text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/4
 Решение на Съда (втори състав) от 30 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Bundessozialgericht Kassel, Германия) — Joao Filipe da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse
 (Дело C-388/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Социално осигуряване - Регламент (ЕИО) No 1408/71 - Членове 15, 27 и 28 - Членове 39 ЕО и 42 ЕО - Бивш работник мигрант - Професионална дейност, осъществявана в държавата членка по произход и в друга държава членка - Пенсия в държавата членка по произход - Пенсия, изплащана в двете държави членки - Отделна схема за социално осигуряване, покриваща риска „нужда от чужда помощ“ - Наличие в другата предишна държава членка по заетостта - Продължено осигуряване по избор на лицето по посочената схема - Запазване на правото на добавка за чужда помощ след завръщане в държавата членка по произход)
 2011/C 252/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundessozialgericht Kassel
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Joao Filipe da Silva Martins
 Ответник: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundessozialgericht — Тълкуване на разпоредбите от общностното право в областта на свободното движение на хора и на социалното осигуряване на работниците мигранти, по-специално на член 39 ЕО и на член 42 ЕО, както и на член 27 и на член 28 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Бивш работник мигрант, който получава пенсия в държавата по произход и в държава, в която е полагал труд преди това, имащ право в последната на обезщетение, което покрива риска нужда от чужда помощ („Pflegegeld“) — обезщетение, което не съществува в социалноосигурителната система на държавата по произход — Запазване на правото на това обезщетение след завръщането в държавата по произход
 Диспозитив
 Членове 15 и 27 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година относно прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) No 1386/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2001 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат лице в положение като разглежданото в главното производство, получаващо пенсия за трудов стаж от осигурителните каси както на своята държава членка по произход, така и на тази, в която е протекла по-голямата част от професионалната му дейност, и което се е преместило от последната държава членка в държавата си по произход, да може въз основа на продължено осигуряване по избор на лицето към самостоятелна схема за осигуряване за риска нужда от чужда помощ в държавата членка, в която е протекла по-голямата част от професионалната му дейност, да продължи да се ползва от свързано с това осигуряване парично обезщетение, по-конкретно в хипотезата, когато в държавата членка по пребиваване не съществуват парични обезщетения, предназначени за конкретния риск нужда от чужда помощ, като запитващата юрисдикция следва да провери истинността на тази хипотеза.
 Ако за разлика от такава хипотеза в правната уредба на държавата членка по пребиваване са предвидени парични обезщетения във връзка с риска нужда от чужда помощ, но само в размер, по-нисък от този на обезщетенията във връзка с този риск, предвидени в другата държава членка, която дължи пенсия, член 27 от Регламент No 1408/71, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) No 118/97, изменен с Регламент (ЕО) No 1386/2001, трябва да се тълкува в смисъл, че такова лице има право да получава от компетентната институция на последната държава добавка към обезщетението, равна на разликата между двата размера.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/42
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — General Química/Комисия
 (Дело T-85/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на химичните вещества и препарати за обработката на каучук - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Обмен на поверителна информация и определяне на цени - Вменяване в отговорност на дружеството майка - Солидарна отговорност - Глоби - Известие относно сътрудничеството)
 (2009/C 44/72)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: General Química, SA (Alava, Испания); Repsol Química, SA (Мадрид, Испания) и Repsol YPF, SA (Мадрид) (представители: J.M. Jiménez Laiglesia Oñate и J. Jiménez Laiglesia Oñate, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и F. Amato, впоследствие F. Castillo de la Torre)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2006/902/ЕО на Комисията от 21 декември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП срещу Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Co. Inc. (бившe Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corp. (бившe Crompton Corp.), General Química, SA, Repsol Química, SA и Repsol YPF, SA (преписка COMP/F/C.38.443 — Химични вещества и препарати за обработката на каучук) (ОВ L 353, 2006 г., стр. 50), както и при условията на евентуалност, намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 General Química, SA, Repsol Química, SA и Repsol YPF, SA понасят направените от тях съдебни разноски и тези, направени от Комисията.
 (1) ОВ C 131, 3.6.2006 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/39
 Жалба, подадена на 3 декември 2013 г. — Rogesa/Комисия
 (Дело T-643/13)
 2014/C 45/69
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Дилинген, Германия) (представители: S. Altenschmidt и P. Schütter, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 25 септември 2013 г. (Az. GestDem No 2013/1504);
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква следното:
 1.
 Право на достъп до документите, предмет на спора и липса на основание за отказ по член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1)
 —
 жалбоподателят твърди, че обжалваното решение противоречи на член 3, първа алинея от Регламент No 1367/2006 (2) във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тай като той има право на достъп до поисканите от него документи и не е налице основание да се откаже достъп.
 —
 жалбоподателят изтъква, че исканите документи не съдържат чувствителна търговска информация по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент No 1049/2001 и при всички случаи е налице по-висш обществен интерес от оповестяване на документите.
 —
 жалбоподателят освен това твърди, че основанието за отказ по член 4, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 не е релевантно, тъй като процесът на вземане на решение, на който Комисията се позовава, е приключил към момента на издаване на обжалваното решение. Съответното решение на Комисията (2013/448/ЕС) вече е било издадено на 5 септември 2013 г.
 —
 жалбоподателят по-нататък изтъква, че Комисията при всички случаи е трябвало да осигури частичен достъп, евентуално при заличаване на идентификационните данни. Следователно решението на Комисията противоречало на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, както и на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС.
 2.
 Процесуално нарушение
 —
 жалбоподателят изтъква нарушение на член 8 от Регламент No 1049/2001, тъй като Комисията не е спазила предвидените в тази разпоредба срокове.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/27
 Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Eni/Комисия
 (Дело T-240/12)
 2012/C 217/57
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: G. Roberti и I. Perego, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима,
 —
 да отмени обжалвания акт,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е срещу писмото (Прот. *D/2012/042026) от 23 април 2012 г. по дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация — постановяване на ново решение, с което Европейската комисия съобщава на ENI решението си да възобнови производството по дело BR-ESBR след Решението на Общия съд от 13 юли 2011 г. (дело T-39/07, Eni/Комисия), с което частично се отменя Решение C(2006) 5700 от 29 ноември 2006 година, постановено по дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация, и се намалява наложената глоба.
 В подкрепа на жалбата ENI сочи едно-единствено правно основание относно липсата на компетентност, тъй като Комисията няма право да възобновява производството по разследване по дело BR-ESBR с цел постановяването на ново решение за налагане на санкции.
 ENI твърди, че в Решението си от 13 юли 2011 г., освен че отменя в посочената част Решение по дело BR-ESBR от 2006 г., като установява неправилна преценка от страна на Комисията във връзка с повторността като утежняващо обстоятелство, всъщност Общият съд е упражнил пълен съдебен контрол — по смисъла на член 261 ДФЕС и на Регламент No 1/2003 — като е определил самостоятелно размера на глобата и заменил със собствените си съображения тези на Комисията. Поради това решението за възобновяване на производството по дело BR-ESBR, освен че е в нарушение на принципа за предоставяне на правомощията и за институционално равновесие съгласно член 13 ДЕС, е в разрез и с основните принципи на справедлив процес по член 6 ЕКПЧ и член 47 от Хартата на основните права, както и с принципа ne bis in idem съгласно член 7 ЕКПЧ.
 Освен това ENI изразява несъгласие, че противно на твърденията в обжалвания акт, Общият съд не установява единствено процесуално нарушение във връзка с прилагането на повторността от страна на Комисията в Решение по дело BR-ESBR от 2006 г.; следователно Комисията не може да се позовава на съдебната практика, установена с Решение по дело PVC II
 (1), за да обоснове инициативата си, която и в това отношение е в нарушение на член 7 ЕКПЧ.
 Накрая, в светлината на съответната съдебна практика ENI отбелязва, че при всички положения в настоящия случай отсъства всякаква възможност да се постанови ново решение за налагане на санкции, в което отново да се приложат разпоредбите относно повторността.
 (1) Решение от 15 октомври 2002 г. по съединени дела C-238/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P—C-252/99 P и C-254/99 P, Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) и др./Комисия (PVC II), Recueil, стр. I-8375.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/10
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 17 декември 2008 г. — Portakabin Limited и Portakabin BV/Primakabin BV
 (Дело C-558/08)
 (2009/C 55/17)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Portakabin Limited и Portakabin BV
 Ответник: Primakabin BV
 Преюдициални въпроси
 1.
 а)
 Налице ли е използване от страна на автора на рекламата на регистрираната марка по смисъла на член 5, параграф 1, буква a) от Директива 89/104/EИО (1), ако търговец, който пуска в продажба определени стоки или услуги (наричан по-нататък „автор на рекламата“) използва възможността да регистрира пред доставчик на Интернет търсачка adword [При рекламиране по Интернет съществува възможност за използване срещу заплащане в търсачки като Google на определени ключови думи, наречени adwords. При въвеждането в търсачка на такъв adword се появява връзка към уебсайта на автора на рекламата било в списъка на намерените страници, било под формата на реклама на страницата с намерени резултати, със заглавие „платени връзки“], който е идентичен с марка, регистрирана от друг оператор (наричан по-нататък „притежателят на марката“) за подобни стоки или услуги, като този регистриран adword — без това да се вижда от ползувателя на търсачката — има за последица това, че ползувателят на Интернет, който въведе тази дума, намира в списъка с резултати връзка към уебсайта на автора на рекламата?
 б)
 Съществува ли разлика в това отношение дали тази връзка се появява:
 —
 в общия списък на намерените страници, или
 —
 в рекламен сектор, обявен като такъв?
 в)
 Съществува ли освен това разлика според това дали:
 —
 дори при препратка към връзка, която се появява на уебсайта на доставчика на търсачката, авторът на рекламата действително предлага стоки и услуги, идентични на стоките и услугите, за които е регистрирана марката, или
 —
 всъщност авторът на рекламата предлага стоки и услуги, идентични на стоките и услугите, за които е регистрирана марката, на свой собствен уебсайт, към който може да бъде препратен ползувателят на Интернет (споменат във въпрос 1, буква a), ако той„кликне“ върху връзката със страницата на доставчика на търсачката („hyperlinking“)?
 2.
 При положителен отговор на въпрос 1, могат ли разпоредбите на член 6 от директивата и по-конкретно разпоредбите на параграф 1, букви б) и в) от нея да означават, че притежателят на марката не може да забрани посоченото във въпрос 1 използване и ако случаят е такъв, то при какви обстоятелства?
 3.
 При положителен отговор на въпрос 1, прилага ли се член 7 от директивата, когато офертата на автора на рекламата, посочена във въпрос 1, се отнася до стоки, които се пускат в продажба в Общността от притежателя на марката, споменат във въпрос 1 или с негово съгласие?
 4.
 Важат ли отговорите на предходните въпроси и за adwords, споменати във въпрос 1, регистрирани от автора на рекламата, когато марката е възпроизведена съзнателно с малки правописни грешки, така че възможностите за търсене от потребителите, ползващи Интернет, да бъдат по-ефективни, имайки предвид, че на уебсайта на автора на рекламата марката е възпроизведена правилно?
 5.
 Ако и доколкото отговорите на предходните въпроси означават, че марката не е предмет на използване по смисъла на член 5, параграф 1 от директивата, могат ли държавите-членки просто да предоставят по отношение на adwords като разглежданите по настоящия спор закрила — на основание на член 5, параграф 5 от директивата, съгласно приложимите в тези държави-членки разпоредби относно закрилата срещу използването на знак за цели, различни от тази за разграничаване на стоки или услуги — срещу използването на този знак, което според преценката на съдилищата на тези държави-членки води до извличането без основателна причина на несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или от добрата репутация на марката или до увреждането им или по отношение на националните съдии трябва да се прилагат ограниченията на общностното право, свързани с отговорите на предходните въпроси?
 (1) Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).


text:
 3.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 388/29
 Жалба, подадена на 22 юли 2014 г. — ZZ/Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)
 (Дело F-71/14)
 2014/C 388/35
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. F. de Castro и J.-L. Gillain, avocats)
 Ответник: Европейската служба за външна дейност (ЕСВД)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението повече да не се изплаща надбавката за условия на живот (НУЖ), допълнителната премия (ДП) с оглед на условията на живот в мястото на работа на жалбоподателката и дневна надбавка (ДН), и да се изплати неизползван годишен отпуск в размер на 49 дни за 2012 г., както и искане за обезщетение за вредите вследствие на неоказване на съдействие и изоставяне след трудовата злополука, претърпяна от жалбоподателката.
 Искания на жалбоподателя
 —
 изплащане на ДП и НУЖ от 1 май 2012 г. до 31 октомври 2013 г. или поне изплащане за същия период на ДН;
 —
 изплащане на неизползван годишен отпуск в размер на 49 дни за 2012 г.;
 —
 възстановяване на договора или съставяне на нов договор за неопределено време или договор, който трябва в крайна сметка да се утвърди като договор за неопределено време, или обезщетение за вредите, свързани с факта, че ако не беше злополуката, щеше да бъде сключен нов договор между жалбоподателката и ответника;
 —
 обезщетение за вредите, които тя е претърпяла вследствие на злополуката. i) в размер на 10 000 EUR за неоказване на медицинско, административно и имуществено съдействие в Йордания и в Брюксел; ii) в размер, равностоен на всички неполучени и загубени заплати, надбавки и предимства, и направените от жалбоподателката медицински и други разходи поради злополуката, временно оценени на 50 000 EUR, за злополуката, отговорност за която носят ООН и ЕСВД; последната трябва да подпомогне и финансира това производство за ангажиране на отговорността на ООН и всички организатори на този стаж. iii) в размер на временна сума от 50 000 EUR за злоупотреба при използването на срочни договори, съдържащи всеки път клаузи за изпитване, особено последния и неговото неподновяване.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/18
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshofs (Германия) на 28 юли 2011 г. — Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH
 (Дело C-400/11)
 2011/C 311/30
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Josef Egbringhoff
 Ответник: Stadtwerke Ahaus GmbH
 Преюдициални въпроси
 Следва ли член 3, параграф 5 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО, във връзка с буква б) и/или буква в) от приложение А към тази директива, да се тълкува в смисъл, че с национална правна уредба относно условията за промяна на цените по договори за доставка на електроенергия за битови нужди, осъществявана в рамките на общото задължение за снабдяване с електроенергия на потребители, към които се прилага съответната тарифа, се изпълняват изискванията за прозрачност, при положение че в посочената национална уредба всъщност не се предвиждат основанията, предпоставките и обхватът на съответната промяна на цените, но се гарантира, че електроснабдителното предприятие предварително и в разумен срок следва да уведоми потребителите си за всяко увеличение на цените и потребителите имат право едностранно да прекратят договорите си за доставка, ако не желаят да приемат промяната на договорните условия, за която са уведомени?
 (1) Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, глава 12, том 2, стр. 61).


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/28
 Иск, предявен на 10 юли 2017 г. — Европейска комисия/Република Хърватия
 (Дело C-415/17)
 (2017/C 277/42)
 Език на производството: хърватски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk, M. Mataija, G. von Rintelen)
 Ответник: Република Хърватия
 Искания на ищеца
 Европейската комисия моли Съда:
 —
 да установи, че Република Хърватия не е изпълнила задълженията си по член 2 от Директива 2014/56/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година за изменение на Директива 2006/43/ЕО относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети (ОВ L 158, 2014 г., стр. 196), тъй като до 17 юли 2016 г. не е приела необходимите мерки за съобразяване с Директивата и при всички случаи не е съобщила тези мерки на Комисията,
 —
 на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да осъди Република Хърватия да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 9 275,20 EUR дневно, считано от деня на обявяване на съдебното решение, с което се установява неизпълнение на задължението за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/56/ЕС,
 —
 да осъди Република Хърватия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Република Хърватия не е изпълнила задължението си да съобщи мерките за транспониране на Директива 2014/56/ЕС в срока по член 2 от Директивата.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/19
 Иск, предявен на 6 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-568/10)
 2011/C 55/33
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: Maria Condou-Durande и W. Bogensberger)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 Ищецът моли:
 —
 да се установи, че Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 17, параграф 1 от Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност (1), тъй като е приела разпоредби, съгласно които студентите от трети страни могат да получат разрешение за работа само ако преди това се проучи положението на пазара на труда в Австрия и се установи, че съответното работно място не може да бъде заето чрез назначаване на регистрирано безработно лице,
 —
 Република Австрия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията поддържа, че австрийските правни разпоредби въвеждат системна забрана за достъпа на студенти от трети страни до пазара на труда, доколкото при наличието на свободно работно място на последните се издава разрешение за работа само ако преди това чрез проучване се установи, че това място не може да бъде заето чрез назначаване на регистрирано безработно лице. Затова броят на издадените разрешения за работа на лица от тази категория бил твърде незначителен. В този смисъл едва 10 % от студентите от трети страни получавали възможност чрез работа да покрият част от разходите по образованието си (за сравнение такава възможност имали 70 % от австрийските студенти).
 Според Република Австрия тези ограничения са обосновани. Поради свободния достъп до висше образование и ниските учебни такси Австрия привличала много студенти от трети страни. Тъй като не говорели немски език и нямали професионална квалификация, в общия случай те намирали неквалифицирана работа и така допринасяли за нарастването на бездруго високия процент на безработицата в този сектор.
 (1) ОВ L 375, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 94.


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/56
 Жалба, подадена на 28 март 2014 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-30/14)
 2014/C 175/81
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: V. Wellens, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание „понижаване“.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание „понижаване“, тъй като не декларирал пред Комисията, че освен семейните надбавки за деца на издръжка, получавани на основание член 67, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица, получавал и национална надбавка с подобен характер.
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/18
 Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Sunrider/СХВП — Nannerl (SUN FRESH)
 (Дело T-221/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SUN FRESH“ - По-ранни словни национални марки, марки на Общността и на Бенелюкс „SUNNY FRESH“, „SUNRIDER SUNNY FRESH“ и „SUNNYFRESH“ - Относително основание за отказ - Доказателство за реално използване на по-ранните марки - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2014/C 71/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Sunrider Corporation (Torrance, Калифорния, САЩ) (представители: N. Dontas и K. Markakis, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Nannerl GmbH & Co. KG (Anthering bei Salzburg, Австрия) (представител: A. Thünken, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението от 26 март 2012 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 2401/2010-4), постановено в производство по възражение между The Sunrider Corporation и Nannerl GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда The Sunrider Corporation да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Испания) — Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria/Samir Zaizoune
 (Дело C-38/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури във връзка с връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 - Национална правна уредба, предвиждаща в случай на незаконно пребиваване да се наложи според обстоятелствата глоба или извеждане))
 (2015/C 205/11)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria
 Ответник: Samir Zaizoune
 Диспозитив
 Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, и в частност член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 във връзка с член 4, параграфи 2 и 3 от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че тя не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, която предвижда в случай на незаконно пребиваване на граждани на трети страни на територията на тази държава да се наложи според обстоятелствата или глоба, или извеждане, като всяка от двете мерки изключва другата.
 (1) ОВ C 93, 29.3.2014 г.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/26
 Определение на Първоинстанционния съд от 16 декември 2008 г. — Италия/Парламент и Комисия
 (Дело T-285/07) (1)
 („Искане в хода на производството - Възражение за недопустимост - Частична недопустимост на жалбата - Невъзможност Парламентът да носи отговорност за обжалвания акт“)
 (2009/C 55/49)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: I. Bruni, подпомаган от P. Gentili, Avvocato dello Stato)
 Ответници: Европейски парламент (представители: A. Lukošiūtė, R. Ignătescu и G. Mazzini) и Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и A. Aresu)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Гърция (представители: S. Vodina и M. Michelogiannaki)
 Предмет
 Отмяна на обявлението за общ конкурс EPSO/AD/95/07 за съставяне на списък с резерви за назначаване на 20 администратори (AD 5) в информационната област (библиотечни дейности/документация), публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 8 май 2007 г. (C 103 A, стр. 7).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима, доколкото е насочена срещу Парламента.
 2)
 Италианската република следва да понесе съдебните разноски, направени в рамките на настоящата жалба, доколкото е насочена срещу Парламента. Парламентът следва да понесе направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 22.9.2007 г.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/51
 Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Volkswagen/СХВП (ULTIMATE)
 (Дело T-385/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ULTIMATE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 389/57)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 24 март 2014 г. (преписка R 1787/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „ULTIMATE“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Volkswagen AG да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 253, 4.8.2014 г.


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/4
 Решение на Съда (шести състав) от 28 юни 2012 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-485/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Помощи, предоставени в полза на Ellinika Nafpigeia AE - Несъвместимост с общия пазар - Възстановяване - Неизпълнение)
 2012/C 258/06
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и M. Konstantinidis)
 Ответник: Република Гърция (представители: P. Milonopoulos и K. Boskovits, V. Christianos, dikigoros)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите мерки за съобразяване с Решение 2009/610/ЕО на Комисията от 2 юли 2008 г. относно помощи C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 и CP 133/05), предоставени от Гърция на дружество Hellenic Shipyards SA (нотифицирано под номер C(2008) 3118) (ОВ L 225,стр. 104)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в предвидения срок всички необходими мерки за изпълнение на Решение 2009/610/ЕО на Комисията от 2 юли 2008 г. относно помощи C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 и CP 133/05), предоставени от Гърция на дружество Hellenic Shipyards SA и като не е представила на Комисията в предвидения срок сведенията, изброени в член 19 от това решение, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3, 5, 6, 8, 9 и по членове 11—19 от споменатото решение.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски
 (1) ОВ C 328, 04.12.2010 г.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/24
 Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, заседаващ в Харлем (Нидерландия), постъпило на 3 февруари 2017 г. — X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 (Дело C-48/17)
 (2017/C 112/34)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Den Haag, заседаващ в Харлем
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X
 Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли замолената държава членка, отчитайки смисъла, съдържанието и целта на Регламента „Дъблин“ (1) и на Директива 2013/32 (2), да отговори на искането за преразглеждане по член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане (3) в рамките на две седмици?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, следва ли в този случай, при отчитане на член 5, параграф 2, последно изречение от Регламента за прилагане предвидения в член 20, параграф 1, буква б) от Регламент No 343/2003 (4) (понастоящем член 25, параграф 1 от Регламента „Дъблин“) приложимият срок да е максимум един месец?
 3)
 При отрицателен отговор и на първия и на втория въпрос, разполага ли замолената държава членка — с оглед на използваното понятие beijvert (стреми се, полага усилия) [в текста на нидерландски] на член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане — с разумен срок за отговор на искането за преразглеждане?
 4)
 Ако замолената държава членка в действителност трябва на основание на член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане да отговори в разумен срок на искането за преразглеждане, следва ли да се смята, че когато са изтекли седем седмици и половина, какъвто е конкретният случай, е все още налице „разумен срок“? При отрицателен отговор на този въпрос, кой срок при това положение следва да се счита за разумен?
 5)
 Каква е последицата от обстоятелството, че замолената държава членка не е отговорила на искане за преразглеждане в рамките на две седмици или в определен разумен срок? В този случай молещата държава членка компетентна ли е да разгледа по същество подадената от чужденеца молба за убежище, или за това е компетентна замолената държава членка?
 6)
 Ако се приеме, че замолената държава членка е компетентна да разгледа по същество молбата за убежище, тъй като тя не е отговорила своевременно на искането за преразглеждане по член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане, в какъв срок молещата държава членка, в конкретния случай ответникът, следва да съобщи това на чужденеца?
 (1) Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31).
 (2) Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 60).
 (3) Регламент (ЕО) No 1560/2003 на Комисията от 2 септември 2003 година за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 222, 2003 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 140).
 (4) Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/78
 Жалба, подадена на 2 ноември 2015 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-138/15)
 (2016/C 027/100)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, lawyers)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяната на решението за прекратяване на трудовия договор на жалбоподателя и искане за обезщетение на твърдените неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 19 декември 2014 г. за прекратяване на трудовия договор на жалбоподателя;
 —
 да се осъди Европейския парламент да изплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените неимуществени вреди, оценени временно ex aequo et bono на 20 000 EUR;
 —
 да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/19
 Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. от Issam Anbouba срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2013 г. по дело T-563/11, Anbouba/Съвет
 (Дело C-605/13 P)
 2014/C 45/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Issam Anbouba (представители: J.-M. Salva и M.-A. Bastin, avocats)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (шести състав) от 13 септември 2013 г. по дело T-563/11, Issam Anbouba/Съвет на Европейския съюз,
 —
 да се приеме за установено и да се постанови, че решението за вписване на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, по отношение на които са наложени икономическите санкции, е незаконосъобразно,
 —
 да се отменят решенията и регламентите, оспорени по дело T-563/11,
 —
 да бъде осъден Съветът да заплати съдебните разноски за двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят сочи две основания в подкрепа на жалбата си.
 На първо място жалбоподателят смята, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че тъй като не могъл да докаже подкрепата на жалбоподателя за режима в Сирия, Съветът правилно приложил презумпция за подкрепа от страна на ръководителите на основните сирийски предприятия за сирийския режим. Първата част от основанието е изведена от липсата на правна основа за такава презумпция. Наистина, изключително тежкият и строг характер на ограничителните мерки не позволявал те да се прилагат въз основа на презумпция, чието използване не било законосъобразно предвидено в нито един административен акт. Втората част на основанието е изведена от непропорционалността на тази презумпция спрямо преследваната цел, по-конкретно поради нейния изключително общ характер. Третата част от основанието е изведена от необоримостта на тази презумпция. На практика не било възможно отрицателното доказване на липсата на подкрепа за режима, а представянето на положително доказателство за противопоставяне на режима не могло разумно да се счита за единствения начин да се установи липсата на връзка с този режим.
 На второ място жалбоподателят упреква Общия съд за това, че се е произнесъл без Съветът да е представил доказателства. В първата част от второто основание жалбоподателят твърди, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, от една страна, като не упражнил нормален контрол по отношение на оспорените решения, и от друга страна, като се произнесъл без Съветът да му е представил доказателство. Във втората част от второто основание жалбоподателят упреква Общия съд за това, че в обжалваното решение не е санкционирал явно нарушение на принципа на състезателност и на правото на защита на жалбоподателя. Общият съд не задължил Съвета да представи доказателства или мотиви, с които да обоснове, че посочените доказателства не следва да бъдат огласени и приел, че Съветът може да основе решението си на презумпция, която обаче той не могъл да използва законосъобразно.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/5
 Решение на Съда (голям състав) от 5 май 2015 г. — Кралство Испания/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-146/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Осъществяване на засилено сътрудничество - Създаване на единна патентна закрила - Регламент (ЕС) No 1257/2012 - Член 118, първа алинея ДФЕС - Правно основание - Член 291 ДФЕС - Делегиране на правомощия на органи извън Европейския съюз - Принципи на автономия и еднакво прилагане на правото на Съюза))
 (2015/C 213/07)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: E. Chamizo Llatas и S. Centeno Huerta)
 Ответници: Европейски парламент (представители: M. Gómez-Leal, M. Dean и U. Rösslein), Съвет на Европейския съюз (представители: T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta и L. Grønfeldt)
 Встъпили страни, подпомагащи ответника: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, J.-C. Halleux и T. Materne), Чешка република (представители: M. Smolek и J. Vláčil), Кралство Дания (представители: C. Thorning и M. Wolff), Федерална република Германия (представители: T. Henze, M. Möller и J. Kemper), Френска република (представители: G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas и N. Rouam), Велико херцогство Люксембург, Унгария (представители: M. Fehér и K. Szíjjártó), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и J. Langer), Кралство Швеция (представители: A. Falk, C. Meyer-Seitz и U. Persson), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: M. Holt, подпомаган от J. Stratford, QC, и от T. Mitcheson, barrister), Европейска комисия (представители: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders и F. Bulst)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Кралство Испания понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Кралство Белгия, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Кралство Нидерландия, Кралство Швеция, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/5
 Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) на 9 септември 2009 г. по съединени дела T-30/01 — T-32/01 и T-86/02 — T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava и др./Комисия на Европейските общности
 (Дело C-466/09 P)
 2010/C 37/08
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, abogados)
 Други страни в производството: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Комисия на Европейските общности и Comunidad Autónoma de la Rioja
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да се отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 да се уважи направеното в първоинстанционното производство искане,
 —
 при условията на евентуалност, да се върне делото на Първоинстанционния съд, като в този случай същият бъде задължен да уважи отхвърленото искане за събиране на доказателства,
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 В мотивите на обжалваното решение Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че дело T-31/01 е останало без предмет.
 2.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че приключването на предварителната процедура по разследване на оспорваната данъчна мярка, предхождащо влизането в сила на Регламент (ЕО) No 659/1999 (1), предполага съществуването на изрично решение на Комисията в този смисъл (отправено до държавата членка).
 3.
 Първоинстанционният съд изопачава съдържанието на решението от 28 ноември 2000 г., като приема, че посоченото решение слага край на предварителната процедура по разследване на оспорваната данъчна мярка, която започнала по постъпил през април 1994 г. сигнал. Той допуска грешка при прилагане на правото, като не приема, че преразглеждането на оспорваната данъчна мярка през 2000 г. е трябвало да се извърши в рамките на процедурата, установена за съществуващите помощи.
 4.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като не се съобразява с процесуалните правила за доказателствената тежест и за оценката на доказателствата, по-специално във връзка с представляващото писмено доказателство решение от 28 ноември 2000 г. (във връзка с неговата достоверност и доказателствена сила). Първоинстанционният съд допуска нарушение на правото на справедлив съдебен процес.
 5.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като нарушава процесуалните правила за доказателствената тежест и за оценката на доказателствата във връзка с обективните, относими, непротиворечиви и убедителни косвени доказателства по преписката, от които е видно, че преди решението от 28 ноември 2000 г. Комисията е извършила предварително разследване на оспорваната данъчна мярка. Той допуска грешка при прилагане на правото, като не приема, че преразглеждането на оспорваната данъчна мярка през 2000 г. е трябвало да се извърши в рамките на процедурата, установена за съществуващите помощи.
 6.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като не се съобразява с процесуалните правила в областта на доказването и като отхвърля искането на жалбоподателя да задължи Комисията да представи определени документи, което има съществено значение за защитата на неговите интереси предвид направените от Първоинстанционния съд изводи, въз основа на които отхвърля искането на жалбоподателя. Първоинстанционният съд допуска нарушение на правото на справедлив съдебен процес, на принципа на равни процесуални възможности и на правото на защита.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/33
 Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Nedri Spanstaal/Комисия
 (Дело T-391/10) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Определяне на квоти и на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Максимален размер от 10 % от оборота - Релевантен оборот - Сътрудничество по време на административното производство - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г.))
 (2015/C 302/42)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Nedri Spanstaal BV (Венло, Нидерландия) (представители: първоначално M. Slotboom и B. Haan, впоследствие M. Slotboom, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel, S. Noë и V. Bottka)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Nedri Spanstaal BV понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 9.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/16
 Жалба, подадена на 11 февруари 2011 г. — Antrax It/СХВП — Heating Company (Радиатори за отопление)
 (Дело T-83/11)
 2011/C 113/33
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Antrax It Srl (Resana, Италия) (представител: L. Gazzola, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него промишлен дизайн на Общността No 000593959-0001 е обявен за недействителен,
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него дружество Antrax It s.r.l. е осъдено да възстанови на The Heating Company BVBA разноските, направени в производството пред СХВП,
 —
 да осъди СХВП и The Heating Company да възстановят на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с настоящото производство,
 —
 да осъди The Heating Company BVBA да възстанови на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с производството пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на Общността No 000593959-0001 (радиатори за отопление).
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: The Heating Company BVBA
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: спорният промишлен дизайн на Общността не отговаря на изискванията на членове 4—9 от Регламента за промишления дизайн на Общността (РПДО), тъй като не се отличава от германски дизайн No 5, който е включен в множествена регистрация No 401 10481,8, публикувана по искане на The Heating Company BVBA едновременно във Франция, Италия и Бенелюкс като международен дизайн No DM/060899.
 Решение на отдела по заличаването: обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.
 Изложени правни основания: обстоятелството, че промишлен дизайн на Общността No 000593959-0001 има индивидуален характер.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/43
 Определение на Общия съд от 30 септември 2014 г. — Bitiqi и др./Комисия и др.
 (Дело T-410/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Мисия на Европейския съюз в областта на върховенството на закона в Косово (Eulex Kosovo) - Договорно нает персонал - Решения на ръководителя на мисията да не поднови трудови договори - Явна липса на компетентност))
 2014/C 421/60
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Burim Bitiqi (Лондон, Обединеното кралство), Arlinda Gjebrea (Прищина, Република Косово), Anna Gorska (Варшава, Полша), Agim Hajdini (Лондон), Josefa Martínez Estéve (Валенсия, Испания), Denis Vasile Miron (Букурещ, Румъния), James Nicholls (Swindon, Обединеното кралство), Zornitsa Popova Glodzhani (Варна, България), Andrei Mihai Popovici (Букурещ) и Amaia San José Ortiz (Llodio, Испания) (представители: първоначално A. Coolen, D. de Abreu Caldas, É. Marchal и J.-N. Louis, впоследствие D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats)
 Ответници: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и A.-C. Simon), Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt, É. Chaboureau и M. Silva); и Eulex Kosovo (представители: B. Borchardt, представител, подпомаган от A. Fouquet Dörte, avocat)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответниците: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Bauer)
 Предмет
 Отмяна на решенията от 27 май и 2 юли 2013 г. на ръководителя на мисията „Правова държава“ на Европейския съюз в Косово (Eulex Kosovo) за неподновяване на трудовите договори на жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Burim Bitiqi, г-жа Arlinda Gjebrea, г-жа Anna Gorska, г-н Agim Hajdini, г-жа Josefa Martínez Estéve, г-н Denis Vasile Miron, г-н James Nicholls, г-жа Zornitsa Popova Glodzhani, г-н Andrei Mihai Popovici, г-жа Amaia San José Ortiz да заплатят съдебните разноски, направени от Европейската комисия, Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и Eulex Kosovo.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 325, 9.11.2013 г.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/10
 Искане за преюдициално заключение, направено от Rechtbank van koophandel Brussel (Белгия) на 5 март 2007 г. — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV/Andacon NV
 (Дело C-132/07)
 (2007/C 117/17)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Rechtbank van koophandel Brussel (Белгия).
 Страни в главното производство
 Ищец: Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV.
 Ответник: Andacon NV.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли да се тълкува член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1891/2004 (1) в смисъл, че е забранено на компетентната митническа служба или на компетентното митническо бюро да пристъпят към (съответно да делегират) съобщаването по смисъла на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1383/2003 (2) или инспектирането по смисъла на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1383/2003, докато заявлението за действие, подадена преди 1 юли 2004 година, не е придружено от декларацията, предвидена в член 6 от Регламент (ЕО) No 1383/2003? С други думи, представлява ли последната декларация формално изискване, за да породи действие заявлението за действие?
 2)
 Следва ли да се тълкува член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1383/2003 в смисъл, че дава възможност на митническата администрация в Антверпен да представи на притежателя на марката шест проби от стоките, за да може да определи дали става въпрос за имитация на стоки или не, като се има предвид, че такова обявяване на проби не трябва да бъде приравнено нито на основното инспектиране по смисъла на член 9, параграф 3, алинея втора на Регламент (ЕО) No 1383/2003, в рамките на което е допустимо да се контролира подробно произхода и мястото, откъдето идват стоките, нито на основния технически анализ на взета проба по смисъла на член 9, параграф 3, последна алинея от Регламент (ЕО) No 1383/2003? При положителен отговор трябва ли това представяне да бъде извършено в срок от 3 работни дни, предвиден в член 4, параграф 1 от регламента?
 3)
 Противоречи ли на Регламент (ЕО) No 1383/2003 това, че белгийските митнически служители предоставят информация, придобита в рамките на прилагането на регламента, с изключение на предвидените в регламента канали — в дадения случай се имат предвид член 9, параграф 2 и член 9, параграф 3, алинея първа от регламента — като например при разпит на свидетел, разпореден от белгийски съдилища или при предоставяне на документи?
 4)
 Противоречи ли на Регламент (ЕО) No 1383/2003 това, че информацията, получена в резултат на прилагането на член 4, параграф 2 (вж. втори въпрос) и на член 9, параграфи 2 и 3, с изключение на информацията, посочена в член 9, параграф 3, алинея 1 на същия регламент или информацията, получена при разпит на свидетел, разпореден от белгийски съдия или при предоставяне на документи (вж. трети въпрос) се използва в рамките на друго производство, което няма за цел да установи имитацията на стоки, а например има за цел борбата срещу паралелния внос?
 (1) Регламент (ЕО) No 1891/2004 на Комисията от 21 октомври 2004 година за определяне на правилата за прилагане на Регламент (ЕО) No 1383/2003 на Съвета относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (ОВ L 328, 30.10.2004 г., стр. 16).
 (2) ОВ L 196, 2.8.2003 г., стр. 7.


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/20
 Жалба, подадена на 25 май 2009 г. — Olymp Bezner/СХВП — Bellido (Olymp)
 (Дело T-203/09)
 2009/C 167/40
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Германия) (представители: J. Dönch и M. Eck, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Miguel Bellido, S.A. (Manzanares, Ciudad Real, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 11 март 2009 година по преписка R 531/2008-2, и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „Olymp“ за стоки от клас 25
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: испанска регистрация на фигуративната марка „OLIMPO“ за стоки от клас 25
 Решение на отдела по заличаването: обявява разглежданата марка на Общността за недействителна
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета) и на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета (понастоящем член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета), доколкото апелативният състав е допуснал грешка като е приел, че съществува вероятност от объркване поради факта, че разглежданите марки не са сходни във визуално, фонетично или концептуално отношение.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/5
 Решение на Съда (пети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Schiebel Aircraft GmbH/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
 (Дело C-474/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Свободно движение на работници - Недопускане на дискриминация - Член 346, параграф 1, буква б) ДФЕС - Защита на основните интереси на сигурността на държава членка - Правна уредба на държава членка, съгласно която законните представители на дружествата, извършващи там дейност в областта на търговията с оръжие, муниции и военни материали, трябва да са граждани на тази държава))
 (2014/C 395/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Schiebel Aircraft GmbH
 Ответник: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
 Диспозитив
 Членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като приложимата в главното производство, съгласно която е задължително членовете на представителните органи по закон и управляващите съдружници в дружествата, които искат да извършват дейност в областта на търговията с оръжие и боеприпаси за военна употреба и посредничеството при покупко-продажбата на оръжие и боеприпаси за военна употреба, да са граждани на тази държава членка. Запитващата юрисдикция обаче следва да провери дали държавата членка, която се позовава на член 346, параграф 1, буква б) ДФЕС с цел да обоснове подобна правна уредба, може да докаже, че е необходимо да приложи предвидената в тази разпоредба дерогация, за да защити основните интереси на своята сигурност.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/24
 Решение на Общия съд от 11 февруари 2010 г. — Deutsche BKK/СХВП (Deutsche BKK)
 (Дело T-289/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Deutsche BKK“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер и липса на отличителен характер - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Член 73 и член 74, параграф 1, първо изречение от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 и член 76, параграф 1, първо изречение от Регламент No 207/2009))
 2010/C 80/42
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche BKK (Волфсбург, Германия) (представители: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla и S. Risthaus, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 29 май 2008 година (преписка R 318/2008-4) относно заявка за регистрация на словната марка „Deutsche BKK“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Deutsche Betriebskrankenkasse (Deutsche BKK) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 247, 27.9.2008 г.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/34
 Решение на Общия съд от 28 април 2015 г. — Saferoad RRS/СХВП (MEGARAIL)
 (Дело T-137/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „MEGARAIL“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 198/45)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Saferoad RRS GmbH (Верот, Германия) (представител: C. Czychowski, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 януари 2013 г. (преписка R 2536/2011-4) относно заявка за регистрация на словния знак „MEGARAIL“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Saferoad RRS GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 129, 4.5.2013 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/69
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 6 март 2008 г. — Skereby/Комисия
 (Дело F-46/06) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Оценяване - Доклад за развитие на кариерата - Процедура за оценяване за 2004 г. - Цели - Задължение за излагане на мотиви - Явна грешка при преценката)
 (2008/C 209/125)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Carina Skereby (Бишкек, Киргизтан) [представители: първоначално S. Rodrigues и Y. Minatchy, avocats, впоследствие S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats,]
 Ответник: Комисия на Европейските общности [представители: V. Joris и M. Velardo]
 Предмет
 От една страна, отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за периода за оценяване за 2004 г., и, от друга страна, искане за присъждане на обезщетение за вреди.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C ##, ## г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 10 юни 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-491/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания - Дива флора и фауна - Територия от значение за Общността - Режим на защита - Туристически комплекс „Is Arenas“)
 2010/C 209/09
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: D. Recchia)
 Ответник: Италианска република (представители: I. Bruni, G. Aiello, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) — Територии от значение за Общността — Територия „Is Arenas“ — Изграждане на игрище за голф
 Диспозитив
 1.
 Предвид проекта за туристически комплекс от недвижими имоти „Is Arenas“, който засяга територията „Is Arenas“
 —
 като преди 19 юли 2006 г., дата на включването на територията „Is Arenas“ в списъка на териториите от значение за Общността, не е приела подходящите защитни мерки, предвид преследваната от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна цел за съхраняване на съответния екологичен интерес на национално равнище на предложената територия от значение за Общността, и по-специално като не е забранила намеса, която е в състояние да увреди сериозно екологичните характеристики на територията, и
 —
 и като след 19 юли 2006 г. не е взела подходящите мерки за предотвратяване на влошаването на състоянието на естествените местообитания, за които e определена посочената територия, от значение за Общността,
 Италианската република не е изпълнила задълженията си по Директива 92/43 и по-специално, що се отнася до второто твърдение за нарушение — задълженията си по член 6, параграф 2 от директивата
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.02.2009 г.


text:
 8.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 439/29
 Иск, предявен на 30 май 2014 г. — Grigoriadis и др./Европейски парламент
 (Дело T-413/14)
 (2014/C 439/39)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищци: Grigoris Grigoriadis (Атина, Гърция), Faidra Grigoriadou (Атина), Ioannis Tsolias (Tessalonicco, Гърция), Dimitrios Alexopoulos (Tessalonicco), Nikolaos Papageorgiou (Атина) и Ioannis Marinopoulos (Атина) (представител: адв. Ch. Papadimitriou)
 Ответници: Европейски парламент, Европейски съвет, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка, Еврогрупа
 Искания на ищците
 Ищците искат от Общия съд:
 —
 да установи, че ответниците не са приели необходимите нормативни разпоредби за изричното освобождаване на притежателите на издадени от гръцката държава и закупени от ищците облигации от задължителното участие в плана P.S.I. [участие на частния сектор в програмата за финансиране на дълга];
 —
 да даде възможност на ищците чрез правен акт на Съюза — директива, регламент или друг източник на правото на Съюза с директно приложение, да им бъде възстановена изцяло стойността на облигациите, включени в плана P.S.I., без искане или съгласие от тяхна страна; и
 —
 да разпореди, чрез правен акт на Съюза — директива, регламент или друг източник на правото на Съюза с директно приложение, обезщетение в размер на 5 00 000 EUR за всеки от ищците за претърпените неудобства, вреди и сериозното нарушаване на основните права.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си, ищците излагат пет правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нормативните и други разпоредби, поради които Гърция трябвало да задължи притежателите на издадените от гръцката държава облигации да участват в плана P.S.I., всъщност са актове на Съюза.
 2.
 Второ правно основание: приетите от гръцкото правителство разпоредби за справяне с гръцкия държавен дълг по същество са наложени от институциите на Европейския съюз и по-конкретно от Европейската централна банка и от Европейската комисия.
 3.
 Трето правно основание: ответниците не приели необходимите нормативни разпоредби, за да изключат изрично гръцките държавни облигации, на ищците с актове на министерския съвет, с които са определени условията за прилагане на P.S.I. в Гърция.
 4.
 Четвъртото правно основание: липсата на изрично освобождаване от участие в P.S.I. е причинило на ищците лични и сериозни вреди и ги е лишило от възможността да се ползват от основните си права.
 5.
 Петото правно основание: всички законодателни актове на гръцкото правителство са приети по указание или по-точно въз основа на решение на Еврогрупата, на Съвета по икономически и финансови въпроси, на Европейската централна банка и на Европейската комисия.


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/3
 Жалба, подадена на 15 юли 2014 г. от Adler Modemärkte AG срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 14 май 2014 г. по дело T-160/12 — Adler Modemärkte AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-343/14 P)
 2014/C 351/04
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Adler Modemärkte AG (представител: J.-C. Plate, адвокат)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Blufin SpA
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение,
 —
 да се върне делото на Общия съд,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбата е подадена срещу решението на Общия съд от 14 май 2014 г. по дело T-160/12, с което се отхвърля жалбата на Adler Modemärkte AG срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 3 февруари 2012 г. (преписка R 1955/2010-2) във връзка с производство по възражение между Blufin SpA и Adler Modemärkte AG.
 Жалбоподателят изтъква следните основания:
 1.
 На първо място се сочи нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 относно марката на Общността. Общият съд неправилно тълкувал тази норма и постоянната съдебна практика във връзка с установяването на сходство на знаците и вероятността от объркване, като извеждал сходството на знаците и вероятността от объркване между конфликтните марки от съвпадението на отделни елементи на знака, които съответствали на чисто описателни означения за характера на стоките (а именно посочване на цвета „морскосиньо“ за стоките, обозначени с конфликтните марки) и от това, че поради липса на присъщ отличителен характер съответните потребители не го разглеждали като указание за търговския произход на стоката от точно определено предприятие за разграничаване от стоките на други предприятия. Освен това, в този спор, Общият съд не взел предвид правното понятие на описателно означение, тъй като приел, че „морскосиньо“ не било описателно за разглежданите стоки, а именно облекла, съответно не било описателно за основна характеристика на стоката.
 2.
 На второ място обжалваното решение било постановено въз основа на изопачени факти. Общият съд отричал, че означаването „морскосиньо“ (на съответния национален език, по-специално на италиански и френски език) можело да има описателно значение за разглежданите стоки от класове 18 и 25, въпреки че конфликтните между страните марки безспорно съдържали в себе си на всеки един от езиците на Съюза чисто описателно за стоките понятие, а именно „морскосиньо“, и марката, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението от италиански език „blu marino“ и заявената марка на френски език „marine bleu“ не се различавали съществено от това понятие. Освен това в предходното производство пред СХВП, както отделът по споровете, така и апелативният състав на СХВП били действително установили, че „морскосиньо“ (на всеки един от езиците на европейските държави) било понятие, описателно за стоките. Общият съд бил обвързан с тази констатация.
 3.
 На трето място, решението било противоречиво в мотивите на Общия съд във връзка с твърдението, че „морскосиньо“ нямало описателно значение за стоките и било опорочено поради липса на мотиви. В точка 54, самият Общ съд установявал, че елементите на конфликтния знак посочвали въпросния нюанс на цвета. В точка 55 Общият съд освен това установявал, че това значение било „очевидно“.
 4.
 На четвърто място обжалваното решение било постановено въз основа на неприложими законови разпоредби, по-специално разпоредбите на Регламент (ЕО) No 207/2009 (1). Приложим бил Регламент (ЕО) No 40/94 (2).
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, OB L 78, стр. 1.
 (2) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (OB L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/38
 Иск, предявен на 3 октомври 2007 г. — Полша/Комисия
 (Дело T-379/07)
 (2007/C 283/69)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Република Полша [представител: T. Nowakowski, pełnomocnik rządu]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви за недействителен Регламент (ЕО) No 804/2007 на Комисията от 9 юли 2007 година за установяване на забрана на риболова на атлантическа треска в Балтийско море (подразделения 25-32, води на ЕО) от страна на съдове, плаващи под флага на Полша,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът моли да се обяви за недействителен Регламент (ЕО) No 804/2007 на Комисията oт 9 юли 2007 година за установяване на забрана на риболова на атлантическа треска в Балтийско море (подразделения 25-32, води на ЕО) от страна на съдове, плаващи под флага на Полша. Със спорния регламент се постановява, че предоставената на ищеца квота за атлантическа треска в Балтийско море за 2007 година се счита за изчерпана считано от 11 юли 2007 г. и че се забранява по-нататъшния риболов на запасите от атлантическа треска в тази област от риболовни съдове, плаващи под флага на Полша както и съхраняването на борда, прехвърлянето и разтоварването на суша на улов от този вид риба, извършен през периода от 11 юли до 31 декември 2007 г.
 В подкрепа на иска си ищецът изтъква, че при преценката относно количеството на атлантическа треска, на която имат право на улов плаващи под флага на Полша риболовни съдове, Комисията е допуснала груби грешки и е нарушила Регламент No 1941/2006 (1) на Съвета от 11 декември 2006 година относно определяне на възможностите за улов на риба и свързаните с тях условия на улов за определени видови риби и рибни запаси в Балтийско море (2007 г.) (2). В рамките на това оплакване ищецът посочва, че Комисията е основала своите констатации относно количеството на улов на атлантическа треска от полски риболовни съдове на произволно подбрани, а не на представителни данни, събрани по време на извършени от комисията проверки, както и също при неотчитане на данните от Systemu Informacyjnego Rybołówstwa Morskiego. [Полска система за информация относно морски риболов]
 Освен това със спорния регламент се нарушава принципа на пропорционалността, тъй като постановената с него забрана за улов на риба води до значителни социално-икономически недостатъци, които надминават предполагаемите предимства, свързани със защитата на запасите от атлантическа треска. Ищецът смята, че Комисията не е подложила на преценка тези последици преди приемане на регламента и не е взела предвид възможността за постигане на набелязаните цели с мерки, които са по-безвредни за обществото и икономиката на крайморските области.
 В подкрепа на иска си ищецът твърди, че спорният регламент не е достатъчно мотивиран, което прави невъзможно да се провери целесъобразността и правомерността на наложената с регламента забрана.
 Освен това той твърди, че е нарушен принципът на солидарност и лоялно сътрудничество, като упреква Комисията, че не е започнала диалог и така не е предоставила възможност на ищеца да изясни всички спорни въпроси преди приемането на регламента.
 На последно място ищецът изтъква, че със спорният регламент се нарушава правото на свободна стопанска инициатива, тъй като наложената забрана за улов засяга лица, които на практика не биха могли да променят вида на упражняваната от тях дейност и за които уловът на риба е единственият източник за издръжката на живот, като това важи с още по-голяма сила предвид обстоятелството, че забраната изключва всякакви ограничения.
 (1) ОВ L 367, стр. 1.
 (2) ОВ L 367, стр. 1.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/57
 Жалба, подадена на 7 януари 2008 г. — Volkswagen/СХВП (CAR SILHOUETTE III)
 (Дело T-9/08)
 (2008/C 64/92)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Wolfsburg, Германия) (представители: адв. H.-P. Schrammek, адв. C. Drzymalla, адв. S. Risthaus, адв. R. Jepsen, Rechtsanwälte)
 Ответник по жалбата: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 6 ноември 2007 г., връчено на 9 ноември 2007 г., по апелативно дело R 1306/2007-4;
 —
 да се осъди ответникът по жалбата да заплати разноските по производството.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Международна фигуративна марка „CAR SILHOUETTE III“ за стоки от клас 12 (международна регистрация, в която се посочва Европейската общност, No W 878 349).
 Решение на проверителя: Отказ на защита.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 Нарушение на член 74, параграф 1, първо изречение от Регламент (EО) No 40/94 (1) поради нередовна служебна проверка на фактите от Службата;
 —
 Нарушение на член 73 от Регламент (EО) No 40/94, а именно на правото на изслушване;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 поради установяване на липса на отличителни белези.
 (1) Регламент (EО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, т. 1, стр. 146).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/3
 (2008/C 64/02)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 51, 23.2.2008 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 37, 9.2.2008 г.
 ОВ C 22, 26.1.2008 г.
 ОВ C 8, 12.1.2008 г.
 ОВ C 315, 22.12.2007 г.
 ОВ C 297, 8.12.2007 г.
 ОВ C 283, 24.11.2007 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/35
 Определение на Общия съд от 24 март 2010 г. — Hansen/Комисия
 (Дело T-6/09) (1)
 (Иск за обезщетение - Последици за общественото здраве от ядрения инцидент в Туле (Гренландия) - Директива 96/29/Евратом - Неприемане от страна на Комисията на мерки срещу държава членка - Иск, явно лишен от всякакво правно основание)
 2010/C 134/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Bent Hansen (Aarslev, Дания) (представител: I. Anderson, avocat)
 Ответник: Европейската комисия (представители: E. White и M. Patakia)
 Предмет
 Иск за обезщетение за вреди, които се твърди, че са претърпени поради неприемането от страна на Комисията на необходимите мерки, за да задължи Кралство Дания да приеме законовите и административните разпоредби, чрез които да се съобрази с Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166), и да приложи тези разпоредби по отношение на работниците, пострадали в ядрения инцидент в Туле (Гренландия)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда г-н Bent Hansen да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/32
 Жалба, подадена на 10 август 2009 г. — E/Парламент
 (Дело T-326/09)
 2009/C 256/56
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: E (Лондон, Обединено кралство) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят взетите от Бюрото на Парламента на 9 март и 3 април 2009 г. решения за изменение на схемата за доброволно допълнително пенсионно осигуряване на членовете на Европейския парламент,
 —
 да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на решенията на Бюрото на Европейския парламент от 9 март и 3 април 2009 г. за изменение на правната уредба относно схемата за (доброволно) допълнително пенсионно осигуряване, съдържаща се в приложение VIII към Правилника за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент. Измененията се отнасят основно до премахването на възможността за ранно пенсиониране при навършване на 50 години и възможността за получаване на пенсията чрез еднократно изплащане на натрупаните средства, както и до увеличаването на възрастта за пенсиониране от 60 на 63 години.
 Изтъкнатите от жалбоподателя правни основания и основни доводи по същество са еднакви или подобни на изтъкнатите по дело T-219/09, Balfe и др./Парламент (1).
 (1) ОВ C 205, 2009 г., стр. 39.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/38
 Жалба, подадена на 17 декември 2008 г. — Total Raffinage Marketing/Комисия
 (Дело T-566/08)
 (2009/C 55/69)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Total Raffinage Marketing SA (Puteaux, Франция) (представители: A. Vandencasteele, C. Falmagne, C. Lemaire и S. Naudin, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отменят отчасти членове 1 и 2 от Решение на Комисията No С(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 година относно процедура по прилагането на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Договора за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Cires de bougie [Восъци за свещи]),
 —
 да се намали особено значително размерът на глобата, наложена на Total R. M. с член 2 от посоченото решение,
 —
 да се осъди Европейската комисия изцяло да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска частична отмяна на Решение на Комисията С(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 година по преписка COMP/39.181 — Cires de bougie, с което Комисията установява, че някои предприятия, сред които и жалбоподателят, са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Договора за Европейското икономическо пространство, като са определили цени и са разпределили пазари на парафиновите восъци в Европейското икономическо пространство (ЕИП) и на гача в Германия.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква единадесет правни основания, изведени съответно от нарушение на член 81 ЕО, на изискването за мотивиране, на Насоките от 2006 г. относно метода за определяне на глобите (1) и на принципите на пропорционалност, на презумпцията за невиновност, на правна сигурност, на равно третиране и на индивидуализация на санкциите, доколкото Комисията:
 —
 приела, че практиките, свързани с восъците и парафините, от една страна, и с гача, от друга, съставляват единно и непрекъснато нарушение и определила практиките, свързани с гача, като споразумение,
 —
 погрешно възприела наличието на единно и непрекъснато нарушение, изразяващо се в споразумение за определяне на цени, за разпределяне на пазари и/или клиенти, макар че спрямо жалбоподателя можел да се възприеме единствено обмен на информация относно състоянието на пазара на парафини, относно цените и бъдещите стратегии в тарифната област, относно клиентите и относно обемите,
 —
 от една страна, не се съобразила с общностната съдебна практика относно видимото разграничение, като възприела отговорността на жалбоподателя за целия период на свързаните с восъците и парафините аспекти, докато жалбоподателят преустановил участието си в „техническите събрания“ след проведеното на 11 и 12 май 2004 г. събрание, т.е. почти година преди края на нарушението и, от друга страна, приела предсрочното оттегляне на Repsol от картела преди края на нарушението, а не това на жалбоподателя, макар че той се намирал в равностойно положение,
 —
 изискала от жалбоподателя доказателство за видимо разграничение от картела,
 —
 не взела предвид липсата на прилагане на картела,
 —
 използвала стойността на продажбите от трите последни финансови години от участието на жалбоподателя в нарушението вместо стойността на продажбите от последната година на участие,
 —
 възприела силно завишен процент от стойността на продажбите по отношение на свързаните с гача аспекти от нарушението,
 —
 приложила залегналия в точка 24 от Насоките метод за определяне на глобата, който бил в противоречие с член 23, параграф 3 от Регламент No 1/2003 и с принципите на пропорционалност, на равно третиране и на презумпцията за невиновност,
 —
 приложила допълнителен размер с възпираща цел, без обаче да обоснове в достатъчна степен същия,
 —
 наложила глоба в размер на 410 % от годишния оборот на жалбоподателя на съответния пазар,
 —
 вменила на дружеството майка, Total SA, поведението на жалбоподателя.
 (1) Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стp. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/53
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 20 юли 2016 г. — Polizzi/Комисия
 (Дело F-138/14) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема - Решение за признаване на бонус за осигурителен стаж - Акт, който не е увреждащ - Недопустимост на жалбата - Молба за произнасяне без засягане на съществото на спора - Член 83 от Процедурния правилник))
 (2016/C 364/69)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Rosalba Polizzi (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara и F. Simonetti)
 Предмет
 Отмяна на решението за изчисляване на пенсионните права на жалбоподателката при прехвърлянето им към пенсионната схема на Съюза, прилагащо новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Г-жа Rosalba Polizzi понася собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 34, 2.2.2015 г., стр. 55.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/8
 Решение на Съда (седми състав) от 1 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-417/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/36/ЕО - Безопасност на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността - Липса на транспониране в определения срок)
 (2008/C 116/14)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: R. Vidal Puig)
 Ответник: Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети в предвидения срок необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно безопасността на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността (ОВ L 143, стр. 76; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 14, стр. 25)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предвидения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно безопасността на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 247, 20.10.2007 г.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/16
 Решение на Общия съд от 1 февруари 2013 г. — Polyelectrolyte Producers Group и др./Комисия
 (Дело T-368/11) (1)
 (REACH - Преходни мерки за приложимите ограничения при пускането на пазара и използването на акриламид във варово-циментовите строителни разтвори - Приложение XVII към Регламент (ЕО) No 1907/2006 - Пропорционалност - Задължение за мотивиране)
 2013/C 79/28
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Polyelectrolyte Producers Group (Брюксел, Белгия); SNF SAS (Андрезю-Бутеон, Франция); и Travetanche Injection SPRL (Брюксел) (представители: адв. K. Van Maldegem и адв. R. Cana)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Oliver и E. Manhaeve, подпомагани от K. Sawyer, barrister)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, M. Noort и B. Koopman)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕС) No 366/2011 на Комисията от 14 април 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) по отношение на приложение XVII (Акриламид) (ОВ L 101, стр. 12).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Producers Group, SNF SAS и Travetanche Injection SPRL понасят, наред с направените от тях в главното производство съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3.
 Travetanche Injection понася направените в обезпечителното производство съдебни разноски.
 4.
 Кралство Нидерландия понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/9
 Решение на Съда (трети състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Испания) — E/Subdelegación del Gobierno en Álava
 (Дело C-193/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки - Директива 2004/38/ЕО - Член 27, параграф 2, втора алинея - Ограничения на правото на влизане и на правото на пребиваване на основания, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве - Експулсиране на основания, свързани с обществения ред или с обществената сигурност - Поведение, което представлява истинска, настояща и достатъчно сериозна заплаха за някой от основните интереси на обществото - Истинска и настояща заплаха - Понятие - Гражданин на Съюза, който пребивава в приемащата държава членка, където изтърпява наказание лишаване от свобода, наложено за повторни сексуални престъпления срещу малолетни и непълнолетни))
 (2017/C 293/11)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia del País Vasco
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: E
 Ответник: Subdelegación del Gobierno en Álava
 Диспозитив
 Член 27, параграф 2, втора алинея от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че дадено лице се намира в затвор в момента на приемане на решението за експулсиране без перспектива за освобождаване в близко бъдеще, не изключва възможността в конкретния случай поведението му да представлява истинска и настояща по характер заплаха за някой от основните интереси на обществото в приемащата държава членка.
 (1) ОВ C 251, 11.7.2016 г.


text:
 23.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 219/18
 Жалба, подадена на 20 май 2011 г. — Ellinikos Chrysos/Комисия
 (Дело T-262/11)
 2011/C 219/29
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ellinikos Chrysos AE (Kifissia, Гърция) (представители: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova и P. Skouris, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да се отмени Решение на Европейската комисия от 23 февруари 2011 г. по дело C 48/2008 (ex NN 61/2008) относно държавна помощ, отпусната от Гърция на Ellinikos Chrysos A.E., по-специално членове 1—5 от него; и
 —
 да се разпореди на ответника да заплати съдебните разноски, извършени от жалбоподателя в хода на настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че Комисията е допуснала няколко явни грешки при установяването и преценката на фактите по делото, които са се отразили по същество на прилагането и тълкуването от нейна страна на условието за съществуване на икономическо предимство в полза на Ellinikos Xryssos съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС.
 2.
 С второто правно основание се твърди, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагане на правото, като е приложила и тълкувала неправилно частта от дефиницията на държавна помощ, отнасяща се до съществуването на икономическо предимство съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС, прилагайки погрешно или неправилно релевантния принцип относно инвеститора, действащ в условията на пазарна икономика.
 3.
 С третото правно основание се твърди, че Комисията е допуснала няколко явни грешки при прилагането и тълкуването на условието за съществуване на икономическо предимство съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС, установявайки съществуването на такова икономическо предимство въз основа на собствените ѝ неоснователни, избирателни и произволни доводи относно твърдяната стойност на продадените активи.
 4.
 С четвъртото правно основание се твърди, че Комисията е допуснала няколко явни грешки при прилагането и тълкуването на условието за съществуване на икономическо предимство съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като е заключила погрешно, че твърдяното освобождаване от данъци в полза на Ellinikos Xryssos представлява икономическо предимство.
 5.
 С петото правно основание се твърди, че Комисията е нарушила съществени процедурни правила и е злоупотребила с правомощието си, нарушавайки задължението си да разгледа преписката по делото старателно и безпристрастно.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/53
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 14 юли 2015 г. — Roda/Комисия
 (Дело F-109/14) (1)
 ((Публична служба - Възнаграждение - Наследствена пенсия - Член 27 от приложение VIII към Правилника - Право на бившия съпруг на починалото длъжностно лице - Задължение за издръжка в тежест на починалото длъжностно лице - Ограничаване на максималния размер на наследствената пенсия - Явно неоснователна жалба))
 (2015/C 279/66)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Silvana Roda (Испра, Италия) (представител: L. Ribolzi, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията да не увеличи размера на наследствената пенсия на жалбоподателката, която е бившата съпруга на починало длъжностно лице
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата, тъй като същата е явно неоснователна.
 2)
 Осъжда г-жа Roda да понесе собствените си разноски и да заплати направените от Европейската комисия разноски.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 54.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/43
 Жалба, подадена на 5 ноември 2014 г. — TeamBank/СХВП — Easy Asset Management (easy Credit)
 (Дело T-745/14)
 (2015/C 007/48)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: TeamBank AG Nürnberg (Нюрнберг, Германия) (представители: H. Lindner, D. Terheggen и T. Kiphuth, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Easy Asset Management AD (София, България)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка със словния елемент „easy Credit“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация No 8 11 527
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 5 септември 2014 г. по преписка R 1975/2013-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, която се отнася до стоките и услугите от класове 36 и 38,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква a), член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/44
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 декември 2014 г. — Migliore/Комисия
 (Дело F-110/13) (1)
 ((Повишаване - Процедура по сертифициране - Процедура за 2013 г. - Изключване на жалбоподателя от окончателния списък с кандидатите, допуснати до участие в програмата за обучение - Член 45а от Правилника))
 (2015/C 026/57)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nunzio Migliore (Sterrebeek, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Tymen и A. Blot, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията да изключи жалбоподателя от списъка с кандидатите, допуснати до участие в програмата за обучение „сертифициране“ през 2013 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Migliore понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г., стр. 41


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/37
 Определение на Общия съд от 17 септември 2014 г. — ATC и др./Комисия
 (Дело T-333/10) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Внос на птици - Съгласие за цифровия размер на обезщетението за вреди - Липса на основание за произнасяне))
 2014/C 409/53
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищци: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Нидерландия); Avicentra NV (Malle, Белгия); Borgstein Birds and Zoofood Trading vof (Wamel, Нидерландия); Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Нидерландия); New Little Birds Srl (Anagni, Италия); Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Нидерландия); и Giovanni Pistone (Ватерло, Белгия) (представители: M. Osse и J. Houdijk, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Jimeno Fernández и B. Burggraaf, впоследствие F. Jimeno Fernández и H. Kranenborg)
 Предмет
 Иск за обезщетение за вредите, за които се твърди, че са претърпени от ищците в резултат на приемането, първо, на Решение 2005/760/ЕО на Комисията от 27 октомври 2005 година относно някои защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни при вноса на птици, отглеждани на закрито (ОВ L 285, стр. 60; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 198), чийто срок на действие е удължен, а впоследствие и на Регламент (ЕО) No 318/2007 на Комисията от 23 март 2007 година за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Общността и на съответните карантинни срокове (ОВ L 84, стр. 7)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящия иск.
 2)
 Animal Trading Company (ATC) BV, Avicentra NV, Borgstein Birds and Zoofood Trading vof, Bird Trading Company Van der Stappen BV, New Little Birds Srl, Vogelhuis Kloeg и г-н Giovanni Pistone понасят направените от тях съдебни разноски.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 274, 9.10.2010 г.