text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/2
 Решение на Съда (трети състав) от 20 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Landgericht Siegen — Германия) — Наказателно производство/Frank Weber
 (Дело C-1/07) (1)
 (Директива 91/439/ЕИО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Временно отнемане на свидетелството за управление на моторни превозни средства - Отнемане на разрешението за управление на моторни превозни средства - Валидност на второ свидетелство за управление на моторни превозни средства, получено в друга държава-членка в срока на действие на временното отнемане)
 (2009/C 6/03)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landgericht Siegen
 Страна в наказателното производство по главното производство
 Frank Weber
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landgericht Siegen — Тълкуване на член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62) — Непризнаване от държава-членка по пребиваването на нейна територия на свидетелство за управление на моторни превозни средства, получено в друга държава-членка по време на забрана за управление преди административното отнемане на правото на управление от държавата-членка по пребиваване
 Диспозитив
 Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства, изменена с Регламент (ЕО) No 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държава-членка да откаже да признае на територията си правото на управление на моторни превозни средства, произтичащо от свидетелство за управление, издадено в друга държава-членка на лице, спрямо което на територията на първата държава-членка е наложена мярка за отнемане на разрешението за управление, дори ако отнемането е било постановено след издаване на посоченото свидетелство за управление, при положение че последното е било получено в срока на действие на мярка за временно отнемане на свидетелството за управление, издадено в първата държава-членка, и че както мярката за временно отнемане, така и посочената мярка за отнемане са обосновани от съображения, които са били налице към датата на издаване на второто свидетелство за управление.
 (1) ОВ C 42, 24.02. 2007 г.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/18
 Решение на Общия съд от 22 януари 2013 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-46/09) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране - Преработване на цитрусови плодове, памук, говеждо месо и маслиново масло - Финансов одит - Ключови проверки - Пропорционалност - Повторяемост - Задължение за мотивиране)
 2013/C 63/34
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: V. Kontolaimos, I. Chalkias, S. Charitaki и S. Papaïoannou)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Markoulli и H. Tserepa-Lacombe, подпомагани от N. Korogiannakis)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2008/960/ЕО на Комисията от 8 декември 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (ОВ L 340, стр. 99) в частта, в която изключва от финансиране от страна на Общността някои направени от Република Гърция разходи
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/45
 Жалба, подадена на 17 май 2017 г. — Sata/EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
 (Дело T-301/17)
 (2017/C 231/56)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Sata GmbH & Co. KG (Корнвестхайм, Германия) (представител: M.-C. Simona Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Пенджи Таун, Китай)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: Знакът „2000“ — марка на Европейския съюз No 12 511 069
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 март 2017 г. по преписка R 651/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 —
 в случай на встъпване на другата страна в производството, да осъди другата страна да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на принципа на равно третиране и на принципа на добра администрация.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/5
 Определение на Съда (осми състав) от 12 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Società Sogno di Tolosa Ltd и др./Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
 (Дело C-480/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете - Нова процедура за възлагане на обществена поръчка - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Ограничаване - Императивни съображения от общ интерес - Пропорционалност))
 (2015/C 127/07)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora, Andromeda di Novellis Alessandro и Stellini Roberto Snc
 Ответници: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
 в присъствието на: Carmelo Sisino, Gianni Viano, Vincenzo Brancati, Marco Decortes, Filippo Sangineto, Luca Piccolo, Salvatore Rosolia, Giada Aricò, Giuseppe Parrelli, Wett-Pads Vermittlungs, Galassio Game Srl
 Диспозитив
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност, трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова процедура за възлагане на обществена поръчка, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г.


text:
 8.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 273/16
 Иск, предявен на 2 юли 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-297/12)
 2012/C 273/27
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, dikigoros)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 Да осъди Комисията да му изплати сумата от 50 000 EUR като обезщетение за вредите, нанесени на професионалната му репутация, поради неизпълнение от страна на Комисията на задължението за спазване на професионална тайна, ведно с компенсаторни лихви, считано от 3 юли 2007 г. до постановяването на съдебното решение във връзка с предмета на спора до цялостно изпълнение.
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск жалбоподателят иска от Общия съд на Европейския съюз обезщетение за вредите, претърпени вследствие на неправомерното поведение на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“) на основание член 340 ДФЕС, втора алинея (извъндоговорна отговорност на Съюза). По-специално Комисията увредила професионалната репутация на ищеца като на 3 юли 2007 г. изпратила на трети предприятия документ, в който се посочвало разследване, образувано срещу ищеца.
 Ищецът прави извод, че в съответствие с тълкуването в съдебната практика са налице основните реквизити за възникване на извъндоговорната отговорност на Комисията по отношение на обезщетяването на вредите, нанесени на професионалната му репутация, като се има предвид, че Комисията неправомерно е разкрила на трети лица наличието и съдържанието на разследване, образувано срещу самия ищец, както и информация, която е професионална тайна.


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/29
 Жалба, подадена на 3 септември 2012 г. — Lavazza/СХВП — Commercialunione prima (LAVAZZA A MODO MIO)
 (Дело T-392/12)
 (2012/C 331/56)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Lavazza SpA (Торино, Италия) (представители: A. Vanzetti, G.E. Sironi, M. Ricolfi и C.E. Mezzetti, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Commercialunione prima Srl (Бресо, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да уважи жалбата и съответно да отмени решението на първи апелативен състав от 26 юни 2012 г. по преписка R 124/2011-1 поради нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 да отхвърли възражението на Commercialunione Prima Srl относно разширяването на международната регистрация No W00943981 на марката „Lavazza a modo mio“ до територията на Европейския съюз и следователно да предостави това разширяване на регистрацията,
 —
 да присъди в полза на Luigi Lavazza SpA всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „LAVAZZA A MODO MIO“ за стоки и услуги от класове 11, 29, 30 и 43 — международна регистрация No W00 943 981, разширена до територията на Европейския съюз
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Commercialunione prima Srl
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национални фигуративни марки „A MODO MIO“, „la PIZZA A MODO MIO“ и „A MODO MIO BIRRA & MUSIC“ за услуги от клас 42
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: апелативният състав взема предвид оттеглянето на заявката за регистрация на марката „LAVAZZA A MODO MIO“ само за клас 43 и отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 76, параграф 1, второ предложение от Регламент No 207/2009.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/14
 Жалба, подадена на 26 април 2016 г. от Darko Graf срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 26 февруари 2016 г. по дело T-507/14, Vedran Vidmar и Darko Graf/Европейска комисия
 (Дело C-241/16 P)
 (2016/C 251/16)
 Език на производството: хърватски
 Страни
 Жалбоподател: Darko Graf (представител: L. Duvnjak, odvjetnik)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 изцяло да отмени решението на Общия съд на ЕС от 26 февруари 2016 г. по дело T-507/14 и да уважи искането, предявено от жалбоподателя в първоинстанционното производство с исковата молба от 1 юли 2014 г., както и да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, направени от жалбоподателя в това производство,
 —
 при условията на евентуалност, изцяло да отмени решението на Общия съд на ЕС от 26 февруари 2016 г. по дело T-507/14 и да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, както и да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени от жалбоподателя в това производство.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят оспорва следните части от обжалваното решение:
 —
 точка 40, в която се приема, че активното противоправно поведение на институциите на ЕС е само една от предпоставките за ангажиране на извъндоговорната отговорност на ЕС за причинени вреди, доколкото това становище на първоинстанционния съд е в противоречие с член 340, втора алинея от Договора за функционирането на ЕС и практиката на Съда на ЕС (решение на Съда от 19 май 1992 г. по дело Mulder/Съвет и Комисия, C-104/89 и C-37/90),
 —
 точка 47, в която противно на разпоредбите на член 36 от Акта за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз и приложение VII към него поетите от Хърватия ангажименти спрямо ЕС в хода на преговорите за присъединяването ѝ към ЕС погрешно са наречени „принципи“, доколкото в конкретния случай не става дума за принципи, а за 11 конкретни договорни ангажимента на Хърватия спрямо ЕС, всичките в сила от 9 декември 2011 г.,
 —
 точки 48—52, доколкото член 36 от Акта за присъединяване и точка 1 от приложение VII към него влизат в сила на 9 декември 2011 г., когато са били в сила и са се прилагали Стратегията на Република Хърватия от 15 декември 2010 г. за реформа на съдебната система за периода 2011—2015 г. и Ревизираният план за действие на правителството на Република Хърватия за реформа на съдебната система от 20 май 2010 г., така че последващата отмяна на тези правни актове от Хърватия, изрично одобрена преди това от Европейската комисия в точка 3 от нейния Общ доклад за мониторинга на Хърватия от 10 октомври 2012 г., с който от Хърватия се изисква да приеме ново законодателство в областта на принудителното изпълнение, е в противоречие с общите принципи за защита на оправданите правни очаквания и правна сигурност, доколкото по отношение на жалбоподателите отмяната на тези правни актове очевидно е имала обратно действие, а след 9 декември 2011 г. Хърватия не е приела нито една нова стратегия за реформа на съдебната система, а само стратегия за развитие на съдебната система за периода 2013—2018 г., така че последната Стратегия за реформа на съдебната система, приета от Република Хърватия, е именно онази, която е била в сила към 9 декември 2011 г. (вж. например решения на Съда от 30 януари 1974 г., Louwage/Комисия, C-148/73, т. 12 и 28, от 17 декември 1998 г., Embassy Limousines & Services/Парламент, T-203/96, т. 74—88 и от 14 май 1975 г., CNTA/Комисия, C-74/74, т. 41—44), като се има предвид, че в точка 53 от решението си първоинстанционният съд постановява, че „не може да се приеме, че хърватските власти [...] са били свободни да изменят Стратегията за реформа на съдебната система за 2011—2015 г. и плана за действие от 2010 г. С оглед на разпоредбите на Акта за присъединяване, и конкретно член 36 и приложение VII, хърватските власти са били длъжни да изпълняват не само ангажимент 1, но и всички останали ангажименти по това приложение“, с което той потвърждава основателността на предявеното искане за обезщетение,
 —
 точки 54—57 и 59—63 във връзка с неизпълнението на задължението на Комисията по член 36 от Акта за присъединяване да осигури изпълнението на ангажимента на Хърватия по точка 3 от приложение VII към Акта за присъединяване, а именно да продължи да работи за повишаването на ефективността на съдебната си система, доколкото от приложенията към исковата молба е видно, че Комисията е включила в мониторинговите си таблици за периода от 1 септември 2012 г. до 28 февруари 2013 г. погрешните данни от министерството на правосъдието на Хърватия за намаляване на броя на нерешените дела и неприключените изпълнителни производства пред хърватските общински и търговски съдилища без никаква експертна и изчислителна проверка, съответно анализ, с което е допуснала груба небрежност при съставянето на тези таблици,
 —
 точка 68, доколкото с неизпълнението на задължението си по член 36, параграфи 1 и 2 от Акта за присъединяване да осигури изпълнението на ангажимента на Хърватия да въведе длъжността държавен съдебен изпълнител от 1 януари 2012 г. Комисията нарушава и задължението си по член 17 ДЕС да следи за изпълнението на Договора за присъединяването на Хърватия към ЕС като един от основополагащите договори на ЕС,
 —
 точки 69—82, доколкото след 9 декември 2011 г. не е било необходимо последващо съответно изрично действие от страна на Комисията, за да възникнат у жалбоподателя оправдани правни очаквания, тъй като такива оправдани очаквания вече са възникнали у жалбоподателя още в предходния период.


text:
 25.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 58/12
 Жалба, подадена на 23 декември 2011 г. — Sabbagh/Съвет
 (Дело T-652/11)
 2012/C 58/22
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bassam Sabbagh (Дамаск, Сирия) (представители: M.-A. Bastin и J.-M. Salva, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да приеме, че настоящата жалба е допустима в нейната цялост,
 —
 да приеме за обосновани всички изложени в нея правни основания,
 —
 да постанови, че оспорваните актове могат да се отменят частично, тъй като частта от актовете, която трябва да се отмени, може да се отдели от акта като цяло,
 —
 в съответствие с това,
 —
 да отмени частично Решение 2011/782 от 1 декември 2011 година, което отменя Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, както и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1151 от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, като премахне посочването на адв. Bassam Sabbagh в списъка на санкционираните лица,
 —
 в противен случай да отмени Решение 2011/782 от 1 декември 2011 година, което отменя Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, както и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1151 от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, като извади адв. Bassam Sabbagh от списъка на санкционираните лица,
 —
 в противен случай, да приеме, че тези решения и този регламент не се прилагат по отношение на адв. Bassam Sabbagh и да разпореди заличаването на името и данните за него в списъка на лицата, по отношение на които се прилагат санкциите на Европейския съюз,
 —
 да осъди Съвета да заплати 500 000 долара — предварително определено обезщетение за претърпените неимуществени и имуществени вреди, понесени поради посочването на адв. Bassam Sabbagh в списъка на санкционираните лица,
 —
 да осъди Съвета да заплати всички съдебни разноски и по-специално всички разходи, хонорари и авансови плащания, направени от жалбоподателя за неговата защита в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от явна грешка в преценката, тъй като жалбоподателят оспорва мотивите, приети спрямо него в обжалваните актове.
 2.
 Второ правно основание, изведено от нарушаване на правото на защита и на правото на справедлив процес, тъй като жалбоподателят не е бил уведомен за обжалваните актове и не са му били представени никакви сериозни доказателства или улики, обосноваващи неговото включване в списъка на санкционираните лица.
 3.
 Трето правно основание, изведено от нарушаване на задължението за мотивиране, доколкото ответникът използвал само утвърдителна и немотивирана формулировка в обжалваните актове, когато приел ограничителните мерки по отношение на жалбоподателя.
 4.
 Четвърто правно основание, изведено от нарушаване на правото на ефективна съдебна защита, доколкото нарушаването на задължението за мотивиране пречело на европейския съд да упражни контрола си за законосъобразност на обжалваните актове.
 5.
 Пето правно основание, изведено от нарушаване на правото на собственост, тъй като приетите санкции засягали непропорционално правото на жалбоподателя да разполага свободно със своето имущество.
 6.
 Шесто правно основание, изведено от вредата, която произтичала от включването на жалбоподателя в списъка на санкционираните лица, тъй като разгласеното чрез пресата публикуване на обжалваните актове имало отражение върху оправданите правни очаквания у клиентите на жалбоподателя спрямо него.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/26
 Жалба, подадена на 13 февруари 2014 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 декември 2013 г. по дело T-117/12, ANKO/Комисия
 (Дело C-78/14 P)
 2014/C 102/36
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и B. Conte)
 Друга страна в производството: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Общия съд,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Комисията е сключила с две отделни обединения, в които е участвал ответникът ANKO, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства за финансиране на проектите Oasis и Perform в рамките на Седмата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности.
 В контекста на споменатия договор Комисията изтъква, че Общият съд неправилно е изтълкувал общите условия на договора и в частност член II.5, параграф 3, буква г) [и косвено, член ΙΙ.14, параграф 1, втора алинея)].
 Неправилното тълкуване на общите условия на договора е представено по-конкретно в следните основания за обжалване:
 1.
 Погрешна преценка на сериозния и системен характер на нередовностите като мотив за спиране.
 2.
 Погрешна преценка на вероятността/риска нередовностите да се повторят.
 3.
 Неправилен извод от ad hoc корекцията.
 4.
 Неправилно тълкуване на възможността да се използват средните разходи и погрешно прилагане на същата към фиктивните разходи — изопачаване на доказателствата.
 5.
 Смесване между условия за спиране (подозрение) и условия за допустимост (сигурност).


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/10
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 25 ноември 2011 г. — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL/Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Iberdrola, S.A.
 (Дело C-591/11)
 2012/C 39/18
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Gas Natural SDG и SA, Bizcaia Energia, S.L.
 Други страни: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Iberdrola, S.A.
 Преюдициален въпрос
 Член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета може ли да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на национални законодателни мерки като разглежданите в настоящия случай, чийто предмет и последици са намаляване на възнаграждението за дейността по производство на електроенергия със сума, равна на стойността на квотите за емисии на парникови газове, предоставени безвъзмездно през съответния период?
 (1) ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/7
 Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Salzburg (Австрия) на 14 ноември 2012 г. — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg
 (Дело C-514/12)
 2013/C 63/11
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesgericht Salzburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH
 Ответник: Land Salzburg
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли член 45 ДФЕС и член 7, параграф 1 от Регламент No 492/2011 (1) национална правна уредба (в случая, членове 53 и 54 от Salzburger Landesvertragsbedienstetengesetz), съгласно която при определянето на референтната дата за повишението в по-горните степени на заплащане работодателят — публичноправен субект отчита изцяло периодите, които служителите му са прослужили при него без прекъсване, но отчита, глобално и от определена възраст нататък, само отчасти периодите, които служителите му са прослужили при други работодатели — частноправни или публичноправни субекти — в Австрия или в други държави от ЕС или от ЕИП?
 (1) Регламент (ЕС) No 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (OB L 141, стр. 1).


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/3
 Решение на Съда (четвърти състав) от 9 юни 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-383/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива за местообитанията - Недостатъчност на приетите мерките за опазване на вида Cricetus cricetus (обикновен хомяк) - Влошаване на състоянието на местообитанията)
 2011/C 226/04
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и D. Recchia)
 Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и S. Menez)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на всички необходими разпоредби за съобразяване с член 12, параграф 1, буква г) от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) — Недостатъчност на мерките, приети за опазване на вида Cricetus cricetus (обикновен хомяк) — Влошаване на състоянието на местообитанията
 Диспозитив
 1.
 Като не е въвела програма от мерки, позволяващи строго опазване на вида обикновен хомяк (Cricetus cricetus), Френската република не е изпълнила задълженията си по член 12, параграф 1, буква г) от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания на дивата флора и фауна, изменена с Директива 2006/105/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година.
 2.
 Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/49
 Жалба, подадена на 27 януари 2014 г. — UAB MELT WATER/СХВП (Форма на бутилка)
 (Дело T-70/14)
 2014/C 112/63
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Литва) (представител: V. Viešūnaitė, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението но пети апелативен състав на СХВП от 26 ноември 2013 г. по преписка R 481/2013-5 и да разпореди на СХВП да регистрира като марка на Общността марка, представляваща форма на бутилка, за която жалбоподателят е подал заявка за регистрация (заявка No 010 751 584),
 —
 да се произнесе по разноските в полза на жалбоподателя, Research and Production Company MELT WATER UAB;
 —
 да разпореди на СХВП да представи преписката относно действията, свързани с тази заявка за регистрация на Марка на Общността (Заявка No 010 751 584).
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща форма на бутилка, за стоки от клас 32 — заявка No 010 751 584 за регистрация на марка на Общността.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: член 4 и член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, както и практиката на съдилищата на Европейския съюз.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/32
 Решение на Общия съд от 18 ноември 2014 г. — Think Schuhwerk/СХВП — Müller (VOODOO)
 (Дело T-50/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „VOODOO“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на описателен характер - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 007/34)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Think Schuhwerk GmbH (Копфинг, Австрия) (представител: M. Gail, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Andreas Müller (Улм, Германия) (представител: J. Pick, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 ноември 2012 г. (преписка R 474/2012-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Think Schuhwerk GmbH и Andreas Müller.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Think Schuhwerk GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 86, 23.3.2013 г.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/23
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — BQ/Сметна палата
 (Дело F-39/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностно лице - Атестационен доклад - Психически тормоз - Вреди и загуби - Допустимост - Срокове)
 2013/C 352/44
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: BQ (Берелданж, Люксембург) (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Сметна палата на Европейския съюз (представители: T. Kennedy, B. Schäfer и I. Ní Riagáin Düro)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на отказа на Европейската сметна палата по молбата на жалбоподателя да се установи, че противоправно са му причинени имуществени и неимуществени вреди.
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Сметната палата на Европейския съюз да заплати на BQ сумата от 2 000 EUR.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 38.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/25
 Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
 (Дело C-122/12 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 74, параграф 2 - Регламент (ЕО) No 2868/95 - Правило 50, параграф 1, първа и трета алинея - Възражение от притежателя на по-ранната марка - Съществуване на марката - Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок - Невзимане предвид - Правомощие за преценка на апелативния състав - Разпоредба в обратен смисъл - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства)
 2013/C 344/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bernhard Rintisch (представител: A. Dreyer, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (представител: F. Baujoin, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Решение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело Rintisch/СХВП — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-152/09), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от притежателя на някои национални словни марки и словна марка на Общността, на национална фигуративна марка и на търговско наименование, съдържащо думата „PROTI“, за стоки от класове 5, 29, 30 и 32 срещу Решение No R 1661/2007-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 3 февруари 2009 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете, който отхвърля възражението, направено от жалбоподателя срещу регистрацията на словната марка „PROTIACTIVE“ за стоки от класове 5, 29 и 30 — Несвоевременно представяне на документи — Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Bernhard Rintisch да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 165, 09.06.2012 г.


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/56
 Жалба, подадена на 24 март 2014 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-26/14)
 2014/C 175/80
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi, C. Bernard-Glanz и A. Tymen, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за отхвърляне на искането за съдействие, подадено от жалбоподателя поради психически тормоз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени имплицитното решение за отхвърляне на искането за съдействие на жалбоподателя от 13 февруари 2013 г.,
 —
 да се отмени решението от 18 декември 2013 г. за отхвърляне на административната жалба на жалбоподателя от 26 август 2013 г.,
 —
 да се присъди обезщетение на жалбоподателя за претърпените вреди в размер на 7 500 EUR за материалните вреди и в размер на 50 000 EUR за моралните вреди,
 —
 да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/54
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2013 г. — Stichting Greenpeace Nederland и PAN Europe/Комисия
 (Дело T-545/11) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи във връзка с първото разрешение за пускане на пазара на активното вещество глифозат - Частичен отказ за предоставяне на достъп - Опасност от засягане на търговските интереси на физическо или юридическо лице - Член 4, параграф 5 от Регламент No 1049/2001 - По-висш обществен интерес - Регламент (ЕО) No 1367/2006 - Член 6, параграф 1 от Регламент No 1367/2006 - Директива 91/414/ЕИО)
 2013/C 344/95
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Stichting Greenpeace Nederland (Амстердам, Нидерландия) и Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представители: B. Kloostra и A. van den Biesen, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver, P. Ondrůšek и C. ten Dam, впоследствие P. Oliver, P. Ondrůšek и C. Zadra)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията от 10 август 2011 г., с което е отказан достъп до том 4 от проекта на доклад за оценка, изготвен от Федерална република Германия, в качеството ѝ на държава членка докладчик, на активното вещество глифозат, въз основа на Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30)
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Европейската комисия от 10 август 2011 г., с което е отказан достъп до том 4 от проекта на доклад за оценка, изготвен от Федерална република Германия, в качеството ѝ на държава членка докладчик, за активното вещество глифозат, въз основа на Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, в частта, в която на страните е отказан достъп до посочения том, съдържащ информация, която се отнася до емисии в околната среда: информация относно „идентификацията“ и количеството на всички онечиствания, съдържащи се в активното вещество, нотифицирано от всеки оператор, съдържаща се в точка C.1.2.1 от първия поддокумент (стр. 11—61), в точка C.1.2.1 от втория поддокумент (стр. 1—6) и в точка C.1.2.1 от третия поддокумент (стр. 4 и 8—13) от този том; информация относно наличните в различните партиди онечиствания и минималните, средни и максимални количества от всяко от тези онечиствания за всеки оператор, съдържаща се в таблиците в точка C.1.2.2 от първия поддокумент (стр. 61—84) и в точка C.1.2.4 от третия поддокумент (стр. 7) от този том; информация относно състава на разработените от операторите продукти за растителна защита, съдържаща се в точка C.1.3, озаглавена „Подробни спецификации на препаратите (приложение III A 1.4)“, от първия поддокумент (стр. 84—88) от същия том.
 2.
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 355, 3.12.2011 г.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/11
 Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Италия), постъпило на 24 юли 2017 г. — Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA
 (Дело C-445/17)
 (2017/C 347/12)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione Tributaria Regionale del Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
 Ответник: Pilato SpA
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли позиция КН 8704 от Комбинираната номенклатура да се тълкува в смисъл, че в нея трябва да се включват погребалните автомобилни превозни средства. Ако отговорът на този въпрос е отрицателен, в позиция КН 8705 или в позиция КН 8703 трябва да се класират погребалните автомобилни превозни средства?


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/77
 Жалба, подадена на 30 октомври 2015 г. — ZZ/Съвет
 (Дело F-137/15)
 (2016/C 027/99)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: J-N. Louis и N. de Montigny, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет на производството
 Отмяната на окончателните решения за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателката към пенсионната схема на Съюза, в които се прилагат новите общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отменят решенията от 5 и 7 януари 2015 г., както и решението от 23 февруари 2015 г. за изчисляване на бонуса към пенсионните права на жалбоподателката, придобити преди постъпването ѝ на служба в Съвета;
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, решението от 23 юли 2015 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба на жалбоподателката, целяща да се приложат общите разпоредби за изпълнение и актюерските ставки, действащи към момента на подаване на нейното заявление за прехвърляне на пенсионните ѝ права;
 —
 да се осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


text:
 3.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 388/32
 Жалба, подадена на 14 август 2014 г. — ZZ/Комитет на регионите
 (Дело F-81/14)
 2014/C 388/41
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, D. de Abreu Caldas и R. Metz, avocats)
 Ответник: Комитет на регионите
 Предмет на производството
 Отмяна на решението жалбоподателката да не бъде повишена в следващата степен (AD 13) в процедурата за повишаване в длъжност за 2013 г. на Комитета на регионите
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комитета на регионите жалбоподателката да не бъде повишена в степен AD 13 в процедурата за повишаване в длъжност за 2013 г.,
 —
 да се осъди Комитета на регионите да заплати съдебните разноски.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/30
 Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Reno Schuhcentrum/СХВП — Payless ShoeSource Worldwide (Payless ShoeSource)
 (Дело T-173/07)
 (2007/C 170/59)
 Език, на който е депозирана исковата молба: английски
 Страни
 Ищец: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Германия) [представител: S. Schäffner, lawyer]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Payless ShoeSource Worldwide, Inc. (Topeka, Съединени Щати)
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 февруари 2007 година (Дело R 1209/2005-1), с което е отхвърлена жалбата подадена в процедура по отмяна No 731C 0000 186 163/1 (Марка на Общността No 186 163 — Payless ShoeSource),
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: Фигуративната марка на Общността „Payless ShoeSource“ за стоки и услуги от класове 25, 35 и 42 — заявка за регистрация No 186 163
 Притежател на марката на Общността: Payless ShoeSource Worldwide, Inc.
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: Reno Schuhcentrum GmbH
 Решение на отдела по заличаването: Отхвърля частично искането за отмяна, като оставя в сила регистрацията за стоки и услуги от клас 25.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата за останалите стоки и услуги от клас 25.
 Изложени правни основания: Ищецът твърди, че при постановяване на оспорваното решение, са допуснати нарушения на съществени изисквания за форма, съдържащи се в член 74 на Регламента относно марката на Общността и на правилата относно доказателствената тежест. Според ищеца, в процедурата по отмяна, в тежест на притежателя на марката е да докаже реалното й използване. Освен това ищецът изтъква, че Службата не може да разглежда служебно фактите, а би трябвало да се ограничи до преценка на фактите, доказателствата и доводите, изложени от страните, и техните искания. Така, ищецът твърди, че съобщението на апелативния състав, от 18 октомври 2006 година, въз основа на което притежателят на марката е бил поканен да представи оригиналите на определени задължителни декларации, би трябвало да бъде обявено за недопустимо, именно защото апелативният състав по-рано е приел, че първоначално представените от притежателя на марката доказателства не са достатъчни, за да докаже реалното й използване.
 Освен това, ищецът твърди, че тези оригинали не са били представени в определения срок, в съответствие с член 74, параграф 2 на Регламента за марката на Общността и при това положение не би трябвало да се приемат.
 Ищецът допълва, че апелативният състав е допуснал грешка при тълкуването на понятието реално използване, като по този начин е нарушил член 15 на Регламента за марката на Общността.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/13
 Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Естония) на 21 май 2007 г. — JK Otsa Talu OÜ/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
 (Дело C-241/07)
 (2007/C 170/24)
 Език на производството: естонски
 Препращаща юрисдикция
 Riigikohus
 Страни в главното производство
 Ищец: JK Otsa Talu OÜ
 Ответник: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
 Преюдициални въпроси
 1.
 В съответствие ли е с целта на помощта за агроекологогия по член 22 до 24 от Регламент (ЕО) No 1257/1999 (1) на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти обстоятелството, че:
 а)
 помощта продължава да се предоставя само на кандидати, които през изминалата бюджетна година вече са се ползвали от решение за предоставяне на помощ за агроекология и са поели агроекологични задължения в рамките на тази програма,
 или
 б)
 всяка финансова година се подпомагат и нови кандидати, които са готови да се задължат да произвеждат по благоприятен за околната среда начин и съответно организират производството си в съответствие с поставените изисквания?
 2.
 Ако отговорът на първия въпрос е в съответствие с посоченото в буква б) и в случай, че в рамките на програмата се окаже, че няма достатъчно бюджетни средства за предоставянето на първата помощ, предоставя ли член 24, параграф 1, във връзка с член 37, параграф 4 и член 39 от Регламент (ЕО) No 1257/1999 на Съвета на ЕС възможност на държава-членка да:
 а)
 измени първоначалната уредба и условията за кандидатстване и предоставяне на помощта за агроекология и да предвиди, че за помощ може да кандидатства само лице, което през предходната бюджетна година се е ползвало от решение за предоставяне на помощ и поради това е субект на задължение да произвежда по благоприятен за околната среда начин,
 или
 б)
 съкрати в еднакво съотношение помощта за всички кандидати, които изпълняват предпоставките за подпомагане за агроекология?
 (1) ОВ L 160, стр. 80; Специално издание 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134.


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/25
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — De Nicola/ЕИБ
 (Дело T-618/11 P) (1)
 (Обжарване - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Оценка - Повишаване - Процедура по оценка и по повишаване за 2008 г.z - Решение на комитета по жалбите - Обхват на контрола - Атестационен доклад - Възражение за незаконосъобразност - Разумен срок - Искане за отмяна - Искане за обезщетение - Висящ процес)
 2013/C 313/50
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално T. Gilliams и F. Martin, впоследствие T. Gilliams и G. Nuvoli, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 септември 2011 г., постановено по дело De Nicola/ЕИБ (F-13/10, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 септември 2011 г. по дело De Nicola/ЕИБ (F-13/10) в частта, в която са отхвърлени исканията на г-н Carlo De Nicola, целящи отмяна на решението на комитета по жалбите на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Отхвърля жалбата, подадена от г-н De Nicola пред Съда на публичната служба по дело F-13/10.
 4.
 Г-н De Nicola понася направените от него съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от ЕИБ както в производството пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.
 5.
 ЕИБ понася половината от направените от нея съдебни разноски както в производството пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/48
 Жалба, подадена на 9 февруари 2010 г. от Giorgio Lebedef срещу определение, постановено на 30 ноември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-54/09, Lebedef/Комисия
 (Дело T-52/10 P)
 2010/C 113/78
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Определение на СПС от 30 ноември 2009 г. по дело F-54/09, Giorgio LEBEDEF, живущ на 4, Neie Wee, L-1670, Senningerberg, Люксембург, длъжностно лице в Европейската комисия, подпомаган и представляван от адв. Frédéric FRABETTI, 5, rue Jean Bertels, L 1230 Люксембург, avocat à la Cour, като адрес за връчване е кантората на последния, срещу Комисията на Европейските общности, за която се явяват представителите ѝ г-н J. Currall и г-н G. Berscheid, със съдебен адрес в Люксембург, ответник, с предмет жалба за отмяна на решенията от 15.2.2008 г., 1.4.2008 г., 10.4.2008 г., 20.5.2008 г. и 14.7.2008 г., свързани с приспадането на 39 дни от отпуска на жалбоподателя за 2008 г.;
 —
 да се уважат исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство;
 —
 при условията на евентуалност, делото да бъде върнато на Съда на публичната служба за ново разглеждане;
 —
 Общият съд да се произнесе по съдебните разноски и да осъди Европейската комисия да заплати тези разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят моли да бъде отменено Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 30 ноември 2009 г., постановено по дело Lebedef/Комисия, F-54/09, с което се отхвърля като явно неоснователна жалбата, с която жалбоподателят е поискал отмяната на няколко решения, свързани с приспадането на 39 дни от годишния му отпуск за 2008 г.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква девет правни основания, изведени от:
 —
 нарушението на член 1, шеста алинея от приложение II към Правилника за длъжностните лица и на член 1, параграф 2 от Рамковото споразумение, което урежда отношенията между Комисията и синдикалните и професионалните организации;
 —
 неправилното тълкуване и прилагане на понятието „синдикална свобода“;
 —
 несъществуващи през 2008 г. обстоятелства;
 —
 неспазване на Решението на Комисията от 28 април 2004 г. за въвеждане на разпоредби за прилагане по отношение на отсъствия, причинени от болест или злополука;
 —
 неправилното тълкуване и прилагане на понятията „участие в представителството на персонала“, „командироване в синдикална организация“ и „синдикална мисия“;
 —
 изопачаването и изкривяването на фактите и твърденията на жалбоподателя, както и на неправилните фактически констатации на СПС относно регистрирането на „неразрешени отсъствия“ в SysPer2;
 —
 неправилно тълкуване на изявленията на жалбоподателя и грешка при прилагане на правото, допусната от СПС при тълкуването на понятието „отсъствие“, както е определено в членове 57, 59 и 60 от Правилника;
 —
 грешка при прилагане на правото, допусната от СПС при прилагането на член 60 от Правилника; и
 —
 липса на мотиви във връзка с различни съществени въпроси обжалваното дело.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/30
 Определение на председателя на Съда от 25 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Charleroi — Белгия) — SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens/Fédération Internationale de Football Association (FIFA)
 (Дело C-243/06) (1)
 (2009/C 69/56)
 Език на производството: френски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/31
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Германия) на 24 октомври 2011 г. — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen
 (Дело C-544/11)
 (2012/C 25/57)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Rheinland-Pfalz
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Helga Petersen, Peter Petersen
 Ответник: Finanzamt Ludwigshafen
 Преюдициален въпрос
 Съвместима ли е с член 49 от Договора за създаване на Европейската общност (в редакцията му към 26 февруари 2001 г.), понастоящем член 56 ДФЕС, разпоредба, която обуславя освобождаването от облагане на доходите от несамостоятелна трудова дейност на данъчно задължено лице, местно за съответната държава, от обстоятелството дали съответният работодател има седалище на територията на същата държава, като обаче не предвижда такова освобождаване от облагане, в случай че работодателят има седалище в друга държава членка на Европейския Съюз?


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/51
 Жалба, подадена на 7 юни 2010 г. — Microban International и Microban (Europe)/Комисия
 (Дело T-262/10)
 ()
 2010/C 221/82
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Microban International Ltd. (Huntersville, Съединените щати) и Microban (Europe) Ltd. (Heath Hayes, Обединеното кралство) (представител: M. S. Rydelski, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени Решение No 2010/169 на Комисията от 19 март 2010 година относно невключването на 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка на Съюза на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни съгласно Директива 2002/72/ЕО (ОВ L 75, стр. 25) и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателите искат съгласно член 263 ДФЕС отмяната на Решение No 2010/169 на Комисията от 19 март 2010 година относно невключването на 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка на Съюза на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни съгласно Директива 2002/72/ЕО (1) (ОВ L 75, стр. 25), нотифицирано под номер C(2010) 1613.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват следните правни основания:
 Първо, обжалваното решение не е съобразено с процедурата за издаване на разрешение съгласно Рамковото споразумение (2), тъй като липсва законово основание за приемането му.
 Второ, решението на ответника да не включи разглеждания продукт в списъка на Съюза на добавките, прието без да се вземе решение за управление на риска и основаващо се само на оттеглянето на първоначалното заявление за разрешение, нарушава процедурата за издаване на разрешение за разглеждания продукт.
 Трето, ответникът е накърнил оправданите правни очаквания на жалбоподателя като не е дал възможност за замяна на първоначалния заявител за разглеждания продукт.
 Накрая, процедурата, довела до приемането на обжалваното решение, не е в съответствие с общите принципи на правото на ЕС като принципите на добра администрация, на прозрачност и на правна сигурност.
 (1) Директива 2002/72/ЕО на Комисията от 6 август 2002 година относно материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни (ОВ L 220, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 84).
 (2) Регламент (ЕО) No 1935/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 година относно материалите и предметите, предназначени за контакт с храни, и за отмяна на Директиви 80/590/ЕИО и 89/109/ЕИО (ОВ L 338, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 45, стр. 247).


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/9
 Решение на Съда (шести състав) от 18 февруари 2016 г. — Федерална република Германия/Европейска комисия
 (Дело C-446/14 P) (1)
 ((Обжалване - Държавни помощи - Услуги за отстраняване на мъртви животни и на отпадъци от кланици - Поддържане на резервен капацитет в случай на епидемия при животните - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар - Услуга от общ икономически интерес - Явна грешка в преценката - Компенсация във връзка със задължението за обществена услуга - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 145/10)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller, и T. Lübbig и M. Klasse, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и C. Egerer)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебни разноски.
 (1) ОВ C 409, 17.11.2014 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/43
 Определение на Съда (седми състав) от 30 май 2013 г. — Sheilesh Shah, Akhil Shah/Three-N-Products Private Ltd, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-14/12 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Заявка за словна марка на Общността „AYUURI NATURAL“ - Възражение на притежателя на по-ранните словна и фигуративна марки на Общността „AYUR“ - Явно недопустима и явно неоснователна жалба)
 2013/C 225/73
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Sheilesh Shah, Akhil Shah (представител: M. Chapple, Barrister)
 Други страни в производството: Three-N-Products Private Ltd (представител: C. Jäger, Rechtsanwältin), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: D. Botis и D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (пети състав) от 10 ноември 2011 г. по дело THREE-N-PRODUCTS PRIVATE/СХВП — SHAH (AYUURI NATURAL) (T-313/10), с което този съд отменя решение от 1 юни 2010 г. на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) по преписка R 1005/2009-4 за отмяна на решението на отдела по споровете, който отхвърля заявката за регистрация на словната марка „AYUURI NATURAL“ за стоки, класирани в класове 3 и 5, в рамките на възражението, направено от притежателя на фигуративните и словни марки на Общността, съдържащи словния елемент „AYUR“, за стоки, класирани в класове 3 и 5 — Тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 — Вероятност от объркване — Сходство на знаците
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Sheilesh Shah и г-н Akhil Shah да заплатят съдебните разноски.
 3.
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 73, 10.3.2012 г.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/2
 Преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 7 март 2017 г. — Dunai Zsuzsanna/ERSTE Bank Hungary Zrt.
 (Дело C-118/17)
 (2017/C 221/03)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Budai Központi Kerületi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dunai Zsuzsanna
 Ответник: ERSTE Bank Hungary Zrt.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли точка 3 [от диспозитива] на решението на Съда по дело C-26/13 да се тълкува в смисъл, че националният съд може да отстрани причините за недействителността на клауза от договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, и в случаите, когато запазването в сила на договора противоречи на икономическите интереси на потребителя?
 2)
 Съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес положение, при което парламентът на държава членка изменя със закон частноправни договори, спадащи към аналогични категории и сключени между продавач или доставчик и потребител?
 2/a)
 При положителен отговор на предходния въпрос, съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес положение, при което парламентът на държава членка изменя със закон различни части от договори за кредит във валута с цел да защити потребителите, но в резултат на това нарушава правомерните интереси за защита на потребителите, тъй като договорът за кредит продължава да действа и след измененията и потребителят е длъжен да понася тежестта на риска от промяна?
 3)
 По отношение на съдържанието на договорите, сключени между продавач или доставчик и потребител, съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес по всички гражданскоправни въпроси положение, при което съвет за уеднаквяване към най-висшата съдебна инстанция на държава членка с „решения, постановени в интерес на еднаквото тълкуване на правните разпоредби“ направлява практиката на сезирания съд?
 3/a)
 При положителен отговор на предходния въпрос, съответства ли на предоставената на Европейския съюз компетентност за гарантиране на високо равнище на защита на потребителите и на залегналите в правото на Съюза основни принципи на равенство пред закона, на недопускане на дискриминация, на ефективна съдебна защита и на справедлив съдебен процес по всички гражданскоправни въпроси положение, при което съвет за уеднаквяване към най-висшата съдебна инстанция на държава членка с „решения, постановени в интерес на еднаквото тълкуване на правните разпоредби“ направлява практиката на сезирания съд, ако членовете на този съвет не се назначават прозрачно по предварително определени правила, дейността му не е публична и установяването a posteriori на следваната от него процедура, а именно на използваните експертни заключения и доктрина, и начина, по който са гласували членовете му (становища или особени мнения), се оказва невъзможно?


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/18
 Иск, предявен на 3 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-438/08)
 (2008/C 313/27)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и M. Teles Romão)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО, като по-специално в член 3, параграф 2, в член 6, параграф 1 и в член 7 от Декрет-Закон No 550/99 от 15 декември 1999 година, както и в точка 1, буква д) от Наредба No 1165/2000 от 9 декември 2000 година е наложила ограничения на свободата на установяване на участниците в стопанския оборот от други държави членки, които искат да извършват дейност по проверка на превозни средства в Португалия, като е поставила предоставянето на разрешения в зависимост от наличието на обществен интерес, от изискването за минимален дружествен капитал от 100 000 EUR, от ограничението на предмета на дейност на предприятията и от прилагането на правила за несъвместимост с други дейност по отношение на съдружниците, които са управители и изпълнителни директори
 —
 да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Изискването за наличие на обществен интерес за предоставянето на нови разрешения представлява ограничение на свободата на установяване, тъй като означава, че юридическите лица от други държави-членки, които искат да извършват дейност по проверка на превозни средства в Португалия, са зависими от преценката на компетентните национални власти, което предполага съществена правна несигурност по отношение на обхвата на техните права.
 Изискването за минимален дружествен капитал от 100 000 EUR трябва да се квалифицира като ограничение на свободата на установяване, тъй като възпрепятства икономическите оператори от Общността с по-малък от изисквания от португалската уредба минимален дружествен капитал да създават дъщерно дружество или клон на португалска територия.
 Ограничаването на предмета на дейност на предприятието до извършването на дейност по проверка на превозни средства представлява ограничение на свободата на установяване, тъй като икономическите оператори от Общността, които едновременно предлагат други услуги в съответствие със закона (проверка, поправка и контрол на превозни средства) в държавата-членка по установяване са длъжни да променят предмета на дейност на предприятието и, евентуално дори собствената си вътрешна структура, за да могат да разширят дейността си по проверка на превозни средства в Португалия. Освен това, подобно изискване не може да се счита за необходимо, за да се гарантира независимостта и безпристрастността на лицата, които предоставят тази услуга.
 Правилата за несъвместимостта, които важат за съдружниците — управители и изпълнителни директори на предприятие, занимаващи се с производството, поправката, отдаването под наем, вноса или продажбата на превозни средства, резервни части или принадлежности за тях, както и с извършването на транспортна дейност, могат да имат ограничаващо действие като при ограничаването на предмета на дейност и да доведат до съществени ограничения на свободата на установяване на предприятията от други държави-членки, които искат да извършват дейност по проверка на превозни средства в Португалия. Всъщност, установените в съответствие със закона предприятия в друга държава-членка, които извършват услуги по проверка на превозни средства и имат съдружници, които са управители или изпълнителни директори, занимаващи се с други дейности в посочената държава-членка, трябва да променят вътрешната си структура, да се разделят с тези съдружници или да ги накарат да откажат от извършването на несъвместимите дейности.


text:
 12.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/9
 Жалба, подадена на 5 август 2013 г. — L'Oréal/СХВП — Cosmetica Cabinas (AINHOA)
 (Дело T-400/13)
 2013/C 298/16
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: L’Oréal (Париж, Франция) (представители: Granado Carpenter и Polo Carreño, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав от 6 юни 2013 г. по преписка R 1643/2012-1,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „NOA“, за стоки от клас 3 — регистрация на марка на Общността No 2 652 170.
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Основание на искането за обявяване на недействителност: жалбоподателят се позовава на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от същия регламент.
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и/или член 8, параграф 5 във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета относно марката на Общността (1).
 (1) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/72
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 13 юли 2010 г. — Allen и др./Комисия
 (Дело F-103/09) (1)
 (Публична служба - Служители, наети в рамките на проекта JET - Иск за обезщетение - Разумен срок - Закъснение)
 (2010/C 288/136)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: John Allen (Horspath, Обединеното кралство) и други (представители: P. Lasok, QC, I. Hutton и B. Lask, barristers)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)
 Предмет на делото
 Искане за обезщетение за вредите, претърпени от ищците в резултат на обстоятелството, че ответникът не ги е назначил като срочно наети служители за периода, през който са наети от съвместното предприятие JET
 Диспозитив на определението
 1.
 Отхвърля иска като недопустим.
 2.
 Осъжда г-н Allen и останалите 110 ищци, чиито имена все още са включени в списъка на ищците, да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г., стр. 51.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/15
 Решение на Съда (шести състав) от 10 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — J.J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-548/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация въз основа на възраст - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Членове 2, 3 и 6 - Приложно поле - Различно третиране на основание възраст - Национално законодателство, което определя таван за данъчно приспадане на разходите за обучение след определена възраст - Достъп до професионално обучение))
 (2017/C 014/19)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: J.J. de Lange
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Диспозитив
 1)
 Член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че режим на данъчно облагане като разглеждания в главното производство, съгласно който данъчното третиране на разходите за професионално обучение, направени от дадено лице, се различава в зависимост от неговата възраст, попада в материалния обхват на тази директива, доколкото той има за цел да улесни достъпа до образование на младите хора.
 2)
 Член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска режим на данъчно облагане като разглеждания в главното производство, който дава възможност на лицата, ненавършили 30 години, при определени условия да приспадат напълно разходите за професионално обучение от облагаемия си доход, докато това право на приспадане е ограничено за лицата, навършили посочената възраст, ако, от една страна, този режим е обективно и обосновано оправдан от законосъобразна цел, свързана с политиката на заетостта и трудовия пазар, а от друга страна, средствата за постигането на тази цел са подходящи и необходими. Запитващата юрисдикция следва да провери дали такъв е случаят по делото в главното производство.
 (1) ОВ C 38, 1.2.2016 г.


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/14
 Жалба, подадена на 21 януари 2009 г. от Френската република срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 4 декември 2008 г. по дело T-284/08: People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-27/09 P)
 (2009/C 82/26)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, A.-L. During)
 Други страни в производството: People's Mojahedin Organization of Iran, Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 4 декември 2008 г. по дело T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет,
 —
 да се произнесе окончателно по спора като отхвърли жалбата на PMOI [People's Mojahedin Organization of Iran] или да се върне делото на Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 Френското правителство счита, че обжалваното решение трябва да бъде отменено, от една страна, тъй като Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е постановил, че Съветът е приел Решение 2008/583/ЕО (1) като е нарушил правото на защита на PMOI, без да вземе предвид особените обстоятелства на приемането на това решение; от друга страна, тъй като Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че образуваното съдебно производство във Франция срещу предполагаемите членове на PMOI не представлявало решение, което отговаря на определението на член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма; и накрая, тъй като Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е постановил, че отказът на Съвета да съобщи точка 3, буква а) от един от трите документа, предоставени от френските власти на Съвета с оглед на искането за вписване на PMOI в установения с Решение 2008/583/ЕО списък, и изпратени на Първоинстанционния съд от Съвета в отговор на определението за събиране на доказателства от 26 септември 2008 г., не позволявал на Първоинстанционния съд да упражни контрол за законосъобразност на Решение 2008/583/ЕО и накърнявал правото на ефективна съдебна защита.
 (1) Решение на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/868/ЕО (ОВ L 188, стр. 21).


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/53
 Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Faci/Комисия
 (Дело T-46/10)
 2010/C 100/79
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Faci SpA (Милано, Италия) (представители: S. Piccardo, S. Crosby и S. Santoro, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени обжалваното решение, в частта в която с него се приема, че жалбоподателят е участвал в споразумение за определяне на цените, разпределяне на пазарите чрез квоти за продажба и разпределяне на клиентелата,
 —
 да се отмени или да се намали значително наложената на жалбоподателя глоба,
 —
 да се отмени решението в частта, в която първоначално определената за налагане на дружеството Bärlocher глоба е намалена или да се намали съществено направеното намаление,
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията от 11 ноември 2009 г. (Преписка No COMP/38.589-Термични стабилизатори) в частта, в която Комисията приема, че жалбоподателят е виновен за нарушение на член 81 ЕО (понастоящем член 101 от ДФЕС) и на член 53 от Споразумението за ЕИП, тъй като е участвал в споразумение за определяне на цените, разпределяне на пазарите чрез определяне на квоти за продажба и разпределяне на клиентелата в сектора на епоксидното соево масло ESBO или на естерите. При условията на евентуалност жалбоподателят иска значително намаляване на наложената му глоба.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила някои общи принципи на правото, допуснала е няколко явни грешки в преценката, нарушила е принципите на добра администрация и на равно третиране и е превишила правата си, а също, че е нарушила принципа на ненарушаване на конкуренцията, нарушила е задължението за мотивиране и не е приложила Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 година. Жалбоподателят излага пет правни основания:
 —
 Комисията допуснала явна грешка в преценката като отдала прекалено малко значение на доказателствата за периода, предхождащ участието на жалбоподателя в картела и твърде голямо значение на другите доказателства. В резултат на това значението на факта, че типичен, действащ картел за определяне на цените, разпределяне на пазарите, разпределяне на клиентелата, за увреждащи клиентелата цени и даже тайни подкупи престанал да действа преди началото на участието на жалбоподателя в него, не били правилно оценени при определяне на тежестта на допуснатото от жалбоподателя нарушение.
 —
 Комисията нарушила принципа на равно третиране като третирала жалбоподателя по същия начин както другите предприятия, независимо че в сравнение с тежестта на техните нарушения, тежестта на неговото нарушение предполагала да бъде третиран значително по-различно. Комисията приела, че при определяне на глобата трябва да се вземе предвид разлика само от 1 % от стойността на продажбите на съответния пазар въпреки че жалбоподателят извършил по-малко нарушения и че нито едно от тях не било само по себе си типичен картел и въпреки установеното неприлагане от страна на жалбоподателя на условията на картела. Освен това Комисията нарушила забраната за дискриминация като уведомила жалбоподателя, че е обект на разследване много по-късно от другите предприятия, като по този начин му причинила вреди.
 —
 Комисията нарушила принципа на добра администрация поради неразумната продължителност на административната процедура и поради спирането на същата за разглеждане на инцидентен въпрос. Принципът на равно третиране бил нарушен от Комисията тъй като действията ѝ несправедливо увреждали жалбоподателя, който би трябвало да получи значително по-голямо намаление на глобата от получения 1 %.
 —
 Жалбоподателят оспорва намаляването на глобата на дружеството Bärlocher (с повече от 95 %), което е реален или възможен конкурент на жалбоподателя, на основание липса на компетентност, нарушение на принципа на равно третиране в широк смисъл и на задължението за мотивиране. Според жалбоподателя намаляването на размера на глобата е равнозначно на субсидия, която може да доведе до нарушаване на конкуренцията. В допълнение или при условията на евентуалност, жалбоподателят твърди, че основанията за намаляване на глобата не били изложени от Комисията във варианта на решението, изпратено на жалбоподателя, което било равнозначно на нарушаване на задължението за мотивиране.
 —
 Глобата била наложената на жалбоподателя в нарушение на Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 година и на произтичащите от тях принципи. При определяне на глобата Комисията не оценила правилно факта, че за разлика от другите предприятия, жалбоподателят не участвал в типичните нарушения на картела и че той показал конкурентно поведение на целия съответен пазар. Тежестта на нарушението на жалбоподателя била неправилно оценена като неправилно му било вменено антиконкурентно поведение. Освен това Комисията не преценила действителната роля на дружеството Faci, не взела предвид малките размери на жалбоподателя, ограничените му пазарни възможности и неговата неспособност да наруши конкуренцията в сравнение с другите предприятия и не направила необходимите в това отношение корекции, на основание точка 37 от Насоките за относно метода за определяне на глобите от 2006 г., за да ги приложи законосъобразно.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/23
 Иск, предявен на 22 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
 (Дело C-221/08)
 (2008/C 209/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal, W. Mölls)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че като е наложила минимални и максимални цени за продажба на дребно на цигарите, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 9, параграф 1 от Директива 95/59/EО (1) на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия,
 —
 да се приеме за установено, че като не е предала необходимите сведения относно приложимото ирландско законодателство, за да даде възможност на Комисията да изпълни задължението си да следи за съответствието му с Директива 95/59, Ирландия не е изпълнила задължението си по член 10 ЕО,
 —
 да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 По силата на Правилниците относно тютюневите изделия от 1986 година (Контрол на рекламата, спонсорството и търговските промоции) (No 2) и сключените за прилагането на тези правилници споразумения с производителите и вносителите на тютюневи изделия, Ирландия налага минимална цена на цигарите, чието ниво не трябва да бъде по-ниско с повече от 3 % от средната претеглена стойност на цигарите от съответния вид. Освен това, тъй като производителите и вносителите не могат да определят цени по високи с повече от 3 % от средната претеглена стойност, Ирландия налага също и максимална цена на цигарите. Такава система противоречи на член 9, параграф 1 от Директива 95/59, според който производителите на тютюневи изделия „имат правото свободно да определят максималната цена на дребно за всеки техен продукт“.
 Съгласно член 10 ЕО, държавите-членки са длъжни да улесняват задачите на Комисията, по-специално като предоставят изискваната информация в хода на процедурата за установяване на неизпълнение на задължения от държава-членка. Комисията твърди, че като не е доставило каквато и да е информация относно приложимото ирландско законодателство, независимо от неколкократните искания на Комисията, Ирландия не е изпълнила задълженията, по член 10 ЕО.
 (1) OВ L 291, стp. 40, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 5.


text:
 29.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 339/2
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 30 юни 2014 г. — Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze
 (Дело C-309/14)
 2014/C 339/02
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL),
 Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)
 Ответник: Presidenza del Consiglio dei Ministri,
 Ministero dell'Interno,
 Ministero dell'Economia e delle Finanze
 Преюдициални въпроси
 Принципите, определени в Директива 2003/109/ЕО на Съвета (1) с последващи изменения и допълнения, допускат ли национална правна уредба, като съдържащата се в член 5, алинея 2-ter от Законодателен декрет No 286 от 25 юли 1998 г. в частта, в която се предвижда, че [„] при подаване на молба за издаване и подновяване на разрешението за престой се внася такса, чийто размер се определя в границите от минимум 80 EUR до максимум 200 EUR с Декрет на Ministro dell’economia e delle finanze, съгласуван с Ministro dell’interno, в който се определят и условията и редът за внасяне на таксата [...]“, като по този начин определя минимален размер на таксата, равен на почти 8 пъти сумата за издаване на национална карта за самоличност.
 (1) Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225).


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/53
 Жалба, подадена на 7 октомври 2010 г. — Melli Bank/Съвет
 (Дело T-492/10)
 ()
 2010/C 328/82
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Melli Bank plc (Лондон, Обединеното кралство) (представители: S. Gadhia, S. Ashley, Solicitors, D. Anderson, QC, и R. Blakeley, Barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени параграф 5 от таблица Б от Приложение II към Решение No 2010/413/ОВППС (1) на Съвета, доколкото се отнася до жалбоподателя,
 —
 да се отмени параграф 3 от таблица Б от Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 (2) на Съвета, доколкото се отнася до жалбоподателя,
 —
 да се постанови, че член 7, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) No 423/2007 (3) на Съвета е неприложим спрямо жалбоподателя, и
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 на Съвета и на Решение No 2010/413/ОВППС на Съвета в частта, с която името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилага замразяване на средства и икономически ресурси в изпълнение на посочената разпоредба. Освен това жалбоподателят иска по силата на член 277 ДФЕС, член 7, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) No 423/2007 да бъде обявен за неприложим.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания.
 На първо място жалбоподателят твърди, че обжалваните регламент и решение са приети в нарушение на правото на жалбоподателя на защита и правото му на ефективна съдебна защита, тъй като изложените от Съвета мотиви не позволяват на жалбоподателя да разбере основанията за посочването му в списъка и последвалото замразяване на активите му.
 Освен това жалбоподателят твърди, че Съветът не му е предоставил доказателствата и/или документите от преписката, на които Съветът се е позовал, което съответно е лишило жалбоподателя от възможността да представи на практика оборващи доказателства във връзка с посочването му в списъка.
 На второ място жалбоподателят твърди, че материалноправните критерии за неговото посочване не са изпълнени и/или Съветът е допуснал явна грешка в преценката дали тези критерии са изпълнени или не. Жалбоподателят твърди, че не е „притежаван или контролиран“ от субект, участващ във, пряко свързан със или предоставящи помощ за твърдяните чувствителни по отношение на разпространението ядрени дейности на Иран или разработването на системи за ядрено оръжие по смисъла на понятието за „притежаван или контролиран“ от Решение на Общия съд по дело Melli Bank/Съвет (T-246/08) (4).
 На трето място жалбоподателят твърди, че доколкото член 7, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) No 423/2007 на Съвета и/или член 20, параграф 1, буква б) от Решение No 2010/413/ОВППС на Съвета са императивни и задължават Съвета да посочи всяко дъщерно дружество на посочено в списъка дружество-майка, то последните са незаконосъобразни.
 На четвърто място жалбоподателят твърди, че не са спазени материалноправните критерии за посочването на неговото дружеството-майка, и по този начин и за посочването на жалбоподателя, както и/или че Съветът е допуснал явна грешка в преценката дали тези критерии са спазени или не. Жалбоподателят твърди, че доколкото неговото дружество-майка успешно е обжалвало Регламент (ЕО) No 1100/2009 (5) на Съвета (дело T-35/10) (6) и Решение No 2008/475/ЕО (7) на Съвета (дело T-390/08 (8)), Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 на Съвета и Решение No 2010/413/ОВППС на Съвета също следва да бъдат отменени, доколкото се отнасят до жалбоподателя.
 На пето място жалбоподателят твърди, че посочването му в списъка и замразяването на всичките му активи по цял свят не е рационално свързано с преследваната от Съвета цел и нарушава правото му на собственост. Освен това той твърди, че наложените ограничителни мерки са непропорционални, доколкото с тях се причинява съществена вреда на жалбоподателя и доколкото в случая е било възможно да бъдат приложени други, по-малко ограничителни мерки.
 (1) Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OB L 195, стр. 39).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (OB L 195, стр. 25).
 (3) Регламент (ЕО) No 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (OB L 103, стр. 1).
 (4) Решение на Общия съд от 9 юли 2009 г. по съединени дела T-246/08 и T-332/08, Melli Bank/Съвет, Сборник, стр. II-2629, в момента в процес на обжалване по дело C-380/09 P, Melli Bank/Съвет (ОВ C 282, 2009 г., стp. 30).
 (5) Регламент (ЕО) No 1100/2009 на Съвета от 17 ноември 2009 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Решение 2008/475/ЕО (ОВ L 303, стp. 31).
 (6) Дело T-35/10, Bank Melli Iran/Съвет (ОВ C 100, стp. 47).
 (7) Решение на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 163, стp. 29).
 (8) Решение на Общия съд от 14 октомври 2009 г. по съединено дело T-390/08, Bank Melli Iran/Съвет, Сборник, стр. II-3967, в момента в процес на обжалване обжалвано по дело C-548/09 P, Bank Melli Iran/Съвет (ОВ C 80, 2010 г., стp. 10).


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/37
 Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Pineapple Trademarks/СХВП — Dalmau Salmons (KUSTOM)
 (Дело T-272/09)
 2009/C 220/79
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Trademarks Pty Ltd (Burleigh Heads, Австралия) (представител: N. Saunders, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Angel Custodio Dalmau Salmons (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 март 2009 г. по преписка R 383/2008-1 и да се върне заявката за марка на Общността на СХВП, за да може последната да продължи процедурата, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KUSTOM“ за стоки от класове 18, 25 и 28
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „CUSTO“ за стоки от класове 18 и 25, регистрирана в Общността
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички оспорени стоки
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка като е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки; нарушение на правото на защита на жалбоподателя, тъй като апелативният състав е направил изводи относно фонетичната и концептуална прилика между разглежданите марки, по които не е дадена възможност на жалбоподателя да представи своите съображения и които не са подкрепени с относими доказателства.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/20
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Budějovický Budvar/СХВП — Anheuser-Busch (BUD)
 (Съединени дела T-60/04 — T-64/04) (1)
 („Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността BUD - Наименование за произход, регистрирано по Лисабонската спогодба - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 40/94 - Отхвърляне на възражението“)
 (2007/C 170/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Чешка република) (представител: F. Fajgenbaum, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: A. Folliard-Monguiral и I. de Medrano Caballero)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Съединени Щати) (представители: първоначално V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart и B. Goebel, впоследствие V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart и B. Goebel, адвокати)
 Предмет
 Иск за отмяна на пет решения на втори апелативен състав на СХВП от 3 декември 2003 г. (преписка R 107/2003-2, R 111/2003-2, R 114/2003-2, R 115/2003-2 и R 122/2003-2) относно производствата по възражение между Budějovický Budvar, národní podnik и Anheuser-Busch, Inc.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля исковете по съединените дела T-60/04 — T-64/04.
 2)
 Осъжда Budějovický Budvar, národní podnik да заплати разноски.
 (1) ОВ C 94, 17.4.2004 г.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/20
 Жалба, подадена на 28 декември 2010 г. — Almunia Textil/СХВП — FIBA Europe (EuroBasket)
 (Дело T-596/10)
 2011/C 80/39
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Испания) (представител: J. E. Astiz Suárez, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: FIBA Europe eV (Мюнхен, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 октомври 2010 г. по преписка R 280/2010-1.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: FIBA Europe eV
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „EuroBasket“ за стоки и услуги от класове 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 и 41
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна национална марка и марка на Общността, съдържаща словния елемент „Basket“, за стоки от класове 18, 25 и 28
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението и частично отхвърля заявката за марка на Общността за стоките от класове 9, 25, 28 и 41.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като съществувала вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/25
 Жалба, подадена на 4 май 2011 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Lactimilk (BELLRAM)
 (Дело T-237/11)
 2011/C 204/46
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представител: T. Träger, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lactimilk, SA (Мадрид, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2011 г. по преписка R 1154/2009-4; и
 —
 да осъди ответника да плати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „BELLRAM“ за стоки от клас 29 — Заявка за марка на Общността No 5074281
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: испанска фигуративна марка „RAM“ за стоки от клас 29, регистрирана под No 2414439; испанска фигуративна марка „Ram“ за стоки от клас 29, регистрирана под No 98550; испанска словна марка „RAM“ за стоки от клас 29, регистрирана под No 151890
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
 С първото правно основание жалбаподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 63, параграф 2, член 75 и член 76 от Регламент (ЕО) на Съвета No207/2009 (наричан по-нататък „РМС“), както и правото му на изслушване, тъй като апелативният състав не е приканил страните да представят становище по неговото намерение на замени разглежданата заявка за регистрация, на която е направено позоваване в подкрепа на възражение.
 Във второто си правно основание жалбоподателят счита, че обжалваното решение нарушава член 41 от РМС, във връзка с правило 15, параграф 2, буква е) от Регламента за прилагане, тъй като апелативният състав е взел предвид стоки, които не са били идентифицирани правилно във възражението и не е бил спазен срока за подаване на възражението.
 С третото си правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 42, параграф 2, член 42, параграф 3 и член 15 от РМС, тъй като апелативният състав не е оценил правилно естеството на регистрираните стоки, въпреки представените доказателства за използване.
 С четвъртото си правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 76 от РМС, във връзка с правило 50, параграф 1 и правило 19, параграфи 1 и 3 от Регламента за прилагане, тъй като апелативният състав неправилно се е основал на твърдян повишен отличителен характер на по-ранната марка.
 Накрая, в петото правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 8, параграф 1, буква б) от РМС, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че е налице висока степен на сходство между стоките. Що се отнася до сходството между знаците апелативният състав не е приел за установено, че между знаците няма сходство или че има само далечно сходство, дължащо се на еднаквите букви в „BELLRAM“ на испански език. Знаците „BELLRAM“ и „RAM“ не можели да бъдат объркани, защото между стоките има далечно сходство, а знаците не били сходни или между тях имало само далечно сходство.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/15
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Specializat Cluj (Румъния) на 20 март 2013 г. — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA
 (Дело C-143/13)
 2013/C 171/29
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Specializat Cluj
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei
 Ответник: SC Volksbank România SA
 Преюдициални въпроси
 Като се има предвид, че в съответствие с член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО (1), преценката за неравноправния характер на клаузите не може да се отнася нито до определянето на предмета на договора, нито до съответствието между цената или възнаграждението, от една страна, и доставените стоки или предоставените услуги, от друга, при условие че клаузите са изразени на ясен и разбираем език;
 и
 като се има предвид обстоятелството, че съгласно член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2008/48/ЕО (2),, дефиницията, съдържаща се в член 3, буква ж) от Директива 2008/48/ЕО, на понятието „общи разходи по кредита за потребителя“ включва всички комисиони, които потребителят следва да заплати във връзка с договора за потребителски кредит, е неприложима при определяне на предмета на обезпечен с ипотека договор за кредит,
 в този случай:
 Могат ли дефинициите за „предмет“ и/или за „цена“, съдържащи се в текста на член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО, да се тълкуват в смисъл, че тези понятия — „предмет“ и/или „цена“ на обезпечен с ипотека договор за кредит — включват сред елементите, съставляващи насрещната престация на кредитната институция, и ефективната годишна лихва по този обезпечен с ипотека договор за кредит, лихва, формирана по-конкретно от фиксираната или променливата лихва, банковите комисиони и други разходи, включени и определени в договора за кредит?
 (1) Директива на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).
 (2) Директива на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (OB L 133, стр. 66).


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/24
 Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Chatziioannou/Комисия и Европейска централна банка
 (Дело T-330/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Програма за подкрепа за стабилност на Кипър - Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър - Погрешно посочване на ответника в жалбата - Недопустимост))
 (2014/C 448/31)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Lella Chatziioannou (Никозия, Кипър) (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)
 Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders, J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на декларацията на Еврогрупата от 25 март 2013 г. относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда г-жа Lella Chatziioannou да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската комисия и на Европейската централна банка (ЕЦБ).
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.