text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 6 февруари 2007 г. — Wunenburger/Комисия
 (Съединени дела T-246/04 и T-71/05) (1)
 („Длъжностни лица - Доклади за атестиране - Периоди на атестиране 1997/1999 г. и 1999/2001 г. - Доклад относно развитието на кариерата - Период на оценяване 2001/2002 - Иск за отмяна - Допустимост - Иск за обезщетение - Право на защита“)
 (2007/C 82/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Jacques Wunenburger (Загреб, Хърватия) (представител: É. Boigelot, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid, H. Krämer и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 Искания за отмяна, от една страна, на проектите на доклади за атестиране на ищеца за периодите 1997/1999 г. и 1999/2001 г. и на доклада относно развитието на кариерата на ищеца за периода на оценяване 2001/2002 г. и, от друга страна, искания за обезщетение на претендирани вреди.
 Диспозитив
 1)
 Решението от 11 септември 2003 г., с което се одобрява доклада относно развитието на кариерата на ищеца за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г. се отменя.
 2)
 Комисията се осъжда да заплати на ищеца сума от 2 500 еуро, в допълнение на вече изплатената сума от 2 500 еуро от органа по назначаване поради закъснението при изготвяне на докладите за атестиране за периодите 1997/1999 г. и 1999/2001 г., както и символична сума от едно еуро за закъснението при изготвяне на доклада относно развитието на кариерата за 2001/2002 г.
 3)
 Исковете са отхвърлят в останалата част.
 4)
 Комисията се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 217, 28.8.2004 г.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/14
 Жалба, подадена на 20 декември 2006 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд, постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-153/04, Ferriere Nord SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-516/06 P)
 (2007/C 42/23)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представлявана от: V. Di Bucci и F. Amato, представители)
 Друга страна в производството: Ferriere Nord SpA
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени оспорваното съдебно решение, в частта, която обявява за допустим предявения от дружеството Ferriere Nord иск за отмяна на писмото на Комисията от 5 февруари 2004 г. и на факса на същата от 13 април 2004 г.;
 —
 Да се обяви за недопустим и съответно да се отхвърли искът за отмяна на оспорваните актове, предявен пред първата инстанция от дружеството Ferriere Nord;
 —
 Да се осъди дружеството Ferriere Nord да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В частта, в която обявява предявения пред първата инстанция иск за допустим, решението на Първоинстанционния съд от 27 септември 2006 г. по дело T-153/04, Ferriere Nord SpA/Комисия на Европейските общности, нарушава член 230, параграф 1 във връзка с член 249 ЕО, що се отнася до тълкуването на понятието за акт, подлежащ на обжалване, не съдържа мотиви или съдържа неправилни мотиви и е опорочено поради липса на компетентност на Първоинстанционния съд.
 Първоинстанционният съд не е обосновал, че оспорваните актове пораждат задължителни правни последици, годни да засегнат интересите на ищеца в производството пред първата инстанция, изменяйки съществено неговото правно положение. Освен това, той е обосновал извода си относно допустимостта със също така недоказаното предположение, че оспорваните пред първата инстанция актове са законосъобразни по презумпция. На последно място — Първоинстанционният съд е превишил правомощията, предоставени му от Договора.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/16
 Жалба, подадена на 27 юли 2017. г. — Printeos и др./Комисия
 (Дело T-466/17)
 (2017/C 318/22)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Испания), Printeos Cartera Industrial, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Estocolmo, Швеция), Tompla France (Fleury Mérogis, Франция) и Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Германия)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C (2017) 4112 окончателен на Комисията от 16 юни 2017 г., с което се изменя Решение C (2014) 9295 окончателен на Комисията от 10 декември 2014 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (AT.39780 — Пликове);
 —
 при условията на евентуалност, при изпълнение на правомощията си за пълна юрисдикция, да намали размера на наложената глоба в член 1 от обжалваното решение, като последица от (i) намалението с 95,3671 % на основния размер на глобата по силата на член 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите и (ii) допълнителното намаление на размера на глобата с най-малко 33 % на основание процедурата за постигане на споразумение;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 С решение от 13 декември 2016 г. (T-95/15, Printeos/Комисия, Общият съд отмени член 2, параграф 1, буква д) от Решение C (2014) 9295 окончателен на Комисията от 10 декември 2014 г. по дело AT.39780, с което на жалбоподателите е била наложена глоба от 4 729 000 EUR.
 Обжалваното решение предоставя допълнителна информация относно приложения метод и фактите, които Комисията е взела предвид, за да определи и адаптира основните размери на глобите в решението от 2014 г. и да наложи глоба със същия размер като наложената по силата на решението от 2014 г.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първо основание, изведено от нарушението на принципите на правна сигурност, оправданите правни очаквания и non bis in ídem.
 —
 В тази връзка се твърди, че обжалваното решение изменя решението от 2014 г., въпреки че последното е окончателно, единствено с изключение на член 2, параграф 1, буква д) от него, който е бил отменен от Общия съд, и с него се налага същата глоба, която вече е била наложена с решението от 2014 г. и отменена от Общия съд.
 2.
 Второ основание, изведено от нарушението на принципа на равно третиране при определянето на размера на глобата.
 —
 В тази връзка се твърди, че обжалваното решение прилага изключителни корекции на основните размери на глобите по силата на член 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите, които водят до дискриминация в ущърб на жалбоподателите.
 3.
 Трето основание, изведено от нарушението на принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация при определянето на размера на глобата.
 —
 В тази връзка се твърди, че обжалваното решение не взема предвид вече наложената глоба от испанския орган по конкуренцията на 25 март 2013 г., за практики, ограничаващи конкуренцията в сектора на пликовете от хартия, нито взема предвид факта, че жалбоподателите са единствените предприятия измежду санкционираните от Комисията, които са били санкционирани и от национален орган по конкуренцията.


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/21
 Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Верус/СХВП — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
 (Дело T-104/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „VORTEX“ - По-ранна словна марка на Общността „VORTEX“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Право на приоритет - Член 29 от Регламент No 207/2009 - Частичен отказ - Член 50 от Регламент No 207/2009 - Нарушение на правото на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009)
 2013/C 189/42
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател:„Верус“ ЕООД (София, България) (представители: първоначално S. Vykydal, впоследствие F. Henkel, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Одеса, Флорида, Съединени щати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 декември 2011 г. (преписка R 512/2011-4), постановено в производство по възражение със страни „Верус“ ЕООД и Performance Industries Manufacturing Inc.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда „Верус“ ЕООД да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 157, 2.6.2012 г.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/54
 Жалба, подадена на 17 октомври 2014 г. — ZZ и др./Комисия
 (Дело F-111/14)
 (2015/C 007/67)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ и др. (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)
 Ответник: Комисия
 Предмет на производството
 Установяване на незаконосъобразността на член 45 и на приложение I от Правилника за длъжностните лица, както и на свързаните с тях преходни мерки, и отмяна на решенията на органа по назначаването относно повишаването на осемте жалбоподатели, които са длъжностни лица със степен AST 9, в рамките на годишната процедура за повишаване за 2014 г.
 Искания на жалбоподателите
 —
 главно искане: да се установи незаконосъобразността на член 45 от правилника и на приложение I, както и на свързаните с тях преходни мерки,
 —
 да се отменят решенията на органа по назначаването, както с общо така и с индивидуално приложение, за блокиране на всяка възможност за повишаване на жалбоподателите в качеството им на длъжностни лица със степен AST 9, в рамките на годишната процедура за повишаване за 2014 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност: да се отменят решенията на органа по назначаването, както с общо така и с индивидуално приложение, за блокиране на всяка възможност за повишаване на жалбоподателите в качеството им на длъжностни лица със степен AST 9 в рамките на годишната процедура за повишаване за 2014 г.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/34
 Решение на Общия съд от 22 юни 2010 г. — Montero Padilla/СХВП — Padilla Requena (JOSE PADILLA)
 (Дело T-255/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „JOSE PADILLA“ - По-ранни марки и по-ранен знак „JOSE PADILLA“ - Относителни основания за отказ - Липса на всеобщо известна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция и на марка с репутация - Член 8, параграф 2, буква в) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 2, буква в) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Липса на по-ранен знак, използван в процеса на търговия - Член 8, параграф 4 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009)
 2010/C 209/50
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Eugenia Montero Padilla (Мадрид, Испания) (представители: първоначално G. Aguillaume Gandasegui и P. Linde Puelles, впоследствие A. Salerno и M. Di Stefano, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: J. F. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: José María Padilla Requena (Santa Eulalia, Испания) (представители: J. F. Gallego Jiménez и J. R. Gil Cantons, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 1 март 2008 г. (преписка R 516/2007-2) относно производство по възражение между Eugenia Montero Padilla и José María Padilla Requena
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Eugenia Montero Padilla да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и на José María Padilla Requena.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/39
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 3 юли 2014 г. — B&S Global Transit Center BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-319/14)
 2014/C 315/63
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: B&S Global Transit Center BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли членове 203 и 204 от МК (1) [Митническият кодекс] във връзка с член 859 (и по-специално точка 6) от Регламент No 2454/93 (2) да се тълкуват в смисъл, че в случаите, в които митническият режим на външен транзит в Общността не е завършил, но въпреки това са били представени документи, доказващи, че съответните стоки са били изведени от митническата територия на Европейския съюз, обстоятелството, че посоченият режим не е завършил не може да породи вносно митническо задължение на основание на отклоняването на стоките от митнически надзор по смисъла на член 203 от МК, но може по принцип може да породи митническо задължение на основание на член 204 от МК?
 2)
 Следва ли член 859, точка 6 от Регламент No 2454/93 да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се отнася единствено за неизпълнението на (едно от) задълженията във връзка с (ре)експорта на стоки, както е посочено в членове 182 — 183 МК? Или частта от изречението „без изпълнение на необходимите формалности“ следва да се разбира в смисъл, че под „необходимите формалности“ се разбират и онези формалности, които следва да бъдат изпълнени преди (ре)експорта, за да завърши митническият режим, под който са поставени съответните стоки?
 3)
 При утвърдителен отговор на последния въпрос, следва ли член 859 встъпителната част и трето тире от същата разпоредба от Регламент No 2454/93 да се тълкува в смисъл, че неизпълнението на посочените във въпрос 2 по-горе митнически формалности не е пречка в случай като настоящия, в който с конкретни документи е доказано, че стоките са изведени от митническата територия на Европейския съюз, след като са предадени за превоз в рамките на Съюза, да се приеме, че е изпълнено изискването, че „всички формалности, необходими за регулиране на положението на стоките [следва да] се извършат впоследствие“?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).
 (2) Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/17
 Жалба, подадена на 2 август 2017 г. — Rogesa/Комисия
 (Дело T-475/17)
 (2017/C 318/23)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Дилинген, Германия) (представители: S. Altenschmidt и A. Sitzer, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението за отказ на Комисията от 20 юни 2017 г., при условията на евентуалност от 11 юли 2017 г., относно втората молба на жалбоподателя от 29 май 2017 г. (Az. GestDem Nr. 2017/1788), и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първо основание: условията за правото на достъп до документите са изпълнени
 —
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение противоречи на член 3, първа алинея от Регламент No 1367/2006 (1) във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент No 1049/2001 (2), тъй като има право на достъп до поисканите от него документи.
 2.
 Второ основание: не са налице изключения по член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001
 —
 Жалбоподателят твърди, че исканите документи не съдържат чувствителна търговска информация по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001 и при всички случаи е налице по-висш обществен интерес от оповестяване на документите.
 —
 Жалбоподателят освен това изтъква, че не е приложимо основанието за отказ по член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001, съгласно което може да се откаже достъп до документи, когато оповестяването им би засегнало защитата на съдебните процедури и правни становища, тъй като разглежданото от Съда дело C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) почти е приключило с решение от 26 юли 2017 г.
 —
 Жалбоподателят по-нататък посочва, че Комисията при всички случаи е трябвало да осигури частичен достъп, евентуално при заличаване на считаните за поверителни данни. Следователно решението на Комисията противоречало и на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, както и на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС.
 3.
 Трето основание: процесуално нарушение, допуснато от Комисията
 —
 На последно място жалбоподателят изтъква нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001. Въпреки двукратното удължаване на сроковете, последното от които за неопределено време, до подаването на жалбата не е постановено решение по подадената още на 29 май 2017 г. втора молба на жалбоподателя. Член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 предвижда възможност единствено за еднократно удължаване на срока с петнадесет работни дни, а не за неопределено време.
 (1) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 (2) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/18
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2008 г. — Ceuninck/Комисия
 (Дело T-282/03) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Длъжност на съветник в OLAF - Отхвърляне на кандидатура - Компетентност на генералния директор на OLAF - Законност на обявлението за свободно място - Нарушение на правилата за назначаване на длъжностни лица от степени A 4 и A 5 - Злоупотреба с власт - Явна грешка в преценката)
 (2008/C 183/36)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Paul Ceuninck (Hertsberge, Белгия) (представители: първоначално G. Vandersanden и A. Finchelstein, впоследствие G. Vandersanden и L. Levi, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на обявлението за свободно място COM/051/02 и на цялата процедура за подбор, проведена вследствие на това обявление, и от друга страна, искане за отмяна на решението за назначаване на г-жа S., взето от органа по назначаването на 13 септември 2002 г., и на решението за мълчалив отказ по отношение на кандидатурата на жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Paul Ceuninck и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 251, 18.3.2003 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/21
 Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-404/05) (1)
 (Кохезионен фонд - Международно летище на Атина - Намаляване на финансовата помощ - Принцип на пропорционалност)
 (2009/C 6/42)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представител: M. Tassopoulou, подпомаган от N. Korogiannakis и N. Keramidas, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и A. Weimar)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2005) 3243 — окончателен на Комисията от 1 септември 2005 година за намаляване на помощта, отпусната по линия на Кохезионния фонд за проект No 95/09/65/040 (ново международно летище на Атина в Spata) с Решение C (96) 1356 — окончателен на Комисията от 24 май 1996 година.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 22, 28.1.2008 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/8
 Преюдициално запитване от Employment Tribunals, Birmingham (Обединено кралство), постъпило на 6 май 2014 г. — Kathleen Greenfield/The Care Bureau Ltd
 (Дело C-219/14)
 2014/C 223/11
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Employment Tribunals, Birmingham
 Страни в главното производство
 Ищец: Kathleen Greenfield
 Ответник: Care Bureau Ltd
 Преюдициални въпроси
 i.
 Следва ли предвиденият в клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение „принцип pro rata temporis“ да се тълкува в смисъл, че изисква разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време) да предвижда, че в случай на увеличение на работното време на наето лице размерът на вече натрупания годишен отпуск трябва да бъде адаптиран пропорционално на новото работно време, в резултат на което работникът, чието работно време е увеличено, би имал право на преизчисляване на придобитото право на отпуск в съответствие с увеличеното работно време?
 ii.
 Следва ли клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение или член 7 от Директивата (1) за работното време да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време), която предвижда, че в случай на увеличение на работното време на наето лице размерът на вече натрупания годишен отпуск се адаптира пропорционално на новото работно време, в резултат на което работникът, чието работно време е увеличено, би имал право на преизчисляване на придобитото право на отпуск в съответствие с увеличеното работно време?
 iii.
 Ако отговорът на въпрос (i) и/или (ii) е утвърдителен, прилага ли се преизчисляването само към онази част от годината, за която му се полага отпускът и през която наетото лице е работило при увеличено работно време, или се прилага за друг период?
 iv.
 Когато се изчислява периодът на ползвания от работника отпуск, следва ли клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение или член 7 от Директивата за работното време да се тълкуват в смисъл, че изискват разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време) да предвижда различен подход в зависимост от това дали се изчислява финансовото обезщетение за неизползван платен годишен отпуск при прекратяване на договора или се изчислява остатъкът от неизползвания отпуск, когато договорът продължава да е в сила?
 v.
 Ако отговорът на въпрос (iv) е утвърдителен, каква е разликата в подхода, който следва да се възприеме?
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ, L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/21
 Иск, предявен на 17 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-526/09)
 2010/C 51/33
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и G. Braga da Cruz)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като е допуснала заустване на отпадъчните промишлени води от промишленото предприятие „Estação de Serviço Sobritos“, разположено в зона Matosinhos, без надлежно разрешително, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 11, параграфи 1 и 2 от Директива 91/271/ЕИО (1) на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води,
 —
 да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 До настоящия момент Португалската република не е уведомила Комисията за приключването на процедурата за издаване на разрешително на промишленото предприятие „Estação de Serviço Sobritos“.
 (1) ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/32
 Иск, предявен на 7 май 2007 г. — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg/Комисия
 (Дело T-148/07)
 (2007/C 155/59)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl (Howald, Люксембург) (представител: адвокат K. Beckmann)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени оспорваното решение в частта му, отнасяща се до ищеца,
 —
 при условията на евентуалност, да се намали в подходяща степен размера на наложената на ищеца с оспорваното решение глоба, определена на основание солидарна отговорност,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва Решение C(2007) 512 окончателен на Комисията от 21 февруари 2007 година по дело COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators[Асансьори и ескалатори]. С оспорваното решение на ищеца и други предприятия са наложени глоби участието им в картел във връзка с монтирането и поддръжката на асансьори и ескалатори в Люксембург. Според Комисията съответните предприятия са нарушили член 81 ЕО.
 В подкрепа на своя иск ищецът изтъква следните основания:
 —
 липса на компетентност на Комисията, тъй като поради локалния си характер твърдяното нарушение няма значение за търговията между държавите-членки,
 —
 нарушение на принципа ne bis in idem, тъй като Комисията не е взела предвид решението за амнистия, издадено от люксембургската картелна служба в полза на ищеца преди започване на процедурата,
 —
 липса на предпоставките за солидарна отговорност на ищеца с неговите контролиращи дружества, тъй като той е правно и икономически самостоятелен,
 —
 несъразмерност на установения размер на глобата и действителната роля на ищеца за пазара,
 —
 незаконосъобразност на възпиращия мултипликатор, тъй като при изчисляването на глобата следва да се отчита само оборотът на ищеца, а той не обосновава прилагането на възпиращия мултипликатор,
 —
 необоснованост на увеличението за повторно извършване, определено при изчисляването на глобата, поради грешка в правото при пресмятането на предварителните глоби и поради грешки в преценката,
 —
 нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1), тъй като при определянето на горната граница на глобата в размер на 10 % от оборота на предприятието, Комисията е взела предвид оборота на концерна, а не оборота на ищеца,
 —
 незаконосъобразно прилагане на Известието относно определянето и намаляването на размера на глобите (2), тъй като „допълнителната стойност“ на сътрудничеството на ищеца не е отчетено в достатъчна степен,
 —
 неотчитане в достатъчна степен на сътрудничеството на ищеца извън контекста на Известието относно освобождаването и намаляването на размера на глобите.
 (1) Регламент (EО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за защита на конкуренцията, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1).
 (2) Известие на Комисията относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер в случаите на картели (ОВ 2002, C 45, стр. 3).


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/34
 Определение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2008 г. — Kaloudis/СХВП — Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR)
 (Дело T-380/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка на фигуративна марка на Общността RolandGarros SPORTSWEAR - По-ранна национална словна марка Roland Garros - Закъснение в плащането на таксата за жалбата - Решение на апелативния състав, което обявява, че жалбата се счита за неподадена)
 (2008/C 313/61)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Dimitrios Kaloudis (Dassia, Гърция) (представител: G. Kaloudis, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Fédération française de tennis (FFT) (Париж, Франция) (представител: F. Fajgenbaum, avocat)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2007 г. (преписка No R 876/2006-4) относно процедура по възражение между Fédération française de tennis (FFT) и г-н Dimitrios Kaloudis.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като частично явно лишена от правно основание и частично явно недопустима.
 2)
 Осъжда г-н Dimitrios Kaloudis да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 9.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/17
 Жалба, подадена на 11 февруари 2011 г. — Antrax It/СХВП — Heating Company (Радиатори за отопление)
 (Дело T-84/11)
 2011/C 113/34
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Antrax It Srl (Resana, Италия) (представител: L. Gazzola, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него промишлен дизайн на Общността No 000593959-0002 е обявен за недействителен,
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него дружество Antrax It s.r.l. е осъдено да възстанови на The Heating Company BVBA разноските, направени в производството пред СХВП,
 —
 да осъди СХВП и The Heating Company да възстановят на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с настоящото производство,
 —
 да осъди The Heating Company BVBA да възстанови на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с производството пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на Общността No 000593959-0002 (радиатори за отопление)
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: The Heating Company BVBA
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: спорният промишлен дизайн на Общността не отговаря на изискванията на членове 4—9 от Регламента за промишления дизайн на Общността (РПДО), тъй като е почти идентичен с германски дизайн No 4, който е включен в множествена регистрация No 401 10481,8, публикувана на 10 септември 2002 г. едновременно във Франция, Италия и Бенелюкс като международен дизайн No DM/0608899.
 Решение на отдела по заличаването: обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.
 Изложени правни основания: обстоятелството, че промишлен дизайн на Общността No 000593959 0002 има индивидуален характер.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/29
 Определение на Общия съд от 27 март 2012 г. — European Goldfields/Комисия
 (Дело T-261/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Субсидия, която е предоставена от гръцките власти в полза на минното предприятие Elliniko Chrysos и се състои в продажба на мините в Касандра на по-ниска от действителната пазарна цена и в освобождаване на тази сделка от данъци - Решение, с което помощта се обявява за незаконна и се разпорежда връщането ѝ със съответните лихви - Липса на правен интерес - Недопустимост)
 2012/C 151/47
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Goldfields Ltd (Уайтхорс, Юкон, Канада) (представители: адв. K. Adamantopoulos, адв. E. Petritsi, адв. E. Trova и адв P. Skouris)
 Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и D. Triantafyllou)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2011/452/ЕС на Комисията от 23 февруари 2011 г. относно държавна помощ C 48/08 (ex NN 61/08), предоставена от Гърция в полза на Ellinikos [Ch]rysos SA (ОВ L 193, стр. 27)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда European Goldfields Ltd да заплати съдебните разноски.
 3.
 Няма основание за произнасяне по молбата за встъпване на Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomixanias Chrysou.
 (1) ОВ C 219, 23.7.2011 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/60
 Жалба, подадена на 23 ноември 2009 г. — Comercial Losan/СХВП — McDonald's International Property (Mc. Baby)
 (Дело T-466/09)
 2010/C 24/106
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Comercial Losan, SLU (Сарагоса, Испания) (представител: A. Vela Ballesteros, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: McDonald's International Property Co. Ltd (Delaware, Съединени щати)
 Искания на жалбоподателя
 Да се уважи жалбата, подадена срещу решението на апелативния състав от 1 септември 2009 г. — R 1706/2008-1 Mc Baby/Mc Kids, постановено във връзка с възражение No B 1049362 (заявка за марка на Общността 4 441 393), като се допусне регистрацията на заявената марка и да се осъди противната страна да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „Mc. Baby“ (заявка за регистрация No 4 741 393) за стоки и услуги от класове 25, 35 и 39.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: McDonald’s Internacional Property Company Ltd.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „McKids“, (марка No 3 207 354), за стоки от класове 16, 25 и 28, словна марка на Общността „McDONALD’S“ (марка No 62 497) за стоки и услуги от класове 25, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 41 и 42 и фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „McDONALD’S“, (марка No 62 521) за стоки и услуги от класове 25, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 41 и 42.
 Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Частично уважава жалбата.
 Изложени правни основания: Неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94, заменен от Регламент No 207/2009.


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/27
 Жалба, подадена на 4 август 2016 г. — Pirelli Tyre/EUIPO — Yokohama Rubber (изображение на протектор на гума)
 (Дело T-447/16)
 (2016/C 350/33)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pirelli Tyre SpA (Милано, Италия) (представители: T. Müller и F. Togo, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Yokohama Rubber Co. Ltd (Токио, Япония)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка (Изображение на протектор на гума) — марка на Европейския съюз No 2 319 176
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 28 април 2016 г. по преписка R 2583/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото с него се обявява недействителността на спорната марка, и да осъди заявителя да понесе разноските в производството пред Службата.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и д), подточка ii) от Регламент No 207/2009.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/39
 Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — Tayto Group/СХВП — MIP Metro (real)
 (Дело T-287/15)
 (2015/C 279/48)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tayto Group Ltd (Корби, Обединено кралство) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността в червен и син цвят със словния елемент „real“ — марка на Общността No 38 968
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 март 2015 г. по преписка R 2285/2013-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени частично обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на членове 15, 51, 64, 75 и 76 от Регламент No 207/2009.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/39
 Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Financiere Tesalia и др./Комисия и ЕСП
 (Дело T-508/17)
 (2017/C 347/51)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Financiere Tesalia, SA (Люксембург, Люксембург), Cartera Zurbano, SA (Мадрид, Испания), Finexperta, SA (Мадрид), Eurosigma, SA (Мадрид) (представители: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín и B. Fernández García, адвокати)
 Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране
 Искания
 Жалбоподателите искат от Общия съд да отмени:
 —
 Решение (SRB/EES/2017/08) на Единния съвет за преструктуриране, което е прието на изпълнителната му сесия на 7 юни 2017 г. и с което се одобрява схемата за преструктуриране за финансовата институция Banco Popular Español S.A., и
 —
 Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 година за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español S.A.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/26
 Иск, предявен на 16 април 2007 г. — Siemens/Комисия
 (Дело T-110/07)
 (2007/C 140/46)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Siemens AG (Берлин и Мюнхен, Германия) (представители: I. Brinker, T. Loest и C. Steinle, Rechtsanwälte)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени на основание член 231, параграф 1 ЕО Решението на Комисията от 24 януари 2007 г. (преписка COMP/F/38.899 — Комутационни апаратури с газова изолация), доколкото засяга ищеца,
 —
 субсидиарно, да се намали наложената в член 2, буква м) от Решението глоба,
 —
 да се осъди на основание член 87, алинея 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд Комисията на Европейските общности да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва Решение на Комисията К (2006) 6762 окончателен от 24 януари 2007 г. по преписка COMP/F/38.899 — Комутационни апаратури с газова изолация. В обжалваното решение срещу ищеца и други предприятия е наложена глоба за нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за създаването на Европейско икономическо пространство (ЕИП). По мнение на Комисията ищецът е участвал в серия от споразумения и съгласувани практики в сектора на „Комутационни апаратури с газова изолация“.
 В подкрепа на иска си ищецът изтъква три основания.
 На първо място, ответникът се упреква, че е пропуснал да изложи и докаже конкретно твърдените нарушения. Комисията не е изложила и доказала преди всичко последиците от твърдените нарушения върху общия пазар и Европейското икономическо пространство по време на първата фаза от твърдените нарушения до 1999 година.
 На второ място, ищецът изтъква, че Комисията погрешно е приела, че е извършено едно единствено и продължено нарушение и погрешно определя продължителността на нарушението. Според ищеца ответникът не е могъл да докаже, че след 22 април 1999 година ищецът е участвал в твърдяното нарушение. Освен това, се предявява нарушение на член 25 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1), тъй като по мнение на ищеца е изтекла погасителната давност относно участието му в твърдяното нарушение в първата фаза до 1999 година.
 На последно място, ищецът предявява тежка грешка в правото на Комисията при определяне на глобата. В това отношение се привежда като пример, че Комисията погрешно е преценила тежестта и продължителността на нарушението спрямо ищеца и очевидно е избрала висок възпиращ мултипликатор. Освен това, ответникът неправомерно е приел за водеща ролята на ищеца и отново неправомерно не е взел в предвид сътрудничеството на ищеца.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 на Договора (ОВ L 1, стр. 1).


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/3
 Решение на Съда (голям състав) от 9 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG/„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
 (Дело C-540/08) (1)
 (Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики - Национална правна уредба, която предвижда принципна забрана на търговските практики, които поставят предлагането на безплатни добавки на потребителите в зависимост от придобиване на стоки или услуги)
 2011/C 13/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG
 Ответник:„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof (Австрия) — Тълкуване на член 3, параграф 1 и член 5, параграфи 2 и 5 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 149, стр. 22, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260) — Национална правна уредба, която забранява на издателите на периодични издания да обявяват, предлагат или предоставят на потребителите без насрещна престация добавки, обвързани с периодично издание, или да предлагат такива добавки, обвързани с продажбата на стоки или предоставянето на услуги, без да се отчита заблуждаващият или агресивен характер на съответната търговска практика — Правна уредба, чиято цел е не само защита на потребителите, но и запазване на медийния плурализъм и защита на по-слабите конкуренти — Понятие за нелоялна търговска практика
 Диспозитив
 1.
 Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която предвижда обща забрана на продажбите с безплатна добавка и която е насочена не само към защитата на потребителите, но преследва също така и други цели.
 2.
 Възможността за участие в игра с награда, свързана със закупуването на вестник, не представлява нелоялна търговска практика по смисъла на член 5, параграф 2 от Директива 2005/29 само поради факта че поне за част от съответните потребители тази възможност за участие в игра се явява решаващото съображение, накарало ги да купят този вестник.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/33
 Решение на Общия съд от 7 декември 2010 г. — Fahas/Съвет
 (Дело T-49/07) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки в рамките на борбата с тероризма - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Мотивиране - Иск за обезщетение)
 2011/C 30/58
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Sofiane Fahas (Mielkendorf, Германия) (представител: F. Zillmer, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представител: първоначално M. Bishop, E. Finnegan и S. Marquardt, впоследствие M. Bishop, J.-P. Hix и E. Finnegan)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Италианска република (представители: I. Bruni, подпомаган от G. Albenzio, avvocato dello Stato)
 Предмет
 От една страна, искане за частична отмяна, последно на Решение 2008/583/ЕО на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/868/ЕО (ОВ L 188, стр. 21) в частта, в която то засяга жалбоподателя, както и искане да се осъди Съветът да не посочва повече името на жалбоподателя в бъдещите си решения при липса на окончателно съдебно решение, и от друга страна, искане за обезщетение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Sofiane Fahas понася освен направените от него съдебни разноски и разноските, направени от Съвета на Европейския съюз.
 3.
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/74
 Жалба, подадена на 19 юни 2008 г. — Avogadri и др./Комисия
 (Дело F-58/08)
 (2008/C 209/137)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Chiara Avogadri (Брюксел, Белгия) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решенията, с които се определят условията за назначаване на жалбоподателите като договорно наети служители или срочно наети служители, доколкото продължителността на договора им или на удължаването на същия е ограничено за определен период от време
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отменят решенията, с които се определят условията за назначаване на жалбоподателите, доколкото продължителността на договора им или на удължаването на същия е ограничено за определен период от време;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/45
 Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Dennekamp/Парламент
 (Дело T-115/13) (1)
 ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи относно участието на членове на Европейския парламент във фонд за допълнително пенсионно осигуряване - Отказ да бъде предоставен достъп - Изключение, свързано със защитата на личния живот и личната неприкосновеност - Член 8, буква б) от Регламент (ЕО) No 45/2001 - Предаване на лични данни - Условия, свързани с необходимостта от предаване на личните данни и с опасността от засягане на законните интереси на съответното лице))
 (2015/C 302/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Нидерландия) (представители: O. Brouwer, T. Oeyen и E. Raedts, адвокати)
 Ответник: Европейски парламент (представители: N. Lorenz и N. Görlitz)
 Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Република Финландия (представител: H. Leppo); Кралство Швеция (представители: първоначално A. Falk, C. Meyer-Seitz, S. Johannesson и U. Persson, впоследствие A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg, C. Hagerman и F. Sjövall); Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) (представители: A. Buchta и U. Kallenberger)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение A (2012) 13180 на Парламента от 11 декември 2012 г., с което се отказва да се предостави достъп на жалбоподателя до някои документи относно участието на някои членове на Европейския парламент във фонд за допълнително пенсионно осигуряване
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по искането за отмяна на Решение A(2012) 13180 на Парламента от 11 декември 2012 година, с което на г-н Gert-Jan Dennekamp се отказва да се предостави достъп до документи относно участието на членове на Парламента във фонд за допълнително пенсионно осигуряване, доколкото с него се иска получаването на достъп до имената на 65 депутати от Парламента, които са жалбоподатели по делата, по които са постановени определение от 15 декември 2010 г., Albertini и др. и Donnelly/Парламент (T-219/09 и T-326/09, Сб., EU:T:2010:519) и решение от 18 октомври 2011 г., Purvis/Парламент (T-439/09, Сб., EU:T:2011:600).
 2)
 Отменя Решение A(2012) 13180, доколкото с него се отказва предоставянето на достъп до имената на депутатите, участващи в схемата на допълнително пенсионно осигуряване на Парламента, които като членове на пленарния състав на Парламента са взели действително участие при гласуванията относно схемата на допълнително пенсионно осигуряване, проведени на 24 април 2007 г., 22 април 2008 г. и 10 май 2012 г.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4)
 Парламентът понася направените от него съдебни разноски, както и три четвърти от тези, които са направени от г-н Dennekamp.
 5)
 Г-н Dennekamp понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.
 6)
 Европейският надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД), Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 114, 20.4.2013 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/21
 Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 17 юни 2011 г. — Maria Laura Altavista/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
 (Дело C-303/11)
 2011/C 252/40
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Ищец: Maria Laura Altavista
 Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
 Преюдициални въпроси
 а)
 Тълкуването от страна на Съда на ЕО на разпоредбата на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО (1), според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време, е правомерна, допуска ли национална правна уредба на стабилизирането на непостоянни служители (член 1, алинея 519 от Закон No 296/2006) която позволява работници, които вече са били срочно наети, да се наемат пряко за неопределено време при дерогация от правилото за публичен конкурс, но с приравняване на нула на стажа, натрупан за периода на срочната работа, или пък предвиденото от националния законодател изгубване на стажа попада в обхвата на дерогацията за „обективни причини“, които могат да се открият в изискването да се избегне придобиването на нормативноустановен статут от непостоянни работници да се извършва в ущърб на работниците, които вече имат такъв статут, какъвто би бил случаят ако непостоянните работници запазваха предходно натрупания стаж,
 б)
 тълкуването от страна на Съда на ЕО на посочената разпоредба на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО, според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време е правомерна, допуска ли национална правна уредба, която независимо от натрупания за периода на срочното трудово правоотношение стаж, предвижда прекратяване на срочния договор и сключване на нов договор за неопределено време, различен от предишния и без запазване на предходно натрупания стаж (член 1, алинея 519 от Закон No 296/2006).
 (1) ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/15
 Определение на Съда (пети състав) от 13 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Timișoara — Румъния) — Sergiu Alexandru Micșa/Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-573/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Вътрешно облагане с данъци и такси - Член 110 ДФЕС - Екотакса върху моторните превозни средства при първата им регистрация)
 2011/C 311/23
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Timișoara
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sergiu Alexandru Micșa
 Ответници: Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș, Administrația Fondului pentru Mediu
 Предмет
 Преюдициално запитване — Curtea de Apel Timișoara — Регистрация на автомобили втора употреба, регистрирани по-рано в други държави членки — Екотакса, налагана на леките автомобили при първата им регистрация в държава членка — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС — Валидност на освобождаването от заплащане на таксата за определени категории автомобили
 Диспозитив
 Член 110 ДФЕС следва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да въвежда екотакса за моторните превозни средства при първата им регистрация в съответната държава членка, ако тази фискална мярка е уредена по начин, по който тя възпира пускането в движение в посочената държава членка на употребявани моторни превозни средства, закупени в други държави членки, без обаче същевременно да възпира закупуването на употребявани моторни превозни средства на същата възраст и със същата степен на амортизация на националния пазар.
 (1) ОВ C 46, 12.2.2011 г.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/10
 Определение на Съда (девети състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — X. M./Агенция за държавна финансова инспекция (АДФИ)
 (Дело C-129/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за доставки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 9 - Понятие за публичноправна организация - Създадено със стопанска цел болнично заведение, чийто капитал е изцяло частна собственост - Приходи, от които над 50 % или 30 % произтичат от плащания от държавното задължително здравно осигуряване за предоставянето на медицински услуги - Член 7, буква б) - Прогнозна стойност на поръчката - Недостигнат праг - Сигурен трансграничен интерес - Липса на информация - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Явна недопустимост))
 (2016/C 343/13)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X. M.
 Ответник: Агенция за държавна финансова инспекция (АДФИ)
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Административен съд София-град (България) с акт от 4 март 2015 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 171, 26.5.2015 г.


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/13
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 22 юли 2011 г. — Société Le Crédit Lyonnais/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
 (Дело C-388/11)
 2011/C 298/26
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société Le Crédit Lyonnais
 Ответник: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли с оглед на приложимите правила за териториалното приложно поле на данъка върху добавената стойност параграфи 2 и 5 от член 17 и член 19 от Шеста директива 77/388/ЕИО от 17 май 1977 г. (1) да се тълкуват в смисъл, че за изчисляване размера на частта, която се въвежда с тях, седалището на дружество, установено в дадена държава членка, трябва да вземе предвид приходите, реализирани от всеки от клоновете му, установени в друга държава членка и паралелно с това, тези клонове трябва да вземат предвид всички реализирани от дружеството приходи, които могат да бъдат предмет на облагане с данък върху добавената стойност?
 2.
 Трябва ли същото решение да бъде възприето за клоновете, установени извън Европейския съюз, по-специално по отношение на правото на приспадане, предвидено в буква a) от параграф 3 от член 17, както и в буква в) от същия параграф, що се отнася до банковите и финансовите дейности, посочени в член 13, част Б), буква г), точки 1—5, реализирани в полза на получатели, установени извън Общността?
 3.
 Може ли отговорът на първите два въпроса да бъде различен според различните държави членки, в зависимост от възможностите, обхванати от алинея първа от параграф 5 от член 17, по-специално що се отнася до установяването на отделни сектори на дейност?
 4.
 При утвърдителен отговор на един от първите два въпроса, от една страна, следва ли прилагането на една такава част да се ограничи до изчисляването на правото на приспадане на данъка върху добавената стойност, с който се облагат разходите, претърпени от седалището в полза на чуждестранните клонове и от друга страна, трябва ли реализираните в чужбина приходи да се вземат предвид в съответствие с приложимите правила в държавата на клона или в държавата на седалището?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1)


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/11
 Решение на Съда (шести състав) от 16 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — EURO 2004. Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
 (Дело C-291/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Митнически съюз - Обща митническа тарифа - Митническа стойност - Определяне на митническата стойност - Договорна стойност - Действително платена цена - Съмнения, основани на истинността на декларираната цена - Декларирана цена, която е по-ниска от цената, която се заплаща при други сделки във връзка със сходни стоки))
 (2016/C 305/16)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: EURO 2004. Hungary Kft.
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
 Диспозитив
 Член 181а от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 3254/94 на Комисията от 19 декември 1994 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска практика на митническите органи като разглежданата в главното производство, съгласно която митническата стойност на внесени стоки се определя въз основа на договорната стойност на сходни стоки — метод, който фигурира в член 30 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г., когато бъде преценено, че декларираната договорна стойност е необичайно ниска в сравнение със средностатистическия размер на покупните цени при вноса на сходни стоки, при положение че митническият орган не оспорва, нито по друг начин поставя под съмнение автентичността на фактурата и на удостоверението за извършен банков превод, представени като доказателство за действително платената цена за внесените стоки, и вносителят не представя, в отговор на искането в този смисъл на митническия орган, допълнителни доказателства или сведения за установяване на точността на декларираната договорна стойност на тези стоки.
 (1) ОВ C 98, 14.3.2016 г.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/20
 Определение на Общия съд от 12 юни 2012 г. — Vesteda Groep/Комисия
 (Дело T-206/10) (1)
 (Държавни помощи - Схема за помощи, предоставени от Нидерландия в полза на дружества за социално жилищно строителство - Съществуващи помощи - Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка - Жалба за отмяна - Процесуална легитимация - Недопустимост)
 2012/C 227/31
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Vesteda Groep BV (Маастрихт, Нидерландия) (представители: G. van der Wal и T. Boesman, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, S. Noë и S. Thomas, подпомагани от H. Gilliams, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи No E 2/2005 и No 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за социално жилищно строителство
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Vesteda Groep BV да понесе съдебните разноски, направени от него и от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/33
 Жалба, подадена на 31 май 2015 г. — Smarter Travel Media/СХВП (SMARTER TRAVEL)
 (Дело T-290/15)
 (2015/C 262/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Smarter Travel Media LLC (Бостън, Съединени американски щати) (представител: P. Olson, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „SMARTER TRAVEL“ — заявка за регистрация No 12 460 044.
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 20 март 2015 г. по преписка R 1986/2014-2.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 апелативният състав е допуснал грешка, като е заключил, че марката няма отличителен характер,
 —
 апелативният състав е допуснал грешка, като е приложил неправилно установената в решение Bild съдебна практика,
 —
 апелативният състав е допуснал грешка, като не е взел предвид, че марката съдържа елемент, подлежащ на отделна регистрация,
 —
 апелативният състав е допуснал грешка, като не е взел предвид, че същата марка с различно лого е била регистрирана по същество за същите услуги и че новата заявка е само осъвременяване,
 —
 апелативният състав е допуснал грешка, като не е направил цялостна преценка.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/14
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 8 март 2011 г. — Сдружение с нестопанска цел PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere/Община Braine-le-Château
 (Дело C-121/11)
 2011/C 152/25
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Сдружение с нестопанска цел PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere
 Ответник: община Braine-le-Château
 Преюдициален въпрос
 Дали приетото въз основа на член 14, буква б) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (1) окончателно решение относно продължаването на експлоатацията на разрешено депо или на депо, което вече е в експлоатация, представлява разрешение за осъществяване по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 85/337/ЕИО от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (2)?
 (1) ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.
 (2) ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/38
 Жалба, подадена на 4 декември 2015 г. — Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Комисия
 (Дело T-722/15)
 (2016/C 059/45)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns (Мертинген, Германия) (представители: C. Bittner и N. Thies, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото
 —
 в член 1 от него се е приема, че държавните помощи, които Германия е предоставила в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС в полза на съответните предприятия от млечната промишленост във федералната провинция Бавария във връзка с проведения в Бавария качествен контрол на млякото, са несъвместими с вътрешния пазар в периода след 1 януари 2007 г.;
 —
 да отмени членове 2 — 4 от обжалваното решение, доколкото с тях се разпорежда бенефициерите да възстановят тези помощи заедно с лихвите;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска да бъде частично отменено Решение на Комисията С (2015) 6295 окончателен от 18 септември 2015 г. относно държавна помощ за качествен контрол на млякото, предоставена от Германия въз основа на Закона за млякото и мазнините, SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN).
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 6, параграф 1 и член 24, параграф 1 от Регламент (EО) No 659/1999 (1)
 Според жалбоподателя обжалваното решение се основава на правни и фактически обстоятелства, които не са били предмет на разглеждане в решението за откриване на процедурата.
 2.
 Второ основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като отчисляваните средства са квалифицирани като държавна помощ
 Според жалбоподателя отчисляваните средства не следвало да се квалифицират като държавна помощ, тъй като не били под постоянен държавен контрол и не били предоставени на разположение на националните органи. Националните органи единствено преразпределили плащанията за мандрите в Бавария към сдружението Milchprüfring, на което бил възложен качествения контрол на млякото.
 3.
 Трето основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като финансирането на качествения контрол на млякото било квалифицирано като помощ, поставяща баварските мандри в по-благоприятно положение
 Във връзка с това се посочва, че разходите за качествения контрол на млякото не представлявали разноски, които нормално следвало да бъдат поемани от баварските мандри. Тестовете били извършвани в публичен интерес. Освен това твърдените предимства за мандрите се компенсирали от възложените им плащания във формата на задължителни отчисления от цената на млякото.
 4.
 Четвърто основание (при условията на евентуалност): нарушение на член 107, параграф 3 ДФЕС
 Жалбоподателят изтъква, че в периода 2000 — 2006 г. спорните средства следвало да се разглеждат като съвместими с вътрешния пазар. От тогава размерът на спорните средства не е бил променяни. Тези обстоятелства подкрепят тезата, че следователно правото на преценка на ответника било ограничено и че той следвало да разглежда спорните средства, предоставени след 1 януари 2007 г., като съвместими с вътрешния пазар.
 5.
 Пето основание: (при условията на евентуалност): нарушение на член 108, параграфи 1 и 3 ДФЕС, тъй като финансирането на качествения контрол на млякото било квалифицирано като нова помощ, която поради това подлежала на нотифициране
 6.
 Шесто основание (при условията на евентуалност): нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
 В заключение жалбоподателят посочва, че Комисията приела, че финансирането на качествения контрол на млякото в периода 2000 — 2006 г. било съвместимо с вътрешния пазар. Освен това още през 2012 г. Комисията окачествила финансирането на качествения контрол на млякото като съществуваща помощ. По този начин тя породила оправдани правни очаквания, че най-малкото нямало да изисква връщане на плащанията, които се твърди, че били помощи.
 (1) Регламент (EО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г, глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/2
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 3 април 2017 г. — Abubacarr Jawo/Bundesrepublik Deutschland
 (Дело C-163/17)
 (2017/C 318/03)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Abubacarr Jawo
 Ответник: Bundesrepublik Deutschland
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли да се счита, че лице, търсещо убежище, се е укрило по смисъла на член 29, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕС) No 604/2013 (1) само ако целенасочено и умишлено избягва/се укрива от националните органи, които са компетентни за извършване на прехвърлянето, за да осуети, респективно затрудни прехвърлянето, или е достатъчно, ако за по-дълъг период той вече не живее в отреденото му жилище и органът не е информиран за местонахождението му, поради което не може да се извърши планирано прехвърляне?
 Може ли засегнатото лице да се позове на правилното прилагане на разпоредбата и в рамките на процедура срещу решението за прехвърляне да възрази, че шестмесечният срок за прехвърляне е изтекъл, тъй като той не се е укривал?
 2)
 Настъпва ли удължаване на срока по член 29, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) No 604/2013 само когато още преди изтичане на срока извършващата прехвърлянето държава членка информира компетентната държава членка, че засегнатото лице се укрива и същевременно посочи конкретен срок, в който ще се извърши прехвърлянето и който не може да е по-дълъг от осемнадесет месеца, или удължаването е възможно само чрез определяне на удължен срок по взаимно споразумение между заинтересованите държави членки?
 3)
 Недопустимо ли е прехвърляне на търсещо убежище лице в компетентната държава членка, когато в случая на предоставяне на статут на международна закрила, с оглед на очакваните впоследствие условия на живот, може да има сериозен риск там той да бъде подложен на отношение по смисъла на член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз?
 Този въпрос също ли попада в приложното поле на правото на Съюза?
 Според кои критерии на правото на Съюза следва да бъдат преценени условията на живот на лицето, на което е предоставена международна закрила?
 (1) Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31).


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/17
 Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. от Deutsche Post AG срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 14 юли 2010 г. по дело T-570/08, Deutsche Post AG/Европейска комисия
 (Дело C-463/10 P)
 ()
 2010/C 328/32
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Post AG (представители: J. Sedemund и T. Lübbig, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло Определение на Общия съд (първи състав) от 14 юли 2010 г. по дело T-570/08,
 —
 да се отхвърли възражението за недопустимост, направено от Комисията пред Общия съд,
 —
 да се отмени решението на Европейската комисия от 30 октомври 2008 г. относно „разпореждането за информация“ съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999 в производството „Държавна помощ C-36/2007 — Германия; държавна помощ в полза на Deutsche Post AG“,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е подадена срещу определението на Общия съд, с което е отхвърлена като недопустима жалбата на жалбоподателя срещу разпореждането от 30 октомври 2008 г. на Комисията за представяне на информация, изпратено до Федерална република Германия в производството относно държавната помощ, отпусната на жалбоподателя.
 Основният въпрос в настоящата жалба е дали и при какви условия може да се оспорва разпореждането на Комисията за представяне на информация съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Според жалбоподателя жалбата срещу решение, с което се разпорежда представянето на информация, притежавана само от жалбоподателя, е допустима само ако то поражда съмнения дали са спазени процесуалните изисквания на член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999 и дали е необходима поисканата информация.
 Общият съд обаче отхвърлил допустимостта на такава жалба с довода, по същество, че разпореждането за информация няма правни последици. Според Общия съд става въпрос просто за временна мярка, която единствено подготвя крайното решение.
 Жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 В определението си Общият съд отказал да признае, че като правно обвързващ акт на Европейския съюз разпореждането за информация подлежи на контрол от страна на европейските съдилища. Държавата членка имала императивното задължение съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999 във връзка с член 288, параграф 4 ДФЕС, и в съответствие с принципа на лоялно сътрудничество съгласно член 4, параграф 3 ДЕС, да представи поисканата информация. Тъй като държавата членка била длъжна да изпълни решението, задължението за представяне на информация било прехвърлено директно на жалбоподателя, който (единствен) разполага с поисканата информация.
 2.
 На следващо място, Общият съд отказал да признае, че ако държавата членка и пряко засегнатото предприятие са длъжни да представят каквато и да било информация, поискана от Комисията на основание на член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999, без да се отчита дали изобщо са спазени процесуалните изисквания на член 10, параграф 3 и дали информацията има някаква връзка с производството за контрол на държавни помощи, това би било несъвместимо с гарантираната от правото на Съюза правна защита.
 3.
 Общият съд тълкувал неправилно член 10, параграф 3 и член 13, параграф 1, трето изречение от Регламент (ЕО) No 659/1999, понеже отказал да признае, че решението за изискване на информация има преки последици за правното положение на държавата членка и за засегнатото предприятие и поради това, че член 13, параграф 1, трето изречение от Регламент (ЕО) No 659/1999 дава възможност на Комисията да вземе решение относно евентуална държавна помощ, ако държавата членка не изпълни разпореждането за информация, въз основа на наличната информация. Произтичащото от това намаляване на тежестта за Комисията за доказване съществено влошавало процесуалното положение на засегнатото предприятие, което практически било принудено да представи поисканата информация, за да защити правата си.
 4.
 Освен това Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като приел, че решението за изискване на информация няма никакви правни последици, поддържайки че то е просто временна мярка, която подготвя крайното решение. Така Общият съд отказал да признае, че това не изключва възможността за оспорване на мярката, когато самата твърдяна за временна мярка — като решението съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999 — има вредоносни правни последици.
 5.
 На последно място, Общият съд отказал да признае, че извършените от Комисията нарушения при приемането на решението за изискване на информация не могат да бъдат отчетени в достатъчна степен при обжалване на крайното решение, по-специално защото на този етап не е възможно да се оспорва това, че не е установена цялата фактическа обстановка в случая. Същевременно обаче временното съобразяване с незаконосъобразното разпореждане за информация можело да доведе засегнатото предприятие, както в настоящия случай, до значителни разходи на време и парични средства.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/8
 Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Koninie (Полша), постъпило на 28 юни 2016 г. — Halina Grodecka в присъствието на Józef Konieczka и др.
 (Дело C-50/16)
 (2016/C 326/15)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Rejonowy w Koninie
 Страни в главното производство
 Halina Grodecka в присъствието на Józef Konieczka и др.
 С определение от 2 юни 2016 г. Съдът на Европейския съюз постанови, че произнасянето по въпроса, поставен от Sąd Rejonowy w Koninie (Районен съд, Конин), очевидно не е от неговата компетентност.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/47
 Жалба, подадена на 23 март 2010 г. — Pieno žvaigždės/СХВП — Fattoria Scaldasole (Iogurt.)
 (Дело T-135/10)
 2010/C 134/76
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: AB „Pieno žvaigždės“ (Вилнюс, Литва) (представители: I. Lukauskienė и R. Žabolienė, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Fattoria Scaldasole Srl (Monguzzo, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 януари 2010 г. по преписка R 1070/2009-2; и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „Iogurt.“ за стоки от клас 29
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрираната в Литва фигуративна марка „jogurtas“ за стоки от клас 29; фигуративната марка на Общността „jogurt“, регистрирана за стоки от клас 29
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост.
 Решение на апелативния състав: счита, че жалбата не е подадена.
 Изложени правни основания: нарушение на член 60 от Регламент No 207/2009 на Съвета във връзка с член 8 от Регламент No 2869/95 (1) на Комисията, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че такста за обжалване не е била платена в определения срок от два месеца, считано от датата на нотифициране на обжалваното решение.
 (1) Регламент (ЕО) No 2869/95 на Комисията от 13 декември 1995 относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (ОВ L 303, стp. 33, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 13).


text:
 9.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/24
 Жалба, подадена на 13 януари 2015 г. — Banco Santander и Santusa/Комисия
 (Дело T-12/15)
 (2015/C 081/32)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Banco Santander, SA (Santander, Испания) и Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и J. Panero Rivas, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 Да обяви за допустими и да уважи изтъкнатите в настоящата жалба основания за обжалване;
 —
 да отмени член 1 от решението в частта му, в която се обявява, че новото административно тълкуване на член 12 TRLIS [texto refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (Изменение на испанския закон за корпоративния данък)], възприето от испанската администрация, трябва да счита за държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар;
 —
 да отмени член 4, параграф 1 от решението, доколкото в него се изисква от Кралство Испания да сложи край на това, което Комисията счита за схема за помощи, описана в член 1 от решението;
 —
 да отмени член 4, параграфи 2, 3, 4 и 5 от решението, доколкото с тях се налага на Кралство Испания възстановяване на сумите, считани от Комисията за държавна помощ;
 —
 при условията на евентуалност, да ограничи обхвата на задължението за възстановяване, наложено на Кралство Испания в член 4, параграф 2 от решението, така че то се извърши при същите условия като тези в първото и второто решение, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дело T-826/14, Испания/Комисия.
 По-специално, изтъква се наличието на грешка при прилагане на правото що се отнася до правната квалификация на мярката като държавна помощ, идентифицирането на бенефициера на мярката и факта, че административното тълкуване е квалифицирано като държавна помощ, различна от разгледаната в решенията на Комисията, както и нарушението на принципите на оправданите правни очаквания, на естопел и на правна сигурност.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/12
 Решение на Съда (пети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Frédéric Hay/Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres
 (Дело C-267/12) (1)
 (Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране - Колективен трудов договор, който предвижда свързано с възнаграждението и условията на труд предимство само за сключващите брак служители - Изключване на партньорите, сключващи граждански пакт за солидарност - Дискриминация, основана на сексуалната ориентация)
 2014/C 52/18
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Frédéric Hay
 Ответник: Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Допустимост на национален колективен трудов договор, който запазва предимство в областта на възнаграждението и условията на труд за работниците, сключващи брак, и не допуска от това предимство да се ползват партньорите, сключили граждански пакт за солидарност — Дискриминация, основана на сексуалната ориентация — Възможност за обосноваване на непряката дискриминация с легитимна, подходяща и необходима цел
 Диспозитив
 Член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба на колективен трудов договор като разглежданата в главното производство, съгласно която служителят, сключващ граждански пакт за солидарност с лице от същия пол, няма право на предимства като специален отпуск и премия, предоставяни на служителите при встъпване в брак, когато националното законодателство на съответната държава членка не позволява сключването на брак между лица от един и същи пол, тъй като предвид предмета и условията за получаване на тези предимства положението му е сравнимо с това на сключващ брак служител.
 (1) ОВ C 250, 18.8.2012 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/68
 Жалба, подадена на 1 юни 2017 г. — Singapore Airlines и Singapore Airlines Cargo/Комисия
 (Дело T-350/17)
 (2017/C 239/79)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Singapore Airlines Ltd (Сингапур, Сингапур) и Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Сингапур) (представители: J. Kallaugher и J. Poitras, solicitors, както и J. Ruiz Calzado, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло или отчасти Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари),
 —
 в допълнение или при условията на евентуалност, да намали размера на наложената на жалбоподателите глоба,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, и
 —
 да разпореди всякакви други действия, които могат да се окажат подходящи с оглед на обстоятелствата по делото.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че обжалваното решение следва да бъде отменено, тъй като водещата констатация в него за единно продължено нарушение, обхващащо услугите по въздушен превоз на товари по всички маршрути към и от Съюза, е опорочена от сериозни грешки при прилагане на правото и във фактическите преценки.
 Според жалбоподателите обжалваното решение по-специално не установява: i) наличието на световен картел; ii) компетентност по отношение на действия, свързани с продажбата на услуги по въздушен превоз на товари извън Съюза; iii) приложимостта на член 101 ДФЕС към уреждано или изисквано от чуждестранни държави поведение; iv) достатъчна взаимна връзка между действията, изразяващи се в трите твърдени елемента на единното продължено нарушение, а именно допълнителните такси за гориво, допълнителните такси за безопасност и твърденият отказ за заплащане на комисионни върху допълнителните такси; и v) достатъчна връзка на контактите между авиокомпании на равнище централно управление с действията на местните пазари.
 2.
 С второто основание се твърди, че обжалваното решение следва да бъде отменено, доколкото установява нарушение във връзка със съгласуването относно заплащането на комисионни на спедиторите върху доходи от допълнителни такси.
 3.
 С третото основание се твърди, че обжалваното решение следва да бъде отменено, тъй като констатацията за нарушение с участието на жалбоподателите, се основава на доказателства, свързани изключително с контакти между членовете на обединението за въздушен превоз на товари „WOW“.
 Според жалбоподателите обжалваното решение прилага неправилен правен критерий за преценката на обединение, имащо за цел постигането на пълно сътрудничество между авиокомпании, и допуска основни грешки в преценката относно начина на функциониране на обединението „WOW“. Освен това жалбоподателите сочат, че контактите им с партньорите от „WOW“ са били част от начинание, действително насочено към създаването на успешно обединение, поради което не са били проява на общата схема или план, съставляващи предполагаемата основа на единното продължено нарушение.
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че обжалваното решение следва да бъде отменено, тъй като не установява участие от страна на жалбоподателите в единното продължено нарушение.
 5.
 С петото основание се твърди, че ако (противно на изложените в четвъртото основание доводи) жалбоподателите са участвали в някои аспекти от единното продължено нарушение, обжалваното решение не установява, че те са знаели за всички останали аспекти от поведението, описано в обжалваното решение, по-специално за явно неправомерната координация в рамките на основната група, нито че е трябвало да знаят за такова поведение, съгласно изискванията на съдебната практика.
 6.
 С шестото основание се твърди, че ако обжалваното решение не бъде отменено изцяло, глобата на жалбоподателите следва да бъде намалена, тъй като Комисията не е изпълнила ясните изисквания на Насоките относно глобите (1) за уточняване на съответния оборот, а наложената глоба на отразява ограниченото им участие в единното продължено нарушение и по-малката тежест на действията им (видна от трето, четвърто и пето основание).
 (1) Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г. стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/55
 Иск, предявен на 9 март 2007 г. — SHS Polar Sistemas Informáticos v СХВП — Polaris Software Lab (POLARIS)
 (Дело T-79/07)
 (2007/C 95/110)
 Език, на който е изготвен искът: английски
 Страни
 Ищец: SHS Polar Sistemas Informáticos, SL (Мадрид, Испания) [представител: адвокат C. Hernández Hernández, lawyer]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Polaris Software Lab Ltd (Chennai, Индия)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 8 януари 2007 година по дело R 658/2006-2,
 —
 да се осъди СХВП да заплати собствените си разноски и тези на ищеца.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Polaris Software Lab Ltd
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „POLARIS “за стоки и услуги от класове 9 и 42 — заявка No 3 267 713
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Ищецът
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „POLAR “за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважаване на възражението за всички оспорени стоки в клас 9.
 Решение на апелативния състав: отмяна на решението на отдела по споровете.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета като: а) по-ранната марка може да се приложи за софтуеър, предназначен за потребител — неспециалист, което би могло да доведе до объркване; б) малките зрителни и фонетични различия между конфликтните търговски марки не са достатъчни, за да се избегне вероятността от объркване и в) и двете марки са свързани с едно и също значение.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/36
 Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Comunidad Autónoma del País Vasco и Itelazpi/Комисия
 (Дело T-462/13) (1)
 ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания - Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар - Предимство - Услуга от общ икономически интерес - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Нови помощи))
 (2016/C 027/42)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания) и Itelazpi, SA (Самудио, Испания) (представители: първоначално N. Ruiz García, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo и M. Muñoz de Juan, впоследствие J. Buendía Sierra и A. Lamadrid de Pablo, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: SES Astra (Бецдорф, Люксембург) (представители: F. González Díaz, F. Salerno и V. Romero Algarra, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10) (ex NN 36/10, ex CP 163/2009), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, стр. 52)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания) и Itelazpi, SA понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия и от SES Astra по главното производство.
 3)
 Comunidad Autónoma del País Vasco и Itelazpi понасят съдебните разноски по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 304, 19.10.2013 г.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/5
 Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2017 г. — H&R ChemPharm GmbH/Европейска комисия
 (Дело C-95/15 P) (1)
 ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на парафиновите восъци и германски пазар на суровия парафин - Определяне на цените и подялба на пазарите - Задължение за мотивиране - Доказване на нарушението - Изопачаване на доказателства - Регламент (ЕО) Noo1/2003 - Член 23, параграф 3 - Изчисляване на размера на глобата - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Принцип на пропорционалност))
 (2017/C 112/07)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: H&R ChemPharm GmbH (представители: M. Klusmann, Rechtsanwalt, S. Thomas, Professor)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Sauer, C. Vollrath и L. Wildpanner, подпомагани от A. Böhlke, Rechtsanwalt)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда H&R ChemPharm GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 138, 27.4.2015 г.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/36
 Жалба, подадена на 12 юни 2017 г. — Louis Vuitton Malletier/EUIPO — Bee Fee Group („LV POWER ENERGY DRINK“)
 (Дело T-372/17)
 (2017/C 256/40)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bee Fee Group LTD (Никозия, Кипър)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз в черно, червено и бяло, със словния елемент „LV POWER ENERGY DRINK“— марка на Европейския съюз No 12 898 219
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 март 2017 г. по преписка R 906/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и в резултат на това да обяви за недействителна оспорената марка,
 —
 да осъди EUIPO да плати разноските на жалбоподателя в настоящото производство,
 —
 да осъди притежателя на марката да заплати разноските на жалбоподателя в настоящото производство.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009 и принципа на правна сигурност.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/40
 Жалба, подадена на 26 май 2010 г. — Rungis express/СХВП — Žito (MARESTO)
 (Дело T-243/10)
 ()
 2010/C 234/73
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: RUNGIS express AG (Meckenheim, Германия) (представител: U. Feldmann, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: ŽITO prehrambena industrija, d.d. (Любляна, Словения)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 март 2010 г. по преписка No R 691/2009-1,
 —
 да се отхвърли възражението на ответника.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „MARESTO“ за стоки от клас 29.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: ŽITO prehrambena industrija, d.d.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка, изобразяваща готвач и словния елемент „M•A•E•S•T•R•O“, за стоки от класове 29 и 30, национална фигуративна марка, която съдържа словния елемент „M•A•E•S•T•R•O“, за стоки от класове 29, 30 и 43 и национална словна марка „BRAVO, MAESTRO!“ за стоки от класове 29, 30 и 43.
 Решение на отдела по споровете: приема възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) в) и г) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като марките, посочени подкрепа на възражението, нямат отличителен характер и/или са чисто описателни.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).