text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/9
 Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lithuania) на 17 декември 2013 г. — VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ и Nemaniūnas
 (Дело C-671/13)
 (2014/C 71/16)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ и Virgilijus Vidutis Nemaniūnas
 Други страни по делото: Vitoldas Guliavičius и банка „Snoras“, акционерно дружество в производство по несъстоятелност
 Преюдициални въпроси
 1.
 Разпоредбите на член 7, параграф 2 и на приложение I, точка 12 от Директива 94/19 (1), разглеждани във връзка една с друга, следва ли да се разбират и тълкуват в смисъл, че изключването от държава членка на възможността за ползване на гаранция от вложителите в кредитна институция, притежаващи емитирани от същата институция дългови ценни книжа (депозитни сертификати), е приложимо единствено в случаите когато депозитните сертификати разкриват (притежават) всички характеристики на финансов инструмент по смисъла на Директива 2004/39 (2) (предвид също и на други актове на Съюза, като например Регламент No 25/2009 на Европейската централна банка), търгуем на вторичния пазар?
 2.
 Ако съответната държава членка избере да транспонира Директиви 94/19 и 97/9 (3) в националното си право така, че схемите за защита на вложителите и на инвеститорите да са уредени в един и същ законодателен акт (един и същ закон), разпоредбите на член 7, параграф 2 и на приложение I, точка 12 от Директива 94/19, разглеждани във връзка една с друга, както и разпоредбите на член 2, параграф 2 от Директива 97/9 следва ли с оглед на член 2, параграф 3 от Директива 97/9 да се разбират и тълкуват в смисъл, че титулярите на депозитни сертификати и на облигации не могат да не бъдат обхванати от нито една от схемите за защита (гарантиране) за целите на посочените директиви?
 3.
 С оглед на факта, че съгласно националната правна уредба нито една от възможните схеми за защита, предвидени в Директиви 94/19 и 97/9, не е приложима спрямо титулярите на депозитни сертификати и на облигации, емитирани от кредитна институция:
 а)
 разпоредбите на член 3, параграф 1, член 7, параграф 1 (изменен с Директива 2009/14) и член 10, параграф 1 от Директива 94/19, разглеждани във връзка една с друга, както и разпоредбите на член 1, параграф 1 от същата директива, в който се дава определение на понятието „депозит“, в достатъчна степен ли са ясни, точни, безусловни и пораждащи субективни права, за да могат частноправните субекти да се позовават на тях пред националните съдилища в подкрепа на претенциите си за обезщетение от създадения от държавата и отговарящ за изплащането на такива обезщетения гаранционен орган?
 б)
 член 2, параграф 2 и член 4, параграф 1 от Директива 97/9 в достатъчна степен ли са ясни, точни, безусловни и пораждащи субективни права, за да могат частноправните субекти да се позовават на тях пред националните съдилища в подкрепа на претенциите си за обезщетение срещу създадения от държавата и отговарящ за изплащането на такива обезщетения гаранционен орган?
 в)
 при утвърдителен отговор на посочените по-горе (в букви a) и б) въпроси коя от двете възможни схеми за защита следва да избере да приложи националният съд, когато се произнася по спор между частноправен субект и кредитна институция, в който е встъпил създаденият от държавата гаранционен орган, отговарящ за управлението на схемите за защита на вложителите и на инвеститорите?
 4.
 Разпоредбите на член 2, параграф 2 и член 4, параграф 2 от Директива 97/9 (във връзка с приложение I към посочената директива) следва ли да се разбират и тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която схемата за обезщетение на инвеститорите не е приложима спрямо онези от тях, които притежават дългови ценни книжа, емитирани от кредитна институция, поради типа на финансовите инструменти (дългови ценни книжа) и предвид факта, че застрахованото лице (кредитната институция) не е прехвърлила, нито използвала паричните средства или ценните книжа на инвеститорите без тяхно съгласие? Фактът, че емитентът — кредитната институция, емитирала дълговите ценни книжа, е същевременно и попечител на тези финансови инструменти (посредник) и че инвестираните парични средства не са отделени от останалите средства, с които разполага кредитната институция, от значение ли е за тълкуването на горепосочените по-горе разпоредби от Директива 97/9 с оглед защитата на инвеститорите?
 (1) Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити (ОВ L 135, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 163)
 (2) Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, p. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247)
 (3) Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 март 1997 година относно схемите за обезщетение на инвеститорите (ОВ L 84, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 222)


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/4
 Решение на Съда (трети състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS)/Ypourgos Anaptyxis, Antagonistikotitas kai Naftilias, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados
 (Дело C-555/11) (1)
 (Директива 2002/92/ЕО - Застрахователно посредничество - Изключване на дейностите, упражнявани от застрахователно предприятие или от заето в него лице, действащо на негова отговорност - Възможност за посоченото заето лице да осъществява спорадично дейности по застрахователно посредничество - Професионални изисквания)
 2013/C 367/05
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS)
 Ответници: Ypourgos Anaptyxis, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados
 Предмет
 Преюдициално запитване — Symboulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 2, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 година относно застрахователното посредничество — Понятие „застрахователно посредничество“ — Изключване на дейностите, упражнявани от застрахователно предприятие или от заето лице на застрахователно предприятие, действащо на отговорност на застрахователното предприятие — Обхват
 Диспозитив
 Разпоредбите на член 2, точка 3, втора алинея във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 година относно застрахователното посредничество трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат заето в застрахователно предприятие лице, което не разполага с предвидените в последната разпоредба квалификации, да упражнява — спорадично и не в рамките на основното си професионално занятие — дейности по застрахователно посредничество, когато това заето лице не действа като подчинено на съответното предприятие, но последното все пак упражнява надзор върху неговите действия.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/11
 Иск, предявен на 26 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-524/07)
 (2008/C 37/14)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Schima)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 Република Австрия е нарушила задълженията си по членове 28 и 30 ЕО, като по принцип не предоставя регистрация на внесените употребявани превозни средства, регистрирани в други държави-членки, но не отговарящи на определени австрийски разпоредби относно отработените газове и шума, въпреки че равностойни на тях в техническо отношение, регистрирани вече в страната превозни средства са освободени от тези изисквания при нова регистрация.
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно член 28 ЕО количествените ограничения върху вноса и всички мерки, имащи равностоен ефект се забраняват между държавите-членки. При това всяка нормативна уредба или мярка на държава-членка, които могат да попречат пряко или непряко, фактически или потенциално на вътреобщностната търговия, представляват мярка с равностоен ефект, както и количествено ограничение.
 Според разпоредбите на австрийския Kraftfahrgesetz [Закон за движението по пътищата] по принцип не се предоставя регистрация на внесени употребявани превозни средства, регистрирани в други държави-членки, които не отговарят на определени австрийски разпоредби относно отработените газове и шума, въпреки че равностойни на тях в техническо отношение, регистрирани вече в страната превозни средства са освободени от тези изисквания при нова регистрация. По този начин Република Австрия е нарушила задълженията си по членове 28 и 30 ЕО.
 Национална правна уредба, която подчинява първата регистрация в страната на регистрирани преди това в друга държава-членка превозни средства на спазването на определени пределни стойности за шума и отработените газове, може да възпрепятства вътреобщностната търговия. Освен това, ограничението на търговията дискриминира чуждестранните стоки, тъй като по-строгите пределни стойности не трябва да бъдат изпълнени от местните превозни средства, които при смяна на притежателя следва отново да се регистрират. Австрийските разпоредби на предвиждат също така изваждане от движение на регистрирани превозни средства, когато те не отговарят на изискванията относно стойностите за отработени газове и шум, които се прилагат при единичното одобрение на внесено превозно средство.
 Приложимостта на разпоредбите на Договора за свободно движение на стоките в конкретния случай не се изключва от други особени разпоредби. На първо място, разпоредбите на Директива 93/59/ЕИО и на Директива 92/97/ЕИО, които установяват определени норми за емисии и стойности на шума и към които разпоредби препраща австрийското право във връзка с пределно допустимите стойности, които трябва да се спазят, не се прилага спрямо превозни средства, които вече са били въведени в експлоатация в държава-членка преди определен в директивата период. На второ място, не може да се прави позоваване на точка 1 от Приложение II към Споразумението за ЕИП, за да се преценят факти и обстоятелства, които се уреждат изключително от общностното право, какъвто е вносът на моторно превозно средство от друга държава-членка в Австрия към момент, когато както Австрия, така и другата държава-членка принадлежат към Общността.
 Ограничения върху вътреобщностното движение на стоки могат да се обосноват с изрично посочените в член 30 ЕО или други съображения от обществен интерес. При това, тази правна уредба трябва да е подходяща, необходима и съразмерна, ограниченията не могат да представляват нито средство за произволна дискриминация нито прикрито ограничение на търговията между държавите-членки.
 За посочените ограничения върху търговията обаче липсва такова обосноваване. Не е възможно да се посочат съображения за защита на здравето или околната среда, поради това че се отказва регистрация на внесени превозни средства, докато новата регистрация на употребявани превозни средства, които разполагат вече с национална регистрация, не се отказва въз основа на Употребявани превозни средства тези съображения. Освен това, според Комисията разполага с по-малко ограничителни мерки, за да се осигури преходът към превозни средства с по-благоприятни на норми на емисиите и стойности на шума. Осъществяването на целите за защита на здравето и околната среда изключително за сметка на внесените превозни средства не съответства на принципите на свободното движение на стоки.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/76
 Жалба, подадена на 4 септември 2009 г. — ICO Satellite/Комисия
 (Дело T-350/09)
 2009/C 267/137
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ICO Satellite Ltd (Slough, Обединено кралство) (представител: S. Tupper, Solicitor)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да постанови, че Решение No 2009/449/ЕО от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) е недвалидно в съответствие с разпоредбите на член 230 ЕО и член 231 ЕО;
 —
 да осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящата жалба, както и да наложи всяка друга санкция, която Първоинстанционният съд счете за подходяща
 Правни основания и основни доводи
 Със своята жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение No 2009/449/ЕО на Комисията от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (1).
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение го лишава от правата на собственост, законосъобразно предоставени му от международното право. По-нататък жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като Комисията:
 а)
 е дискриминирала жалбоподателя като е привлякла бившия президент на Inmarsat Ventures Limited Council („Inmarsat“) в процеса на вземане на решение, като така е допуснала съществени процесуални нарушения и не е спазила принципа на равно третиране; и
 б)
 е действала необосновано, като е избрала Inmarsat and Solaris Mobile Limited, а не жалбоподателя, когато за последния се твърди, че обективно е в по-добро положение да предоставя МСУ.
 Жалбоподателят твърди, че като е приел обжалваното решение ответникът е действал по непропорционален начин, който е дискриминационен и е в противовес на оправданите правни очаквания на жалбоподателя. Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава и правото му да ползва необезпокоявано собствеността си, защитено с член 1 от Протокол No 1 на Европейската конвенция за правата на човека и международното право (ЕКПЧ), както и правото да ползва гражданските си права, в това число правото си на собственост и други сходни права на собственост и правото на справедливо и публично гледане на неговото дело, предвидено в член 6 от ЕКПЧ.
 (1) 2009/449/ЕО: Решение No 2009/449/ЕО на Комисията от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (нотифицирано под номер C(2009) 3746) (ОВ 2009 L 149, стp. 65).


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/4
 Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление/Европейска комисия
 (Дело C-447/11 P) (1)
 (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Изчисляване на глобата - Продължителност на нарушението - Погасителна давност - Смекчаващи обстоятелства)
 2014/C 45/07
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление (представители: C. Biscaretti di Ruffia и E. Gambaro, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L Malferrari, R. Striani и B. Gencarelli)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г. по дело Caffaro/Комисия (T-192/06), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение С(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото с това решение Комисията налага глоба на жалбоподателя и на SNIA SpA при условията на солидарна отговорност, или за намаляване на размера на посочена глоба — Глоби — Равно третиране — Погасителна давност — Задължение за мотивиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление, да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/31
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7 юли 2011 г. — Galvan/Комисия
 (Дело F-19/11)
 (Публична служба - Лице, което иска да му се признае качеството на длъжностно лице или служител на Европейския съюз - Иск - Явна недопустимост - Неспазване на досъдебната процедура)
 2012/C 138/69
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Mario Galvan (Besano, Италия) (представител: адв. S. Costantino)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на делото
 Искане да се признае на ищеца статут на служител на Европейския съюз
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като явно недопустим.
 2.
 Г-н Galvan понася направените от него съдебни разноски.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/25
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 февруари 2014 г. — Armani/Комисия
 (Дело F-65/12) (1)
 (Публична служба - Възнаграждение - Семейни надбавки - Право на ползване на надбавки за дете на издръжка - Дете на издръжка - Дете на съпругата на жалбоподателя)
 2014/C 85/41
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Armani (Брюксел, Белгия) (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и V. Joris)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията да не предостави на жалбоподателя семейни надбавки за сина на неговата съпруга, роден от предходен брак
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението от 17 август 2011 г., с което Европейската комисия отказва да признае на г-н Armani правото на надбавки за дете на издръжка за детето на неговата съпруга.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея, както и от г-н Armani съдебни разноски.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г., стр. 34.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/39
 Решение на Общия съд от 7 декември 2012 г. — A. Loacker/СХВП — Editrice Quadratum (QUADRATUM)
 (Дело T-42/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „QUADRATUM“ - По-ранна словна марка на Общността „LOACKER QUADRATINI“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009) - Член 74 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 76 от Регламент No 207/2009)
 2013/C 26/74
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: A. Loacker SpA (Auna di Sotto, Италия) (представители: V. Bilardo, C. Bacchini и M. Mazzitelli, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Sempio)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Editrice Quadratum SpA (Милано, Италия) (представители: P. Pezzoi, P. Perani и G. Ghisletti, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 октомври 2008 г. (дело No R 34/2008-1) относно производство по възражение между A. Loacker SpA и Editrice Quadratum SpA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда A. Loacker SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/27
 Жалба, подадена на 29 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-144/11)
 2012/C 65/53
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: I. Ruiz Garcia, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на производството
 Отмяната на решението да не се допусне жалбоподателя до изпитите за подбор на кандидати след публикуването на поправка на обявлението за конкурс, с която се отменя елиминаторната оценка за тест г), състоящ се в преценка на ситуация
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение EPSO/R/17/11 и решението, с което се отхвърля кандидатурата на жалбоподателя в приложение на поправката;
 —
 да се покани жалбоподателя на втората фаза на конкурс EPSO/AST/111/10;
 —
 да се присъди на жалбоподателя сумата от 10 400 EUR като обезщетение;
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/4
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 24 февруари 2012 г. — Eurofit SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
 (Дело C-99/12)
 2012/C 138/07
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Ищец: Eurofit SA
 Ответник: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
 Преюдициален въпрос
 Може ли да се смята, че е налице форс мажор по смисъла на Регламент No 3665/87 (1) относно определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ за земеделски продукти, когато компетентните органи се въздържат да дадат поискани сведения или съзнателно съобщават неверни сведения на стопански субект, като създават у него грешна представа за доверието, което може да има на съдоговорител, по отношение на който съществуват съмнения, че върши измами?
 (1) Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата на възстановявания при износа на селскостопански продукти (ОВ L 351, стр. 1).


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/48
 Жалба, подадена на 21 април 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-59/15)
 (2015/C 213/77)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се отказва изплащането на исканото от жалбоподателя обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение вследствие на прекратяването на последното, както и присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се разпореди изплащането на исканото обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение, ведно с лихвите, изчислени считано от 26 март 2014 г., когато е трябвало да се изплати въпросното обезщетение, въз основа на лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, който се прилага за съответния период, увеличен с два пункта;
 —
 да се присъди обезщетение за причинените на жалбоподателя вреди, чиито размер е възможно да бъде увеличен или намален в хода на производството и които са изчислени на 4 275,80 EUR, ведно с лихвите, изчислени считано от датата на подаване на жалбата по административен ред (а именно 16 септември 2014 г.) въз основа на лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, който се прилага за съответния период, увеличен с два пункта;
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/27
 Решение на Общия съд от 12 октомври 2011 г. — Dimos Peramatos/Комисия
 (Дело T-312/07) (1)
 (Финансова помощ, предоставена за проект в областта на околната среда - LIFE - Решение за частично възстановяване на изплатените суми - Определяне на поетите от бенефициера задължения по финансирания проект - Оправдани правни очаквания - Задължение за мотивиране)
 2011/C 347/40
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Dimos Peramatos (Перама, Гърция) (представители: G. Gerapetritis и P. Petropoulos)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande и A.-M. Rouchaud-Joët, подпомагани от A. Somou)
 Предмет
 Жалба за отмяна или, при условията на евентуалност, изменение на Решение E(2005) 5361 на Комисията от 7 декември 2005 г. относно дебитно известие No 3240504536, изпратено на Dimos Peramatos (община Перама) за събиране на финансовата помощ, платена от Комисията като част от субсидията, отпусната на Dimos Peramatos с Решение C(97)/1997/29 окончателен на Комисията от 17 юли 1997 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Dimos Peramatos понася направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия, включително съдебните разноски по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/43
 Решение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Monoscoop/СХВП (SUDOKU SAMURAI BINGO)
 (Дело T-564/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността SUDOKU SAMURAI BINGO - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 113/68
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Monoscoop BV (Alkmaar, Нидерландия) (представител: A. Canela Giménez, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 30 септември 2008 г. (преписка R 816/2008-2), относно заявка за регистрация на словния знак SUDOKU SAMURAI BINGO като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Monoscoop BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/26
 Жалба, подадена на 7 май 2014 г. — mobile.international/СХВП — Rezon (mobile.de)
 (Дело T-322/14)
 2014/C 235/36
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: mobile.international GmbH (Клайнмахнов, Германия) (представител: T. Lührig, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Резон ООД (София, България)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 февруари 2014 г. (преписка R 951/2013-1),
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Съдържащата словните елементи „mobile.de“ фигуративна марка за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38 и 42 — Марка на Общността No 8 838 609
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Резон ООД
 Основание на искането за обявяване на недействителност: Съдържащата словния елемент „mobile“ национална фигуративна марка за услуги от класове 35, 39 и 42
 Решение на отдела по отмяна: Отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата и връща преписката на отдела по отмяна.
 Изложени правни основания:
 —
 Нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент No 207/2009 във връзка с правило 22, параграф 2 от Регламент No 2868/95,
 —
 Нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 15, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент No 207/2009 във връзка с правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент No 2868/95,
 —
 Нарушение на член 78, параграф 1, буква е) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на възражението за злоупотреба с право във връзка с член 56, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 и член 54, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 64, параграф 1 от Регламент No 207/2009.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/22
 Жалба, подадена на 20 януари 2012 г. — PT Musim Mas/Съвет
 (Дело T-26/12)
 2012/C 80/38
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Индонезия) (представител: D. Luff, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1138/2011 на Съвета от 8 ноември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия (ОВ L 293, стр. 1) (наричан по-нататък „обжалваният регламент“), в частта му, която се отнася до жалбоподателя;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от
 —
 това, че Общият съд е компетентен да разгледа членове 1 и 2 от обжалвания регламент и тяхната съвместимост с Регламент (ЕО) No 1225/2009 от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-нататък „базовия регламент“) и с общите принципи на европейското право.
 2.
 Второто правно основание е изведено от
 —
 това, че Съветът нарушил член 20, параграф 10, буква и) от базовия регламент, доколкото:
 а)
 допуснал явна грешка в преценката на фактите и злоупотреба с власт като отрекъл наличието на „единен стопански субект“ между жалбоподателя и съответния му филиал за продажби в Сингапур. В хода на разследването Комисията нарочно не взела предвид изтъкнатите от жалбоподателя факти относно свързаните дружества;
 б)
 не представил достатъчно доказателства за това, че били изпълнени условията на член 2, параграф 10, буква и) от базовия регламент. Освен това той допуснал злоупотреба с власт и явна грешка в преценката на член 2, параграф 10, буква и) от базовия регламент, като се основал на неточни и неправилно тълкувани факти, за да докаже, че условията за прилагане на този член били изпълнени. Съветът не взел предвид факти, които жалбоподателят изложил на Комисията, били проверени от нея и не са били оспорени на нито един етап от процедурата по разследване.
 3.
 Третото правно основание е изведено от
 —
 това, че Съветът нарушил първо изречение от член 2, параграф 10 от базовия регламент, доколкото:
 а)
 той не направил обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. Той не доказал в достатъчна степен различията между факторите, които могат да повлияят на цените и на сравнимостта на цените. В разрез със съдебната практика Съветът не доказал, че при липсата на корекции за платени комисиони съществувало разминаване между нормалната стойност и експортната цена. Той не взел предвид информация и доказателства, представени в отговорите на жалбоподателя по въпросника и по време на неговите посещения за проверки, които доказват, че ICOF S извършвало и продажби на вътрешния пазар. Той не изложил достатъчни мотиви, за да обясни защо не е взел предвид тази информация и доказателства. По този начин Съветът допуснал явна грешка в преценката на фактите и злоупотреба с власт. Той не мотивирал в достатъчна степен необходимостта от корекция и това било проява на дискриминация спрямо жалбоподателя.
 б)
 той не избягнал дублиране на приспадането на печалбите от експортната цена. Той приспаднал първи хипотетичен марж от 5 % за печалбите на ICOF E на основание член 2, параграф 9 от базовия регламент и втори хипотетичен марж от 5 % за печалбите на ICOF S, като по този начин бил приспаднат непропорционално общ хипотетичен марж от 10 % за продажба в рамките на групата. Това очевидно е в разрез с фактите и с практиката за този тип търговски сделки. Комисията в качеството си на разследващ орган е трябвало да узнае за това. Следователно Съветът допуснал явна грешка в преценката на фактите относно печалбите в рамките на групата и извършеното от него прилагане на член 2, параграф 10 от базовия регламент е погрешно, дискриминационно и неразумно.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от
 —
 това, че с преценката си на положението на жалбоподателя Съветът нарушил принципа на добра администрация. Той не взел предвид информацията, доказателствата и доводите, представени на Комисията в хода на разследването. Вместо това Съветът се основал на официални фактури, платени комисиони и договори, извадени от техния контекст, за да увеличи изкуствено дъмпинговия марж на жалбоподателя. Комисията и Съветът е трябвало да проявят по-голяма грижа и да направят по-строг анализ, за да достигнат до своите заключения.
 5.
 Петото правно основание е изведено от
 —
 това, че обжалваният регламент бил приет в нарушение на принципите на равенство и на недопускане на дискриминация. Приложената от Съвета корекция на експортната цена на жалбоподателя довела до разминаване между експортната цена и нормалната стойност, тъй като била взета предвид единствено структурата и данъчната организация на дружеството на жалбоподателя. Освен това спрямо жалбоподателя било приложено двойно приспадане на хипотетичен марж на печалбата поради тази структура. И двете положения са дискриминационни за жалбоподателя в сравнение с други разследвани предприятия, понасящи подобни разходи, спрямо които не били направени корекции.
 (1) ОВ L 343, стр. 51 и Поправки в ОВ L 7, 12.1.2010 г., стр. 22 и в ОВ L 36, 10.2.2011 г., стр. 20.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/8
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Constanța (Румъния) на 12 март 2012 г. — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central (в интерес на своите членове — държавни служители със специален статут — полицаите от I.P.J. Tulcea)/ Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Tulcea
 (Дело C-134/12)
 2012/C 138/14
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Constanța
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central (в интерес на своите членове — държавни служители със специален статут — полицаите от I.P.J. Tulcea)
 Ответници: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Tulcea
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли разпоредбите на член 17, алинея 1, на член 20 и на член 21, алинея 1 от Хартата за основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че те не допускат намаляване на възнаграждението като въведеното от румънската държава със Закон No 118/2010 и със Закон No 285/2010?
 2.
 Следва ли разпоредбите на член 15, трета точка от Конвенцията за защита на правата на човека, въз основа на които румънското правителство е било длъжно да информира Генералния секретар на Съвета на Европа за намерението си да приеме мярката намаляване на възнаграждението и да уточни срока, предвиден за нейното прилагане, да се тълкуват в смисъл, че те са от естество да доведат до недействителност на Закон No 118/2010 и на Закон No 285/2010?


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/19
 Жалба, подадена на 18 август 2017 г. — Tong Myong/Съвет и Комисия
 (Дело T-564/17)
 (2017/C 338/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: So Tong Myong (Пионгианг, Корейска народнодемократична република) (представители: M. Lester и S. Midwinter, QC, T. Brentnall и A. Stevenson, Solicitors)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/993 на Комисията от 12 юни 2017 година за изменение на Регламент (ЕО) No 329/2007 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 149, 2017 г., стр. 67) и Решение (ОВППС) 2017/994 на Съвета от 12 юни 2017 година за изменение на Решение (ОВППС) 2016/849 относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 149, 2017 г., стр. 75) в частите, с които жалбоподателят е включен в списъка на лицата и субектите, които подлежат на ограничителни мерки,
 —
 да осъди ответниците да заплатят направените от него съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.
 1.
 Първото основание е, че ответниците не посочили подходящи или достатъчни основания за включване на жалбоподателя в списъка.
 2.
 Второто основание е, че ответниците явно неправилно приели, че в случая на жалбоподателя са изпълнени критериите за включване в оспорените актове; нямало фактически основания за това включване.
 3.
 Третото основание е, че ответниците злоупотребили с правомощията си, като попречили на упражняването на правото на жалбоподателя на ефективни правни средства за защита срещу включването му в списъка в съответствие с член 230 ДФЕС и/или нарушили правото на жалбоподателя на равно третиране.
 4.
 Четвъртото основание е че ответниците нарушили правото на защита на жалбоподателя, като не му предоставили доказателствата, на които са се основали, преди повторното му включване в списъка.
 5.
 Петото основание е, че ответниците нарушили правната уредба в областта на защитата на данните.
 6.
 Шестото основание е, че ответниците нарушили необосновано и непропорционално основните права на жалбоподателя, включително правото му на собственост, правото му да извършва стопанска дейност и доброто му име.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/18
 Определение на председателя на осми състав на Съда от 16 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Comercial Cluj — Румъния) — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan, Ioan Dan Câmpan
 (Дело C-571/11) (1)
 2013/C 108/39
 Език на производството: румънски
 Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/73
 Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. — Malta Cross Foundation International/СХВП — Malteser Hilfsdienst („Malta Cross International Foundation“)
 (Дело T-672/15)
 (2016/C 027/92)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Malta Cross Foundation International, Inc. (Hallandale Beach, САЩ) (представител: J. Pimenta, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Malteser Hilfsdienst e.V. (Кьолн, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Malta Cross International Foundation“ — заявка за регистрация No 7 252 554
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на големия апелативен състав на СХВП от 9 юли 2015 г. по преписка R 863/2011-G.
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП и встъпилата страна, в случай на встъпване, да заплатят разноските в производството по възражението и по обжалването.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на член 8, параграф 5 oт Регламент No 207/2009.


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/38
 Жалба, подадена на 25 октомври 2012 г. — Tridium/СХВП — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
 (Дело T-467/12)
 2013/C 9/70
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tridium, Inc. (Ричмънд, Съединени щати) (представител: M. Nentwig, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: q-bus Mediatektur GmbH (Берлин, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 август 2012 г. по преписка R 1943/2011-2, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SEDONA FRAMEWORK“ за стоки от клас 9 — заявка за марка на Общността No 9067372.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна фигуративна марка „~sedna“, регистрирана под No 934023 за стоки от клас 9.
 Решение на отдела по споровете: уважава изцяло възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/18
 Решение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — European Dynamics Belgium и др./ЕМА
 (Дело T-158/12) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на външни услуги в областта на софтуерните приложения - Решение за класиране на офертата на оферент на второ място за целите на договор с подизпълнители - Критерии за възлагане - Добавяне на критерий за възлагане, който не е предвиден в документацията за възлагане на договора - Оценяване на критерий за подбор във фазата на възлагането - Прозрачност)
 (2014/C 71/30)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция); и European Dynamics UK Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: V. Christianos, адвокат)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński и C. Maignen, подпомагани първоначално от H.-G. Kamann и E. Arsenidou, впоследствие от H.-G. Kamann и A. Dritsa, адвокати)
 Предмет
 От една страна, отмяна на Решение No EMA/67882/2012 на Европейската агенция по лекарствата от 31 януари 2012 г., прието във връзка с открита процедура за възлагане на обществена поръчка No EMA/2011/17/ICT за доставка на външни услуги в областта на софтуерните приложения, с което офертата на жалбоподателите е класирана на второ място във връзка с Партида No1 и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди и загуби
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai и European Dynamics UK Ltd да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г.


text:
 2.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 157/10
 Жалба, подадена на 19 март 2012 г. — FunFactory/СХВП (триизмерна марка във формата на вибратор)
 (Дело T-137/12)
 2012/C 157/17
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: FunFactory GmbH (Бремен, Германия) (представител: K.-D. Franzen, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация на вътрешния пазар (СХВП) от 19 януари 2012 г. (R 1436/2011-4);
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително и тези за производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка във формата на вибратор (заявка No 9 390 691) за стоки от клас 10
 Решение на отдела по споровете: отказва регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като марката има отличителен характер и не е описателна за стоките, за които се иска регистрация. Нарушение на задължението за мотивиране съгласно член 73, параграф 1 от Регламент No 207/2009 и на правото на изслушване.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/46
 Определение на председателя на Общия съд от 15 март 2010 г. — GL2006 Europe/Комисия и OLAF
 (Дело T-435/09 R)
 (Обезпечително производство - Програми на Общността в областта на изследванията и технологичното развитие - Арбитражна клауза - Нареждане за събиране на вземане - Дебитно известие - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
 2010/C 113/76
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: GL2006 Europe Ltd (Бирмингам, Обединеното кралство) (представители: M. Gardenal и E. Belinguier-Raiz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и N. Bambara, подпомагани от R. Van der Hout, avocat)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решението, съдържащо се в писмото на Комисията от 10 юли 2009 г., с което Комисията прекратява участието на ищеца в два общностни проекта, и на дебитните известия, издадени на 7 август 2009 г., с които Комисията иска възстановяването на сумите, изплатени в рамките на общностните проекти, в които ищецът е участвал.
 Диспозитив
 1.
 Счита Европейската комисия за единствен ответник.
 2.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 3.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/31
 Решение на Общия съд от 5 октомври 2012 г. — Lancôme/СХВП — Focus Magazin Verlag (COLOR FOCUS)
 (Дело T-204/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „COLOR FOCUS“ - По-ранна словна марка на Общността „FOCUS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на марките - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Злоупотреба с право)
 2012/C 366/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lancôme parfums et beauté & Cie (Париж, Франция) (представители: A. von Mühlendahl и S. Abel, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner, впоследствие A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Focus Magazin Verlag GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: R. Schweizer и J. Berlinger, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2010 г. (преписка R 238/2009-2) относно производство за обявяване на недействителност между Focus Magazin Verlag GmbH и Lancôme parfums et beauté & Cie.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Lancôme parfums et beauté & Cie да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/32
 Жалба, подадена на 13 август 2015 г. от Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) срещу решението, постановено на 3 юни 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-78/14, Gross/ЕСВД
 (Дело T-472/15 P)
 (2015/C 346/38)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Друга страна в производството: Philipp Oliver Gross (Брюксел, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да се отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 3 юни 2015 г. по дело F-78/14 (Gross/ЕСВД);
 —
 да се уважат исканията, представени от жалбоподателя, подадена в първоинстанционното производство;
 —
 да се осъди ответникът в производството по обжалване да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага седем основания в подкрепа на жалбата си, като едни от тях се отнасят до системата на атестиране, а други — до системата на повишаване
 —
 Относно системата на атестиране
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на член 43 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), на правилата в областта на разпределянето на тежестта на доказване, на забрана за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на рамките на съдебния контрол. Жалбоподателят изтъква, че в обжалваното съдебно решение нееднократно Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) излиза извън рамките на своя контрол и изглежда иска да наложи определена система на атестиране.
 3.
 Третото основание е изведено от грешка в прилагане на правото, свързана с липсата на обективност на система на атестиране, която няма цифрово изражение и от нарушение на член 43 от Правилника.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС, доколкото като е отменил частично спорното решение, СПС е осуетил изпълнението на обжалваното съдебно решение, без да са възникнали други нередности. Жалбоподателят изтъква, че ако член 4 от обжалваното съдебно решение е незаконосъобразен, следва да се направи нов съпоставителен анализ на заслугите на ответника с тези на другите подлежащи на повишение длъжностни лица от неговата степен в изпълнение на обжалваното съдебно решение въз основа на атестационните доклади, които, според решеното от СПС, не дават възможност този анализ да се извърши на обективна и сравнима основа.
 —
 Относно системата за повишаване
 5.
 Петото основание е изведено от нарушение на забраната за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.
 6.
 Шестото основание е изведено от нарушение на правилата в областта на разпределянето на тежестта на доказване.
 7.
 Седмото основание е изведено от грешка в прилагане на правото по отношение на нарушението от жалбоподателя на член 45 от Правилника.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/40
 Решение на Общия съд от 16 декември 2016 г. — Air France/Комисия
 (Дело T-63/11) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 048/44)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Société Air France SA (Роаси ан Франс, Франция) (представители: A. Wachsmann и S. Thibault-Liger, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Giolito, S. Noë и N. von Lingen, подпомагани от B. Lebrun, адвокат, впоследствие C. Giolito и A. Dawes)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón, M. Simm и M. Balta)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта му относно жалбоподателя и при условията на евентуалност искане за отмяна на член 5, буква б) от това решение, доколкото с него на жалбоподателя се налага глоба, или за намаляване на размера на глобата
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Société Air France SA.
 2)
 Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на Société Air France.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 95, 26.3.2011 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/42
 Жалба, подадена на 19 май 2014 г. от CR срещу решението, постановено на 12 март 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-128/12, CR/Парламент
 (Дело T-342/14 P)
 2014/C 212/54
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CR (Мален, Франция) (представител: A. Salerno, avocat)
 Други страни в производството: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба от 12 март 2014 г.,
 —
 да реши по същество спора му с Европейския парламент, като отмени решението, обжалвано пред Съда на публичната служба, доколкото с него жалбоподателят е задължен да върне всички недължимо получени семейни надбавки, или
 —
 при условията на евентуалност, да върне делото на Съда на публичната служба,
 —
 да възложи всички разноски по производството пред двете инстанции в тежест на Европейския парламент.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят оспорва решението на Съда на публичната служба да отхвърли изложеното от него възражение за невалидност на член 85, втора алинея, последно изречение от Правилника за длъжностните лица. В подкрепа на жалбата си той сочи две основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на принципа на правна сигурност.
 2.
 Второ основание: пропуск за произнасяне по доводите на жалбоподателя за непропорционалност на липсата на погасителна давност в хипотезата, в която органът по назначаването може да докаже, че получателят умишлено е подвел администрацията с цел получаване на въпросната сума.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/45
 Жалба, подадена на 26 октомври 2009 г. — Gagalis/Conseil
 (Дело F-89/09)
 2009/C 312/75
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Spyridon Gagalis (Kraainem, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет на производството
 Жалба, целяща отмяна на решението на ответника за отказ да възстанови на жалбоподателя разходите в размер на 75 %, свързани с балнеолечение, на основание член 73 от Правилника.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ответника от 9 декември 2008 г., за което жалбоподателят е уведомен на 22 декември 2008 г., с което му се отказва възстановяване на разходите в размер на 75 %, свързани с балнеолечение, на основание член 73 от Правилника;
 —
 да се отмени решението от 15 юли 2009 г., за което жалбоподателят е уведомен на 17 юли 2009 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя жалба по административен ред относно възстановяване на разходите в размер на 75 %, свързани с балнеолечение, на основание член 73 от Правилника;
 —
 да се осъди Съветът да плати на жалбоподателя допълнителна сума в размер на 1 551,38 EUR, заедно с лихвите за забава;
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


text:
 24.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 392/47
 Иск, предявен на 2 септември 2016 г. — Remag Metallhandel и Jaschinsky/Комисия
 (Дело T-631/16)
 (2016/C 392/62)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: Remag Metallhandel GmbH (Щайр, Австрия) и Werner Jaschinsky (Санкт Улрих бай Щайр, Австрия) (представител: M. Lux, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищците
 Ищците твърдят, че OLAF е отправила искане и впоследствие е настояла органите на държавите членки да възстановят антидъмпинговите мита за всички пратки силициев метал, изнесени от Тайван за ЕС в съответствие с Регламент (ЕО) No 398/2004 на Съвета от 2 март 2004 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на силиций с произход в Китайската народна република (ОВ L 66, 2004 г.) и Регламент за изпълнение (ЕС) No 467/2010 от 25 май 2010 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на силиций с произход от Китайската народна република, чийто обхват е разширен и към вноса на силиций, изпратен от Република Корея, независимо дали е деклариран с произход от Република Корея (ОВ L 131, 2010 г.), без обаче да представи някакви или достатъчно доказателства, че силиконът, който Remag е внесло от Тайван, е с произход от Китай, поради което иска от Общия съд:
 —
 да осъди ответника да заплати обезщетение на ищците съгласно исканията им, изложени в исковата молба, както и да заплати мораторни лихви в размер на 8 % на година и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски за производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищците излага пет основания.
 1.
 Първото основание е, че като поискала от държавите членки да съберат антидъмпинговите мита, преди разследването ѝ да е потвърдило произхода на стоките, за да предотврати погасяването по давност на твърдените от нея като дължими мита, OLAF насочила и подтикнала националните администрации към нарушение на член 220, параграф 1 и член 221, параграф 1 от Митническия кодекс на Общността.
 2.
 Второто основание е, че като отправила искане за събиране, пренебрегвайки факта, че претоварването на силиций от Китай не доказва, че силицият е с произход от Китай, OLAF нарушила принципа на добра администрация и задължението за обосноваване на изводите с конкретни доказателства.
 3.
 Третото основание е, че с твърдението си за произход от Китай на целия износ на силиций от Тайван OLAF разместила тежестта на доказване на непреференциалния произход на стоките.
 4.
 Четвъртото основание е, че като твърди, че извършваната в Тайван преработка на силиций не е достатъчна, за да се приеме той е с произход от Тайван, без да вземе предвид използването на преработения силиций, OLAF нарушила правилата за определяне на произхода съгласно тълкуването им от Съда на Европейския съюз.
 5.
 Петото основание е твърдение за нарушение на правото на защита на ищците.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/25
 Жалба, подадена на 7 май 2014 г. — Bankia/СХВП — Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia)
 (Дело T-323/14)
 2014/C 261/48
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: SA (Валенсия, Испания) (представител: F. De Barba, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Banco ActivoBank (Portugal), SA (Лисабон, Португалия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав от 14 февруари 2014 г. по преписки R 649/2013-2 и R 744/2013-2, като регистрира заявка за марка на Общността Noo1 0 1 25 284„BANKIA“ за всички стоки и услуги;
 —
 да осъди възразяващия и/или СХВП да заплати разноските на заявителя/жалбоподателя във връзка с настоящото обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Bankia“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 38, 41 и 45 — заявка за марка на Общността No 1 0 1 25 284
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Banco ActivoBank (Portugal), SA
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната словна марка „BANKY“ за услуги от клас 36
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата на BANKIA S.A. и уважава частично жалбата на Banco ActivoBank (Portugal), SA, като отказва регистрация на оспорената марка за по-широк кръг услуги
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/30
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 16 декември 2013 г. — Roda/Комисия
 (Дело F-30/13)
 (Публична служба - Наследствена пенсия - Смърт на бивш съпруг - Издръжка - Досъдебна процедура - Изискване за подаване на жалба по административен ред - Просрочие - Явна недопустимост)
 2014/C 39/55
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Silvana Roda (Испра, Италия) (представител: L. Ribolzi, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет
 Жалба за отмяна на решение на Комисията, отхвърлящо искането на жалбоподателката да получава наследствена пенсия в размер на 60 % от последната основна заплата на починалия ѝ съпруг.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Г-жа Roda понася направените от нея съдебни разноски.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/18
 Решение на Съда (осми състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Metro Cash & Carry Danmark ApS/Skatteministeriet
 (Дело C-315/12) (1)
 (Акциз - Директива 92/12/ЕИО - Членове 7–9 - Директива 2008/118/ЕО - Членове 32–34 - Вътреобщностно движение на стоки, подлежащи на облагане с акциз - Регламент (ЕИО) No 3649/92 - Членове 1–4 - Опростен придружаващ документ - Екземпляр No 1 - Дейност „cash & carry“ - Стоки, освободени за потребление в една държава членка и държани в друга държава членка с търговска цел, или стоки, придобити от частни лица за собствено ползване и транспортирани от самите тези лица - Спиртни напитки - Липса на задължение за проверка от доставчика)
 2013/C 260/30
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Højesteret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Metro Cash & Carry Danmark ApS
 Ответник: Skatteministeriet
 Предмет
 Преюдициално запитване — Højesteret — Тълкуване на член 7, параграф 4 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1) и на член 34, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 9, 2009 г., стр. 12), както и на Регламент (ЕИО) No 3649/92 на Комисията от 17 декември 1992 година относно опростения придружаващ документ за вътреобщностно движение на стоки, подлежащи на облагане с акциз, които са освободени за потребление в държавата членка на изпращане (ОВ L 369, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 162) — Акцизи — Придобити от физически лица стоки за собствени нужди — Наличие или липса на задължение за дадено предприятие от определена държава членка да се увери, че ще получи екземпляр No 1 от опростения придружаващ документ при извършването в неговите магазини на продажби на алкохолни напитки в посочената държава членка на граждани на други държави членки, пазаруващи в тези магазини след представянето на клиентска карта на магазина, издадена на името на установени в други държави членки предприятия, при положение че алкохолните напитки се доставят на приносителите на клиентската карта на мястото на продажбата, откъдето те ги транспортират сами до държавата членка по тяхното местоживеене.
 Диспозитив
 1.
 Членове 7—9 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Директива 92/108/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година, както и членове 1 и 4 от Регламент (ЕИО) No 3649/92 на Комисията от 17 декември 1992 година относно опростения придружаващ документ за вътреобщностно движение на стоки, подлежащи на облагане с акциз, които са освободени за потребление в държавата членка на изпращане, трябва да се тълкуват в смисъл, че не задължават търговец като този по главното производство да проверява дали купувачите от други държави членки имат намерение да внесат подлежащите на облагане с акциз стоки в друга държава членка и евентуално дали стоките се внасят за собствено ползване или с търговска цел.
 2.
 Членове 32—34 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акцизи и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО трябва да се тълкуват в смисъл, че не внасят съществени изменения в членове 7—9 от Директива 92/12, изменена с Директива 92/108, които при наличието на обстоятелства като тези по главното производство да обосноват различен отговор на първия въпрос.
 3.
 Член 8 от Директива 92/12, изменена с Директива 92/108, трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща покупката на подлежащи на облагане с акциз стоки при обстоятелствата като тези по главното производство, когато тези стоки са закупени от частни лица за собствено ползване и когато са транспортирани от самите тези лица, което следва да бъде установено от компетентните национални органи във всеки отделен случай.
 (1) ОВ C 258, 25.8.2012 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/52
 Определение на председателя на Общия съд от 15 ноември 2011 г. — Xeda International/Комисия
 (Дело T-269/11 R)
 (Обезпечително производство - Продукти за растителна защита - Активно вещество етоксихин - Невключване на етоксихин в приложение I към Директива 91/414/ЕИО - Отнемане на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи етоксихин - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
 (2012/C 25/102)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Xeda International SA (Saint-Andiol, Франция) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi, G. von Rintelen и P. Ondrůšek)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение 2011/143/ЕС на Комисията от 3 март 2011 година относно невключването на етоксихин в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за изменение на Решение 2008/941/ЕО на Комисията (ОВ L 59, стp. 71), както и при необходимост, на други временни мерки
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/20
 Жалба, подадена на 18 август 2016 г. от Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 юли 2016 г. по дело T-674/15, Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE)/Европейска комисия
 (Дело C-464/16 P)
 (2016/C 402/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) (представител: D. Lazar, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 1.
 да отмени изцяло определението на Общия съд от 20 юли 2016 г. по дело T-674/15,
 2.
 да отмени решенията на Комисията от 9 октомври 2015 г. (Ares(2015)4207700) и от 14 август 2015 г. (Ares(2015)3532556), с които на жалбоподателя е отказан достъп до документи,
 3.
 да разпореди на Комисията да предостави на жалбоподателя достъп до всички документи на унгарското правителство по процедурата „EU-Pilot“ 6874/14/JUST (CHAP(2015)00353 и CHAP(2015)00555), независимо дали те вече са предадени или следва да бъдат предадени,
 4.
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата срещу посоченото определение на Общия съд по същество се изтъква:
 Според постоянната практика на Съда страната по смисъла на Статута на Съда, независимо от качеството ѝ, не се явява сама пред Съда, а се представлява от трето лице (1).
 Освен това адвокатите, които заемат ръководни длъжности в дружествените органи на юридическо лице, не могат да защитават техните интереси пред съда на Съюза (2).
 Според жалбоподателя постоянната практика на Съда нарушава член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и член 6, параграф 3 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи.
 От практиката на Съда не ставало ясно каква легитимна цел преследва Съдът чрез тълкуването си на Статута. Освен това било неясно посредством какво тълкуване Съдът стига до извода, че процесуалният представител трябва да бъде трето независимо лице. Във всеки случай Статутът не съдържал този израз.
 Според жалбоподателя Статутът на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че всяка страна и всяко юридическо лице са свободни да изберат своя процесуален представител.
 (1) Определения от 5 декември 1996 г., Lopes/Съд (C-174/96 P, EU:C:1996:473, т. 11), от 21 ноември 2007 г., Correia de Matos/Парламент (C-502/06 P, непубликувано EU:C:2007:696, т. 11), от 29 септември 2010 г., EREF/Комисия (C-74/10 P и C-75/10 P, непубликувано, EU:C:2010:557, т. 54).
 (2) Определения от 8 декември 1999 г., Euro-Lex/СХВП (EU-Lex) (T-79/99, EU:T:1999:312, т. 29), от 13 януари 2005 г., Suivida/Комисия (T-184/04, EU:T:2005:7, т. 10), от 30 ноември 2012 г., Activa Preferentes/Съвет (T-437/12, непубликувано, EU:T:2012:638, т. 7).


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/25
 Жалба, подадена на 7 февруари 2013 г. — Anapurna/СХВП — Annapurna (ANNAPURNA)
 (Дело T-71/13)
 2013/C 101/54
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Anapurna GmbH (Берлин, Германия) (представители: адв. P. Ehrlinger и адв. T. Hagen)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Annapurna SpA (Прато, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение на пети апелативен състав на СХВП от 3 декември 2012 г., доколкото с него се потвърждава регистрацията на марка на Общността No 001368166 „ANNAPURNA“ и тя не се обявява за недействителна за стоките „чанти“ (клас 18), „покривки за легло и спално бельо“ (клас 24) и „дрехи, шапки, пантофи“ (клас 25);
 —
 да осъди встъпилата страна да заплати разноските за производството, включително и направените в хода на производството пред апелативния състав;
 —
 да изиска от ответника да представи доказателствата за използване („доказателства“), подадени от встъпилата страна във връзка с искането за обявяване на недействителност.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, във връзка с която е подадено искане за отмяна: словна марка „ANNAPURNA“ за стоки от класове 3, 18, 24 и 25 — заявка за марка на Общността No 1 368 166.
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят.
 Решение на отдела по отмяна: отменя частично марката на Общността.
 Решение на апелативния състав: отменя частично обжалваното решение и отменя марката на Общността за другите стоки.
 Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент на Съвета No 207/2009.


text:
 30.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/32
 Жалба, подадена на 23 януари 2015 г. — Novartis/СХВП — Mabxience (HERTIXAN)
 (Дело T-41/15)
 (2015/C 107/42)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Novartis AG (Базел, Швейцария) (представител: M. Douglas, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mabxience SA (Монтевидео, Уругвай)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Общността „HERTIXAN“ — заявка за регистрация No 10 660 835
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 31 октомври 2014 г. по преписка R 2550/2013-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/5
 Решение на Съда (трети състав) от 25 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg, Германия) — Barsoum Chabo/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 (Дело C-213/09) (1)
 (Митнически съюз - Регламент (ЕО) No 1719/2005 - Обща митническа тарифа - Събиране на вносно мито - Внос на преработени хранителни продукти - Консервирани гъби - Подпозиция 2003 10 30 от КН - Начисляване на допълнителна сума - Принцип на пропорционалност)
 2011/C 30/07
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Barsoum Chabo
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Валидност на Регламент (ЕО) No 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 286, стр. 1) във връзка с размера на допълнителната сума при внос на стоки от подпозиция 20031030000 — Консервирани гъби — Принцип на пропорционалност
 Диспозитив
 Разглеждането на поставения въпрос не разкрива никакво обстоятелство, което може да засегне валидността на размера на специфичното мито, възлизащ на 222 EUR на 100 kg отцедено тегло, приложим съгласно Регламент (ЕО) No 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа и налаган при вноса — извън откритите квоти по Регламент (ЕО) No 1864/2004 на Комисията от 26 октомври 2004 година относно откриването и начина на управлението на тарифните квоти за консервирани гъби, внасяни от трети страни, изменен с Регламент (ЕО) No 1995/2005 на Комисията от 7 декември 2005 г. — на консервирани гъби от вида Agaricus, попадащи в подпозиция 2003 10 30 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в горепосоченото приложение.
 (1) ОВ C 205, 29.8.2009 г.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/31
 Жалба, подадена на 23 юни 2009 г. — Cesea Group/СХВП — Mangini & C. (mangiami)
 (Дело T-250/09)
 2009/C 193/49
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Cesea Group Srl (Рим, Италия) (представители: D. De Simone, avvocato, D. Demarinis, avvocato, J. Wrede, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mangini & C. Srl (Sestri Levante, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Cesea Group Srl иска да бъде отменено или — при условия на евентуалност — изменено и ограничено в съответствие с изложените правни основания на жалбата приетото на 20 април 2009 г. и съобщено на 24 април 2009 г. Решение на втори апелативен състав на СХВП, постановено във връзка с Жалба No R 982/2008-2, подадена вследствие започнатата от дружеството Mangini & C. Srl процедура за обявяване на недействителност.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка, която съдържа думата „mangiami“ (Заявка за регистрация No 3 113 933), обозначаваща стоки от класове 29, 30 и 32.
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Mangini & C. Srl.
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Италианска регистрация No 819 926 на словната марка „MANGINI“ за стоки и услуги от класове 30 и 42, италианска фигуративна марка No 668 388, съдържаща думата „Mangini“, за стоки и услуги от класове 30 и 42, италианска фигуративна марка No 648 507, съдържаща думата „Mangini“, за стоки от клас 30, международна регистрация No 738 072 на словната марка „MANGINI“ за стоки и услуги от класове 30 и 42, словна марка „MANGINI“, всеобщо известна в Италия по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция за „производство на сладкиши, пасти, кафе, сладоледи и сладкарски изделия в общ смисъл, услуги в бар, кафене, услуги по кетъринг“ и търговско наименование „MANGINI“, използвано в нормалната търговска практика в Италия за „производство на сладкиши, пасти, кафе, сладоледи и сладкарски изделия в общ смисъл, услуги в бар, кафене, услуги по кетъринг“.
 Решение на отдела по заличаването: Отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение и частично уважава искането за обявяване на недействителност.
 Изложени правни основания:
 —
 Нарушение на правило 40, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 2868/95 от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (1), доколкото апелативният състав е основал решението върху разглеждане на документи, които не са били представени пред отдела по заличаването, въпреки че е ставало въпрос за документи, които не са били на разположение и не са били представени в срока, даден от отдела по заличаването.
 —
 Незаконосъобразност на обявяването на недействителност във връзка със стоките от клас 29, за които не се отнася международната марка на Mangini & C. Srl, и във връзка със стоките от клас 30, които не са сходни с карамелите.
 (1) ОВ L 303, 15.12.1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/27
 Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria (Италия) на 27 юни 2013 г. — Umbra Packaging srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia
 (Дело C-355/13)
 2013/C 260/49
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Umbra Packaging srl
 Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia
 Преюдициални въпроси
 1.
 В съответствие ли е член 160 от D. Lgs [Законодателен декрет] No 259/2003, представляващ основание за плащане на правителствената концесионна такса съгласно Тарифата по член 21 от DPR [Декрет на Президента на Републиката] No 641/1972, с член 3 от Директива 2002/20/ЕО (1), изключващ при либерализирания режим на съобщенията контролните правомощия на административния орган, с които се обосновава събирането на таксата от клиента на услугата?
 2.
 В съответствие ли е член 3, алинея 2 от DM [Наредба на Министъра] No 33/1990, към който препраща Тарифата по член 21 от DPR No 641/1972, изменена с член 3 от D.L. [Наредба-закон] No 151/1991, с режима на свободна конкуренция и със съдържащата се в член 102 от Договора забрана за прилагане в търговията на различни условия за еквивалентни сделки?
 3.
 В съответствие ли е различният размер на правителствената концесионна такса за физическите и юридическите лица, както и прилагането на тази такса единствено по отношение на договорите за абонамент, като от нея се изключват предплатените услуги, с критериите за разумен и подходящ характер и това не възпрепятства ли формирането на конкурентен пазар?
 (1) Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/21
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de grande instance de Paris (Франция) на 6 април 2010 г. — Olivier Martinez, Robert Martinez/Société MGN Ltd.
 (Дело C-161/10)
 2010/C 148/33
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de grande instance de Paris
 Страни в главното производство
 Ищци: Olivier Martinez, Robert Martinez
 Ответник: Société MGN Limited
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 2 и член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкуват като предоставящи компетентност на юрисдикция на държава членка да разгледа иск за нарушение на права, свързани с личността, което би могло да се извърши посредством публикуване в Интернет на информация и/или снимки, достъпни на уебсайт, издаван в друга държава членка от дружество със седалище във втората държава (или пък в друга държава членка, във всички случаи различна от първата):
 —
 единствено при условие, че този уебсайт може да се разглежда в първата държава или
 —
 само когато между вредоносното събитие и територията на първата държава членка съществува достатъчна връзка, която е съществена или значителна, и в посочения втори случай, дали тази връзка може да е вследствие на:
 —
 броя посещения на спорната страница в първата държава членка като абсолютна стойност или като съотношение спрямо всички посещения на споменатата страница,
 —
 мястото на пребиваване, дори и гражданството на лицето, което твърди, че са нарушени негови права, свързани с личността, или по-общо — на засегнатите лица,
 —
 езика, на който се разпространява спорната информация или всяко друго обстоятелство, което би могло да докаже намерението на издателя на уебсайта да се обърне специално към аудиторията в първата държава,
 —
 мястото, където посочените фактически обстоятелства са се осъществили и/или където са направени снимките, които евентуално са публикувани в Интернет,
 —
 други критерии?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/15
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — CEPSA/Комисия
 (Дело T-497/07) (1)
 (Конкуренция - Картели - Испански пазар на „проникващ битум“ - Годишни споразумения за разпределение на пазара и съгласуване на цените - Превод на изложението на възраженията - Отговорност за неправомерното поведение - Разумен срок - Принцип на безпристрастност - Изчисляване на размера на глобата - Сила на пресъдено нещо)
 2013/C 336/29
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално O. Armengol i Gasull, P. Pérez-Llorca Zamora и Á. Pascual Morcillo, впоследствие O. Armengol i Gasull и J. Rodríguez Cárcamo, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre първоначално подпомаган от J. Rivas Andrés, avocat, и от M. Heenan Bróna, solicitor, впоследствие от J. Rivas Andrés и J. Gutiérrez Gisbert, avocat, и накрая от J. Rivas Andrés)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2007) 4441 окончателен на Комисията от 3 октомври 2007 година по процедура за прилагане на член 81 [ЕО] (преписка COMP/387.10 — Битум (Испания), както и искане за намаляване на размера на наложената с това решение глоба на жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Отхвърля исканията на Комисията във връзка с размера на глобата.
 3.
 Осъжда Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/15
 Решение на Съда (шести състав) от 20 септември 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Benetton Group SpA/G-Star International BV
 (Дело C-371/06) (1)
 (Марки - Директива 89/104/ЕИО - Член 3, параграф 1, буква д), първо тире и параграф 3 - Знак - Форма, придаваща на стоките значителна стойност - Използване - Рекламни кампании - Притегателна сила на формата, придобита преди заявката за регистрация поради общоизвестността й като отличителен знак)
 (2007/C 269/28)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: Benetton Group SpA
 Ответник: G-Star International BV
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 3, параграф 1, буква д), първо тире от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Дънки, които имат за отличителен знак характеристиките на работна дреха или на дреха за мотоциклетизъм, и имат наколенки — Знак, съставен от форма, която придава значителна стойност на стоката
 Диспозитив
 Член 3, параграф 1, буква д), трето тире от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че формата, която придава значителна стойност на стока, не може да представлява марка в приложение на член 3, параграф 3 от тази директива, когато преди заявката за регистрация тя е придобила притегателна сила поради общоизвестността си като отличителен знак в резултат на рекламни кампании, представящи специфичните характеристики на стоката, предмет на спора.
 (1) ОВ C 294, 2.12.2006 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/12
 Решение на Съда (осми състав) от 8 септември 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-220/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Замърсяване и увреждане - Пречистване на градските отпадъчни води - Членове 3, 5 и 6 - Неопределяне на чувствителните зони - Липса на по-строго пречистване при заустването в чувствителни зони)
 2011/C 311/16
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и S. Pardo Quintillán)
 Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и M. J. Lois)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2,стр. 43)
 Диспозитив
 1.
 Португалската република,
 —
 като е определила като по-слабо чувствителни зони всички крайбрежни води на остров Мадейра и всички крайбрежни води на остров Порту Санту,
 —
 като е допуснала по-слабо от предвиденото в член 4 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води пречистване за зауствания в крайбрежните води на остров Мадейра на градски отпадъчни води, произлизащи от агломерации с еквивалент жители над 10 000, каквито са агломерациите Funchal и Câmara de Lobos,
 —
 като по отношение на една агломерация от устието на река Тахо, а именно Quinta do Conde, не е следила за наличието на канализационни системи за градските отпадъчни води в съответствие с член 3 от тази директива,
 —
 като по отношение на агломерациите Albufeira/Armação de Pêra, de Beja, de Chaves и de Viseu, и по отношение на четири агломерации, чиито отпадъчни води се заустват на левия бряг на устието на река Тахо, а именно Barreiro/Moita, Corroios/Quinta da Bomba, Quinta do Conde и Seixal, не е следила за по-строго от предвиденото в член 4 от посочената директива пречистване,
 не е изпълнила задълженията си по членове 3, 5 и 6 от Директива 91/271.
 2)
 Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 31.7.2010 г.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/2
 Решение на Съда (голям състав) от 18 юли 2013 г. — Европейска комисия (C-584/10 P), Съвет на Европейския съюз (C-593/10 P), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (C-595/10 P)/Yassin Abdullah Kadi, Френска република
 (Съединени дела C-584/10 P, C-593/10 P и C-595/10 P) (1)
 (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Регламент (ЕО) No 881/2002 - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси на лице, включено в списък, съставен от орган на Организацията на обединените нации - Включване на името на това лице в списъка, съдържащ се в приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 - Жалба за отмяна - Основни права - Право на защита - Принцип на ефективна съдебна защита - Принцип на пропорционалност - Право на зачитане на собствеността - Задължение за мотивиране)
 2013/C 260/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Европейска комисия (C-584/10) (представители: първоначално P. Hetsch и S. Boelaert, както и E. Paasivirta и М. Konstantinidis, а впоследствие L. Gussetti и S. Boelaert, както и E. Paasivirta и M. Konstantinidis), Съвет на Европейския съюз (C-593/10 P) (представители: M. Bishop, E. Finnegan и R. Szosta), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (C-595/10 P) (представители: първоначално E. Jenkinson, впоследствие S. Behzadi-Spencer, подпомагани от J. Wallace, QC, D. Beard, QC, и М. Wood, barrister)
 Други страни в производството: Yassin Abdullah Kadi (представители: D. Vaughan, QC, V. Lowe, QC, J. Crawford, SC, M. Lester и P. Eeckhout, barristers, G. Martin, solicitor, както и C. Murphy), Френска република (представители: E. Belliard, както и G. de Bergues, D. Colas, A. Adam и E. Ranaivoson)
 Встъпили страни в производството по обжалване (C-584/10 P и C-595/10 P) в подкрепа на Европейската комисия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия: Република България (представители: Бр. Заимов и Цв. Иванов, както и Е. Петранова), Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от M. Fiorilli, avvocato dello Stato), Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz), Унгария (представители: M. Fehér, както и K. Szíjjártó и K. Molnár), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. Bulterman), Словашка република (представител: B. Ricziová), Република Финландия (представител: H. Leppo)
 Встъпили страни в производството по обжалване (C-593/10 P) в подкрепа на Съвета на Европейския съюз: Република България (представители: Бр. Заимов и Цв. Иванов, както и Е. Петранова), Чешка република (представители: K. Najmanová, както и E. Ruffer, M. Smolek и D. Hadroušek), Кралство Дания (представител: L. Volck Madsen), Ирландия (представители: първоначално D. O’Hagan, впоследствие E. Creedon, подпомагани от N. Travers, BL, и от P. Benson, solicitor), Кралство Испания (представители: M. Muñoz Pérez и N. Díaz Abad), Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от M. Fiorilli, avvocato dello Stato), Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz), Унгария (представители: M. Fehér, както и K. Szíjjártó и K. Molnár), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. Bulterman), Република Австрия (представител: C. Pesendorfer), Словашка република (представител: B. Ricziová), Република Финландия (представител: H. Leppo)
 Предмет
 Жалби срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 30 септември 2010 г. по дело Kadi/Комисия (T-85/09), с което Общият съд е уважил жалба за частична отмяна на Регламент (ЕО) No 1190/2008 на Комисията от 28 ноември 2008 година за изменение за сто и първи път на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 322, стр. 25), доколкото името на жалбоподателя се съдържа в списъка на лицата, групите и образуванията, за които се прилагат тези разпоредби.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Европейската комисия, Съвета на Европейския съюз и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплатят съдебните разноски.
 3.
 Република България, Чешката република, Кралство Дания, Ирландия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Словашката република и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/26
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия) на 24 април 2009 г. — Провинция Baden-Württemberg/Panagiotis Tsakouridis
 (Дело C-145/09)
 2009/C 153/48
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Ищец: Провинция Baden-Württemberg
 Ответник: Panagiotis Tsakouridis
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли използваното в член 28, параграф 3 от Директива 2004/38/ЕО от 29 април 2004 година (1) понятие „императивни основания, свързани с обществената сигурност“ да се тълкува в смисъл, че само безспорни заплахи за външната или вътрешната сигурност на държавата-членка могат да оправдаят експулсирането и към тях принадлежат само съществуването на държавата с нейните съществени институции, тяхната годност да функционират, запазването на живота на населението, както и външните отношения и мирното съжителство на народите?
 2)
 При какви предпоставки се стига до ново отпадане на достигнатото след 10-годишен престой в приемащата държава високо ниво на защита срещу експулсиране по член 28, параграф 3, буква а) от Директива 2004/38/ЕО? В тази връзка следва ли да се приложи съответно условието за загубване на правото на постоянно пребиваване, предвидено в член 16, параграф 4 от Директива 2004/38/ЕО?
 3)
 При утвърдителен отговор на точка 2 от въпроса и на въпроса относно съответното приложение на член 16, параграф 4 от Директивата: Отпада ли високото ниво на защита срещу експулсиране само в резултат на изтичането на срока, независимо от причините за отсъствието?
 4)
 Също така при утвърдителен отговор на точка 2 от въпроса и на въпроса относно съответното приложение на член 16, параграф 4 от Директивата: Принудителното връщане в приемащата държава в рамките на наказателно преследване преди изтичането на двугодишния срок в състояние ли е да запази високото ниво на защита, дори и когато след връщането основните свободи не могат да бъдат упражнявани през продължителен период от време?
 (1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 158 от 30.4.2004, стр. 77-123; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56; както и поправки в ОВ L 229 от 29.6.2004 г., стр. 35-48 и ОВ L 204 от 4.8.2007 г., стр. 28).


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/19
 Решение на Съда (първи състав) от 8 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Lagura Vermögensverwaltung GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 (Дело C-438/11) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Член 220, параграф 2, буква б) - Последващо събиране на вносни мита - Оправдани правни очаквания - Невъзможност да се провери достоверността на сертификат за произход - Понятие „сертификат, издаден на базата на невярно представяне на фактите от страна на износителя“ - Тежест на доказване - Система на общи тарифни преференции)
 2013/C 9/29
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Lagura Vermögensverwaltung GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), изменен с Регламент (ЕО) No 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 година (ОВ L 311, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 13, стр. 12) — Износ на стоки от трета държава към Европейския съюз — Контрол a posteriori на доказателството за произход — Невъзможност за извършване на последваща проверка на съдържанието на сертификат за произход, издаден от компетентните органи на посочената трета държава — Защита на евентуални оправдани правни очаквания на вносителя
 Диспозитив
 Член 220, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 г., трябва да се тълкува в смисъл, че когато компетентните органи на третата държава са в невъзможност да установят при последваща проверка — поради факта че износителят е преустановил производството си — дали сертификатът за произход формуляр А, който са издали, се основава на вярно представяне на фактите от същия, тежестта на доказване, че този сертификат е бил издаден на базата на вярно представяне на фактите от страна на износителя, е върху длъжника.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г.


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/4
 Решение на Съда (първи състав) от 14 април 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-331/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Помощ, предоставена от Полската република в полза на групата Technologie Buczek - Решение на Комисията, с което се установява, че тази помощ е несъвместима с общия пазар, и се разпорежда нейното възстановяване - Неизпълнение в предвидения срок)
 2011/C 179/05
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Gross и A. Stobiecka-Kuik)
 Ответник: Република Полша (представител: M. Krasnodębska-Tomkiel)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — В предвидения срок не са взети или не е направено уведомяване за мерките, необходими за съобразяване с Решение на Комисията от 23 октомври 2007 година относно държавна помощ C 23/06 (ex NN 35/06), приведена в действие от Полша в полза на стоманопроизводителя Technologie Buczek [Държавна помощ C(2007) 5087, ОВ L 116, стp. 26] — Липса на незабавно и ефективно изпълнение на посоченото решение — Липса на абсолютна невъзможност за изпълнение
 Диспозитив
 1.
 Като не е предприела в предвидения срок всички необходими мерки, за да гарантира изпълнението на Решение 2008/344/ЕО на Комисията от 23 октомври 2007 година относно държавна помощ C 23/06 (ex NN 35/06), приведена в действие от Полша в полза на производителя на стомана Technologie Buczek Group, Република Полша е нарушила задълженията си по член 249, параграф 4 ЕО, както и по членове 3 и 4 от това решение.
 2.
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.