в резултат на презгранично сливане и със седалище съгласно устройствения му акт в Нидерландия, имат същите права на участие в управлението като намиращите се в Нидерландия работници или служители, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 16, параграф 2, буква б) от Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на [капиталови] дружества [...].
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 58, 25.2.2012 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/46
 Определение на Първоинстанционния съд от 3 декември 2008 г. — RSA Security Ireland/Комисия
 (Дело T-227/06) (1)
 (Жалба за отмяна - Обща митническа тарифа - Класиране в Комбинираната номенклатура - Лице, което не е лично засегнато - Недопустимост)
 (2009/C 44/80)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: RSA Security Ireland Ltd (Shannon, Ирландия) (представители: B. Conway, barrister, и S. Daly, solicitor)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и J. Hottiaux)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 888/2006 на Комисията от 16 юни 2006 година относно класиране на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 165, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 20, стр. 136).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда RSA Security Ireland да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 249, 14.10.2006 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/9
 Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
 (Дело C-432/08 P) (1)
 (Обжалване - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Поемане на медицинските разходи - Мълчалив отказ на искането за пълното възстановяване на направените от жалбоподателя медицински разходи - Жалба, отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
 2010/C 134/15
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, A. dal Ferro, avvocato)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 юли 2008 година по дело Marcuccio/Комисия (съединени дела T-296/05 и T-408/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустимо искането за отмяна на две решения на Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема на Европейските общности за мълчалив отказ да се поемат на 100 % някои направени от жалбоподателя медицински разходи, както и искане да се осъди Комисията да изплати в полза на жалбоподателя стойността на някои медицински разходи
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски по обжалването.
 (1) ОВ C 313, 06.12.2008г.


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/7
 Преюдициално запитване от Krajowa Izba Odwoławcza (Полша), постъпило на 14 август 2014 г. — Esaprojekt Sp. z o.o./Województwo Łódzkie
 (Дело C-387/14)
 (2014/C 431/13)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Krajowa Izba Odwoławcza
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Esaprojekt sp. z o.o.
 Ответник: Województwo Łódzkie
 Преюдициални въпроси
 1)
 Член 51 от Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (наричана по-нататък „Директива 2004/18“) във връзка със закрепените в член 2 от същата принципи за равно и недискриминационно третиране на икономическите оператори и за прозрачност допуска ли при поясняването или допълването на документите икономическият оператор да посочи осъществени поръчки (тоест извършени доставки), които са различни от посочените в приложения към офертата списък на доставките, и конкретно може ли да посочи поръчки, осъществени от друго лице, ако не е споменал в офертата си, че ще използва ресурсите на това лице?
 2)
 В светлината на решение на Съда от 10 октомври 2013 г. по дело Manova, C-336/12, от което следва, че „принципът на равно третиране трябва да се тълкува в смисъл, че допуска възможността възлагащият орган да изисква от кандидата след изтичане на определения за подаване на заявленията за участие срок в процедура по възлагане на обществена поръчка да му бъдат представени документи, удостоверяващи положението на кандидата, като публикувани годишни финансови отчети, чието съществуване преди изтичането на определения за представяне на заявленията за участие срок обективно може да се провери, доколкото представянето на тези документи не се е изисквало изрично в обявата за съответната обществена поръчка като условие, без изпълнението на което кандидатът е нямало да бъде допуснат до участие“, трябва ли член 51 от Директива 2004/18 да се тълкува в смисъл, че допълване на документите е допустимо единствено когато става дума за документи, за които обективно може да се установи, че са съществували преди изтичането на срока за подаване на оферти или заявления за участие в процедурата, или следва да се приеме, че Съдът е посочил само една от възможностите, докато всъщност допълване на документите е допустимо и в други случаи, например при подаване на допълнителни документи, които не са съществували преди изтичането на посочения срок, но които обективно могат да удостоверят изпълнението на съответното условие за участие?
 3)
 Ако отговорът на втория въпрос е, че допълване е допустимо и когато става дума за документи, различни от посочените в решение Manova, C-336/12, допустимо ли е допълнително представяните документи да са изготвени от икономическия оператор, от подизпълнители или от други лица, на чиито възможности се позовава операторът, при положение че те не са били споменати в офертата?
 4)
 Член 44 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 и във връзка със закрепения в член 2 от нея принцип за равно третиране на икономическите оператори допуска ли позоваване на ресурсите на друго лице по смисъла на член 48, параграф 3 така, че да се стига до обединяване на компетентността и опита на две лица, които поотделно не притежават изискваните от възлагащия орган компетентност и опит, при положение че този опит е неделим (условието за участие в процедурата трябва да бъде изпълнено от икономическия оператор изцяло) и изпълнението на поръчката е неделимо (представлява едно цяло)?
 5)
 Член 44 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 и във връзка със закрепения в член 2 от нея принцип за равно третиране на икономическите оператори допуска ли позоваване на опита на група икономически оператори така, че операторът, който е осъществил поръчката като член на група оператори, да може да се позовава на изпълнената от групата поръчка независимо какво е било участието му в изпълнението ѝ, или допуска операторът да се позовава единствено на собствения си, реално придобит опит от изпълнението на онази част от поръчката, за която е отговарял в рамките на групата?
 6)
 Може ли член 45, параграф 2, буква ж) от Директива 2004/18, който гласи, че от участие в процедурата може да бъде изключен всеки икономически оператор, ако е виновен за сериозно по своя характер даване на невярна информация или не е предоставил изискваната информация, да се тълкува в смисъл, че от участие в процедурата се изключва операторът, който е представил невярна информация, която влияе или може да повлияе на изхода на процедурата, като се приеме, че виновно представяне на невярна информация съставлява самото представяне пред възлагащия орган на информация, която не отговаря на фактите и която оказва влияние на решението на възлагащия орган по въпроса за изключването на оператора (и отхвърлянето на офертата му), независимо дали операторът е извършил това умишлено и целенасочено, или е действал без умисъл, при условията на самонадеяност, небрежност или неполагане на дължимата грижа? Следва ли за „виновен за сериозно по своя характер даване на невярна информация или [непредоставяне] на изискваната информация“ да се смята само икономическият оператор, който е представил невярна информация (която не отговаря на фактите), или за такъв следва да се приеме и операторът, който е представил на практика вярна информация, но по такъв начин, че у възлагащия орган се е създало убеждението, че този оператор отговаря на определените от него изисквания, въпреки че всъщност не е така?
 7)
 Член 44 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 и във връзка със закрепения в член 2 от нея принцип за равно третиране на икономическите оператори допуска ли икономическият оператор да се позовава на своя опит, като посочва два или повече договора общо като една поръчка, въпреки че нито в обявлението, нито в спецификацията възлагащият орган е предвидил подобна възможност?
 (1) ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/34
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 април 2007 г. — Deloitte Buisness Advisory/Комисия
 (Дело T-195/05) (1)
 („Обществени поръчки за услуги - Покана за участие в търг относно дейности по оценяване на програми и относно други дейности в областта на общественото здраве - Отхвърляне на оферта - Конфликт на интереси“)
 (2007/C 96/70)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Deloitte Buisness Advisory NV (Брюксел, Белгия) (представители: D. Van Heuven, S. Ronse и S. Logie, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и E. Manhaeve)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на решението на Комисията за отхвърляне на офертата на Euphet по обществена поръчка с наименование „Рамков договор относно оценяване на политическите области на действие на [генерална дирекция „Здравеопазване и защита на потребителите“], лот No 1 (обществено здраве) — покана за участие в търг SANCO/2004/01/041 “и, от друга страна, на решението на Комисията за възлагане на въпросната поръчка на трето лице.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Осъжда ищеца Deloitte Business Advisory NV да заплати разноските, включително и тези по обезпечителното производство
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/55
 Жалба, подадена на 1 декември 2008 г. — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex)
 (Дело T-534/08)
 (2009/C 44/96)
 Език на жалбата: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Granuband BV (Амстердам, Холандия) (представител: M. Ellens, advocaat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft (Букурещ, Унгария)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на СХВП от 15 септември 2008 г., изпратено на 24 септември 2008 г., или да се промени поради нарушение на член 52, параграф 1 във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 40/94 и
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка GRANUFLEX за стоки от класове 17, 19 и 27 — Марка на Общността No 943118
 Притежател на марката на Общността: Granuband BV
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft.
 Право върху марката или знака на страната, която иска обявяване на недействителността: Търговско наименование GRANUFLEX за стоки и услуги от класове 17, 19, 27 и 37
 Решение на отдела по заличаването: Обявява марката на Общността за недействителна
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата на жалбоподателя
 Изложени правни основания: Нарушение на член 52, параграф 1, буква в) във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент No 40/94.


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/11
 Жалба, подадена на 8 януари 2009 г. от Gerasimos Potamianos срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 15 октомври 2008 г. по дело T-160/04, Potamianos/Комисия
 (Дело C-4/09 P)
 (2009/C 82/21)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Gerasimos Potamianos (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло решението на Първоинстанционния съд (седми състав), постановено на 15 октомври 2008 г. по дело T-160/04, (Potamianos/Комисия), с което Първоинстанционният съд отхвърля всички искания от жалбата от 26 април 2004 г., подадена срещу решението на органа, оправомощен да сключва договори (ООСД), да не продължи договора на жалбоподателя като срочно нает служител,
 —
 да се отмени решението на ООСД за неподновяване на договора на жалбоподателя като срочно нает служител;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в производствата пред двете съдебни инстанции
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят формулира четири твърдения за нарушение.
 Съгласно първото твърдение за нарушение тълкуването на Първоинстанционния съд, че неподновяването на договора му като срочно нает служител се основава на причини, свързани с интереса на службата, било неправилно. Всъщност ръководителите на жалбоподателя многократно искали продължаване на неговия договор. Обективни, относими и съгласувани доказателства позволявали да се установи, че напротив, прилагането на правилото за ненатрупване, определящо на шест години максималната продължителност на срочно наемане на служител, представлявало единственото основание на разглежданото решение за неподновяване.
 Като второ твърдение за нарушение жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че не бил изготвил формуляр за кандидатстване за съответната длъжност, въпреки че своевременно бил поискал продължаване на своя договор и няколко пъти напомнял за искането си, дори след публикуването на обявлението за свободна длъжност.
 В третото си твърдение за нарушение жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е заключил, че липсва злоупотреба с власт от страна на ООСД. Декларираната цел на ползването на услугите на срочно нает персонал всъщност била да се намали броят на свободните длъжности в Комисията, и по-специално да се намали недостигът на успели кандидати от конкурс.
 Последната цел впрочем по никакъв начин не се постигала чрез отказа за продължаване на договора на жалбоподателя вследствие прилагането на правилото за ненатрупване, тъй като неговата длъжност била обявена преди каквото и да е публикуване на списъците от конкурса. Освен това друг срочно нает служител бил назначен за продължителен срок на тази длъжност, докато договорите на всички останали срочно наети служители, назначени за кратък срок в същата дирекция, били продължени служебно, без предварително обявяване на техните длъжности.
 На последно място, принципът на равенство бил нарушен, тъй като договорите на всички останали срочно наети служители, които били в сходно положение, като се изключи тяхното старшинство, били продължени без обявяване на длъжностите им, за разлика от възприетия в неговия случай подход. В този контекст тежестта на доказване била погрешно обърната в хода на производството пред Първоинстанционния съд, тъй като не жалбоподателят, а ответникът бил длъжен да докаже спазването на установените от самия него правила.