text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/43
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Galletas Gullon/EUIPO — O2 Holdings (форма на пакет)
 (Дело T-418/16)
 (2016/C 343/58)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Galletas Gullon, SA (Aguilar de Campoo, Испания) (представител: M. Escudero Pérez, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: O2 Holdings Ltd (Slough, Обединено кралство)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: триизмерна марка (форма на пакет) — марка на Европейския съюз No 3 417 847
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 май 2016 г. по преписка R 1614/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди EUIPO и ако стъпи в делото, другата страна, да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/8
 Решение на Съда (първи състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante — Испания) — Celaya Emparanza y Galdos Internacional SA/Proyectos Integrales de Balizamientos SL
 (Дело C-488/10) (1)
 (Регламент (ЕО) No 6/2002 - Член 19, параграф 1 - Промишлен дизайн на Общността - Нарушение или заплаха от нарушение на правото върху промишлен дизайн - Понятие „трети лица“)
 2012/C 98/09
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante.
 Страни в главното производство
 Ищец: Celaya Emparanza y Galdos Internacional SA
 Ответник: Proyectos Integrales de Balizamientos SL
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante — Тълкуване на член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70) — Нарушение или заплаха от нарушение на правото върху промишлен дизайн — Понятие „трети лица“
 Диспозитив
 1.
 Член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че в рамките на спор за нарушение на изключителното право, предоставяно от регистриран промишлен дизайн на Общността, правото да се забрани използването от трети лица на промишления дизайн, се разпростира върху всяко трето лице, което използва промишлен дизайн, който не създава у информирания потребител различно цялостно впечатление, включително третото лице — притежател на последващ регистриран промишлен дизайн на Общността.
 2.
 Отговорът на първия въпрос не зависи от намерението и поведението на третото лице
 (1) ОВ C 346, 18.12.2010 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/5
 Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 30 декември 2014 г. — James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited
 (Дело C-613/14)
 (2015/C 096/07)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court, Ирландия
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: James Elliott Construction Limited
 Ответник: Irish Asphalt Limited
 Преюдициални въпроси
 1)
 (а)
 Когато клаузите на частен договор задължават страна да достави продукт, произведен в съответствие с национален стандарт, приет в приложение на Европейския стандарт, изготвен въз основа на възлагане от Европейската комисия съгласно разпоредбите на Директивата относно строителните продукти (Директива 89/106/ЕИО) (1), може ли да се отправи преюдициално запитване за тълкуване на този стандарт от Съда на Европейския съюз на основание член 267 ДФЕС?
 (б)
 Ако отговорът на въпрос 1(а) е положителен, изисква ли EN13242:2002 съответствието или нарушаването на този стандарт да бъде установявано единствено въз основа на изпитване в съответствие с (невъзложени) стандарти, приети от CEN (Европейски комитет за стандартизация) и посочени в EN13242:2002, и дали такова изпитване се извършва към момента на производството и/или доставката; или е възможно нарушаването на стандарта (и в съответствие с това нарушаването на договора) да бъде установено въз основа на изпитване, проведено по-късно, ако резултатите от това изпитване логически доказват нарушаване на стандарта?
 2)
 При разглеждането на частноправен иск за нарушаване на договор във връзка с продукт, произведен в съответствие с Европейския стандарт, разработен въз основа на възлагане от Европейската комисия съгласно Директивата относно строителните продукти, длъжен ли е националният съд да откаже да приложи разпоредбите от националното право, включващи условия за годност за пазара и пригодност за цел или качество, въз основа на това, че било разпоредбите на нормативен акт, било тяхното прилагане, създават стандарти или налагат технически спецификации или изисквания, които не са били нотифицирани в съответствие с разпоредбите на Директивата относно техническите стандарти (Директива 98/34/ЕО) (2)?
 3)
 Длъжен ли е национален съд, който разглежда иск за нарушаване на частен договор, породен според твърденията от нарушаване на клауза за годност за пазара или пригодност за използване (включена в договора между страните по силата на нормативен акт, която страните не са променили и не са се отказали да прилагат) по отношение на продукт, произведен в съответствие с EN13242:2002, да презумира, че този продукт е с годно за пазара качество и е пригоден за използване според предназначението му, и ако е така, може ли такава презумпция да бъде оборена само чрез доказване на несъответствие с EN13242:2002 чрез изпитвания, проведени в съответствие с изпитванията и протоколите, посочени в EN13242:2002 и проведени към момента на доставката на продукта?
 4)
 Ако отговорите на въпроси 1(a) и 3 са положителни, предвиден ли е от или съгласно EN13242:2002 лимит за общото съдържание на сяра в скален материал, така че съответствието с такъв лимит да е изискуемо, inter alia, за да породи презумпция за годност за пазара или пригодност за използване?
 5)
 Ако отговорите на [въпроси] 1(a) и 3 са положителни, необходимо ли е доказване, че продуктът носи маркировката „СЕ“, за да може да се извърши позоваване на презумпцията, създадена от приложение ZA към EN13242:2002 и/или член 4 oт Директивата относно строителните продукти (Директива 89/106/ЕИО)?
 (1) Директива на Съвета (89/106/ЕИО) от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти (OВ L 40, стp. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 3).
 (2) Директива 98/34/EО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (OВ L 204, стp. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207).


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/18
 Решение на Общия съд от 2 февруари 2011 г. — Oyster Cosmetics/СХВП — Kadabell (Oyster cosmetics)
 (Дело T-437/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Oyster cosmetics“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 80/34
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Oyster Cosmetics SpA (Castiglione delle Stiviere, Италия) (представители: A. Perani и P. Pozzi, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral, agent)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kadabell GmbH & Co. KG (Darmstadt, Германия) (представител: K. Sandberg, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 5 август 2009 г. (преписка R 1367/2008-1) относно производство по възражение между Kadabell GmbH & Co. KG и Oyster Cosmetics SpA.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Oyster Cosmetics SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 11 от 16.1.2010 г.


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/4
 Решение на Съда (първи състав) от 27 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено Кралство) — Intel Corporation Inc./Cpm United Kingdom Limited
 (Дело C-252/07) (1)
 (Директива 89/104/ЕИО - Марки - Член 4, параграф 4, буква a) - Марки с добра репутация - Защита срещу използването на идентична или подобна по-късна марка - Използване, което извлича или би извлякло несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или добрата репутация на по-ранната марка, или ги уврежда, или би ги увредило)
 (2009/C 19/07)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Ищец: Intel Corporation Inc.
 Ответник: Cpm United Kingdom Limited
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Appeal (Civil Division) — Тълкуване на член 4, параграф 4, буква a) и на член 5, параграф 2 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — По-ранна марка с добра репутация — Критерии, които следва да се вземат предвид, за да се установи съществуването на връзка по смисъла на Решение по дело C-408/01, Adidas-Salomon AG и Adidas-Benelux BV
 Диспозитив
 1)
 Член 4, параграф 4, буква a) от от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че по смисъла на Решението от 23 октомври 2003 г. по дело Adidas-Salomon и Adidas Benelux (C-408/01) съществуването на връзка между по-ранната марка с добра репутация и по-късната марка трябва да се преценява цялостно, като се вземат предвид всички релевантни фактори по конкретния случай.
 2)
 Фактът, че по-късната марка извиква по-ранната марка с добра репутация в съзнанието на средния потребител, който е относително осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен, означава, че между конфликтните марки съществува връзка по смисъла на Решението по дело Adidas-Salomon и Adidas Benelux, посочено по-горе.
 3)
 Фактът, че:
 —
 по-ранната марка се ползва с много добра репутация за някои специфични видове стоки или услуги, и
 —
 тези стоки или услуги и стоките или услугите, за които е регистрирана по-късната марка, не са подобни или не са значително подобни, и
 —
 по-ранната марка е уникална по отношение на всякакви стоки или услуги,
 не предполага непременно, че между конфликтните марки съществува връзка по смисъла на Решението по дело Adidas-Salomon и Adidas Benelux, посочено по-горе.
 4)
 Член 4, параграф 4, буква а) от Директива 89/104 трябва да се тълкува в смисъл, че съществуването на използване на по-късна марка, което извлича или би извлякло несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или от добрата репутация на по-ранна марка, или ги уврежда, или би ги увредило, трябва да се преценява цялостно, като се вземат предвид всички релевантни фактори по конкретния случай.
 5)
 Фактът, че:
 —
 по-ранната марка се ползва с много добра репутация за някои специфични видове стоки или услуги и
 —
 тези стоки или услуги и стоките или услугите, за които е регистрирана по-късната марка, не са подобни или не са значително подобни, и
 —
 по-ранната марка е уникална по отношение на всякакви стоки или услуги, и
 —
 по-късната марка извиква по-ранната марка с добра репутация в съзнанието на средния потребител, който е относително осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен,
 не е достатъчен да се докаже, че използването на по-късната марка извлича или би извлякло несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или от добрата репутация на по-ранната марка, или ги уврежда, или би могло да ги увреди по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от Директива 89/104.
 6)
 Член 4, параграф 4, буква a) от Директива 89/104 трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 използването на по-късната марка може да увреди отличителния характер на по-ранната марка с добра репутация, дори ако последната не е уникална,
 —
 първото използване на по-късната марка може да е достатъчно, за да увреди отличителния характер на по-ранната марка,
 —
 доказването, че използването на по-късната марка уврежда или би увредило отличителния характер на по-ранната марка, предполага да се докаже промяна в икономическото поведение на средния потребител на стоките или на услугите, за които е регистрирана по-ранната марка, вследствие използването на по-късната марка или да се докаже сериозен риск от настъпването на такава промяна в бъдеще.
 (1) ОВ C 183, 4.8.2007 г.


text:
 7.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/13
 Решение на Общия съд от 21 януари 2016 г. — Makhlouf/Съвет
 (Дело T-443/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Явна грешка в преценката - Право на собственост - Право на зачитане на личния живот - Пропорционалност))
 (2016/C 090/18)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mohammad Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представители: C. Rygaert и G. Karouni, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès и G. Étienne)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14) в частта, в която се отнася до жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Mohammad Makhlouf да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 325, 9.11.2013 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/30
 Преюдициално запитване от High Court of Ireland (Ирландия), постъпило на 22 май 2015 г. — Minister for Justice and Equality/Francis Lanigan
 (Дело C-237/15)
 (2015/C 236/40)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Ireland
 Страни в главното производство
 Вносител на искането:Minister for Justice and Equality
 Ответник: Francis Lanigan
 Преюдициални въпроси
 1)
 Какви са последиците от неспазване на сроковете по член 17 от Рамково решение от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (2002/584/ПВР) (1) във връзка с член 15 от посоченото рамково решение?
 2)
 Поражда ли неспазването на сроковете по член 17 от Рамково решение от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (2002/584/ПВР) права за лицето, което, докато се чака решение относно предаването му, е задържано под стража за период, надхвърлящ тези срокове?
 (1) ОВ L 190, стр. 1.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/18
 Преюдициално запитване, направено от Bundesverwaltungsgerichts (Германия) на 14 май 2007 г. — Dieter Janecek/Freistaat Bayern
 (Дело C-237/07)
 (2007/C 183/29)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Dieter Janecek
 Ответник: Freistaat Bayern
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 7, трети параграф от Директива 96/62/ЕО на Съвета от 27 септември 1996 година относно оценката и управлението на качеството на околния въздух (1) да се тълкува в смисъл, че на трето лице с увредено здраве се предоставя субективното право на изготвяне на план за действие, дори когато независимо от този план, тя е в състояние да упражни правото си на защита срещу причиненото от превишаване на пределно допустимите стойности на емисии на фини частици PM10 вредно въздействие върху здравето чрез иск, който има за цел да задължи администрацията да предприеме необходимите мерки?
 2)
 В случай на положителен отговор на първия въпрос, има ли право третата страна, засегната от вредното за здравето замърсяване с фини частици PM10, да изготви план за действие, който определя краткосрочно мерките, които следва да се предприемат, за да се осигури стриктно спазване на пределно допустимите стойности на емисии на фини частици PM10?
 3)
 При отрицателен отговор на втория въпрос, в каква степен трябва чрез предвидените в план за действие мерки да се намали риска от превишаване на пределно допустимите стойности и от ограничаване на продължителността на подобни явления? Може ли въз основа на принципа на постепенния подход планът за действие да се ограничи до мерки, които не гарантират спазване на пределно допустимите стойности, но които въпреки това в краткосрочен план допринасят за подобряване на качеството на околния въздух?
 (1) ОВ L 296, стр. 55.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/31
 Жалба, подадена на 12 април 2011 г. от представителите на персонала на ЕИБ и др. срещу определението, постановено на 17 март 2011 г. от председателя на втори състав на Съда на публичната служба по дело F-95/10, Bömcke/ЕИБ
 (Дело T-213/11 P(I)
 2011/C 152/57
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Представителите на персонала на Европейската инвестиционна банка (Люксембург, Люксембург), Marie-Christel Heger (Люксембург), Jean-Pierre Bodson (Люксембург), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Люксембург), Manuel Sutil (Nondkeil, Франция) и Patrick Vanhoudt (Gonderange, Люксембург) (представители: G. J. Wilson, A. Senes и B. Entringer, avocats)
 Други страни в производството: Eberhard Bömcke (Athus, Белгия) и Европейска инвестиционна банка
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да измени определението от 17 март 2011 г. на председателя на втори състав на Съда на публичната служба,
 —
 в съответствие с членове 109 и сл. от Процедурния правилник на Съда на публичната служба на Европейския съюз да обяви за допустима и да уважи молбата за встъпване, подадена на 12 януари 2011 г. до председателя и членовете на Съда на публичната служба, както и да конституира жалбоподателите като страни по делото между Eberhard BÖMCKE и Европейската инвестиционна банка, поради прекия интерес на жалбоподателите да участват в производството.
 Правни основания и основни доводи
 С определение от 17 март 2011 г. председателят на втори състав на Съда на публичната служба отхвърля като недопустима поради просрочие молбата за встъпване по дело F-95/10, Bömcke/BEI, подадена, от една страна, от представителите на персонала на Европейската инвестиционна банка и, от друга, от г-жа Heger, г-н Bodson, г-н Kourgias, г-н Sutil и г-н Vanhoudt.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от грешка при изчисляването на срока за подаване на молбата за встъпване, доколкото четириседмичният срок по член 109 от Процедурния правилник на СПС и десетдневният срок поради отдалеченост по член 100, параграф 3 от посочения правилник трябва да се считат за отделни и независими един от друг срокове, така че правилото на член 100, параграф 2 от посочения правилник, съгласно което ако последният ден от срока е съботен ден, неделен ден или официален празник, срокът изтича в края на първия следващ работен ден, трябва да се приложи към четириседмичния срок преди добавянето на срока поради отдалеченост, а не към целия срок, включващ срока поради отдалеченост.
 2.
 Второто правно основание е изведено от неправилно позоваване на Определение на Общия съд от 20 ноември 1997 г. по дело Horeca-Wallonie/Комисия (T-85/97, Recueil, стр., II-2113, точки 25 и 26), доколкото това определение се отнася до хипотеза, различна от тази по настоящото дело.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на основните права на подалите молби за встъпване лица, доколкото направеното от председателя на втори състав на СПС тълкуване е в ущърб на правото на обжалване.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/56
 Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Avery Dennison/СХВП — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)
 (Дело T-200/10)
 (2010/C 161/88)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Avery Dennison Corp. (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Dennison Hesperia, SA (Torrejón de Ardoz, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени или при условията на евентуалност, да се измени Решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 февруари 2010 г., постановено по преписка R 798/2009-2,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Avery Dennison Corp.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AVERY DENNISON“ (заявка за регистрация No 3 825 114) за стоки и услуги от класове 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 28, 35, 37, 38, 39, 40, 41 и 42
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Dennison Hesperia, S.A.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанската марка „DENNISON“ (No 1 996 088) за стоки от клас 16
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване на член 42, параграфи 2 и 3, и при условията на евентуалност, на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/09 относно марката на Общността.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/37
 Определение на Общия съд от 6 юли 2010 г. — Marcuccio/Съд
 (Дело T-401/09) (1)
 (Жалба за отмяна - Отказ на Съда да уважи искане за обезщетение - Искане за обезщетение - Връчване на жалба на бившия представител на жалбоподателя - Липса на вреда - Жалба, която частично е явно недопустима и частично е явно лишена от правно основание)
 2010/C 234/67
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. Placco)
 Предмет
 От една страна, жалба за отмяна на твърдени решения на Съда, с които се отхвърля искането за обезщетение за вреда, претърпяна в резултат на твърдяно нарушение, извършено при връчването на жалба на г-н Luigi Marcuccio в рамките на дело T-20/09 P, и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Luigi Marcuccio да заплати съдебните разноски.
 3.
 Не се произнася по молбата за встъпване на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 297, 5.12.2009 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/7
 Решение на Съда (осми състав) от 6 септември 2012 г. — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Република Полша/Европейска комисия
 (Съединени дела C-422/11 Р и С-423/11 P) (1)
 (Обжалване - Жалба за отмяна - Недопустимост на жалбата - Представителство пред юрисдикциите на Съюза - Адвокат - Независимост)
 2012/C 355/11
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподатели: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (представители: D. Dziedzic-Chojnacka и D. Pawłowska, radcowie prawni), Република Полша (представители: M. Szpunar, A. Kraińska и D. Lutostańska)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Braun и A. Stobiecka-Kuik)
 Предмет
 Жалби срещу Определение на Общия съд (седми състав) от 23 май 2011 г. по дело Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Комисия (T 226/10), с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата на Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej за отмяна на Решение C(2010) 1234 на Комисията от 3 март 2010 г., прието в приложение на член 7, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) и задължаващо полския регулаторен орган в областта на електронните съобщения и пощенските услуги да оттегли два нотифицирани проекта за мерки на националния пазар на едро на обмена на IP трафик (IP транзит) (дело PL/2009/1019) и на националния пазар на едро на IP пиъринг с мрежата на Telekomunikacja Polska S.A. (TP) (дело PL/2009/1020) — Неправилно тълкуване на член 19, трета и четвърта алинея от Статута на Съда във връзка с член 53, първа алинея от Статута на Съда, както и с член 254, шеста алинея ДФЕС и член 113 от Процедурния правилник — Нарушение на член 67, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 113 от Процедурния правилник — Нарушение на член 5, параграфи 1 и 2 ДЕС във връзка с член 4, параграф 1 ДЕС и с член 113 от Процедурния правилник — Нарушение на член 5, параграф 4 ДЕС във връзка с член 113 от Процедурния правилник — Непълнота на мотивите — Недопустимост на жалбата, когато страната се представлява от адвокати, които са свързани с нея с правоотношение по наемане на работа.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej и Република Полша да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/13
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 16 ноември 2015 г. — Staatssecretaris van Financiën/Lemnis Lighting BV
 (Дело C-600/15)
 (2016/C 048/20)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в касационното производство: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник, подал насрещна жалба: Lemnis Lighting BV
 Преюдициален въпрос
 Следва ли позиции 8539, 8541, 8543, 8548 и 9405 от КН да се тълкуват в смисъл, че изделия като LED лампи, съставени от светодиоди, други електрически компоненти, стъклена обвивка и едисонова фасунга, които след монтиране в осветително тяло се използват за осветление, трябва да бъдат класирани в една от тези позиции? При утвърдителен отговор: в коя от тези позиции трябва да бъдат класирани тези изделия? При отрицателен отговор: в коя друга позиция трябва да се извърши класирането?


text:
 3.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/28
 Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. — Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development/Комисия
 (Дело T-546/11)
 2011/C 355/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Хайфа, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Хайфа) (представители: D. Grisay и D. Piccininno, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да приеме настоящата жалба за отмяна, основана на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 —
 да я обяви за допустима и,
 —
 като главно искане, да обяви жалбата за основателна и да отмени решението на Генерална дирекция „Информационно общество и медии“ на Европейската комисия от 2 август 2011 г.,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първото правно основание, изведено от съществено процесуално нарушение, е разделено на две части, които се основават:
 —
 от една страна, на липса и недостатъчност на мотивите, доколкото Комисията не посочвала по отношение на два от четирите засегнати договора основанията и доказателствата, въз основа на които в обжалваното решение се приема корекция на допустимите разходи;
 —
 от друга страна, на нарушение на правото на защита, доколкото Комисията не допуснала Technion — Israel Institute of Technology да се запознае и да коментира документите, на които се основава обжалваното решение.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката доколкото в обжалваното решение не се доказвало, въз основа на изтъкнатите елементи, че услугите, по отношение на които Комисията иска възстановяване, не са били действително извършени.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение принципите на защита на оправданите правни очаквания и на пропорционалност, тъй като Комисията:
 —
 е приела решение за корекция на допустимите разходи, въпреки че била потвърдила разходите при определянето на проектите, преди сключването на договорите, и
 —
 е поискала корекция на допустимите разходи, съответстваща на сума, която надхвърля тази, по отношение на която твърди, че представя доказателства.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/32
 Жалба, подадена на 21 ноември 2007 г. от Cain Cellars, Inc. срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-304/05, Cain Cellars, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-508/07 P)
 (2008/C 22/57)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Cain Cellars, Inc. (представител: адв. J. Albrecht)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания
 —
 Да се отмени оспорваното решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. по дело T-304/05,
 —
 да се установи, че основанието за отказ в член 7, параграф 1, буква б) РМО не противоречи на регистрацията на заявената марка,
 —
 да се разпореди на СХВП да заплати разноските по производството пред апелативния състав на СХВП, пред Първоинстанционния съд и по производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Обобщение на правните основания, изтъкнати от жалбоподателя в производството по обжалване на решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 септември 2007 г. по дело T-304/05
 Първо правно основание
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) No 40/94:
 Жалбоподателят твърди, че при разглеждането на фактите от значение за преценката на отличителния характер на заявената марка, изобразяваща петоъгълник, Първоинстанционният съд не е взел предвид съществени фактически обстоятелства и съответните правни положения и принципи, като е преценил марката на жалбоподателя, изобразяваща петоъгълник, на изцяло теоретична и абстрактна основа и е пренебрегнал общите, базирани на фактите основания за преценка на въпроса за отличителния характер на изображението на петоъгълник и по-специално неговата уникалност („uniqueness“) в съответния за случая сектор на виното. Първоинстанционният съд бил класифицирал знака като проста „геометрична форма“, като по абстрактен начин и a priori бил заключил за липса на какъвто и да е отличителен характер на тази категория прости знаци.
 Второ правно основание
 Нарушение на член 67, параграф 3 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд:
 a
 Според член 67, параграф 3 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд Първоинстанционният съд взема предвид само онези документи и доказателства, с които адвокатите и представителите на страните са могли да се запознаят и по които са имали възможност да изразят своите становища. Съгласно точка 34 в обжалваното решение са били взети предвид документи, които за първи път са били изпратени от СХВП заедно с отговора ѝ на жалбата и по които жалбоподателят не е имал възможност да изрази становище (писмената фаза на производството е приключила след представяне на отговора). Така решението се основавало на недопустими доказателствени средства. Невъзможността за жалбоподателя да изрази становището си представлявала нарушение на принципа на състезателното начало.
 б)
 Накрая жалбоподателят твърди, че представените в хода на устната фаза на производството с оглед доказване на отличителния характер на заявената марка изображения на стоки, за което представяне СХВП изразила съгласие и които били особено важни за доказване на отличителния характер на заявената марка, не били споменати в обжалваното решение и не били взети предвид в заключенията на Първоинстанционния съд относно отличителния характер. Това също представлявало нарушение на принципа на състезателното начало.


text:
 9.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/61
 Дело, заведено на 4 април 2007 г. от Private Barnehagers Landsforbund срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-5/07)
 (2007/C 186/10)
 На 4 април 2007 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Private Barnehagers Landsforbund, представлявано от Peter Dyrberg и Ingvald Falch, с адрес Advokatfirmaet Schjødt, Dronning Mauds gt 11, Oslo, Norway.
 Ищецът настоява пред Съда за следното:
 1.
 съдът да анулира Решение No 39/07/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 27 февруари 2007 г. относно публичното финансиране на общински детски градини в Норвегия; и
 2.
 съдът да нареди на Надзорния орган на ЕАСТ да поеме разходите по съдебното производство.
 Правна и фактическа предистория и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Ищецът е сдружението на частните детски градини в Норвегия.
 —
 Ищецът твърди, че системата на Норвегия за финансиране на детските градини предполага предоставяне на държавни помощи, което е несъвместимо със Споразумението за ЕИП.
 —
 Решение No 39/07/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 27 февруари 2007 г. гласи, че въпросната система не предполага държавни помощи, като на първо място посочва аргумента, че детските градини не могат да се смятат за предприятия, и на второ място, че мярката не е повлияла на трансграничната търговия. Освен това, Надзорният орган на ЕАСТ констатира, че ако има държавни помощи, те ще бъдат съвместими със Споразумението за ЕИП съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението.
 —
 Ищецът твърди, че Надзорният орган на ЕАСТ:
 —
 е нарушил задължението си да започне официална процедура по разследване,
 —
 неправилно е изтълкувал и приложил член 59, параграф 2 и член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕАСТ,
 —
 е нарушил член 16 SCA относно задължението да изложи причините за решението, както и принципите за добра администрация, по-специално задължението да разгледа случая обективно и внимателно.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/32
 Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-394/06)
 (2007/C 42/55)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Италианска република (представител: G.Aiello, Avvocato dello Stato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени Решение на Комисията С (2006) 4324 от 3 октомври 2006 г., съобщено на същата дата, в частта, в която изключва от финансирането от Общността и възлага в тежест на бюджета на Италианската република финансовите последици, свързани с приключването на сметките за разходи, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство, секция „Гарантиране“, в случаи на нередности, извършени от някои икономически субекти.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск Италианската република оспорва изключването от финансирането от Общността и последвалото възлагане на бюджета на италианската държава на финансовите последици от 157 случаи на нередности, възлизащи на общата сума от 310.849.495,98 EUR, спрямо които ищецът не е действал с дължимата грижа и не е започнал процедура за възстановяване.
 В подкрепа на исканията си ищецът, като оспорва наличието на каквато и да било небрежност от своя страна, се позовава на:
 —
 Нарушение и/или неправилно прилагане на член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 595/91 на Съвета от 4 март 1991 година относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационната система в тази област, и отменящ Регламент (ЕИО) No 283/72 (1).
 —
 Нарушение и/или неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) No 729/70 на Съвета от 21 април 1970 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (2) и на Регламент (ЕО) No 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (3).
 (1) OB L 67, 14.3.1991 г., стр. 11.
 (2) OB L 94, 28.4.1970 г., стр. 13.
 (3) OB L 160, 26.6.1999 г., стр. 103.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/12
 Решение на Съда (втори състав) от 4 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-217/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Обществени поръчки за строителство - Директива 71/305/ЕИО - Понятие и определяне обхвата на обществена поръчка за строителство - Неизпълнение, всички последици на което са настъпили)
 (2007/C 297/17)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и M. Mollica, адвокат)
 Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia и S. Fiorentino)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 3 и 12 от Директива 71/305/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 185, стр. 5) — Възлагане по споразумение, без публикуване на обявление, на поръчка за строителство, която има за предмет изграждането на обектите, посочени в Решение No 48 на Общинския съвет на Stintino от 14 декември 1989 г. и по-специално на „проектирането и изграждането на обекти за техническото и структурно модернизиране, поддръжката и завършването на водоснабдителните и канализационните мрежи, пътната мрежа, структурите и обслужващите съоръжения на селището, външните села и туристическите зони на територията на община Stintino, включително почистването и премахването на замърсяването от страна на туристическите центрове на тази община“
 Диспозитив
 1)
 Като допуска изпълнението на поне една от възложените на дружество Maresar Soc. Cons. arl дейности от община Stintino съгласно Споразумение No 7/91, подписано на 2 октомври 1991 г. и на допълнителните актове, сключени впоследствие от същите страни, Италианската република не е изпълнила задълженията си по Директива 71/305/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, и по-специално — на членове 3 и 12 от нея.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 178, 29.7.2006 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/14
 Жалба, подадена на 24 май 2013 г. — CMBG/Комисия и ЕЦБ
 (Дело T-290/13)
 (2013/C 226/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CMBG Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови) (представители: C. Paschalides, Solicitor, и A. Paschalides, lawyer)
 Ответници: Европейска централна банка и Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да му присъди обезщетение за вреди в размер на 1 999 121,60 EUR поради това, че условията по точки 1.23—1.27 от Меморандума за разбирателство от 26 април 2013 г. между Кипър и ответниците налагат изисквания, които съставляват грубо нарушение на норми от по-висш ранг, установени с цел защита на частноправните субекти, а именно член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 1 от Протокол No 1 към Европейската конвенция за правата на човека,
 —
 да обяви тези условия за недействителни и да разпореди спешно преразглеждане на актовете за финансова помощ по членове 14—18 от Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност (наричан по-нататък „Договорът за ЕМС“) на основание член 19 от същия договор с оглед съобразяването им с решението на Общия съд, и
 —
 доколкото поисканото по-горе обезщетение не е свързано с факта, че съответните условия евентуално ще бъдат отменени, да присъди обезщетение за вреди поради нарушение на член 263 ДФЕС.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 По първото правно основание се твърди, че съответните условия от Меморандума за разбирателство налагат изисквания, които съставляват „грубо нарушение на норми от по-висш ранг, установени с цел защита на частноправните субекти“ (1), като се има предвид следното:
 —
 посочените правни норми са от по-висш ранг, защото са закрепени в Хартата и в ЕКПЧ,
 —
 член 51, параграф 1 от Хартата и член 6, параграф 2 ДЕС задължават ответниците да зачитат и спазват основните права, гарантирани с Хартата и с ЕКПЧ, и
 —
 банковите влогове са собственост по смисъла на член 17 от Хартата и член 1 от Протокол No 1 към ЕКПЧ.
 2.
 По второто правно основание се твърди, че взети заедно, следните нарушения са дотолкова съществени, че следва да се разглеждат като грубо нарушение на норми от по-висш ранг:
 —
 към момента, в който са отнети банковите влогове на жалбоподателя, в достиженията на правото на Съюза не е имало „предвидени със закон случаи“, в които да се допуска отнемане на банкови влогове, което иначе е забранено с Хартата и Протокола,
 —
 влоговете на жалбоподателя са му отнети без „справедливо и своевременно обезщетение“ в противоречие с член 17 от Хартата и член 1 от Протокола,
 —
 отнемането на влогове е prima facie незаконосъобразно, освен ако „[п]ри спазване на принципа на пропорционалност [...] [е] необходим[о] и ако действително отговар[я] на признати от Съюза цели от общ интерес или на необходимостта да се защитят правата и свободите на други хора“ (2),
 —
 противоположният обществен интерес за избягване на паника и масово теглене на влогове от банките в краткосрочен и средносрочен план не е бил отчетен при преценката на обществения интерес по член 17 от Хартата и член 1 от Протокола,
 —
 целта е не да се ощети или накаже Кипър, а да му се помогне, на него и на еврозоната, чрез осигуряването на подкрепа за стабилност и съответно чрез подпомагане, а не дестабилизиране на финансовите му институции и икономическата му жизнеспособност, и
 —
 взетата мярка не е пропорционална на легитимна цел, тъй като съгласно член 3 от Договора за ЕМС същинската цел е „мобилизирането на финансови средства и предоставянето при строго обвързване с условия [...] на подкрепа за стабилност на неговите членове, които изпитват или има опасност да изпитат сериозни проблеми във връзка с финансирането, ако това е абсолютно необходимо, за да се гарантира финансовата стабилност на еврозоната като цяло и на държавите членки в нея“, а не парализирането на икономиката им.
 3.
 По третото правно основание се твърди, че отнемането на влоговете на жалбоподателя не е необходимо, нито пропорционално.
 4.
 По четвъртото правно основание се твърди, че ответниците са причина за отнемането на банковите влогове на жалбоподателя, тъй като ако не беше допуснатото от тях грубо нарушение, банковите влогове на жалбоподателя щяха да бъдат защитени предвид правата по Хартата и Протокола, и че поради това причинените на жалбоподателя вреди са преки и са били предвидими.
 5.
 По петото правно основание се твърди, че ако изложените по-горе твърдения се приемат за основателни, съответните условия трябва да бъдат обявени за недействителни, независимо че са адресирани към Кипър, тъй като засягат пряко и лично жалбоподателя, доколкото самите условия и начинът на прилагането им са в противоречие с Договора и/или нормите за прилагането му и/или — ако се приеме, че отнемането на банковите влогове на жалбоподателя застрашава началата на правовата държава в разрез с член 6, параграф 1 ДЕС — съставляват злоупотреба с власт.
 (1) Вж. Решение от 2 декември 1971 г. по дело Zuckerfabrik Schoeppenstedt/Съвет, 5/71, Recueil, стр. 975.
 (2) Член 52, параграф 1 от Хартата.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/22
 Решение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Caventa/СХВП — Anson’s Herrenhaus (BERG)
 (Дело T-225/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността BERG - По-ранна словна марка на Общността „Christian Berg“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 108/59
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Caventa AG (Rekingen, Швейцария) (представител: първоначално J. Krenzel, впоследствие T. Stein и A. Segler, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: първоначално R. Manea, впоследствие D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Anson’s Herrenhaus KG (Дюселдорф, Германия) (представители: O. Löffel и P. Lange, avocats)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 10 февруари 2011 г. (преписка R 740/2010-1) във връзка с производство по възражение между Anson’s Herrenhaus KG и Caventa AG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Caventa AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 194, 2.7.2011 г.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/28
 Решение на Общия съд от 5 април 2017 г. — Anta (China)/EUIPO (Изображение на две линии, образуващи остър ъгъл)
 (Дело T-291/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, която изобразява две линии, образуващи остър ъгъл - Абсолютно основание за отказ - Липса на изключителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) Noo 207/2009))
 (2017/C 161/40)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Anta (China) Co. Ltd (Jinjiang City, Китай) (представители: A. Franke и K. Hammerstingl, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 9 март 2016 г. (преписка R 1292/2015-5) относно заявка за регистрация като марка на Европейския съюз на фигуративен знак, който изобразява две линии, образуващи остър ъгъл.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Anta (China) Co. Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 279, 1.8.2016 г.


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/29
 Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-143/15) (1)
 ((ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, направени от Испания - Отделени от производството преки помощи за референтните 2008 г. и 2009 г. - Недостатъци в системата за контрол - Определяне на извадките за проверка - Тежест на доказване - Помощи за развитие на селските райони в автономната област Кастилия и Леон за референтните 2009 г. и 2010 г. - Проверки на място - Ключови проверки - Пропорционалност))
 (2017/C 293/33)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: M. Sampol Pucurull и M. J. García-Valdecasas Dorrego)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и I. Galindo Martín)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/103 на Комисията от 16 януари 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 16, 2015 г., стр. 33).
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение (ЕС) 2015/103 на Комисията от 16 януари 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в частта, отнасяща се до финансовата корекция, наложена на Кралство Испания вследствие на разследване AA/2009/007/ES за референтната 2009 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 178, 1.6.2015 г.


text:
 10.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 244/16
 Жалба, подадена на 30 юли 2009 г. — Nikolchov/Комисия
 (Дело F-70/09)
 2009/C 244/28
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Vladimir Nikolchov (Брюксел, Белгия) (представител: адв. M. Hammouche)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Органа, оправомощен да сключва договори за назначаване, с което за място на наемане на жалбоподателя се определя Аахен (Германия) и с което срокът, за който му се предоставят дневните надбавки, се определя на 120 дни.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се установи нарушение на Решението на Комисията от 15 април 2004 г. за приемане на общи разпоредби за изпълнение въ връзка с прилагането на член 7, параграф 3 от Приложение VII към Правилника и на член 10 от Приложение VII към Правилника;
 —
 Вследствие на това да се разпоредби отмяната на Решение No R/9/09 от 21 април 2009 г. на Органа, оправомощен да сключва договорите за назначаване, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за определяне на България за място на неговото наемане и за определяне на срока на предоставяне на дневните надбавки съгласно член 10, параграф 2, буква б), второ тире от Приложение VII към Правилника;
 —
 Да се разпореди на ответника да изплати на жалбоподателя неизплатените дневни надбавки в размер на 6 942,32 евро, или всяка друга сума, която бъде определена от Първоинстанционния съд, заедно с лихвите за забава, считано от датата на подаване на жалбата, до пълното изплащане на неизплатените суми;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските Общности да заплати съдебните разноски.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/33
 Решение на Общия съд от 1 юли 2010 г. — AstraZeneca/Комисия
 (Дело T-321/05) (1)
 (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на лекарствените продукти за лечение на язва - Решение, с което се установява нарушение на член 82 ЕО - Определяне на пазара - Значителен конкурентен натиск - Злоупотреба с процедурите, свързани със сертификатите за допълнителна закрила на лекарствените продукти и с процедурите за издаване на разрешения за пускане на лекарствените продукти на пазара - Заблуждаващи изявления - Оттегляне на разрешенията за пускане на пазара - Пречки за пускането на пазара на генеричните лекарствени продукти и за паралелния внос - Глоби)
 2010/C 221/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: AstraZeneca AB (Södertälje, Швеция) и AstraZeneca plc (Лондн, Обединеното кралство) (представители: първоначално M. Brealey, QC, M. Hoskins, D. Jowell, barristers, F. Murphy, G. Sproul, I. MacCallum и C. Brown, solicitors, впоследствие M. Brealey, M. Hoskins, D. Jowell, F. Murphy и C. Brown, а понастоящем M. Brealey, M. Hoskins, D. Jowell и F. Murphy)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier и A. Whelan, впоследствие F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier и J. Bourke)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Женева, Швейцария) (представител: M. Van Kerckhove, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2005) 1757 окончателен на Комисията от 15 юни 2005 г. относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] и член 54 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/A.37.507/F3 — AstraZeneca).
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1, параграф 2 от Решение C(2005) 1757 окончателен на Комисията от 15 юни 2005 година относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] и член 54 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/A.37.507/F3 — AstraZeneca), доколкото в тази разпоредба се приема, че AstraZeneca AB и AstraZeneca plc са нарушили член 82 ЕО и член 54 от Споразумението за ЕИП, като са поискали оттегляне на разрешенията за пускане на пазара на капсулите „Losec“ в Дания и Норвегия едновременно с изтеглянето от пазара на капсулите „Losec“ и пускането в продажба на таблетките „Losec MUPS“ в тези две страни, и само доколкото се приема, че тези действия може да ограничат паралелния внос на капсули „Losec“ в посочените страни.
 2.
 Определя размера на глобата, наложена солидарно на AstraZeneca AB и на AstraZeneca plc съгласно член 2 от това решение, на 40 250 000 EUR, а размера на глобата, наложена съгласно този член на AstraZeneca AB — на 12 250 000 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 AstraZeneca AB и AstraZeneca plc понасят 90 % от направените от тях съдебни разноски и 90 % от съдебните разноски на Европейската комисия с изключение на съдебните ѝ разноски във връзка с встъпването на Европейската федерация на фармацевтичните индустрии и асоциации (EFPIA).
 5.
 EFPIA понася направените от нея съдебни разноски.
 6.
 Комисията понася направените от нея съдебни разноски във връзка с встъпването на EFPIA, както и 10 % от останалата част от направените от нея съдебни разноски и 10 % от съдебните разноски на AstraZeneca AB и на AstraZeneca plc.
 (1) ОВ C 271, 29.10.2005 г.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/28
 Жалба, подадена на 25 април 2017 г. — SC/Eulex Kosovo
 (Дело T-242/17)
 (2017/C 231/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: SC (представители: L. Moro, lawyer и A. Kunst, lawyer)
 Ответник: Eulex Kosovo
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 —
 да обяви, че ответникът е нарушил своите договорни и извъндоговорни задължения към нея;
 —
 да обяви, че вътрешният конкурс от 2016 г. е бил незаконосъобразен и поради това решението да не бъде подновен договорът на жалбоподателката е неправомерно;
 —
 да присъди обезщетение на жалбоподателката за загубите, претърпени поради неправомерното решение за неподновяване на нейния договор в размер на брутното трудово възнаграждение за 19 месеца заедно с корекция за дневните надбавки и допълнения към заплатата съгласно „Възнаграждението на договорно нает международен персонал“ и „Индикативното равнище на надбавките“;
 —
 да присъди обезщетение на жалбоподателката за неимуществените вреди, претърпени вследствие неправомерните действия и решения на ответника;
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си тя излага пет основания.
 1.
 Първото основание е за нарушение на параграфи 4 и 6 от Стандартните оперативни процедури (наричани по-нататък „СОП“) при преконфигуриране, които очертават съответно принципите, ролята и отговорностите на ръководителя на мисията, звеното за човешки ресурси, както и на параграф 5 (принципи) и параграф 7 (подбор), в частност параграф 7.1, букви a) и б), параграф 7.2 в), е) и к) и параграф 7.3 в) от СОП относно подбора на персонал (договорно неизпълнение).
 2.
 Второто основание е за нарушение на параграфи 7.2, буква е) и 7.3, буква в) от СОП относно подбора на персонал и член 3.2 от Кодекса за поведение на ответника, на договорните принципи за справедливост и добросъвестност (договорно неизпълнение) и на правото на жалбоподателката на добра администрация, предвидено в член 41 от Хартата на ЕС (извъндоговорно нарушение).
 3.
 Третото основание е за нарушение на принципа на безпристрастност и на правото на жалбоподателката на добра администрация.
 4.
 Четвъртото основание е за нарушение на правото на жалбоподателката на справедливи и равни условия на труд (член 31 от Хартата на ЕС), на Решение за Меморандум от 26 януари 2011 г. (Предложение за въвеждане на оценка на уменията за шофиране) и изискванията, предвидени в поканата за представяне на заявления за участие от 2014 г., както и правото на добра администрация.
 5.
 Петото основание е за нарушение на правото на жалбоподателката на справедливи и равни условия на труд (член 31 от Хартата).


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/34
 Определение на председателя на Общия съд от 21 юли 2017 г. — Полша/Комисия
 (Дело T-883/16 R)
 ((Обезпечително производство - Вътрешен пазар на природен газ - Директива 2009/73/ЕО - Искане на Bundesnetzagentur за изменение на условията за изключване на газопровод OPAL от правилата на Съюза - Решение на Комисията за изменение на условията за изключване от правилата на Съюза - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2017/C 293/41)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Република Полша (представители: . Majczyna, M. Kawnik и K. Rudzińska)
 Ответник: Европейска комисия (представители: O. Beynet и K. Herrmann)
 Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Република Литва (представители: D Kriaučiūnas и R. Krasuckaitė
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и R. Kanitz)
 Предмет
 Молба на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС, целяща спиране на изпълнението на Решение C(2016) 6950 окончателен на Комисията от 28 октомври 2016 година за изменение на условията за изключване на газопровода OPAL от обхвата на задължението за прилагане на правилата за достъп на трети лица (TPA) и тарифните регулации съгласно Директива 2003/55/ЕО
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Отменя определението от 23 декември 2016 г., Полша/Комисия (T-883/16 R).
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/23
 Определение на Общия съд от 16 април 2012 г. — F91 Diddeléng и др./Комисия
 (Дело T-341/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Оставяне на жалба без разглеждане - Незапочване на производство за установяване на неизпълнение на задължения - Липса на обжалваем акт - Недопустимост)
 2012/C 174/38
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: F91 Diddeléng (Dudelange, Люксембург); Julien Bonnetaud (Yutz, Франция); Thomas Gruszczynski (Amnéville, Франция); Rainer Hauck (Maxdorf, Германия); Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Люксембург); Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Франция); и Yann Thibout (Algrange, Франция) (представители: L. Misson, C. Delrée и G. Ernes, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Rozet и P. Van Nuffel)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) (Mondercange, Люксембург) (представители: първоначално K. Daly, solicitor, и D. Keane, SC, впоследствие K. Daly)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията от 3 юни 2010 г. да остави без разглеждане жалбата, подадена от жалбоподателите срещу Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF), искане за отмяна на правилниците на FLF, нарушаващи членове 39 ЕО и 81 ЕО, както и искане за налагане на „необходимите санкции“.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 F91 Diddeléng, Julien Bonnetaud, Thomas Gruszczynski, Rainer Hauck, Stéphane Martine, Grégory Molnar и Yann Thibout понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3.
 Fédération luxembourgeoise de football (FLF) понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/18
 Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/СХВП — von Eicken (SEBA TRADITION)
 (Дело T-508/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „SEBA TRADITION“ - По-ранна национална фигуративна марка „JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 189/33
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ (Малтепе, Турция) (представител: H. Wilde, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Joh. Wilh. von Eicken GmbH (Любек, Германия) (представители: C. Rohnke и F. Thiering, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 август 2010 г. (по дело R 559/2009-4) относно производство за обявяване на недействителност, при участието на Joh. Wilh. von Eicken GmbH и Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 346, 18.12.2010 г.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/6
 Решение на Съда (голям състав) от 21 април 2015 г. — Issam Anbouba/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-630/13 P) (1)
 ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети срещу Сирийската арабска република - Мерки, насочени срещу лица и образувания, които се ползват от режима - Доказване на основателността на включването в списъците - Съвкупност от улики))
 (2015/C 205/08)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Issam Anbouba (представители: M.-A. Bastin, J.-M. Salva и S. Orlandi, адвокати)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro, R. Liudvinaviciute и M.-M. Joséphidès)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и F. Castillo de la Torre)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Issam Anbouba да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/37
 Определение на Общия съд от 14 септември 2015 г. — Словакия/Комисия
 (Дело T-779/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Собствени ресурси на Съюза - Финансова отговорност на държавите членки - Задължение за плащане на Комисията на сумата, съответстваща на загубата на собствени ресурси - Писмо на Комисията - Необжалваем акт - Недопустимост))
 (2015/C 381/43)
 Език на производството: словашки
 Страни
 Жалбоподател: Словашка република (представител: B. Ricziová)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Grønfeldt, A. Tokár и M. Wasmeier)
 Предмет
 Искане за отмяна на твърдяното решение на генерална дирекция „Бюджет“ на Комисията, съдържащо се в писмо BUDG/B/03MV D (2014) 3139078 от 24 септември 2014 г., с което последната иска от Словашката република да ѝ предостави брутна сума в размер на 1 4 53 723,12 EUR (от която следва да се приспаднат 25 % като разходи по събирането), съответстваща на загубата на традиционни собствени ресурси, при това най-късно до първия работен ден след деветнадесето число на втория месец, следващ изпращането на това писмо.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Федерална република Германия и Румъния.
 3)
 Осъжда Република Словакия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 4)
 Република Словакия, Комисията, Федерална република Германия и Румъния понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/18
 Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Samsung SDI и др./Комисия
 (Дело T-84/13) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори - Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари, капацитети и производство - Едно-единствено продължавано нарушение - Продължителност на нарушението - Сътрудничество в хода на административното производство - Известие от 2006 г. относно сътрудничеството - Намаляване на размера на глобата - Изчисляване на размера на глобата - Отчитане на продажбите на предприятията по критерия за мястото на доставка - Отчитане на средната стойност на продажбите, регистрирани през периода на нарушението))
 (2015/C 346/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Samsung SDI Co.Ltd (Gyeonggi-do, Република Корея); Samsung SDI Germany GmbH (Берлин, Германия); и Samsung SDI (Malaysia) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Малайзия) (представители: първоначално G. Berrisch, адвокат, D. Hull, solicitor, и L.-A. Grelier, адвокат, впоследствие M. Hull и L.-A. Grelier, впоследствие L.-A. Grelier, D. Geradin, J. Ysewyn, P. Camesasca, адвокати, и J. Flynn, QC)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, G. Meessen и H. van Vliet)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C (2012) 8839 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.437 — Тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори) и искане за намаляване на размера на глобите, наложени на жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата що се отнася до Samsung SDI Germany GmbH.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Samsung SDI Co. Ltd и Samsung SDI (Malaysia) Bhd да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г.


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/31
 Иск, предявен на 17 април 2007 г. — Siemens и VA TECH Transmission & Distribution/Комисия
 (Дело T-122/07)
 (2007/C 140/52)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищци: Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Виена, Австрия) и VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Виена, Австрия) [представители: H. Wollmann и F. Urlesberger, Rechtsanwälte]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 —
 да се отмени член 1 от оспорваното Решение, доколкото според него ищците са извършили нарушение по член 81 ЕО и/или на член 53 от Споразумението за създаване на Европейско икономическо пространство в периодите от 20 септември 1988 г. до 13 декември 2000 г., от 1 април 2002 г. до 9 октомври 2002 г. и от 21 януари до 11 май 2004 г.,
 —
 да се отмени член 2 от оспорваното Решение, доколкото засяга ищците,
 —
 субсидирано, да се намали наложената на ищците в точка 2(1) от решението глоба за сума, която не надвишава 1 980 000 EUR,
 —
 да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците оспорват Решение на Комисията К (2006) 6762 окончателен от 24 януари 2007 година по преписка COMP/F/38.899 — Комутационна апаратура с газова изолация. С оспорваното Решение е наложена глоба на ищците и на други предприятия за нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за създаване не Европейско икономическо пространство. По мнение на Комисията, ищците са участвали в серия от споразумения и съгласувани практики в сектора на комутационните апаратури с газова изолация.
 В подкрепа на иска си ищците изтъкват нарушение на член 81, параграф 1 ЕО, както и на член 23 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1). В тази връзка ищците възразяват, че наложената на VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG глоба е несъразмерно висока спрямо глобите, наложени на други предприятия. Освен това, по начина, по който Комисията се опитва да разпредели обща сума на глоба между различни предприятия, се нарушава принципът non bis in idem.. В допълнение, ищците изтъкват, че Комисията погрешно е определила продължителността на нарушението, извършено от тях. При това, за периода преди 16 юли 1998 година е изтекла погасителната давност. По-нататък, Комисията е установила, без да представи убедителни доказателства, че до 13 декември 2000 година твърдяното нарушение е имало за цел или резултат ограничаване на конкуренцията в Общността. Най-накрая, в рамките на първото основание се изтъква, че при определянето на глобата погрешно не са взети в предвид нито смекчаващите обстоятелства, нито сътрудничеството, което може да бъде основание за намаляване или освобождаване от отговорност.
 На второ място, ищците изтъкват, че Комисията е нарушила основни процесуални изисквания. В тази връзка те посочват нарушаване на правото им на защита.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 на Договора (ОВ L 1, стр. 1).


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/31
 Решение на Общия съд от 5 юли 2016 г. — Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise/EUIPO — Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN)
 (Дело T-167/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „NEUSCHWANSTEIN“ - Абсолютни основания за отказ - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на описателен характер - Отличителен характер - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 - Липса на недобросъвестност))
 (2016/C 305/43)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise eV (Вайтсброн, Германия) (представител: B.Bittner, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Freistaat Bayern (Германия) (представител: M. Müller, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2015 г. (преписка R 28/2014-5), постановено в производство по обявяване на недействителност със страни Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise и Freistaat Bayern
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise eV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 178, 1.6.2015 г.


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/10
 Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 24 декември 2010 г. — University of Queensland, CSL Ltd/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 (Дело C-630/10)
 2011/C 89/19
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: University of Queensland, CSL Ltd
 Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 Преюдициални въпроси
 1.
 Регламент 469/2009 (1) (наричан по-нататък „Регламентът“) признава наред с другите цели, посочени в съображенията, необходимостта от предоставяне на СДЗ [сертификат за допълнителна закрила] от всяка държава членка на Общността на притежателите на национален или на европейски патент при едни и същи условия, както е посочено в съображения 7 и 8. При липсата на общностна хармонизация на патентното право, какво е значението на израза „продуктът е защитен с основен патент, който е в сила“ в член 3, буква а) от Регламента и какви са критериите за определяне на това?
 2.
 В случай като настоящия, който се отнася до лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка, съществуват ли допълнителни или различни критерии за определяне дали „продуктът е защитен с основен патент, който е в сила“ съгласно член 3, буква а) от Регламента и при утвърдителен отговор — какви са тези критерии?
 3.
 Един от тези допълнителни или различни критерии ли е обстоятелството дали активните съставки са по-скоро смесени, отколкото доставяни едновременно, но в отделни формулировки?
 4.
 Дали по смисъла на член 3, буква а) комбинираната ваксина, която включва много антигени, е „защитен[а] с основен патент“, ако един антиген от ваксината е „защитен с основен патент, който е в сила“?
 5.
 В случай като настоящия, който се отнася до лекарствен продукт, включващ повече от една активна съставка, за преценката дали „продуктът е защитен с основен патент“ съгласно член 3, буква а) от значение ли е обстоятелството, че основният патент е част от семейство патенти, основани на една и съща оригинална патентна заявка и включващи патент-майка и два производни патента, които заедно защитават всички активни съставки на лекарствения продукт?
 6.
 В случай като настоящия, в който става въпрос за основен патент, чиято претенция е за „процес за получаване на продукт“ по смисъла на член 1, буква в), трябва ли „продуктът“ по член 3, буква а) да е получен пряко посредством този процес?
 7.
 Позволява ли Регламентът за СДЗ и по-специално член 3, буква б) предоставянето на сертификат за допълнителна закрила за единствена активна съставка или комбинация от активни съставки, когато:
 а)
 основен патент, който е в сила, закриля единствената активна съставка или комбинация от активни съставки по смисъла на член 3, буква а) от Регламента относно СДЗ, и
 б)
 лекарствен продукт, който съдържа единствената активна съставка или комбинацията от активни съставки, заедно с една или повече други активни съставки, е предмет на валидно разрешително, предоставено в съответствие с Директива 2001/83/ЕО (2) или Директива 2001/82/ЕО (3), което е първото разрешение за търговия, с което се пуска на пазара единствената активна съставка или комбинацията от активни съставки?
 8.
 Отговорът на въпрос 7 зависи ли от обстоятелството дали разрешението е по-скоро за единствена активна съставка, смесена с една или повече други активни съставки, отколкото за единствена активна съставка, която се доставя едновременно, но в отделни формулировки?
 (1) Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 152, стр. 1.)
 (2) Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр.67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3)
 (3) Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (ОВ L 311, стр.67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 31, стр. 200)


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/25
 Определение на Съда (трети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon — Гърция) — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha/Maria Patmanidi AE
 (Дело C-535/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Марки - Право на притежателя на марка да се противопостави на първото пускане на пазара на Европейското икономическо пространство (ЕИП) без негово съгласие на стоки, обозначени с тази марка))
 2014/C 409/37
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Monomeles Protodikeio Athinon
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha
 Ответник: Maria Patmanidi AE
 Диспозитив
 Членове 5 и 7 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките, изменена със споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., както и членове 9 и 13 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, трябва д се тълкуват в смисъл, че притежателят на марка може да се противопостави на първото пускане на пазара в Европейското икономическо пространство или в Европейския съюз без негово съгласие на стоки, които първоначално са били обозначени с тази марка.
 (1) ОВ C 377, 21.12.2013 г.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/16
 Решение на Общия съд от 26 септември 2013 г. — Pioneer Hi-Bred International/Комисия
 (Дело T-164/10) (1)
 (Сближаване на законодателствата - Съзнателно освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда - Разрешителна процедура за пускане на пазара - Пропуск от страна на Комисията да представи на Съвета предложение за решение - Иск за установяване на неправомерно бездействие)
 2013/C 336/32
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Джонстън, Айова, САЩ) (представители: J. Temple Lang, solicitor, и T. Müller-Ibold, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin, N. Yerell и C. Zadra)
 Предмет
 Искане да се установи в съответствие с член 265 ДФЕС, че като не е представила пред Съвета проект за мерките, които следва да бъдат приети, в приложение на член 5, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159) и като не е приела всички други мерки, които в зависимост от развитието на процедурата по вземане на решение могат да се окажат необходими за приемане на решението, посочено в член 18 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (ОВ L 106, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75), Комисията не е изпълнила задълженията си по член 18 от Директива 2001/18.
 Диспозитив
 1.
 Европейската комисия не е изпълнила задълженията си по член 18 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета, като не е представила пред Съвета проект за мерките, които следва да бъдат приети, в приложение на член 5, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията.
 2.
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/25
 Решение на Общия съд от 14 декември 2011 г. — De Luca/Комисия
 (Дело T-563/10 P) (1)
 (Обжалване - Насрещна жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване на длъжност от по-висока функционална група в резултат от конкурс на общо основание - Влизане в сила на новия Правилник - Преходни разпоредби - Член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)
 2012/C 32/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Patrizia De Luca (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis R и S. Orlandi, avocats)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представител: J. Curral) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и K. Zieleśkiewicz
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 30 септември 2010 г. по дело De Luca/Комисия (F-20/06, все още непубликувано в Сборника), с което се отхвърля жалбата за отмяна на решението.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля насрещните жалби.
 2.
 Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 30 септември 2010 г. по дело De Luca/Комисия (F-20/06, все още непубликувано в Сборника).
 3.
 Връща делото на Съда на публичната служба.
 4.
 Не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 63, 26.2.2011 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/47
 Жалба, подадена на 23 декември 2014 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-826/14)
 (2015/C 065/63)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител:M. Sampol Pucurull, Abogado del Estado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени обжалваното решение;
 —
 при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу Решението на Комисията от 15 октомври 2014 г. [SA 35550 (2013/C) (ex 2013(NN)] относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушението на член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 13 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88 ЕО] (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41) и с член 296 ДФЕС, доколкото обжалваното решение представлява акт, в който формално липсват мотиви и не се съдържа оценка на мярката с оглед на решенията на Общия съд от 7 ноември 2014 г. (дела T-219/10 и T-399/11).
 2.
 Второто основание е изведено от нарушението на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото въведената с решенията схема представлява мярка с общ характер, която не е селективна.
 3.
 Третото основание е изведено от липсата на нова помощ и съответно от нарушението на член 13 от Регламент No 659/1999.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушението на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания във връзка с член 14 от Регламент No 659/1999 и спрямо закрепеното от самата Комисия в две предходни решения.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/47
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 март 2015 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-62/13) (1)
 ((Отстраняване от производството на представител на страна - Липса на упълномощаване на нов представител - Жалбоподател, спрял да отговаря на писмата на Съда на публичната служба - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 146/64)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: A., avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението да се направи удръжка от 500 EUR и още пет удръжки от по 504,67 EUR от обезщетението за нетрудоспособност на жалбоподателя за месеците от юли до декември 2012 г.
 Диспозитив
 1)
 Основанието за произнасяне по дело F-62/13, Marcuccio/Комисия, е отпаднало.
 2)
 Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 352, 30.11.2013 г., стр. 26.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/17
 Иск, предявен на 21 януари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-29/14)
 2014/C 85/32
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Gheorghiu и M. Owsiany-Hornung)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 31 от Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно установяването на стандарти за качество и безопасност при даряването, доставянето, контрола, преработването, съхраняването, съхранението и разпределянето на човешки тъкани и клетки (1), по член 3, буква б), член 4, параграф 2 и член 7 от Директива 2006/17/ЕО на Комисията от 8 февруари 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за определени технически изисквания по отношение на даряването, доставянето и контрола на човешки тъкани и клетки (2) и по приложение III към тази директива, както и по член 11 от Директива 2006/86/ЕО на Комисията от 24 октомври 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно установяването на изисквания за проследимост, съобщаване на сериозни нежелани реакции и събития и определени технически изисквания по отношение на кодиране, преработване, съхраняване, съхранение и предоставяне на човешки тъкани и клетки (3), тъй като не е включила репродуктивните клетки и ембрионалните и феталните тъкани в приложното поле на националните разпоредби за транспонирането на тези директиви,
 —
 Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Основания и доводи
 Полша е транспонирала непълно Директиви 2004/23, 2006/17 и 2006/86 в полското право, тъй като приложното поле на Закона от 1 юли 2005 г. за доставянето, съхранението и трансплантирането на клетки, тъкани и органи, с който тези директиви са транспонирани в полското право, и приложното поле на издадените на основание на този закон актове по неговото прилагане не обхващат репродуктивните клетки и ембрионалните и феталните тъкани.
 В резултат в полското право няма разпоредби за транспониране на Директиви 2004/23 и 2006/86 в частта, в която се отнасят до репродуктивните клетки и до ембрионалните и феталните тъкани.
 Освен това не са транспонирани и разпоредбите на Директива 2006/17, които се отнасят до репродуктивните клетки, а именно член 3, буква б), член 4, параграф 2 и приложение III.
 В досъдебното производство Република Полша потвърждава, че в националното право няма съответни разпоредби, но все пак поддържа, че „разпоредбите на директивите в областта на репродуктивните клетки и на ембрионалните и феталните тъкани са до голяма степен приложени в ежедневната клинична практика — те са транспонирани на експертно равнище (...)“.
 Комисията смята, че въпросните разпоредби е трябвало да бъдат транспонирани изцяло чрез правно задължителни актове.
 (1) ОВ L 102, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 129.
 (2) ОВ L 38, стр. 40.
 (3) ОВ L 294, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 150.


text:
 15.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/33
 Решение на Общия съд от 29 март 2017 г. — Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO — Lion Laboratories (ALCOLOCK)
 (Дело T-638/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „ALCOLOCK“ - Словна марка на Обединеното кралство „ALCOLOCK“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, букви а) и б) и член 53, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка))
 (2017/C 151/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (Торонто, Канада) (представители: E. Baud и P. Marchiset, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Lion Laboratories Ltd (Бари, Обединеното кралство)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 август 2015 г. (преписка R 1323/2014-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Lion Laboratories и Alcohol Countermeasure Systems (International)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 16, 18.1.2016 г.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/16
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-465/04) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Извършване на информационни услуги и свързани с тях доставки, във връзка с информационните системи на Генерална дирекция „Рибарство“ - Отхвърляне на офертата на оферент - Задължение за мотивиране)
 (2008/C 272/28)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално K. Banks, впоследствие M. Wilderspin и E. Manhaeve)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията от 15 септември 2004 г. да не се приеме направената от жалбоподателя оферта в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка относно извършване на информационни услуги и свързани с тях доставки, във връзка с информационните системи на Генерална дирекция „Рибарство“, и да се възложи обществената поръчка на избрания оферент.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Комисията да отхвърли офертата, направена от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE и да възложи обществената поръчка на избрания оферент в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка „FISH/2004/02“.
 2.
 Комисията понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 57, 5.3.2005 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/47
 Решение на Първоинстанционния съд от 20 септември 2007 г. — EARL Salvat père & fils и др./Комисия
 (Дело T-136/05) (1)
 („Държавни помощи - Мерки за конверсия на лозя - Решение, установяващо частична съвместимост и частична несъвместимост на помощи с общия пазар - Иск за отмяна - Допустимост - Задължение за мотивиране - Преценка от гледна точка на член 87, параграф 1 ЕО“)
 (2007/C 269/83)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: EARL Salvat père & fils (Saint-Paul-de-Fenouillet, Франция); Comité interprofessionnel des vins doux naturels et vins de liqueur à appellations contrôlées (CIVDN) (Perpignan, Франция); и Comité national des interprofessions des vins à appellation d'origine (CNIV) (Париж, Франция) (представители: H. Calvet и O. Billard, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и A. Stobiecka-Kuik)
 Встъпваща страна в подкрепа на ищеца: Френска република (представител: G. de Bergues)
 Предмет
 Искане за отмяна на член 1, параграфи 1 и 3 от Решение 2007/253/ЕО на Комисията от 19 януари 2005 г. относно плана Ривсалт и такси на МККЛВ, приведени в изпълнение от Франция (ОВ L 112, стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда ищците да заплатят съдебните разноски.
 3)
 Френската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 132, 28.5.2005 г.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/20
 Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Regensburg (Германия) на 21 юни 2007 г. — Наказателно производство срещу Klaus Bourquain
 (Дело C-297/07)
 (2007/C 211/37)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landgericht Regensburg
 Страна в главното производство
 Klaus Bourquain
 Преюдициален въпрос
 Важи ли забраната осъдено от договаряща страна с влязла в сила присъда лице да бъде преследвано от друга договаряща страна за същото деяние, когато наложеното му наказание съгласно правото на държавата, постановила присъдата, изобщо не е могло да бъде приведено в изпълнение, във връзка с тълкуването на член 54 от подписаната в Шенген на 19 юни 1990 г. Конвенция за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници (1)?
 (1) ОВ L 239, 2000 г., стр. 19.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/23
 Решение на Съда (четвърти състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Специализиран наказателен съд — България) — Наказателно производство срещу Емил Милев
 (Дело C-439/16 PPU) (1)
 ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Директива (ЕС) 2016/343 - Членове 3 и 6 - Прилагане във времето - Съдебен контрол на задържането под стража на подсъдим - Национална правна уредба, която в съдебната фаза на производството забранява да се обсъжда наличието на обосновано предположение, че подсъдимият е извършил престъпление - Противоречие с член 5, точка 1, буква c) и точка 4 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи - Свобода на преценка относно това дали да приложат посочената конвенция, предоставена на националните юрисдикции от националната съдебна практика))
 (2017/C 006/28)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Специализиран наказателен съд (България)
 Страна в главното производство
 Емил Милев
 Диспозитив
 Указанията, дадени от Върховния касационен съд (България) на 7 април 2016 г., в началото на срока за транспониране на Директива (ЕС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство, с които на националните съдилища, компетентни да се произнасят по жалбите срещу определения за задържане под стража, се дава възможността да решават дали в рамките на осъществявания в съдебната фаза на наказателното производство съдебен контрол по отношение на продължаването на задържането под стража на подсъдимия трябва да се разглежда и въпросът дали продължава да е налице обосновано предположение, че той е извършил престъплението, за което е обвинен, не могат да застрашат сериозно осъществяването на залегналите в Директивата цели след изтичане на срока за нейното транспониране.
 (1) ОВ C 364, 3.10.2016 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/9
 Преюдициално запитване от Općinski sud u Puli-Pola (Хърватия), постъпило на 23 октомври 2015 г. — Pula Parking d.o.o./Sven Kalus Tederahn
 (Дело C-551/15)
 (2016/C 048/16)
 Език на производството: хърватски
 Запитваща юрисдикция
 Općinski sud u Puli-Pola
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pula Parking d.o.o.
 Ответник: Sven Kalus Tederahn
 Преюдициални въпроси
 1)
 Приложим ли е в конкретния случай Регламент (ЕС) No 1215/2012 (1) предвид естеството на правоотношението между страните в спора?
 2)
 Отнася ли се Регламент (ЕС) No 1215/2012 и за компетентността на нотариусите в Република Хърватия?
 (1) Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 351, стр. 1).


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/25
 Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 5 ноември 2007 г. — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)/Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl
 (Дело C-486/07)
 (2008/C 22/47)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione.
 Страни в главното производство
 Ищец: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA).
 Ответник: Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl.
 Преюдициални въпроси
 „дали на основание на регламентите ЕИО, които са в сила към момента на спорните факти (1994-1995 г.) в областта на продажбата на зърнени култури от запасите на интервенционните агенции, намаленията на цената, предвидени при наличието на степен на влажност по-висока от приетата за стандартно качество, се прилагат също по отношение на продажбата на царевица?“


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/62
 Жалба, подадена на 12 май 2014 г. — Azarov/Съвет
 (Дело T-331/14)
 2014/C 223/64
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mykola Yanovych Azarov (Киев, Украйна) (представители: G. Lansky и A. Egger, Rechtsanwälte)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца/жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание на член 263 ДФЕС да отмени Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 66, стр. 26), както и Регламент (ЕС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 66, стр. 1), в частта им, с която засягат жалбоподателя,
 —
 на основание на член 64 от Процедурния правилник на Общия съд да постанови процесуално-организационни действия,
 —
 на основание на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране
 Във връзка с това жалбоподателят изтъква по-специално, че въз основа на изложените в обжалваните актове мотиви нито жалбоподателят не може да обжалва оспорваните актове пред Общия съд, нито последният може да провери законосъобразността на тези актове.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на основните права
 С това основание жалбоподателят се позовава на нарушение на правото на собственост и правото на стопанска инициатива. Освен това той се оплаква от непропорционалността на наложените рестриктивни мерки. Накрая той изтъква, че е нарушено правото му на защита.
 3.
 Третото правно основание е изведено от злоупотреба с власт
 Във връзка с това жалбоподателят посочва по-специално, че с предприетите действия Съветът е извършил злоупотреба с власт, тъй като с налагането на рестриктивните мерки срещу жалбоподателя преследвал други цели, различни от действителното укрепване и подпомагане на правовата държава и съблюдаването на правата на човека в Украйна.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация
 С това основание жалбоподателят изтъква по-специално нарушение на правото на безпристрастно третиране, нарушение на правото на справедливо третиране и нарушение на правото на щателно установяване на фактите.
 5.
 Петото основание е изведено от явна грешка в преценката