text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/11
 Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Република Латвия) — Dita Danosa/LKB Līzings SIA
 (Дело C-232/09) (1)
 (Социална политика - Директива 92/85/ЕИО - Мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки - Член 2, буква а) и член 10 - Понятие за бременна работничка - Забрана за уволнение на бременна работничка за периода от началото на бременността до края на отпуска по майчинство - Директива 76/207/ЕИО - Равно третиране на мъжете и жените - Член на съвета на директорите на капиталово дружество - Национално законодателство, което позволява уволнението на член на съвета на директорите на капиталово дружество без никакво ограничение)
 2011/C 13/17
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dita Danosa
 Ответник: LKB Līzings SIA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 10 от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (OB L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3) — Понятие „работник“ — Съвместимост с директивата на национална правна уредба, позволяваща уволняването на член на съвета на директорите на капиталово дружество без никакво ограничение, отчитащо по-специално бременността на този член
 Диспозитив
 1.
 Член на съвета на директорите на капиталово дружество, който предоставя работната си сила на същото и представлява неразделна част от него, трябва да се счита за притежаващ качеството работник по смисъла на Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО), ако през определен период от време изпълнява дейността си под ръководството или контрола на друг орган на това дружество и в замяна на тази дейност получава възнаграждение. Задължение на запитващата юрисдикция е да извърши необходимите проверки на фактическите обстоятелства, за да прецени дали това е така в спора, с който е сезирана.
 2.
 Член 10 от Директива 92/85 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която позволява без ограничения отстраняването от длъжност на член на съвета на директорите на капиталово дружество, когато заинтересованото лице има качеството „бременна работничка“ по смисъла на тази директива и когато взетото спрямо него решение за отстраняване от длъжност е основано главно на бременността. Дори да се предположи, че засегнатият член на съвета на директорите няма това качество, това не променя факта, че отстраняването от длъжност на член на съвета на директорите, изпълняващ функции като описаните в главното производство, поради бременност или по причина, основана главно на това състояние, може да засяга само жените и поради това представлява пряка дискриминация, основана на пола, в разрез с член 2, параграфи 1 и 7 и член 3, параграф 1, буква в) от Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд, изменена с Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/49
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 март 2015 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-90/13) (1)
 ((Отстраняване от производството на представителя на страна - Липса на посочване на нов представител - Жалбоподател, който вече не отговаря на исканията на Съда на публичната служба - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 146/67)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: A., адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля молбата на жалбоподателя за обезщетение на вредите, понесени поради изпращането от страна на ответника на писмо, отнасящо се до положението на жалбоподателя, до адвокат, който не го представлява, като по този начин било нарушено правото на жалбоподателя на зачитане на личния живот.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалба F-90/13, Marcuccio/Комисия.
 2)
 Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г., стр. 40.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/9
 Жалба, подадена на 16 декември 2010 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 30 септември 2010 г. по дело T-85/09: Yassin Abdullah Kadi/Европейска комисия
 (Дело C-593/10 P)
 2011/C 72/16
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop, E. Finnegan и R. Szostak)
 Други страни в производството: Yassin Abdullah Kadi, Европейска комисия, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-85/09,
 —
 да отхвърли като неоснователно искането на ответника за отмяна на Регламент No 1190/2008 на Комисията (1) в частта, която се отнася до него,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството пред Общия съд и пред Съда.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба Съветът има за цел да оспори няколко извода на Общия съд. Съветът твърди, че:
 —
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че обжалваният регламент не се ползва от съдебен имунитет,
 При условията на евентуалност Съветът твърди, че:
 —
 Общият съд погрешно е тълкувал и приложил практиката на Съда като е приел, че контролът, който следва да бъде извършен, трябва да бъде „пълен и строг“ и като изисква изпращането на доказателствата в подкрепа на решението на посоченото в списъка лице или образувание, както и на съдилищата на Съюза, за да гарантира спазването на правото на защита на това лице или образувание, и
 —
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е взел предвид надлежно създаването на службата на омбудсмана с Резолюция 1904(2009) на Съвета за сигурност на ООН.
 (1) ОВ L 322, стр. 25


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/25
 Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 10 октомври 2011 г. — UPC Nederland BV/Gemeente Hilversum
 (Дело C-518/11)
 (2012/C 25/45)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Gerechtshof te Amsterdam
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: UPC Nederland BV
 Ответник: Gemeente Hilversum
 Преюдициални въпроси
 1.
 Попада ли в материалния обхват на новата регулаторна рамка [за електронните съобщителни мрежи] услуга, която се изразява в разпространение по кабел на свободно достъпни радио- и телевизионни програми и за доставката на която се правят както разходи за пренос, така и плащания към радио- и телевизионни организации и дружества за колективно управление на авторски права във връзка с таксите за оповестяване на съответното съдържание?
 2.
 А.
 Предвид либерализирането на сектора на далекосъобщенията и целите на новата регулаторна рамка, включително предвидената от нея строга процедура по координиране и консултиране, която трябва да бъде прилагана, преди националният регулаторен орган да получи (изключителното) правомощие да предприема действия по отношение на таксите за крайните потребители чрез мярка за ценови контрол, продължава ли Gemeente [Hilversum] да има правомощието (задачата) да защитава общите интереси на жителите на тази община, предприемайки действия по отношение на таксата за крайните потребители чрез клауза за ограничение на тази такса?
 Б.
 Ако отговорът е отрицателен, допуска ли новата регулаторна рамка прилагането на клаузата за ограничение на таксата, договорена от Gemeente при продажбата на нейната кабелна мрежа?
 3.
 Ако отговорът на въпрос 2 А и Б е отрицателен, се поставя следният въпрос:
 В положение като настоящото има ли публичен орган като Gemeente (и) задължение за лоялно сътрудничество съгласно правото на Съюза, ако при договарянето и последващото прилагане на клаузата за ограничение на таксата този орган не изпълнява публичноправни функции, а действа в рамките на правомощие, предоставено от гражданското право (вж. и въпрос 6 А)?
 4.
 В случай че новата регулаторна рамка е приложима, а Gemeente има задължение за лоялност съгласно правото на Съюза:
 А.
 Задължението за лоялност съгласно правото на Съюза във връзка с новата регулаторна рамка (и нейните цели), включително предвидената от нея строга процедура по координиране и консултиране, която трябва да бъде прилагана, преди националният регулаторен орган да получи правомощието да предприема действия по отношение на таксата за крайните потребители чрез мярка за ценови контрол, допуска ли възможността Gemeente да прилага клаузата за ограничение на таксата?
 Б.
 Ако това не е така, отговорът на въпрос 4 А различен ли е за периода след letter of serious doubt, в което Комисията изразява сериозни съмнения за съвместимостта на предлагания от [независимия орган по пощи и далекосъобщения] OPTA ценови контрол с целите на новата регулаторна рамка, описани в член 8 от Рамковата директива, вследствие на което OPTA се отказва да приеме въпросната мярка?
 5.
 А.
 Представлява ли член 101 ДФЕС разпоредба от обществен ред, която националният съд трябва служебно да приложи извън пределите на спора по смисъла на членове 24 и 25 от Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering [Нидерландски граждански процесуален кодекс, наричан по-нататък „Rv“]?
 Б.
 При утвърдителен отговор, с оглед на кои установени в производството обстоятелства съдът трябва служебно да провери дали член 101 ДФЕС е приложим? Този съд има ли подобно задължение и в случай че — след като на страните е дадена възможност да изразят становище по въпроса — тази проверка (евентуално) води до допълване на фактите по смисъла на член 149 Rv?
 6.
 Ако член 101 ДФЕС трябва да се приложи извън очертаните от страните предели на спора, от установените в настоящото производство факти — предвид (целите на) новата регулаторна рамка, прилагането ѝ от OPTA и от Европейската комисия, и уеднаквяването на използвани в новата регулаторна рамка понятия като „значителна пазарна сила“ и „определяне на съответните пазари“ със сходни понятия на европейското право на конкуренция — възникват следните въпроси:
 А.
 Трябва ли Gemeente, при продажбата на кабелната ѝ мрежа и при сключеното от нея в тази връзка споразумение за ограничаване на таксата, да се разглежда като предприятие по смисъла на член 101 ДФЕС (вж. и въпрос 3)?
 Б.
 Трябва ли клаузата за ограничение на таксата да се разглежда като очевидно ограничение по смисъла на член 101, параграф 1, буква а) ДФЕС, както е определено в Известието на Комисията относно споразуменията с незначителен ефект, които не ограничават съществено конкуренцията (de minimis) (2001/C 368/07, точка 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 26)? При утвърдителен отговор, налице ли е по тази причина съществено ограничение на конкуренцията по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС? При отрицателен отговор, за отговора имат ли значение изложените обстоятелства във въпрос 6 Г (вж. по-долу)?
 В.
 Ако клаузата за ограничение на таксата не представлява очевидно ограничение, ограничава ли тя конкуренцията (именно) защото:
 —
 националният орган за защита на конкуренцията е постановил, че UPC не е злоупотребило с господстващото си положение, прилагайки (по-високи) такси за извършването на идентични услуги на разпространението по кабел на основния пакет на същия пазар,
 —
 в своето letter of serious doubt Комисията е изразила сериозни съмнения за съвместимостта на регулирането (ex ante чрез ценови контрол) на таксите на крайните потребители за услуги като разпространението от UPC по кабел на основния пакет с целите, описани в член 8 от Рамковата директива? Има ли за отговора значение обстоятелството, че след като OPTA получава letter of serious doubt, се отказва да упражни ценови контрол?
 Г.
 Договорът, в който е включена клаузата за ограничение на таксата, ограничава ли съществено конкуренцията по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС (и) с оглед на обстоятелството, че:
 —
 съгласно новата регулаторна рамка UPC следва да се разглежда като предприятие със значителна пазарна сила (Известие de minimis, точка 7),
 —
 почти всички нидерландски общини, които през 90-те години на XX век са продали своите кабелни мрежи на кабелни оператори — сред които е UPC — са запазили в договорите си правомощия относно определянето на таксите за основния пакет (Известие de minimis, точка 8)?
 Д.
 С оглед на обстоятелството, че:
 —
 съгласно новата регулаторна рамка UPC трябва да се разглежда като предприятие със значителна пазарна сила,
 —
 OPTA е провел процедурата по консултиране на европейско равнище — която съгласно новата регулаторна рамка трябва да бъде следвана, когато дадена планирана мярка ще засегне търговията между държавите членки — във връзка с мярка за ценови контрол относно услуги като разпространението на основния пакет по кабел от кабелен оператор със значителна пазарна сила като UPC,
 —
 към съответния момент стойността на договора е 51 милиона NLG (около 23 милиона евро),
 —
 почти всички нидерландски общини, които през 90-те години на XX век са продали своите кабелни мрежи на кабелни оператори — сред които е UPC — са запазили в договорите си правомощия относно определянето на таксите за основния пакет,
 трябва ли да се счита, че договорът, в който е включена клаузата за ограничение на таксата, (евентуално) засяга в съществена степен търговията между държавите членки по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС, както по-конкретно е определено в Насоките относно понятието за засягане на търговията, което се съдържа в членове 81 и 82 от Договора (ОВ C 101, 2004 г., стр. 81; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 149)?
 7.
 Предвид новата регулаторна рамка и изразените от Комисията в letter of serious doubt сериозни съмнения за съвместимостта на (ex ante) регулирането на таксите за крайните потребители с целите на правото на конкуренция, има ли националният съд все още правомощие съгласно член 101, параграф 3 ДФЕС да обяви наложената съгласно член 101, параграф 1 ДФЕС забрана за неприложима спрямо клаузата за ограничение на таксата? Има ли за отговора значение обстоятелството, че след като OPTA получава letter of serious doubt, се отказва да упражни планирания ценови контрол?
 8.
 С оглед на обстоятелствата към момента на сключване на договора (начало на либерализирането на сектора на далекоъобщенията) и последващото развитие в сектора на далекосъобщенията, включително влизането в сила на новата регулаторна рамка и сериозните възражения по този повод от страна на Комисията срещу приемането на мярка за ценови контрол, допуска ли европейската санкция нищожност съгласно член 101, параграф 2 ДФЕС известен толеранс от гледна точка на действието ѝ във времето?


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/6
 Определение на Съда (пети състав) от 24 март 2011 г. (преюдициално запитване от Mora Kommun — Швеция) — в рамките на разглеждането на жалба, подадена от Dan Bengtsson
 (Дело C-344/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Понятие за национална юрисдикция - Необходимост да е налице правен спор и да се води производство, което да завършва с постановяване на решение с правораздавателен характер - Липса на компетентност на Съда)
 2011/C 211/09
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Mora Kommun
 Страна в главното производство
 Dan Bengtsson
 Предмет
 Преюдициално запитване — Тълкуване на Препоръка 1999/519/ЕО на Съвета от 12 юли 1999 година относно ограничаването на експозицията на населението на електромагнитни полета (0 Hz—300 GHz) (ОВ L 199, стр. 59) и на принципа на предпазливост — Последици за здравето на електромагнитните излъчвания на базовите станции за телекомуникация и за безжичен трансфер на данни — Предвидени в препоръката референтни нива
 Диспозитив
 Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на въпроса, поставен от Mora kommun, Miljö- och hälsoskyddsnämnden (Швеция) с акт от 2 юни 2009 г.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/18
 Решение на Общия съд от 16 май 2017 г. — AW/EUIPO — Pharma Mar (YLOELIS)
 (Дело T-85/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „YLOELIS“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „YONDELIS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 221/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alfa Wassermann SpA (AW) (Алано, Италия), допуснато да замести Alfa Wassermann Hungary Kft (представители: M. Best, U. Pfleghar и S. Schäffner, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Pharma Mar, SA (Колменар Виехо, Испания) (представител: N. González-Alberto Rodríguez, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 18 декември 2014 г. (приписка R 1100/2014-1), постановено в производство по възражение със страни Pharma Mar и Alfa Wassermann Hungary
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Alfa Wassermann SpA (AW) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 13.4.2015 г.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/15
 Определение на председателя на Съда от 5 декември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Kúria — Унгария) — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
 (Дело C-112/12) (1)
 2013/C 63/28
 Език на производството: унгарски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 157, 2.6.2012 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/27
 Иск, предявен на 18 февруари 2014 г. — Европейска комисия/Ирландия
 (Дело C-87/14)
 2014/C 102/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren, M. van Beek)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 Да се приеме, че:Като не е изпълнила разпоредбите на Директива 2003/88/EC (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време на обучаващите се лекари („non-consultant hospital doctors“), Ирландия не е изпълнила задълженията си по членове 3, 5, 6, член 17, параграф 2 и член 17, параграф 5 от директивата.
 —
 да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Член 3
 Ирландия не е гарантирала по отношение на обучаващите се лекари, че те ползват минималната междудневна почивка за всеки период от 24 часа.
 Член 5
 Ирландия не е гарантирала, че обучаващите се лекари ползват минималната почивка без прекъсване за всеки седемдневен период.
 Член 6
 Ирландия не е гарантирала, че средното работно време за всеки седемдневен период не надвишава 48 часа.
 Член 17, параграф 2
 Ирландия не е гарантирала, че обучаващите се лекари се компенсират с равностойни периоди за почивка, когато се изисква да работят без да ползват почивките, посочени в членове 3 и 5.
 Член 17, параграф 5
 Ирландия не е гарантирала, че обучаващите се лекари не превишават седмичното работно време след края на преходния период, установен в член 17, параграф 5.
 (1) ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/12
 Решение на Общия съд от 8 май 2012 г. — Mizuno/СХВП — Golfino (G)
 (Дело T-101/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „G+“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 184/20
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mizuno KK (Осака, Япония) (представители: T. Raab и H.R. Lauf, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: първоначално R. Manea, впоследствие D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Golfino AG (Glinde, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 декември 2010 г. (преписка R 821/2010-1) относно производство по възражение между Golfino AG и Mizuno KK
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Mizuno KK да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 120, 16.4.2011 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/16
 Решение на Съда (седми състав) от 22 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-9/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Обществено здраве - Директива 2004/23/ЕО - Установяването на стандарти за качество и безопасност при даряването, доставянето, контрола, преработването, съхраняването, съхранението и разпределянето на човешки тъкани и клетки - Липса на транспониране в определения срок)
 2009/C 282/30
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. Cattabriga и J. Sénéchal)
 Ответник: Кралство Белгия (представител: D. Haven)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане или несъобщаване в определения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно установяването на стандарти за качество и безопасност при даряването, доставянето, контрола, преработването, съхраняването, съхранението и разпределянето на човешки тъкани и клетки (ОВ L 102, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 129)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело в определения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно установяването на стандарти за качество и безопасност при даряването, доставянето, контрола, преработването, съхраняването, съхранението и разпределянето на човешки тъкани и клетки, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/27
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Combescot/Комисия
 (Дело T-250/04) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Заемане на длъжността ръководител на представителството в Колумбия - Отхвърляне на кандидатура - Иск за отмяна - Липса на правен интерес - Иск за обезщетение)
 (2007/C 247/41)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Philippe Combescot (Popayan, Колумбия) (представители: A. Maritati и V. Messa, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и M. Velardo, agents, подпомагани от S. Corongiu, адвокат)
 Предмет
 От една страна, обявяване за незаконосъобразно на решението, с което ищецът се изключва от конкурса за заемане на длъжността ръководител на представителството в Колумбия, отмяна на споменатата конкурсна процедура и отмяна на решението за възлагане на съответната длъжност и, от друга страна, плащане на обезщетение за поправяне на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял.
 Диспозитив
 1)
 Осъжда Комисията да плати на ищеца г-н Philippe Combescot обезщетение в размер от 3 000 EUR.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Комисията понася, освен своите собствени съдебни разноски, половината от направените такива от ищеца.
 4)
 Ищецът понася половината от своите собствени съдебни разноски
 (1) ОВ C 217, 28.8.2004 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/10
 Решение на Съда (осми състав) от 10 юни 2010 г. — Европейска комисия/Чешка република
 (Дело C-378/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Член 10а, първа, втора и трета алинея - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда - Национална правна уредба, която ограничава правото на жалба срещу решенията в областта на околната среда - Липса на транспониране на посочената разпоредба в определения срок)
 2010/C 209/14
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Šimerdová и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek и J. Jirkalová)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 10а, първа, втора и трета алинея от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета (ОВ L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254) и с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8) — Национална правна уредба, която ограничава участието на обществеността в процедурите за вземане на решения в областта на околна среда
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в определения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с член 10а, първа, втора и трета алинея от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година, Чешката република не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/44
 Жалба, подадена на 23 декември 2009 г. — Smart Technologies/СХВП (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)
 (Дело T-523/09)
 2010/C 51/80
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Smart Technologies ULC (Calgary, Канада) (представител: M. Edenborough, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 септември 2009 г. по преписка R 554/2009-2;
 —
 при условията на евентуалност, да се измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 септември 2009 г. по преписка R 554/2009-2, да се приеме за установено, че разглежданата марка на Общността притежава в достатъчна степен отличителен характер, така че да не може да бъде повдигнато никакво възражение за нейната регистрация по член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009; и
 —
 да осъди СХВП да заплати на жалбоподателя съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH“ за стоки в клас 9
 Решение на проверителя: отказва заявката за марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като апелативният състав неправилно е приел за установено, че разглежданата марка на Общността не може да бъде регистрирана, поради обстоятелството, че е действително лишена от отличителен характер.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/43
 Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. — Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)
 (Дело T-93/16)
 (2016/C 136/59)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Германия) (представител: J. Schmidt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката „VANGUARD“ — заявка за регистрация No 11 166 003
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2015 г. по преписка R 69/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/21
 Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 9 март 2015 г. — Confederación Sindical ELA и Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U. и Consorcio de Aguas de Busturialdea
 (Дело C-118/15)
 (2015/C 171/25)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Confederación Sindical ELA и Juan Manuel Martínez Sánchez
 Ответници: Aquarbe S.A.U. и Consorcio de Aguas de Busturialdea
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли член 1, буква б) във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО (1) тълкуване на испанската правна уредба за транспониране на тези разпоредби, според което предприятие от публичния сектор, отговарящо за предоставянето на обществена услуга, неразделно свързана със собствената му дейност, за чието изпълнение е необходимо използване на специфични материални ресурси, не е длъжно да встъпи в правата и задълженията по трудовите правоотношения с персонала на предприятието, с което е сключило договор за извършването на тази услуга, като е наложило на последното да използва принадлежащите му материални ресурси, когато това предприятие от публичния сектор реши да не продължи договора и да предоставя пряко посочената услуга със собствения си персонал, изключвайки наетия от неговия съдоговорител персонал, по такъв начин, че услугата продължава да бъде предоставяна по същия начин, но от други работници, наети от друг работодател?
 (1) Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/12
 Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 4 януари 2012 г. — Maatschap L.A. и др./Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
 (Дело C-11/12)
 2012/C 98/17
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Maatschap L.A., D.A.B. Langestraat, P. Langestraat-Troost
 Ответник: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
 Преюдициални въпроси
 Следва ли член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 73/2009 (1) да се тълкува в смисъл, че плащанията на подал заявление за подпомагане земеделски производител трябва да се намалят или изключат така, както това би било направено в случай че е констатирано неспазване [на правилата за кръстосано спазване] от страна на фактическия извършител на нарушението, на когото или от когото е прехвърлена земеделската земя, ако последният беше подал посоченото заявление? Или с тази разпоредба се има единствено предвид, че подалото заявлението за подпомагане лице отговаря за констатираното неспазване, но за да се определи процентът на намалението на плащанията или за да се отговори на въпроса дали те следва да бъдат изключени, трябва да се установи също така в каква степен самият земеделски производител е действал виновно, небрежно или умишлено?
 (1) Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани за изменение на Регламенти (ЕО) No 1290/2005, (ЕО) No 247/2006, (ЕО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16)


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/21
 Решение на Общия съд от 24 май 2011 г. — ancotel/СХВП — Acotel (ancotel.)
 (Дело T-408/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „ancotel“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „ACOTEL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Съответни потребители)
 2011/C 204/37
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ancotel GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: H. Truelsen, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Acotel SpA (Рим, Италия) (представители: първоначално D. De Simone и D. Demarinis, avocats, впоследствие D. De Simone, D. Demarinis и J. Wrede, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 19 юни 2009 г. (преписка R 1385/2008-1) относно процедура по възражение между Acotel SpA и ancotel GmbH
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 19 юни 2009 г. (преписка R 1385/2008-1).
 2.
 СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от ancotel GmbH.
 3.
 Acotel SpA понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/10
 Решение на Съда (втори състав) от 14 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich — Австрия) — Online Games Handels GmbH и др./Landespolizeidirektion Oberösterreich
 (Дело C-685/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Член 56 ДФЕС - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Ограничителна правна уредба на държава членка - Административнонаказателни санкции - Императивни съображения от общ интерес - Пропорционалност - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Право на ефективна съдебна защита - Национална правна уредба, която предвижда задължение за съда служебно да събира доказателства по спора, с който е сезиран във връзка с процедура по налагане на административнонаказателни санкции - Съответствие))
 (2017/C 277/12)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesverwaltungsgericht Oberösterreich
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden
 Ответник: Landespolizeidirektion Oberösterreich
 Диспозитив
 Членове 49 и 56 ДФЕС, тълкувани по-специално в решение от 30 април 2014 г., Pfleger и др. (C-390/12, EU:C:2014:281) и разглеждани в светлината на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национален процесуалноправен режим — съгласно който в административнонаказателните производства юрисдикцията, която следва да се произнесе по съответствието с правото на Съюза на правна уредба, ограничаваща упражняването на основна свобода на Европейския съюз като свободата на установяване или свободното предоставяне на услуги в рамките на Европейския съюз, е длъжна служебно да събере доказателства по делото, с което е сезирана, когато установява дали има извършени административни нарушения — при условие обаче че този режим не води до налагане на тази юрисдикция да поеме задължението на компетентните органи на съответната държава членка да ѝ представят необходимите доказателства, за да ѝ позволят да провери дали ограничението е обосновано.
 (1) ОВ C 118, 4.4.2016 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/8
 Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe — Германия) — Sophia Marie Nicole Sanders, представлявана от Marianne Sanders/David Verhaegen (C-400/13), Barbara Huber/Manfred Huber (C-408/13)
 (Съединени дела C-400/13 и С-408/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Сътрудничество по граждански дела - Регламент No 4/2009 - Член 3 - Компетентност за разглеждане на иск относно задължение за издръжка по отношение на лице, което живее в друга държава членка - Национална правна уредба, която въвежда централизация на компетентността))
 (2015/C 065/11)
 Език на производството: немски
 Запитващи юрисдикции
 Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe
 Страни в главното производство
 Ищци: Sophia Marie Nicole Sanders, представлявана от Marianne Sanders (C-400/13), Barbara Huber (C-408/13)
 Ответници: David Verhaegen (C-400/13), Manfred Huber (C-408/13)
 Диспозитив
 Член 3, буква б) от Регламент (ЕО) No 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главните производства, която въвежда централизация на правораздавателната компетентност в областта на трансграничните задължения за издръжка в полза на първоинстанционен съд, в чийто район се намира апелативният съд, освен ако това правило допринася за изпълнението на целта за добра организация на правораздаването и защитава интересите на взискателите по вземания за издръжки, като същевременно улеснява ефективното събиране на тези издръжки, което обаче запитващите юрисдикции трябва да проверят.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/48
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 март 2015 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-89/13) (1)
 ((Отстраняване от производството на представител на страна - Липса на упълномощаване на нов представител - Жалбоподател, спрял да отговаря на писмата на Съда на публичната служба - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 146/66)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: A., avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решение за три удръжки от 504,67 EUR от обезщетението за инвалидност на жалбоподателя, съответно за месеците от януари до март 2013 г.
 Диспозитив
 1)
 Основанието за произнасяне по дело F-89/13, Marcuccio/Комисия, е отпаднало.
 2)
 Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г., стр. 39.


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/27
 Жалба, подадена на 29 юли 2013 г. — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB и др./Съвет и Комисия
 (Дело T-386/13)
 2013/C 313/52
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподатели: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Област Kėdainių, Литва) и 134 други лица (представител: I. Vėgėlė, адвокат)
 Ответници: Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима,
 —
 на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г. за разрешаване на допълнителни национални директни плащания в Литва за 2012 г. (нотифицирано с документ номер K(2012) 4391),
 —
 на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложима последната алинея от член 132, параграф 2 от Регламент No 73/2009 — уреждащ допълнителни национални директни плащания и директните плащания — която предвижда, че „[о]бщото директно подпомагане, което земеделският стопанин може да получи в новите държави членки след присъединяването по линия на съответните директни плащания, включително всички допълнителни национални директни плащания, не следва да превишава равнището на директното подпомагане, на което земеделският стопанин би имал право по линия на съответното директно плащане, прилагано към дадения момент в държавите членки, различни от новите държави членки, като от 2012 г. се отчита прилагането на член 7, параграф 1 във връзка с член 10“,
 —
 на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложима разпоредбата на член 10, параграф 1 от Регламент No 73/2009 — установяващ специални правила за модулация в новите държави членки — „...като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1“,
 —
 да осъди ответниците да заплатят всички направени от жалбоподателите съдебни разноски, които бъдат доказани пред Съда.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет правни основания.
 1.
 Липса на мотиви и неоснователност на Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията
 —
 Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г. е немотивирано и неоснователно, тъй като не съдържа никакви данни, потвърждаващи, че за 2012 г. равнището на директните плащания в новите и старите държави членки на Европейския съюз е еднакво (изравнено).
 2.
 Равнище на преките плащания в Република Литва, несъответстващо на договореното равнище в Договора за присъединяване и на равнището на преките плащания в старите държави членки
 —
 действителното равнище на преките плащания в Република Литва не съответства на равнището, договорено в Акта за присъединяване от 23 септември 2003 г. В нарушение на Договора за присъединяване Регламент No 1782/2003 е изменен с Регламент No 583/2004 от 22 март 2004 г., с които се установяват национални тавани за подпомагане на земеделието за новите държави членки (член 71в и приложение VIIIa към Регламент No 1782/2003);
 —
 за 2012 г. процентът на директните плащания в Република Литва не се е изравнил с равнището на директните плащания в старите държави членки на Европейския съюз: в старите държави членки модулацията се прилага единствено за сумите, надвишаващи 5 000 EUR, а това означава, че не всички директни плащания, предоставени на земеделските стопани в старите държави членки, се модулират (намаляват) с 10 %, а само тези, които надвишават 5 000 EUR. Ето защо твърдението, че през 2012 г. равнището на директните плащания в старите държави членки е 90 % („100 % минус 10 % модулация“) е неоснователно и незаконосъобразно. Равнището на директните плащания в старите държави членки е над 90 %, тъй като част от сумите, които не надвишават 5 000 EUR, не се модулира.
 3.
 Разлики в размера на директните плащания в Република Литва в сравнение със старите държави членки
 —
 директните плащания, действително предоставени на литовските земеделски стопани от бюджета на Европейския съюз през 2012 г., са сред най-ниските и възлизат на по-малко от половината от получените в старите държави членки, независимо от 10-процентната модулация.
 4.
 Нарушение на Договора за присъединяване в последното изречение от член 10, параграф 1 от Регламент No 73/2009, последната алинея от член 132, параграф 2 от Регламент No 73/2009 и в Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г., прието на основание посочената алинея
 —
 договорът за присъединяване не предвижда разпоредби за модулация на въведените директни плащания и/или намаляване на допълнителните национални директни плащания в Литва;
 —
 разпоредбата „като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1“, съдържаща се в член 10, параграф 1, глава 2 от Регламент No 73/2009 противоречи на Акта за присъединяване, тъй като тази разпоредба ускорява предполагаемото изравняване в равнището на директните плащания в старите и новите държави членки;
 —
 изразът в член 132, параграф 2 от Регламент No 73/2009 „...като от 2012 г. се отчита прилагането на член 7, параграф 1 във връзка с член 10“, който утвърждава предполагаемото изравняване през 2012 г. в равнището на директните плащания в старите и новите държави членки, противоречи на Акта за присъединяване, тъй като установява конкретна година (2012), когато се предполага, че равнището на подпомагане е изравнено;
 —
 в член 132, параграф 2 от Регламент No 73/2009, в нарушение на Акта за присъединяване, изразът „сума“ е заменен с „равнище“, което предполага не действително получената сума, а предполагаем процент;
 —
 незаконосъобразно е да се сравняват директните плащания в старите и новите държави членки чрез сравняване на подпомагането, получено от старите държави членки (100 % минус модулацията) с подпомагането, получено от новите държави членки в съответствие с процента, установен в Акта за присъединяване, за въвеждане на подпомагането.
 5.
 Противоречие на обжалвания акт с установените в Договора за функционирането на Европейския съюз цели на общата селскостопанска политика
 —
 съгласно Акта за присъединяване подпомагането на земеделието в новите държави членки се изчислява според референтния добив и базовата площ. През 2012 г. референтният добив и базовата площ в Литва претърпяха значителни промени, поради което прилаганата модулация и намаляването на допълнителните национални плащания сами по себе си противоречат на целите на общата селскостопанска политика, по-специално целта за увеличаване на селскостопанската производителност.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/24
 Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-65/13)
 2013/C 377/56
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: адв. L. Mansullo)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на отхвърлянето на молбата на жалбоподателя, подадена до Комисията, с искане последната да му заплати сумата 10 000 EUR поради твърдяната претърпяна вреда в резултат на изпращането на писмо, уведомяващо го по-специално, че Комисията е прихванала претенциите му за възстановяване на съдебни разноски, за които Комисията е била осъдена, със сумите, които той дължи на Комисията.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, независимо от формата в която е прието, с което се отхвърля искането за заплащане на обезщетение от 20 юни 2012 г., съдържащо се в записката от 20 юни 2012 г.
 —
 да се отмени записката от 27 август 2012 г., съдържаща бележката „Ref.Ares(2012)1003126 — 27 август 2012 г.“, горе в дясно на първата от трите страници, от които се състои, получена от жалбоподателя на 9 октомври 2012 г.;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението, независимо от формата, в която е прието, с което се отхвърля жалбата от 24 октомври 2012 г.;
 —
 доколкото се налага, да се отмени записката от 11 февруари 2013 г., съдържаща позоваването „HR.D.2/MB/ac 170184“, съставена на италиански, състояща се от два листа с печатен текст на лицевата страна, получена от жалбоподателя на 22 март 2013 г.
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата 10 000,00 EUR, ведно с лихва в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация считано от 21 юни 2012 г. до деня, в който посочената по-горе сума бъде заплатена;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/26
 Решение на Общия съд от 27 ноември 2014 г. — Alstom/Комисия
 (Дело T-517/09) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на електрически трансформатори - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Засягане на търговията между държави членки - Понятие за предприятие - Отговорност за неправомерното поведение - Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние от дружество майка върху поведението на негово дъщерно дружество - Задължение за мотивиране)
 (2015/C 016/43)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alstom (Левалуа-Пере, Франция) (представители: J. Derenne и A. Müller-Rappard, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet, N. von Lingen и K. Mojzesowicz, впоследствие A. Bouquet, K. Mojzesowicz и P. Van Nuffel)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2009) 7601 окончателен на Комисията от 7 октомври 2009 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.129 — Електрически трансформатори)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C(2009) 7601 окончателен на Комисията от 7 октомври 2009 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.129 — Електрически трансформатори) в частта, която се отнася до Alstom.
 2)
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 51, 27.2.2010 г.


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/3
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 10 април 2014 г. — Ralph Prankl
 (Дело C-175/14)
 2014/C 235/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ralph Prankl
 Ответник: Bundesfinanzgericht
 Преюдициален въпрос
 Член 7, параграфи 1 и 2 и член 9, параграф 1 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (1), изменена с Директива 92/108/ЕИО (2) на Съвета от 14 декември 1992 година, трябва ли да се разбират в смисъл, че не допускат национални разпоредби, съгласно които подлежащи на облагане с акциз стоки (цигари), които вече са били освободени за потребление в една (първа) държава членка и са превозени по сухоземен път в друга държава членка (държава членка по местоназначение) през една или няколко държави членки (транзитни държави членки) без придружаващ документ по член 7, параграф 4 от тази директива, за да бъдат продадени в държавата членка по местоназначение, се облагат с акциз (данък върху тютюна) и в транзитната държава членка?
 (1) ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129.
 (2) Директива 92/108/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година за изменение на Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти и на Директива 92/81/ЕИО (ОВ L 390, стр. 124).


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/48
 Жалба, подадена на 11 май 2009 г. — Schopphoven/Комисия
 (Дело F-48/09)
 2009/C 205/88
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nikolaus Schopphoven (Zemmer, Германия) (представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяната на решението на EPSO, с което жалбоподателят не е вписан в списъка с резервите от общия конкурс EPSO/AD/117/08.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO), с което не е вписано името на жалбоподателя в списъка с резервите от конкурса EPSO/AD/117/08 и при необходимост, решенията на EPSO, които отхвърлят подадените от жалбоподателя искания за преразглеждане;
 —
 да се отмени списъка с резервите от конкурса EPSO/AD/117/08;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/27
 Жалба, подадена на 3 септември 2015 г. от PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 25 юни 2015 г. по дело T-26/12: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-468/15 P)
 (2015/C 354/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (представител: D. Luff, адвокат)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Sasol Olefins & Surfactants GmbH и Sasol Germany GmbH
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 Да обяви настоящата жалба за допустима и обоснована,
 —
 да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 25 юни 2015 г. по дело PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Съвет на Европейския съюз, T-26/12;
 —
 да реши окончателно спора като уважи исканията на PT Musim Mas, изложени пред Общия съд и съответно като отмени антидъмпинговото мито, наложено на жалбоподателя по силата на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1138/2011 (1) на Съвета от 8 ноември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1241/2012 (2) на Съвета от 11 декември 2012 година за изменение на Регламент за изпълнение No 1138/2011,
 —
 да осъди Съвета и встъпилите страни да заплатят направените от тях съдебни разноски и всички разноски, направени от жалбоподателя в хода на настоящото производство и в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение трябва отменено на четири основания, обобщени по-долу.
 Първо, Общият съд е нарушил член 2, параграф 10, буква и) от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. (наричан по-нататък „основният регламент“) като е приложил погрешно понятието за единен стопански субект („ЕСС“) и е заключил, че жалбоподателят и ICOFS не образуват ЕСС.
 Второ, Общият съд е нарушил член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент като е приел погрешно, че Съветът е доказал в достатъчна степен, че изпълняваните от ICOFS функции са подобни на тези на агент, работещ на базата на комисиона. Направеното от Общия съд разглеждане е недостатъчно и дискриминационно с оглед на наличните доказателства.
 Трето, Общият съд е нарушил член 2, параграф 10, алинея първа от основния регламент като е постановил погрешно, че не е налице неправомерно нарушение от Съвета на симетрията между експортната цена и нормалната стойност.
 Четвърто, Общият съд е приложил неправилно принципа на добра администрация като е приел погрешно, че Съветът е използвал само собствените си доказателства, като е пренебрегнал релевантни доказателства и информация, предоставени му от жалбоподателя в хода на антидъмпинговото разследване.
 (1) ОВ L 293, стр. 1.
 (2) ОВ L 352, стр. 1.


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/32
 Иск, предявен на 9 февруари 2009 г. — Комисия/Antiche Terre
 (Дело T-51/09)
 (2009/C 82/57)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Dal Ferro, avvocato и V. Joris)
 Ответник: Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa (Arezzo, Италия)
 Искания на ищеца
 —
 Да се осъди ответникът да възстанови главницата от 479.332,40 EUR, увеличена с лихви по процента, договорен в член 5.4.3 от общите условия на договора (основния лихвен процент на ЕЦБ + 2 %) от датата на иска за възстановяване на сумата (считано от 4 декември 1997 г. за сумата от 461.979,00 EUR и считано от 18 декември 1997 г. за сумата от 17.353,40 EUR) и до 1 април 2003 г., както и другите лихви по същия процент, считано от 4 януари 2004 г. до действителното плащане, като се приспадне сумата от 461.979 EUR, усвоена като гаранция на 25 януари 2005 г.;
 —
 при условията на евентуалност, да се осъди ответникът да възстанови главницата от 479.332,40 EUR, увеличена с лихви по законния италиански лихвен процент, дължими от 4 януари 2004 г. до действителното плащане, като се приспадне сумата от 461.979 EUR, усвоена като гаранция на 25 януари 2005 г.;
 —
 във всеки случай да се осъди Antiche Terre Società Agricola Cooperativa да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск, предявен съгласно член 238 ЕО, Комисията иска възстановяване на сумата, платена на Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa a responsabilità limitata (наричано по-нататък „Antiche Terre“ или „ответника“) в рамките на програмата THERMIE за създаването на централа за производство на електрическа енергия (10 MWe) посредством нов процес за изгаряне на биомаса. Договорът за субсидия (No BM/188/96) е бил сключен между ищеца и ответника в качеството му на координатор и с две други дружества, едното от които със седалище във Финландия, а другото със седалище в Испания.
 Antiche Terre е натрупало поредица от значителни закъснения при започването на своите дейности; дружеството е поискало и получило няколко отсрочки за завършване на работите. Ответникът е предложил друго съществено изменение на условията на договора, предполагащо изоставянето на иновативния процес за изгаряне на биомаса, като производството на енергия е в определено по-малко количество от предварително предвиденото.
 Комисията не е могла да одобри подобно радикално изменение на проекта, което не е намерило никаква възможност за финансиране в рамките на програмата THERMIE.
 Ето защо при констатацията, че ответникът не е изпълнил своите задължения в съответствие с указаното в представения оригинален проект, Комисията се е оказала принудена да развали Договор BM/188/96, като уточнява, че неосъщественото реализиране на първоначалния проект трябва да доведе до възстановяването на цялата дадена на ответника предплата или на част от нея.
 Впоследствие Комисията е поискала от Antiche Terre да й възстанови предплатените суми в размер на 479.332,40 EUR, без да получи нищо. След усвояването на гаранцията и след последващи искания за възстановяване на остатъка, Комисията сезира Първоинстанционния съд.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/27
 Жалба, подадена на 26 ноември 2014 г. — Словашка република/Комисия
 (Дело T-779/14)
 (2015/C 089/33)
 Език на производството: словашки
 Страни
 Жалбоподател: Словашка република (представител: B. Ricziová)
 Ответник:Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията, което се съдържа в писмото от 24 септември 2014 г. и с което последната иска от Словашката република да предостави финансови средства, съответстващи на загубите на традиционни собствени ресурси,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото основание е липса на компетентност на Комисията
 Според Словашката република Комисията няма компетентност да приеме обжалваното решение. Нито една разпоредба на правото на ЕС не оправомощавала Комисията да извърши това, което е направила с приемането на обжалваното решение, а именно, след определянето на размера загубите на традиционни собствени ресурси под формата на несъбрани вносни мита, да задължи държава членка, която не отговаря за изчисляването и за събирането на тези мита, да предостави на Комисията определената от нея сума, която според последната съответства на посочените загуби.
 2.
 Второто основание е нарушение на принципа на правната сигурност
 Ако се допусне, че Комисията е имала правомощия да приеме обжалваното решение (quod non), Словашката република в този случай твърди, че Комисията била нарушила принципа на правната сигурност. Словашката република счита, че преди приемането на обжалваното решение тя не е можела разумно да предвиди наложеното ѝ с него задължение.
 3.
 Третото съображение е превратно упражняване на правомощия от страна на Комисията
 Ако се допусне, че Комисията е имала правомощия да приеме обжалваното решение и че при това се е съобразила с принципа на правната сигурност (quod non), Словашката република в този случай твърди, че Комисията е упражнила превратно правомощията си. На първо място, Комисията допуснала явна грешка в преценката доколкото изисква от Словашката република да предостави финансови средства, въпреки че отчасти липсват каквито и да било загуби на традиционни собствени ресурси, а по отношение на останалата част загубите не били пряка последица от събитията, вменени от Комисията на Словашката република. На второ място, Комисията нарушила правото на защита на Словашката република и принципа на добра администрация.
 4.
 Четвъртото основани е недостатъчност на мотивите на обжалваното решение.
 В рамките на това основание за обжалване Словашката република твърди, че мотивите на обжалваното решение разкриват различни пороци и поради това трябва да се приемат за недостатъчни, което представлява съществено процесуално нарушение и противоречи на принципа на правната сигурност. Според Словашката република Комисията не е посочила в обжалваното решение правната му основа. Освен това тя не пояснявала как е стигнала до някои от заключенията си и не ги обосновавала. На последно място Словашката република счита, че в някои отношения мотивите на обжалваното решение са неясни.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/48
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 октомври 2010 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-2/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Здравно осигуряване - Искания за възстановяване на медицински разходи - Отсъствие на увреждащ акт - Правно явно недопустима и явно неоснователна жалба - Член 94 от Процедурния правилник)
 2010/C 317/86
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представители: G. Cipressa, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, адвокат)
 Предмет
 Отмяна на решението, с което се отхвърля възстановяване на 100 % от направените от жалбоподателя медицински разходи.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата на г-н Marcuccio отчасти като явно недопустима и отчасти като явно неоснователна.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски.
 3.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати на Съда на публичната служба сумата от 1 500 евро.
 (1) ОВ C 63, 13.3.2010 г., стр. 53.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/29
 Жалба, подадена на 5 декември 2014 г. — DenizBank/Съвет
 (Дело T-798/14)
 (2015/C 089/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: DenizBank A.Ș. (Esentepe, Турция) (представители: M. Lester и O. Jones, Barristers, R. Mattick и S. Utku, Solicitors)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2014/659/ОВППС oт 8 септември 2014 година (1) и Регламент (ЕС) No 960/2014 на Съвета oт 8 септември 2014 година (2) (наричани общо „обжалваните мерки“), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателя;
 —
 да обяви неприложимост съгласно член 277 ДФЕС по отношение на член 1 oт Решението от 8 септември 2014 г. и на член 1, параграф 5 от Регламента от 8 септември 2014 г., и
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят посочва четири правни основания за обжалването си.
 1.
 Първото правно основание е нарушение от страна на Съвета на задължението му да посочи мотиви за налагането на обжалваните мерки спрямо жалбоподателя. По-нататък жалбоподателят твърди, че Съветът изобщо не е посочил мотиви за налагането на обжалваните мерки спрямо него, нито дори го е уведомил за включването му.
 2.
 Второто правно основание е нарушение от страна на Съвета на гаранциите за правото на жалбоподателя на защита, включително на правото му на справедливо изслушване и на ефективно съдебно обжалване. Жалбоподателят излага, че Съветът не е посочил на жалбоподателя мотиви или доказателства за налагането на обжалваните мерки спрямо него, нито възможност да изложи съображения във връзка с делото срещу него и по този начин също така е създал пречки за Съда да „извърши ефективен съдебен контрол“.
 3.
 Третото правно основание е нарушение от страна на Съвета на Споразумението от Анкара между Турция и ЕС (и Допълнителния протокол към него) в много аспекти, в резултат на налагането на обжалваните мерки спрямо жалбоподателя.
 4.
 Четвърто правно основание е нарушение от страна на Съвета на принципите на недопускане на дискриминация и на пропорционалност и налагане на необосновано и непропорционално ограничение на основните права на жалбоподателя.
 (1) Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Решение 2014/512/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (OВ L 271, стp. 54)
 (2) Регламент (ЕС) No 960/2014 на Съвета от 8 септември 2014 година за изменение на Регламент (ЕС) No 833/2014 относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (OВ L 271, стp. 3)


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/6
 Решение на Съда (първи състав) от 9 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Christophe Bohez/Ingrid Wiertz
 (Дело C-4/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Член 1, параграф 2 и член 49 - Компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Изключени области - Семейно право - Регламент (ЕО) No 2201/2003 - Член 47, параграф 1 - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по делата, свързани с родителската отговорност - Решение относно правото на лични отношения, с което се налага имуществена санкция - Изпълнение на имуществената санкция))
 (2015/C 363/07)
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein oikeus
 Страни в главното производство
 Касатор: Christophe Bohez
 Ответник по касационната жалба: Ingrid Wiertz
 Диспозитив
 1.
 Член 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че този регламент не се прилага към изпълнението в една държава членка на имуществена санкция, която е наложена в решение, постановено в друга държава членка и отнасящо се до правото на упражняване на родителски права и правото на лични отношения, за да се гарантира спазването на това право на лични отношения от носителя на родителските права.
 2.
 Събирането на имуществена санкция, наложена от съда на държавата членка по произход, който се е произнесъл по същество относно правото на лични отношения, за да се осигури действителното упражняване на това право, попада под същия режим на изпълнение като предвидения за решението относно правото на лични отношения, което посочената санкция гарантира, и следователно същата трябва да бъде обявена за подлежаща на изпълнение съгласно правилата, определени от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000.
 3.
 В рамките на Регламент No 2201/2003 чуждестранните съдебни решения, с които се постановява периодично плащане във вид на глоба за неизпълнение, подлежат на изпълнение в държавата членка, където се иска изпълнение, само ако размерът на плащането е бил окончателно определен от съдилищата на държавата членка по произход.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/26
 Определение на председателя на Общия съд от 23 март 2017 г. — Kanyama/Съвет
 (Дело T-145/17 R)
 ((Обезпечително производство - Ограничителни мерки - Демократична република Конго - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2017/C 178/38)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Célestin Kanyama (Ла Гомб, Демократична република Конго) (представители: O. Okito и A. Ouannès, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет
 Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Регламент (ЕС) 2016/2230 на Съвета от 12 декември 2016 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1183/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 336 I, 2016 г., стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/4
 Определение на Съда от 12 септември 2013 г. — Ellinika Nafpigeia AE, 2. Hoern Beteiligungs GmbH/Европейска комисия
 (Дело C-616/12 P) (1)
 (Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Явно неоснователна жалба - Член 263, шеста алинея ДФЕС - Срок за обжалване)
 2013/C 377/06
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: Ellinika Nafpigeia AE, 2. Hoern Beteiligungs GmbH (представители: K Chrysogonos и A. Kaidatzis, dikigoroi)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis и B. Stromsky)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Общия съд (седми състав) по дело Ellinika Nafpigeia и Hoern/Комисия (T-466/11), с което Общият съд обявява за недопустима жалба за отмяна на Решение C(2010) 8274 окончателен на Комисията от 1 декември 2010 г., с което се приемат задълженията, предлагани от Гърция в замяна на мерките, изисквани от Комисията в нейното Решение от 2 юли 2008 г., нотифицирано под номер C(2008) 3118 окончателен, с което се обявяват за несъвместими с общия пазар помощите, отпуснати от гръцките власти на Ellinika Nafpigeia (Hellenic Shipyards, „HSY“) в рамките на измененията на първоначалния инвестиционен план за преструктуриране на тази корабостроителница (държавна помощ C 16/2004 (предишни NN 29/2004, CP 71/2002 и CP 133/2005)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Ellinika Nafpigeia AE и 2. Hoern Beteiligungs GmbH да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и направените от Европейската комисия съдебни разноски.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/38
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 април 2014 г. — Camacho-Fernandes/Комисия
 (Дело F-16/13) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Член 73 от Правилника - Професионално заболяване - Експозиция на азбест и на други вещества - Лекарска комисия - Отказ за признаване на професионалния произход на заболяването, причинило смъртта на длъжностното лице - Правомерно становище на лекарската комисия - Принцип на колегиалност - Задание - Мотивиране - Принцип на равно третиране))
 2014/C 159/52
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ivo Camacho-Fernandes (Фуншал, Португалия) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и V. Joris)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Общата здравноосигурителна схема, доколкото с него се потвърждават условията на проекторешението за отхвърляне на искането за признаване на професионалния произход на заболяването, от което е починала съпругата на жалбоподателя, която е бивше длъжностно лице
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Camacho-Fernandes да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г., стр. 40


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/32
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 декември 2012 г. — Scheidemann/Парламент
 (Дело F-109/12)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Междуинституционално прехвърляне в хода на процедурата по повишаване, в рамките на която длъжностното лице е можело да бъде повишено в институцията, от която е било прехвърлено - Искане за повишаване със задна дата - Изричен отказ, издаден след мълчаливия отказ - Срок за обжалване по административен ред - Просрочие - Явна недопустимост)
 2013/C 46/65
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sabine Scheidemann (Берлин, Германия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на делото
 Публична служба — Искане за отмяна на отказа на Парламента по искането на жалбоподателката да бъде повишена със задна дата, считано от 1 януари 2010 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Г жа Scheidemann понася направените от нея съдебни разноски.


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/15
 Решение на Общия съд от 11 май 2017 г. — Deza/ECHA
 (Дело T-115/15) (1)
 ((REACH - Изготвяне на списък с идентифицирани вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (EО) No 1907/2006 - Допълване на записа за веществото бис (2-етилхексил) фталат) (DEHP) в този списък - Членове 57 и 59 от Регламент No 1907/2006))
 (2017/C 202/27)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Жалбоподател: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Чешка република) (представител: P. Dejl, avocat)
 Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: първоначално M. Heikkilä, W. Broere и T. Zbihlej, впоследствие M. Heikkilä, W. Broere и C. Buchanan, подпомагани от M. Procházka и M. Mašková, avocats)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: C. Thorning и N. Lyshøj Malte), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, B. Koopman и H. Stergiou), Кралство Швеция (представители: E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson и N. Otte Widgren), Кралство Норвегия (представители: K. Moen и K. Moe Winther)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС, с която се иска отмяна на решение от 12 декември 2014 г. на изпълнителния директор на ECHA, с което съществуващият запис относно веществото DEHP в списъка с идентифицираните вещества за възможно включване в приложение XIV към Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 136, 2007 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3), е допълнен в смисъл, че това вещество е идентифицирано също и като вещество, имащо свойствата да разрушава ендокринната система и което може да има сериозни въздействия върху околната среда, всичко това по смисъла на член 57, буква е) от този регламент
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Deza, a.s. да понесе, освен собствените си разноски, и разноските, направени от Европейската агенция по химикалите (ECHA), включително свързаните с обезпечителното производство.
 3)
 Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Кралство Швеция и Кралство Норвегия понасят собствените си разноски.
 (1) ОВ C 178, 1.6.2015 г.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/30
 Жалба, подадена на 11 февруари 2009 г. — Cafea/СХВП — Christian (BEST FARM)
 (Дело T-53/09)
 2009/C 90/47
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Cafea GmbH (Хамбург, Германия) (представители: C. Schumann и M. Hartmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Dieter Christian (Франкфурт, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав от 27 ноември 2008 г. по преписка No R 420/2008-1;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските;
 —
 да се осъди заявителят да заплати разноските, свързани с производствата по възражение и по обжалване пред Службата за хармонизация във вътрешния пазар.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Dieter Christian
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „BEST FARM“ за стоки от класове 29, 30, 31 и 32 (заявка No 3 089 281)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят под предходното си фирмено наименование KORD Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна марка „BESTFORM“ за стоки и услуги от класове 1, 29, 30, 32, 33 и 42 (No 30 056 334)
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: оставя без уважение жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като съществува вероятност от объркване на конфликтните марки, или поне риск от свързване.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/24
 Иск, предявен на 25 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-26/07)
 (2007/C 56/46)
 Език на производството: Гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M Kontou и A.-M. Rouchaud-Joët)
 Ответник: Република Гърция
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО (1) на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления, или във всеки случай като не е уведомила Комисията за приемането им, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи за нея по силата на тази директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати разноските.
 Правни основания и главни доводи
 Срокът, предвиден за транспониране на Директива 2004/80/ЕО във вътрешното право, е изтекъл на 1 януари 2006 година.
 (1) ОВ L 261, 6.8.2004 г., стр. 15.


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/26
 Жалба, подадена на 26 септември 2016 г. — Elevolution-Engenharia/Комисия
 (Дело T-691/16)
 (2016/C 441/30)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Elevolution-Engenharia SA (Амадора, Португалия) (представители: A. Pinto Cardoso и L. Fuzeta da Ponte, advogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да уважи изцяло жалбата и като последица да отмени приетите от ответника решения, които съдържат дебитни известия, получени от жалбоподателя с извършено на 3 август 2015 г. уведомление,
 —
 да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, на които трябва да се направи оценка.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първо основание — липса на компетентност. Ответникът не разполага с компетентност и с необходимите правомощия за приемането на актовете, чиято отмяна се иска.
 2.
 Второ основание — съществено процесуално нарушение. Оспорените известия съдържат имплицитно или мълчаливо изложени мотиви, формулирани са неясно и не са в съответствие с правото на Съюза.
 3.
 Трето основание — нарушение на Договора и на разпоредбите за неговото прилагане.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/3
 Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2015 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie — Полша) — Drukarnia Multipress sp. z o.o./Minister Finansów
 (Дело C-357/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Директива 2008/7/ЕО - Член 2, параграф 1, букви б) и в) - Косвени данъци върху набирането на капитал - Облагане с данък върху вноските в капитала - Вноски в капитала на командитно дружество с акции - Квалифициране на такова дружество като капиталово))
 (2015/C 205/03)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Drukarnia Multipress sp. z o.o.
 Ответник: Minister Finansów
 Диспозитив
 Член 2, параграф 1, букви б) и в) от Директива 2008/7/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година относно косвените данъци върху набирането на капитал трябва да се тълкува в смисъл, че командитно дружество с акции по полското право следва да се разглежда като капиталово дружество по смисъла на тази разпоредба, макар само част от капитала и членовете му да могат да отговарят на предвидените в нея условия.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/22
 Жалба, подадена на 12 февруари 2016 г. от Continental Reifen Deutschland GmbH срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 8 декември 2015 г. по дело T-525/14 — Compagnie générale des établissements Michelin/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-84/16 P)
 (2016/C 211/28)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Continental Reifen Deutschland GmbH (представители: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes, J. Schumacher, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Compagnie générale des établissements Michelin
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени изцяло решението на Общия съд от 8 декември 2015 г. по дело T-525/14;
 —
 да върне делото на Общия съд за да преразгледа въпроса за присъщия отличителен характер на спорните знаци, що се отнася до елементите, от които тези знаци се състоят, както и до съществуващата между тях степен на сходство и да
 —
 да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбата се основава на допуснато от Общия съд нарушение на правото на Съюза в решението му от 8 декември 2015 г., тъй като не се съобразил с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1) относно марката на Европейския съюз.
 Накратко, Общият съд извършил неправилна преценка на отличителния характер на спорната заявка за марка на Общността „“, в това число на елементите „“ и „“, от които се състои този знак, и този на по-ранната марка „“. В допълнение, тази неправилна преценка на Общия съд се основала както на изопачаване на фактите що се отнася до езиковите познания на съответните потребители и тяхното разбиране на смисъла на елементите на спорните знаци, така и на изопачаване на доказателствата, представени от ответника като приложения C.1 и C.4, понастоящем представени като приложение 6.
 По-нататък Общият съд не се мотивирал защо в своята преценка на тяхното сходство не е взел предвид някои аспекти на спорните знаци, например техните фигуративни елементи.
 Като се основал на тези неправилни съображения, Общият съд погрешно приел, че предвид силното сходство или идентичността на обозначените продукти, средната степен на сходство между заявената марка и по-ранната френска марка, и нормално присъщия отличителен характер на по-ранната марка, е налице вероятност от объркване съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 10.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/11
 Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 7 март 2016 г. — Sociedade Metropolitana de Deselvolvimento, S.A./Banco Santander Totta, S.A.
 (Дело C-136/16)
 (2016/C 165/13)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal de Justiça
 Страни в главното производство
 Ищец: Sociedade Metropolitana de Deselvolvimento, S.A.
 Ответник: Banco Santander Totta, S.A.
 Преюдициални въпроси
 1)
 В съдебен спор между две местни предприятия на държава членка относно договори представлява ли чуждестранен елемент, достатъчен за прилагането на Регламенти (ЕО) No 44/2001 (1) и [(ЕС) Noo] 1215/2012 (2) за целите на определянето на международната компетентност, наличието в тези договори на клаузи за предоставяне на компетентност в полза на друга държава членка, или е необходимо освен това да са налице други чуждестранни елементи?
 2)
 Може ли споразумението за предоставяне на компетентност да не се приложи, ако изборът на съдилищата на държава членка, различна от гражданството на страните, води до сериозни неудобства за една от тях, без другата страна да има достоен за защита интерес, който оправдава подобен избор?
 В случай че се направи изводът за необходимост от други чуждестранни елементи освен клаузата за компетентност:
 3)
 Представляват ли договорите „swap“, сключени между [Sociedade Metropolitana de Desenvolvimento, S.A.] SMD и Banco Santander Totta, достатъчни чуждестранни елементи, за да доведат до прилагането на Регламенти (ЕО) No 44/2001 и [(ЕС) Noo] 1215/2012 за целите на определянето на международната компетентност за разрешаването на свързаните с тях спорове, когато:
 а)
 тези правни субекти са местни за една държава членка — Португалия, сключили са в Португалия два договора „swap“, състоящи се от един ISDA Master Agreement и две „Потвърждения“, договорени от Автономна област Мадейра, представлявана от SMD;
 б)
 в тези преговори Автономна област Мадейра, подпомагана от Banco BPI, S.A. и от адвокатска кантора, е поканила различни международни банки да представят предложения, като една от тях е била JP Morgan;
 в)
 Banco Santander Totta, S.A принадлежи изцяло на Banco Santander, със седалище в Испания;
 г)
 Banco Santander Totta, S.A. е действало в качеството на международна банка с дъщерни дружества в различни държави членки, и с единствената марка „Santander“;
 д)
 в ISDA Master Agreement Banco Santander Totta, S.A. е считана за Multibranch Party, която може да извършва и получава плащания по всякакъв вид сделки посредством своите дъщерни дружества в Лондон и Люксембург;
 е)
 в съответствие със сключеното ISDA Master Agreement страните могат в определени случаи да прехвърлят своите права и задължения на други представителства или дъщерни дружества;
 ж)
 страните по договорите „swap“ са посочили като приложим английския закон и са сключили споразумения за предоставяне на компетентност, с които са предоставили изключителна и пълна компетентност на английските съдилища;
 з)
 договорите са съставени на английски език и използваните термини и понятия са англосаксонски;
 и)
 договорите „swap“ са сключени с цел да покрият риска от вариране на лихвения процент на два договора за финансиране, и двата съставени на английски и сключени с чуждестранни правни субекти (единият със седалище в Нидерландия, а другият в Италия), и в единият от договорите за финансиране е предвидено, че плащанията на заемателите трябва да се извършват по сметката на банката HSBC Bank pic в Лондон на дати, посочени с позоваване на часовото време в Лондон, и че за тях се прилага английският закон и те са подсъдни на английските съдилища;
 й)
 Banco Santander Totta, S.A. е действала като посредник на международния пазар, като е сключила симетрични договори за покритие в контекста на международния пазар?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, 16.1.2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).
 (2) Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 351, 20.12.2012 г., стр. 1).


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/18
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 18 февруари 2008 г. — Europol Frost-Food GmbH/Hauptzollamt Krefeld
 (Дело C-65/08)
 (2008/C 107/27)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf [Финансов съд Дюселдорф]
 Страни в главното производство
 Ищец: Europol Frost-Food GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Krefeld
 Преюдициален въпрос
 В сила ли е допълнителната забележка 5 б) към глава 20 от Комбинираната номенклатура в редакцията на Регламент (ЕО) No 2388/2000 (1) и No 2031/2001 (2)?
 (1) Регламент (ЕО) No 2388/2000 на Комисията от 13 октомври 2000 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 264, стр. 1 и ОВ L 276, стр. 92).
 (2) Регламент (ЕО) No 2031/2001 на Комисията от 6 август 2001 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 279, стр. 1).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/7
 Определение на Съда (пети състав) от 16 май 2011 г. — Giampietro Torresan/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
 (Дело C-5/10 P) (1)
 (Жалба - Марка на Общността - Словна марка „CANNABIS“ - Производство по обявяване на недействителност - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 1, буква в)
 2011/C 252/12
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Giampietro Torresan (представители: G. Recher и R. Munarini, avvocati)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Montalto), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (представители: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli и R. Cartella, avvocati)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 19 ноември 2009 г. по дело Torresan/СХВП (Т-234/06), с което Общият съд отхвърля жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 юни 2006 г. (преписка R 517/2005-2) относно производство по обявяване на недействителност между Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG и Giampietro Torresan
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Torresan да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 63, 13.3.2010 г.


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/15
 Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 18 януари 2016 г. — Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH и BigBen Interactive SA
 (Дело C-24/16)
 (2016/C 145/19)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nintendo Co. Ltd
 Ответник: BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли в рамките на производство за уреждане на права по промишлен дизайн на Общността съдът на дадена държава членка, чиято компетентност по отношение на установен в друга държава членка ответник се основава единствено на член 79, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 6/2002 (1) от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността във връзка с член 6, точка 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 (2) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, на основание, че същият е снабдявал установен в тази държава членка ответник с потенциално нарушаващи защитени права стоки, да постанови спрямо първия ответник мерки, които са с действие на територията на Съюза и надхвърлят отношенията по доставки, от които произтича компетентността на този съд?
 2.
 Следва ли Регламент (ЕО) No 6/2002 от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността, по-специално член 20, параграф 1, буква в), да се тълкува в смисъл, че трето лице може да репродуцира за търговски цели промишлен дизайн на Общността, когато иска да разпространява допълнителни артикули към съответстващи на промишления дизайн на Общността стоки на притежателя? Ако отговорът е утвърдителен, какви са приложимите критерии за това?
 3.
 Как се определя държавата, „в която е извършено нарушението“ по смисъла на разпоредбата на член 8, параграф 2 Регламент (ЕО) No 864/2007 (3) на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения („Рим II“) в хипотезите, в които нарушителят:
 a)
 предлага стоки, нарушаващи промишлени дизайни на Общността чрез интернет страница, и тази интернет страница е насочена включително към държави членки, различни от държавата членка, в която нарушителят е установен,
 б)
 транспортира стоки, нарушаващи промишлени дизайни на Общността, в държава членка, различна от тази, в която е установен?
 Следва ли член 15, букви а) и ж) от посочения регламент да се тълкуват в смисъл, че така определеното приложимо право се прилага и спрямо действия на други участващи лица?
 (1) ОВ. L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 33, стр. 70.
 (2) ОВ. L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.
 (3) ОВ. L 199, стр. 40


text:
 15.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/3
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht München (Германия) на 30 декември 2013 г. — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH/Hauptzollamt Regensburg
 (Дело C-687/13)
 2014/C 78/07
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht München
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Regensburg
 Преюдициален въпрос
 Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) No 917/2011 на Съвета от 12 септември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на керамични плочки с произход от Китайската народна република (1)?
 (1) ОВ L 238, стр. 1.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/13
 Определение на Съда (седми състав) от 13 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Parma, Италия) — Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09)/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
 (Съединени дела C-292/09 и C-293/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Явна недопустимост)
 2010/C 100/20
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione tributaria provinciale di Parma
 Страни в главното производство
 Ищци: Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09)
 Ответник: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
 Предмет
 Преюдициално запитване — Commissione Tributaria Provinciale di Parma — Тълкуване на член 13, Б, буква в) от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Освобождаване на доставките на стоки, предназначени изключително за освободена дейност или изключени от правото на приспадане — Национално законодателство, изключващо освобождаването
 Диспозитив
 Преюдициалните запитвания, отправени от Commissione tributaria provinciale di Parma (Италия) с решения от 9 и 17 юни 2009 г., са явно недопустими.
 (1) ОВ C 233, 26.9.2009 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/20
 Иск, предявен на 12 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-76/07)
 (2007/C 95/36)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Stromsky)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2005/28/ЕО на Комисията от 8 април 2005 година относно определяне на принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба, предназначени за изследване, както и изискванията относно издаването на разрешително за производството или вноса на такива продукти (1), Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си съгласно член 31 от тази директива;
 Евентуално:
 да се установи, че като не е съобщило на Комисията за приетите законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/28/ЕО на Комисията от 8 април 2005 година относно определяне на принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба, предназначени за изследване, както и изискванията относно издаването на разрешително за производството или вноса на такива продукти, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си съгласно член 31 от тази директива.
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът, предвиден за транспониране на Директива 2005/28/ЕО, е изтекъл на 29 януари 2006 г.
 (1) OВ L 91, стр. 13.