text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/42
 Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Holistic Innovation Institute/REA
 (Дело T-706/14) (1)
 ((Научни изследвания и технологично развитие - Финансирани от Съюза проекти за научни изследвания - Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013 г.) - Проекти „ZONeSEC“ и „Inachus“ - Решение да се откаже участието на жалбоподателя - Жалба за отмяна и иск за отговорност))
 (2017/C 104/58)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Holistic Innovation Institute, SLU (Посуело де Аларкон, Испания) (представители: първоначално R. Muñiz García, впоследствие J. Marín López, адвокати)
 Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (представители: S. Payan-Lagrou и V. Canetti, подпомагани от J. Rivas, avocat)
 Предмет
 От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение от 24 юли 2014 г. на директора на REA [ARES (2014) 2461172] за прекратяване на преговорите с жалбоподателя и за отказ на участието му в европейските проекти „Inachus“ и „ZONeSEC“, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради изключването му от участие в посочените проекти и от оповестяването на някои данни за него вследствие на това решение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Holistic Innovation Institute, SLU да заплати съдебните разноски в настоящото производство.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 421, 24.11.2014 г.


text:
 8.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 164/12
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de grande instance de Bayonne (Франция) на 15 април 2013 г. — Raquel Gianni Da Silva/Préfet des Pyrénées-Atlantiques
 (Дело C-189/13)
 2013/C 164/22
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de grande instance de Bayonne
 Страни в главното производство
 Молител: Raquel Gianni Da Silva
 Ответник: Préfet des Pyrénées-Atlantiques
 Преюдициален въпрос
 Правото на Съюза допуска ли национална правна уредба, която предвижда наказание лишаване от свобода за незаконното влизане на гражданин на трета страна, на когото не са наложени принудителните мерки, предвидени в Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. (1)?
 (1) Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стр. 98).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/14
 Жалба, подадена на 2 май 2017 г. от Holistic Innovation Institute, S.L.U. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 16 февруари 2017 г. по дело T-706/14, Holistic Innovation Institute/REA
 (Дело C-241/17 P)
 (2017/C 221/18)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Holistic Innovation Institute, S.L.U. (представител: J.J. Marín López, abogado)
 Друга страна в производството: Изпълнителна агенция за научни изследвания (REA)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Общия съд (пети състав) от 16 февруари 2017 г., Holistic Innovation Institute/REA, T-706/14, EU:T:2017:89,
 —
 да се отмени решението на директора на Изпълнителната агенция за научни изследвания от 24 юли 2014 г. [ARES(2014) 2461172], с което се слага край на преговорите с Holistic Innovation Institute, S.L.U. и се изключва неговото участие в европейските проекти Inachus и ZONeSEC,
 —
 да се присъди на Holistic Innovation Institute, S.L.U. обезщетение, както е поискано в точка 177 от жалбата.
 Основания и основни доводи
 1.
 Грешка при прилагане на правото, състояща се в това, че в обжалваното решение се приема, че REA е компетентна и не е надхвърлила рамките на задачите, възложени ѝ във връзка с управлението на Седмата рамкова програма, като е оценила капацитета на Holistic Innovation Institute и като го е изключила от преговорите по проектите Inachus и ZONeSEC (точка 39 от обжалваното съдебно решение).
 2.
 Грешка при прилагане на правото, състояща се в тълкуване на член 2.2.2, параграф 1 от приложението към Решение 2012/838 в смисъл, че позволява на REA да изключи Holistic Innovation Institute от преговорите по проектите Inachus и ZONeSEC (точка 126 от обжалваното съдебно решение).
 3.
 Грешка при прилагане на правото, която се състои в това, че в обжалваното съдебно решение се приема за мотивирано обжалваното пред Общия съд решение (точка 67 от обжалваното съдебно решение), въпреки че обжалваното пред Общия съд решение се основава, като неразделна част от мотивите си, от една страна на Решение на Комисията от 13 март 2014 г. [ARES (2014) 710158], с което жалбоподателят се изключва от участие в проекта eDIGIREGION (точки 57 и 60 — 62 от обжалваното съдебно решение), и от друга страна, на окончателните одиторски доклади 11-INFS-025 и 11-BA119-016 (точки 63 и 64 от обжалваното съдебно решение), независимо че както цитираното Решение на Комисията от 13 март 2014 г. [ARES (2014) 710158], така и окончателните одиторски доклади 11-INFS-025 и 11-BA119-016 са обжалвани.
 4.
 Грешка при прилагане на правото, която се състои в това, че обжалваното съдебно решение изопачава преценката на събраните доказателства, като потвърждава, че REA е поискала от жалбоподателя „при различни поводи“ определена информация (точка 75 от обжалваното съдебно решение), че „поддържа искането си“ посредством писмено изявление от 14 май 2014 г. (точка 78 от обжалваното съдебно решение) и че е „разменила редица писмени изявления с жалбоподателя“ (точка 118 от обжалваното съдебно решение).
 5.
 Грешка при прилагане на правото, състояща се в това, че обжалваното съдебно решение изопачава преценката на събраните доказателства, като се позовава в точки 8, 77 и 78 на несъществуващ документ, който не фигурира в преписката.
 6.
 Грешка при прилагане на правото, състояща се в това, че в обжалваното съдебно решение се приема за основателно обжалваното пред Общия съд решение (точки 80, 84, 94, 108 и 127 от обжалваното съдебно решение), въпреки че обжалваното решение нарушава член 2.2.2 от приложението към Решение 2012/838, тъй като се отклонява от положителната оценка на независимите външни оценители за оперативния капацитет на жалбоподателя без „солидна и добре обоснована аргументация“.
 7.
 Грешка при прилагане на правото, която се състои в липса на мотиви на Общия съд, който в обжалваното съдебно решение не е мотивирал твърдението си, че „жалбоподателят не е представил никакви данни, позволяващи да се оборят нейните [на REA] съображения“ (точка 58 от обжалваното съдебно решение) и това, че неговото писмено изявление от 2 юни 2014 г., представено като приложение A26 към жалбата, „възпроизвежда част от информацията, която се съдържа в обяснителния документ, споменат в точка 8 по-горе, като същевременно не предоставя конкретната информация, която му е поискана от REA, посочена в точки 7, 9 и 10 по-горе“ (точка 78 от обжалваното съдебно решение).
 8.
 Грешка при прилагане на правото, състояща се в това, че в обжалваното съдебно решение се приема, че графикът, предвиден в мандатите за преговори, отразява финализирането на преговорите „по индикативен начин“ (точка 130 от обжалваното съдебно решение).
 9.
 Грешка при прилагане на правото, състояща се в това, че в обжалваното съдебно решение неправилно се приема, че не следва да се присъжда обезщетение за имуществени, нито за неимуществени вреди вследствие на приемането на обжалваното решение (точки 147, 148 и 150 от обжалваното съдебно решение).


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/5
 Решение на Съда (пети състав) от 18 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo — Испания) — Vueling Airlines S.A./Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
 (Дело C-487/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Въздушен транспорт - Общи правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Европейския съюз - Регламент (ЕО) No 1008/2008 - Свобода на ценообразуването - Регистриране на багаж - Ценова добавка - Понятие за въздухоплавателни тарифи - Защита на потребителите - Налагане на глоба на превозвача поради неравноправна договорна клауза - Вътрешноправна норма, съгласно която превозът на пътника и регистрирането на багаж трябва да бъдат включени в основната цена на самолетния билет - Съвместимост с правото на Съюза))
 2014/C 421/06
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vueling Airlines S.A.
 Ответник: Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
 Диспозитив
 Член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба като разглежданата в главното производство, която задължава въздушните превозвачи при всички случаи да превозват не само пътника, но и неговия регистриран багаж, стига последният да отговаря на някои изисквания по-специално относно теглото, като превозът му е включен в цената на самолетния билет и за него не може да се предвижда ценова добавка.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 26.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/15
 Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2009 г. — infeurope/Комисия
 (Дело T-176/08) (1)
 (Иск за установяване на неправомерно бездействие, жалба за отмяна и иск за обезщетение - Обществени поръчки за услуги - Процедура за обществена поръчка относно поддръжката на компютърните системи на СХВП - Административна жалба пред Комисията - Мълчалив отказ от страна на Комисията - Нови искания - Връзка между иска за установяване на неправомерно бездействие и иска за обезщетение - Явна недопустимост)
 2009/C 233/27
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: infeurope (Люксембург, Люксембург) (представител: O. Mader, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Bambara и E. Manhaeve)
 Предмет
 Първо, искане, да се установи неправомерното бездействие на Комисията, доколкото същата незаконосъобразно не е отменила решението за възлагане на рамкови договори, взето в процедура за възлагане на обществена поръчка AO/042/05 на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) относно поддръжката на системния софтуер за основната дейност на СХВП в областта на марките, дизайните и моделите, както и да се прекратят отделните договори, сключени в резултат на тези рамкови договори, а, при условията на евентуалност, искане за отмяна на твърдения мълчалив отказ на Комисията да се произнесе по административната жалба на ищеца от 2 декември 2007 г. във връзка с посочената процедура за възлагане на обществена поръчка, и, второ, искане за обезщетяване на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в резултат от незаконосъобразното бездействие на Комисията.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда infeurope да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 3.
 Не се произнася по молбата за встъпване на European Dynamics SA.
 4.
 infeurope, Комисията и European Dynamics понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.
 (1) ОВ C 171, 5.7.2008 г.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/29
 Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — IMI и други/Комисия
 (Дело T-378/06)
 (2007/C 20/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: IMI plc (Birmingham, Обединеното кралство), Yorkshire Fittings Limited (Leeds, Обединеното кралство), VSH Italia Srl (Bregnano, Италия), Aquatis France SAS (La Chapelle St. Mesmin, Франция), and Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Ravensburg, Германия) [представители: M. Struys и D. Arts, адвокати]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 —
 Да се отменят членове 2 б)1 и 2 б)2 на Решение на Комисията от 20 септември 2006 година, изменено с решение на Комисията от 29 септември 2006 година относно производство съгласно член 81 от Договора ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/F-1/38.121 — Съединители — C(2006) 4180 окончателен);
 —
 или да се намали размера на санкцията, наложена на ищците и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците искат частична отмяна на Решение на Комисията C(2006) 4180 окончателен от 20 септември 2006 година по Дело COMP/F-1/38.121 — Съединители, с което Комисията е установила, че ищците заедно с други предприятия, са нарушили член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за европейското икономическо пространство чрез определяне на цени, чрез споразумения по ценови листи, по намаления и отстъпки, по изпълнителни механизми за намаление на цените, чрез разпределяне на националните пазари, чрез разпределяне на клиенти и обмяна на друга търговска информация.
 В подкрепа на така предявения иск ищците изтъкват, че Комисията е нарушила принципите на пропорционалност и на забрана за дискриминация, тъй като наложената със спорното решение на ищците санкция е прекомерна, предвид големината на предприятията на ищците и обхвата на съответния пазар, в сравнение с подхода на Комисията, възприет в предходните ѝ решения. Включвайки продажбите на пресовъчни съединители в обхвата на съответния пазар с оглед оценка на тежестта на нарушението, Комисията е допуснала явна грешка при оценката.
 По-нататък ищците изтъкват, че Комисията е допуснала явна грешка при оценката, възприемайки че ищците не са доказали връзката между Обединеното кралство и Паневропейски споразумения. По отношение на това Комисията не е изложила адекватни мотиви. Освен това, Комисията е нарушила принципа за равно третиране, чрез отказа си да намали наложените на ищците глоби на основание тяхното сътрудничество, извън рамките на Известието за сътрудничество, за доказване на връзка между Обединеното кралство и Паневропейския картел, докато на същото основание е намалила санкцията, наложена на предприятието FRA.BO, разкрило продължаване на нарушение след проверка.
 Освен това ищците поддържат, че Комисията е нарушила член 253 ЕО, тъй като оспорваното решение не съдържа никакви мотиви за налагането спрямо ищците Aquatis France and Simplex Amaturen + Fittings на заплащане на допълнителната сума от 2.04 милиона еуро.
 Най-накрая ищците твърдят, че налагайки отделна санкция на Aquatis France and Simplex Amaturen + Fittings, в допълнение на санкцията, вече наложена на всеки от техните праводатели и настоящи дъщерни дружества, Комисията е нарушила принципа „non bis in idem“, съгласно който никой не може да бъде санкциониран два пъти за едно и също нарушение.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/36
 Решение на Общия съд от 13 януари 2014 г. — LaserSoft Imaging/СХВП (WorkflowPilot)
 (Дело T-475/12) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „WorkflowPilot“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2014/C 52/68
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: LaserSoft Imaging AG (Кил, Германия) (представител: J. Hunnekuhl, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 август 2012 г. (преписка No R 480/2012–4), свързано със заявка за регистрация на словния знак „WorkflowPilot“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда LaserSoft Imaging AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 9, 12.1.2013 г.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/37
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 октомври 2010 г. — Wendler/Комисия
 (Дело F-49/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсия за прослужено време - Изплащане на пенсията - Задължение за откриване на банкова сметка в държавата по пребиваване - Свободно предоставяне на услуги - Правно основание, свързано с обществения ред - Принцип на равенство)
 2011/C 13/72
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Eberhard Wendler (Laveno Mombello, Италия) (представител: M. Müller-Trawinski, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представител: D. Martin и B. Eggers)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и K. Zieleśkiewicz)
 Предмет
 Отмяна на искането на Комисията към жалбоподателя да посочи банкова сметка в държавата по пребиваване за изплащане на пенсията му
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата на г-н Wendle.
 2.
 Г-н Wendle понася, освен направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската комисия.
 3.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 167, 18.7.2009 г., стр. 27.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/7
 Решение на Съда (втори състав) от 3 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Internetportal und Marketing GmbH/Richard Schlicht
 (Дело C-569/08) (1)
 (Интернет - Домейн от най-високо ниво.eu - Регламент (ЕО) No 874/2004 - Имена на домейн - Поетапно регистриране - Специални знаци - Спекулативни и неправомерни регистрации - Понятие за недобросъвестност)
 2010/C 209/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Internetportal und Marketing GmbH
 Ответник: Richard Schlicht
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof (Autriche) — Тълкуване на член 21, параграф 1, букви a) и б), параграф 2 и параграф 3 от Регламент (ЕО) No 874/2004 на Комисията от 28 април 2004 година относно определяне на правила на обществената политика за въвеждането и функциите на.eu домейн от най-високо ниво и принципите, които ръководят регистрирането (ОВ L 162, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 45, стр. 71) — Регистрации със спекулативна цел и злоупотреби с такива — Понятия за „право или законен интерес“ и за „недобросъвестност“ — Регистрация на домейн от притежателя на национална марка, придобита единствено с цел да се позволи тази регистрация през първата фаза от поетапното регистриране — Домейн, който осезаемо се различава от марката, която е послужила за основа на регистрацията му, поради заличаването на специалния знак „&“ — Марка „&R&E&I&F&E&N&“
 Диспозитив
 1.
 Член 21, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 874/2004 на Комисията от 28 април 2004 година относно определяне на правила на обществената политика за въвеждането и функциите на.eu домейн от най-високо ниво и принципите, които ръководят регистрирането, трябва да се тълкува в смисъл, че недобросъвестност може да се доказва с обстоятелства, различни от изброените в букви а)—д) от тази разпоредба.
 2.
 За да прецени дали е налице недобросъвестно поведение по смисъла на член 21, параграф 1, буква б) от Регламент No 874/2004 във връзка с параграф 3 от същия член, националната юрисдикция е задължена да вземе под внимание всички релевантни фактори, характеризиращи конкретния случай, и по-специално условията, при които е получена регистрация на марката и е регистрирано името на.eu домейн от най-високо ниво.
 Във връзка с условията, при които е получена регистрация на марката, националната юрисдикция трябва да вземе под внимание по-специално:
 —
 намерението марката да не се използва на пазара, за който е поискана защита,
 —
 нейното представяне,
 —
 регистрирането на голям брой други марки, съвпадащи с родови наименования, и
 —
 регистрирането на марката малко преди началото на поетапното регистриране на имена на.eu домейни от най-високо ниво.
 Във връзка с условията, при които е регистриран.eu домейн от най-високо ниво, националната юрисдикция трябва да вземе под внимание по-специално:
 —
 злоупотребата със специални или пунктуационни знаци по смисъла на член 11 от Регламент No 874/2004 с цел да се приложат съдържащите се в него правила за транскрипция,
 —
 регистрацията въз основа на марка, придобита при обстоятелства като тези по главното производство, по време на първата фаза от предвиденото в този регламент поетапно регистриране и
 —
 подаването на голям брой заявки за регистрация на имена на домейн, съвпадащи с родови наименования.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/16
 Иск, предявен на 18 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-333/08)
 (2008/C 285/27)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Stromsky)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че като е предвидила режим за предварително разрешение, който не зачита принципа на пропорционалност за технологичните спомагателни вещества и фуража, за приготовлението на които са били използвани технологични спомагателни вещества от други държави-членки, където те са законосъобразно произведени и/или пуснати на пазара, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 28 от Договора за ЕО,
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Със своя иск Комисията изтъква ограниченията на търговския обмен, произтичащи от френската правна уредба относно технологичните спомагателни вещества. Като установявала режим за предварително разрешение за тези продукти, както и за фуража, при приготовлението на които са били използвани технологични спомагателни вещества от други държави-членки, където те са били законосъобразно произведени и/или пуснати на пазара, тази правна уредба всъщност правела по-трудно и по-скъпо пускането на пазара на тези фуражи и спомагателни вещества, и следователно тя възпрепятствала търговския обмен в Общността.
 Според Комисията даден режим за предварително разрешение можел при определени обстоятелства да бъде обоснован с причина, свързана с общественото здраве, но този режим трябвало във всеки случай да удовлетворява критерия за пропорционалност и да съблюдава условията, предвидени от съдебната практика, по-специално посочените в Решение на Съда от 5 февруари 2004 г. по дело Комисия/Франция (C-24/00). В конкретния случай обаче няколко от тези условия липсвали, тъй като предвидените от въпросната правна уредба процедури не били нито лесно достъпни, нито бързи и подлежащи на обжалване в случай на отказ на разрешение.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/45
 Жалба, подадена на 6 юли 2009 г. — Defense Technology/СХВП — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
 (Дело T-262/09)
 2009/C 205/83
 Език, на който e подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Съединени американски щати) (представител: R. Kunze, lawyer and Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Франкфурт/Майн, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 4 май 2009 г. по преписка R 493/2002-4 (II); и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR“ за стоки в класове 5, 8 и 13 — заявка No 643 668
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация в Съединените американски щати на словната марка „FIRST DEFENSE“ за стоки от клас 13; Две регистрации в Съединените американски щати на фигуративните марки за стоки от клас 13; По-ранна общоизвестна марка в Белгия, Германия и Франция „FIRST DEFENSE“; По-ранна нерегистрирана словна марка „FIRST DEFENSE“, защитена в Германия и Франция; По-ранна нерегистрирана марка в Белгия, Германия и Франция „FIRST DEFENSE AND DESIGN“; Търговско наименование „FIRST DEFENSE“, защитено в Германия
 Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението
 Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по спорове и отхвърля възражението
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 3 от Регламент No207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не правилно е приложил посочената разпоредба и освен това е постановил неправилно решение въз основа на погрешно разбиране на изложените факти; Нарушение на членове 65, 75 и 76 от Регламент No207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е предприел необходимите мерки, за да изпълни решението на Първоинстанционния съд от 6 септември 2006 г. по дело T-6/05 DEF-TEC Defense Technology/СХВП — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/51
 Жалба, подадена на 27 март 2009 г. — B/Парламент
 (Дело F-26/09)
 2009/C 153/98
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: B (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Осъждане на Парламента да изплати на жалбоподателя сумата от 12 000 EUR като обезщетение за претърпените вреди, от една страна, поради психическия и професионален тормоз срещу него и, от друга страна, поради липсата на вътрешно административно разследване от независим орган.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Парламентът да бъде осъден да изплати на жалбоподателя сумата от 12 000 EUR като обезщетение за вредите (неимуществена вреда, накърняване на политическата репутация и кариерата, на достойнството, и на здравето), които е претърпял, от една страна, поради психическия и професионален тормоз срещу него по време на изпълнение на служебните му задължения в Парламента и, от друга страна, поради липсата на вътрешно административно разследване от независим орган,
 —
 да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/34
 Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 17 ноември 2015 г. — J. N., друга страна в производството: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
 (Дело C-601/15)
 (2016/C 038/47)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: J. N.
 Друга страна в производството: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
 Преюдициален въпрос
 Съвместим ли е член 8, параграф 3, буква д) от Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, стр. 96) с член 6 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 303, 2007 г., стр. 1):
 1)
 при положение че гражданин на трета страна е задържан на основание член 8, параграф 3, буква д) от тази директива, а на основание член 9 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, стр. 60) има право да остане в държавата членка до вземането на решение на първа инстанция по молбата му за убежище, и
 2)
 предвид Разясненията относно Хартата (ОВ C 303, 2007 г., стр. 2), съгласно които ограниченията, които могат законно да бъдат наложени по отношение на правата по член 6, не могат да надхвърлят границите, позволени от член 5 от ЕКПЧ [Европейска конвенция за правата на човека] съгласно текста на член 5, точка 1, буква f) от тази конвенция, и предвид тълкуването на тази разпоредба от Европейския съд по правата на човека, в частност в решението му от 22 септември 2015 г., Nabil и др. с/у Унгария, 62116/12, съгласно което задържането на търсещо убежище лице е в противоречие с упоменатата разпоредба от ЕКПЧ, ако лицето не е задържано за целите на извеждането му?


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/42
 Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. — Pannonhalmi Főapátság/Парламент
 (Дело T-453/14)
 2014/C 303/50
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Жалбоподател: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Панонхалма, Унгария) (представител: D. Sobor)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение MS/sd[IPOL-COM-PETI D (2014) 14486] на Комисията по петициите на Европейския парламент от 16 април 2014 г., с което се оставя без разглеждане петицията по преписка „Замъкът Лоняи в Русовце (Словакия)“,
 —
 да разпореди на Комисията по петициите на Европейския парламент да разгледа петицията и да приеме всички мерки, които се изискват от закона,
 —
 да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията по петициите е допуснала процесуално нарушение, като не е мотивирала обжалваното решение.
 В тази връзка жалбоподателят отбелязва, че съгласно член 201, параграф 8 от Правилника на Европейския парламент петициите, обявени за недопустими от комисията, се оставят без разглеждане и техните вносители се уведомяват за взетото решение и за мотивите за него. Жалбоподателят добавя, че в противоречие с предвиденото от този член ответникът не е посочил мотивите, поради които счита, че петицията няма връзка с областите на дейност на Съюза. Жалбоподателят също така се позовава на Решение на Общия съд по дело T-308/07, Tegebauer/Парламент от 14 септември 2011 г. (Сборник стр. II-279).


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/43
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — ZZ и др./Комисия
 (Дело F-140/15)
 (2016/C 111/53)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: C. Cortese, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Комисията за изменение на размера на отпуснатата на жалбоподателя наследствена пенсия и на отпуснатите на трите му деца пенсии за сираци.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени становище за изменение No 3 на началника на отдел PMO.4 на Европейската комисия, в което се посочват новите размери на отпуснатата на жалбоподателя наследствена пенсия и на отпуснатите на трите му деца пенсии за сираци, и което е съобщено на жалбоподателя на 6 февруари 2015 г., допълнено с мотивите на решението на ОН от 3 август 2015 г. да отхвърли подадената по административен ред жалба,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/20
 Жалба, подадена на 24 ноември 2014 г. от Vadzim Ipatau срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 23 септември 2014 г. по дело T-646/11, Ipatau/Съвет
 (Дело C-535/14 P)
 (2015/C 026/24)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Vadzim Ipatau (представител: M. Michalauskas, avocat)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Общия съд от 23 септември 2014 г. (дело T-646/11),
 —
 да се постанови окончателно решение по спора или да се върне делото на Общия съд за решаване,
 —
 да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на своята жалба.
 На първо място, той счита, че Общият съд е допуснал нарушение на правото на ефективна съдебна защита, като е отрекъл всякакво суспенсивно действие на подаването на молба за съдебна помощ върху срока, предвиден за подаване на жалба за отмяна срещу обжалвания акт.
 На второ място, жалбоподателят сочи, че Общият съд е нарушил правото на защита. Всъщност Общият съд е приел, че Съветът не бил длъжен да съобщи на жалбоподателя деянията, в които е упрекнат, нито да му предостави възможността да бъде изслушан преди приемането на Решение 2012/642/ОВППС (1) и на Регламент за изпълнение No 1017/2012 (2).
 На трето място, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че изложените в спорните актове мотиви са достатъчни.
 На последно място, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че спорните актове не били непропорционални.
 (1) Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, стр. 1).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) No 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 307, стр. 7).


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/14
 Решение на Съда (втори състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — „ЕМС-България транспорт“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, Пловдив
 (Дело C-284/11) (1)
 (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Право на приспадане - Преклузивен срок за упражняване на правото на приспадане на ДДС - Принцип на ефективност - Отказ да се признае правото на приспадане на ДДС - Принцип на данъчен неутралитет)
 2012/C 287/24
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Върховен административен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„ЕМС-България транспорт“ ООД
 Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, Пловдив
 Предмет
 Преюдициално запитване — Върховен административен съд — Тълкуване на членове 179, 180 и 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) и на принципа на ефективност съгласно Решение на Съда по дело Ecotrade и др., C-95/07 и C-96/07 — Право на приспадане на платен по получени доставки ДДС — Национално законодателство, което обвързва упражняването на правото на приспадане на кредита по ДДС с преклузивен срок от три данъчни периода след този, в който е възникнало правото на приспадане — Непризнаване на правото на приспадане на ДДС поради неизпълнение на задължението за регистрация по избор по ДДС от лицето, придобиващо стоките при вътреобщностно придобиване и поради неупражняване на правото на приспадане в срок
 Диспозитив
 1.
 Член 179, параграф 1 и членове 180 и 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат съществуването на преклузивен срок като този в главното производство, обуславящ упражняването на правото на приспадане, ако той не прави прекомерно трудно или практически невъзможно упражняването на това право. Подобна преценка следва да се направи от националната юрисдикция, която може по-специално да вземе предвид последвалото удължаване на съответния преклузивен срок, както и продължителността на процедура за регистрация по Закона за данък върху добавената стойност, която трябва да се осъществи в същия срок, за да може да се упражни правото на приспадане.
 2.
 Принципът на данъчен неутралитет не допуска санкция, която се изразява в отказ да се признае правото на приспадане в случай на късно начисляване на данък върху добавената стойност, но допуска заплащането на лихва за забава, при условие че тази санкция спазва принципа на пропорционалност, което трябва да се установи от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/47
 Жалба, подадена на 24 май 2010 г. — Полша/Комисия
 (Дело T-241/10)
 ()
 2010/C 209/71
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представител: M. Szpunar)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение 2010/152/ЕС от 11 март 2010 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), [нотифицирано под номер C(2010) 1317] (1) в частта, в която с него се изключват от финансиране от страна на Общността суми в размер на 279 794 442,15 PLN и 25 583 996,81 EUR, изразходени от акредитираната разплащателна агенция на Република Полша,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В обжалваното решение е предвидена финансова корекция поради грешки в системата за идентифициране и контрол на земеделските парцели за 2005 и 2006 г., тъй като системата за идентифициране на парцелите е била недостатъчно векторизирана, били са одобрявани плащания за земи, които не отговарят на критериите, извършвани са били твърде малко проверки на място в райони с висока честота на грешки (województwo opolskie) и погрешно са били прилагани разпоредбите за умишлено неспазване.
 Жалбоподателят оспорва наличието на посочените грешки, като посочва следните правни основания във връзка с обжалваното решение.
 На първо място, той твърди, че е налице нарушение на член 7, параграф 4, първа алинея от Регламент (ЕО) No 1258/1999 (2) и на член 31, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 (3), както и на насоките, установени в документ No VI/5330/97, тъй като въз основа на погрешно установени факти и обстоятелства и погрешно тълкуване се стигало до финансова корекция, въпреки че полските власти изразходили разходите в съответствие с правото на Европейския съюз.
 Никоя от грешките, посочени в основата на финансовата корекция, на практика не била допусната, а разходите, изключени с решението от финансиране от страна на Европейския съюз, били в съответствие с правото на Европейския съюз.
 Приложената в Полша през 2005 и 2006 г. система за идентифициране на земеделските парцели напълно отговаряла на изискванията на член 20 от Регламент (ЕО) No 1782/2003 (4) и на член 6 от Регламент (ЕО) No 796/2004 (5), като в много отношения съществено надхвърляла тези изисквания и осигурила пълна защита на финансовите интереси на Европейския съюз.
 Проведените през 2005 и 2006 г. национални производства позволили да се установи разумно и обективно дали в случай на прекалено голям размер на плащанията за земи даден заявител е действал умишлено или не, като при съмнение се предвиждало постановяването на съдебно решение при спазване на презумпцията за невиновност.
 Одобряването на плащанията за земи било съобразено с критериите за одобряване на помощ за земята, тъй като според акта за присъединяване поддържането на земята в добро селскостопанско състояние (BCA) представлявало условие за одобряване на помощ към 30 юни 2003 г., докато поддържането на земята в добро селскостопанско и екологично състояние (BCAE) в деня на контрола не било изискване за одобряването на помощи за земята, а предпоставка, чието неизъплнение водело до приспадане от сумата за плащане.
 Размерът на проверките на място в райони с висока честота на грешки отговарял на изискванията на член 26 от Регламент (ЕО) No 796/2004.
 Второ, жалбоподателят твърди, че са налице нарушения на член 7, параграф 4, четвърта алинея от Регламент (ЕО) No 1258/1999 и на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1290/2005, както и на установените в документ No VI/5330/97 начала, а също и на принципа на пропорционалност, тъй като корекцията надхвърляла в значителна степен опасността от загуби за бюджета на Европейския съюз.
 Според жалбоподателя, дори когато установената от полските власти система за контрол и санкции води до определени грешки, като в случая това не е така, тези грешки били толкова незначителни, че опасността от загуби за бюджета на Европейския съюз се свеждала до много по-малък размер от този на корекцията, приета от Комисията в обжалваното решение. Това се отнасяло по-специално до размера на корекцията, която Комисията приела, тъй като системата за идентифициране на земеделски парцели не била напълно векторизирана и през 2005 г. не били проведени достатъчно проверки на място в районите с висока честота на грешки.
 (1) ОВ L 63, стр. 7.
 (2) Регламент (ЕО) No 1258/99 от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).
 (3) Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 191).
 (4) Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) No 2019/93, (ЕО) No 1452/2001, (ЕО) No 1453/2001, (ЕО) No 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) No 1251/1999, (ЕО) No 1254/1999, (ЕО) No 1673/2000, (ЕИО) No 2358/71 и (ЕО) No 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177.
 (5) Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/35
 Жалба, подадена на 11 ноември 2009 г. от Eckehard Rosenbaum срещу Решение, постановено на 10 септември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело Rosenbaum/Комисия (F-9/08)
 (Дело T-452/09 P)
 2010/C 11/65
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Eckehard Rosenbaum (Бон, Германия) (представител: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Съда на публичната служба от 10 септември 2009 г. по дело Rosenbaum/Комисия;
 —
 да се отмени решението на ответника от 13 февруари 2007 г. за класиране на жалбоподателя;
 —
 да се задължи ответника, да класира жалбоподателя без допускане на дискриминация и в съответствие с професионалния му опит, както и освен това да предприеме произтичащите от съдебното решение необходими мерки;
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата е насочена срещу Решение на Съда на публичната служба от 10 септември 2009 г. по дело Rosenbaum/Комисия (F-9/08), с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя.
 На първо място, в подкрепа на жалбата си, жалбоподателят изтъква, че Съдът на публичната служба не е разгледал обстойно първото основание за обжалване. Освен това, жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил останалите три основание за обжалване, тъй като обратно на схващането на разглеждащия съд те били годни да доведат до отмяна на обжалваната мярка. На последно място, според жалбоподателя, че липсата на конкурс от по-висока степен е релевантна с оглед на въпроса за законосъобразността на обжалваното решение и че поради това отказът за допускане на предоставените в тази връзка доказателства е неправомерен.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/18
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 15 декември 2010 г. — Almeida Campos и др./Съвет
 (Дело F-14/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2008 г. - Съпоставяне на заслугите на администратори, назначени на длъжност лингвист, и администратори, назначени на длъжност в общата администрация)
 2011/C 38/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Ana Maria Almeida Campos (Брюксел, Белгия) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer, G. Kimberley)
 Предмет на делото
 Отмяна на решенията на органа по назначаването да не се повишат жалбоподателите в степен AD 12 в процедурата за повишаване за 2008 г. и доколкото е необходимо, на решенията да се повишат в тази степен, в същата процедура за повишаване, длъжностните лица, чиито имена са включени в списъка на повишените, публикуван в Съобщение до персонала No 72/08 от 21 април 2008 г.
 Диспозитив на решението
 1.
 Отменя решенията, с които Съветът на Европейския съюз е отказал да повиши в степен AD 12 г-жа Almeida Campos, г-жа Dariol, г-жа Morello и г-жа Verstreken на основание процедурата за повишаване за 2008 г.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г., стр. 40.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/19
 Решение на Първоинстанционния съд от 2 юли 2009 г. — Euro-Information/СХВП (Изображение на ръка, която държи карта с три триъгълника)
 (Дело T-414/07) (1)
 („Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, която изобразява ръка, държаща карта с три триъгълника - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)“)
 2009/C 193/28
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Européenne de traitement de l'information (Euro-Information) (Страсбург, Франция) (представители: P. Greffe, M. Chaminade и L. Paudrat, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и R. Bianchi)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 септември 2007 г. (преписка No R 290/2007-1) за отхвърляне на заявката за регистрация като марка на Общността на знак, който изобразява ръка, държаща карта с три триъгълника.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/16
 Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Brussel (Белгия) на 25 септември 2009 г. — Maurits Casteels/British Airways plc
 (Дело C-379/09)
 2009/C 312/25
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Arbeidshof te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Maurits Casteels
 Ответник: British Airways plc
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли при правен спор със своя работодател от частния сектор частноправен субект да се позове на член 42 от Договора за ЕО без Съветът да е предприел действия?
 2.
 Противопоставят ли се член 39 от Договора за ЕО — преди влизането в сила на Директива 98/49 (1) — и член 42 от Договора за ЕО, взети поотделно или заедно на това, че:
 спрямо работник, който, без да е командирован, последователно полага труд за едно и също юридическо лице — негов работодател — в различни места на дейност, принадлежащи на този работодател, в различни държави членки и винаги е бил включен в действащите за съответното място на дейност допълнителни пенсионни планове,
 —
 при определянето на периода, необходим за придобиване на окончателни права на допълнителни пенсионни плащания (въз основа на вноските на работодателя и на работника) в определена държава членка не се взема предвид нито вече придобитият при същия работодател в друга държава членка трудов стаж, нито включването му в допълнителна пенсионна схема там,
 —
 преместването на работника с негово съгласие в друго място на дейност на същия работодател в друга държава членка се приравнява на предвидения в пенсионната правна уредба случай на доброволно напускане на мястото на дейност, при което правата за получаване на допълнителна пенсия се ограничават до собствените вноски на работника,
 —
 това положение води до неблагоприятната последица работникът да загуби правата си на допълнителни пенсионни плащания за работата си в тази държава членка, което не би било така, ако той беше работил за своя работодател само в една държава членка и беше останал член на допълнителната пенсионна система на тази държава членка?
 (1) Директива 98/49/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 година за запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на Общността (ОВ L 209, стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 91).


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/41
 Определение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor)/Комисия
 (Дело T-26/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Кохезионeн фонд - Регламент (ЕО) No 1164/94 - Намаляване на финансова помощ - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 (2008/C 285/76)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) (Baguim do Monte, Португалия) (представители: P. Moura Pinheiro, M. Gorjão Henriques и F. Quintela, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и A. Weimar)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение C(2006) 5008 на Комисията от 17 октомври 2006 г. за намаляване на Кохезионния фонд по отношение на определени проекти, свързани с предприятието за изгаряне на твърди битови отпадъци от населените места в района на Порто.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Lipor) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 (1) ОВ C 82, 17.4.2007 г.


text:
 25.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 58/8
 Решение на Общия съд от 17 януари 2012 г. — Hamberger Industriewerke/СХВП (Atrium)
 (Дело T-513/10) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Atrium“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 58/14
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hamberger Industriewerke GmbH (Stephanskirchen, Германия) (представители: T. Schmidpeter, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner и R. Manea, впоследствие G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 август 2010 г. (преписка R 291/2010-4), свързано със заявка за регистрацията на словната марка „Atrium“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Hamberger Industriewerke GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 13, 15.1.2011 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/44
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 4 ноември 2008 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-41/06) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Осигуряване за злополука и професионална болест - Инвалидност - Пенсиониране поради инвалидност - Мотиви - Отмяна)
 (2009/C 6/88)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: L. Garofalo, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет на делото
 От една страна, отмяна на решението на Комисията за пенсиониране на жалбоподателя поради инвалидност, както и на поредица от актове, свързани с посоченото решение и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
 Диспозитив на решението
 1)
 Отменя решението на Комисията на Европейските общности от 30 май 2005 г. за пенсиониране на г-н Marcuccio поради инвалидност.
 2)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати на г-н Marcuccio сумата от 3 000 EUR.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 4)
 Комисията на Европейските общности понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и две трети от разноските, направени от г-н Marcuccio.
 5)
 Г-н Marcuccio понася една трета от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 131, 3.6.2006 г., стр. 54.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/22
 Решение на Съда (шести състав) от 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
 (Дело C-328/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/35/ЕО - Екологична отговорност - Липса на транспониране в определения срок)
 (2009/C 44/37)
 Език на производството: фински
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и I. Koskinen)
 Ответник: Република Финландия (представител: A. Guimaraes-Purokoski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети, Република Финландия не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Република Финландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 236, 13.9.2008 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/43
 Жалба, подадена на 24 март 2009 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия
 (Дело T-114/09)
 2009/C 141/93
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Viasat Broadcasting UK Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: S. Kalsmose-Hjelmborg и M. Honoré, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Европейската комисия от 4 август 2008 година по преписка No N 287/2008; и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията от 4 август 2008 г. по преписка N 287/2008 (1), с което Комисията одобрява на основание член 87, параграф 3, буква в) ЕО помощ за оздравяване, отпусната от датската държава на TV 2 Danmark A/S („TV 2“).
 Жалбоподателят твърди, че представената помощ не е в съответствие с член 87, параграф 3, буква в), тъй като нарушава принципа на пропорционалност, установен с тази разпоредба, според който такива помощи не трябва да „засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес“. По-специално, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, когато е установила, че TV 2 представлява „предприятие в затруднение“ по смисъла на Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (2). На второ място, жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, когато е преценила, че помощта за оздравяване е ограничена до необходимото, за да се запази дейността на TV 2, и че тя е поддържана в размери, които не биха позволили на TV 2 да инвестира в нови дейности или да предприеме агресивно поведение на търговските пазари. На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е взела предвид държавните помощи, получени от TV 2 в миналото.
 (1) Резюме на оспорваното решение е публикувано в Официален Вестник на Европейския Съюз (ОВ C 9, 2009 г., стр. 2) и неповерителна редакция на решението може да бъде намерена на http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/
 (2) Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (ОВ C 244, 2004 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 187)


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/31
 Решение на Общия съд от 3 март 2016 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-675/14) (1)
 ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, направени от Испания - Фиксирани финансови корекции - Еднократни финансови корекции - Разширяване на финансовата корекция към период след съобщението, предвидено в член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 885/2006))
 (2016/C 136/44)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)
 Ответник: Европейска комисия (представители: I. Galindo Martín и D. Triantafyllou)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Латвия (представители: I. Kalniņš и D. Pelše)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2014/458/ЕС на Комисията от 9 юли 2014 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 205, стр. 62), в частта му относно направените от Кралство Испания разходи в размер на 2 713 208,07 EUR.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3)
 Република Латвия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 388, 3.11.2014 г.


text:
20150731019616712015/C 270/121002014CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150611111221Дело C-100/14 P: Решение на Съда (втори състав) от 11 юни 2015 г. — Association médicale européenne (EMA)/Европейска комисия (Обжалване — Клауза за подсъдност — Договори Cocoon и Dicoems, сключени в рамките на Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за изграждането на европейското научноизследователско пространство и за иновациите (2002 — 2006) — Нередовности — Недопустими разходи — Прекратяване на договорите)
 ---documentbreak--- C2702015BG1110120150611BG0012111122Решение на Съда (втори състав) от 11 юни 2015 г. — Association médicale européenne (EMA)/Европейска комисия
 (Дело C-100/14 P) (
 1
 )
 „(Обжалване — Клауза за подсъдност — Договори Cocoon и Dicoems, сключени в рамките на Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за изграждането на европейското научноизследователско пространство и за иновациите (2002 — 2006) — Нередовности — Недопустими разходи — Прекратяване на договорите)“2015/C 270/12Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: European Medical Association Asbl (EMA) (EMA) (представители: A. Franchi, L. Picciano и G. Gangemi, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Delaude и F. Moro, подпомагани от адв. D. Gullo)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Association médicale européenne (EMA) да заплати съдебните разноски.
 (
 1
 ) ОВ C 129, 28.4.2014 г.


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/45
 Жалба, подадена на 2 януари 2017 г. — La Mafia Franchises/EUIPO — Италия (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)
 (Дело T-1/17)
 (2017/C 053/55)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: La Mafia Franchises, SL (Сарагоса, Испания) (представител: I. Sempere Massa, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Италианска република
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз словните елементи „La Mafia SE SIENTA A LA MESA“ — марка на Европейския съюз No 5 510 921
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27 октомври 2016 г. по преписка R 803/2016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да обяви за валидна марката на Европейския съюз No 5 510 921 „LA MAFIA SE SIENTA A LA MESA“,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква е) от Регламент No 207/2009.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/5
 Решение на Съда (първи състав) от 18 януари 2007 г. — Osman Ocalan, от името на Kurdistan Workers' Party (PKK), Serif Vanly, от името на Kurdistan National Congress (KNK)/Съвет на Европейския съюз, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности
 (Дело C-229/05 P) (1)
 (Жалба - Специални ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Иск за отмяна - Допустимост)
 (2007/C 56/08)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: Osman Ocalan, от името на Kurdistan Workers' Party (PKK), Serif Vanly, от името на Kurdistan National Congress (KNK) (представители: М. Muller QC, E. Grieves и P. Moser, Barristers, J.G. Peirce, Solicitor)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представляван от: E. Finnegan и M. Bishop, представители), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представлявано от: R.Caudwell, представител), Комисия на Европейските общности
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 15 февруари 2005 г., PKK и KNK/Съвет (T-229/02), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил като недопустим иска за отмяна на Решение 2002/334/ЕО на Съвета от 2 май 2002 година за прилагане на чл. 2, пар. 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, което отменя Решение 2001/927/ЕО (ОВ L 116, стр. 3) — Процесуална легитимация
 Диспозитив
 1)
 Определение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 15 февруари 2005 г., PKK и KNK/Съвет (T-229/02), е отменено в частта в която отхвърля иска на г-н Osman Ocalan, предявен от името на Kurdistan Workers' Party (PKK).
 2)
 В останалата ѝ част жалбата е отхвърлена.
 3)
 Г-н Serif Vanly, в качеството му на представител на Kurdistan National Congress (KNK) е осъден да заплати съдебните разноски във връзка с подадената от него жалба.
 4)
 Искът на г-н Osman Ocalan, предявен от името на PKK, е отхвърлен като недопустим, доколкото е насочен срещу Решение 2002/334/ЕО на Съвета от 2 май 2002 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, което отменя Решение 2001/927/ЕО.
 5)
 Искът на г-н Osman Ocalan, предявен от името на PKK, е допустим, доколкото е насочен срещу Решение 2002/460/ЕО на Съвета от 17 юни 2002 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, което отменя Решение 2002/334/ЕО. Делото е изпратено на Първоинстанционния съд на Европейските общности за произнасяне по същество.
 6)
 Съдът не се произнася относно направените от г-н Osman Ocalan разноски в качеството му на представител на PKK.
 (1) ОВ C 86, 8.4.2006 г.


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/27
 Жалба, подадена на 21 септември 2016 г. — C=Holdings/EUIPO — Trademarkers (C=commodore)
 (Дело T-672/16)
 (2016/C 410/38)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: C=Holdings BV (Oldenzaal, Нидерландия) (представители: P. Maeyaert, K. Neefs, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Trademarkers NV (Антверпен, Белгия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „C=commodore“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация No 907 082
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 13 юли 2016 г. по преписка R 2585/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, в която отхвърля подадената от жалбоподателя жалба и да върне делото на апелативния състав,
 —
 да осъди EUIPO да заплати понесените от жалбоподателя съдебни разноски на жалбоподателя.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1 и на член 75 от Регламент No 207/2009/Регламент.


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/22
 Жалба, подадена на 26 юли 2010 г. — Three-N-Products Private/СХВП — Shah (AYUURI NATURAL)
 (Дело T-313/10)
 ()
 2010/C 260/30
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Three-N-Products Private Ltd (Ню Делхи, Индия) (представител: C. Jäger, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mr S Shah, Mr A Shah, Mr M Shah — A Partnership t/a FUDCO (Уембли, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 юни 2010 г. по преписка R 1005/2009-4;
 —
 да се осъди ответника да потвърди решението на отдела по споровете на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 юли 2009 г. и да отхвърли изцяло заявка за регистрация на марка на Общността No 5 805 387;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски;
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав, в случай че встъпи в настоящото производството, да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав и пред отдела по споровете.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „AYUURI NATURAL“, за стоки от класове 3 и 5.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността No 2996098 на фигуративната марка „Ayur“, по-специално за стоки от класове 3 и 5; регистрация на марка на Общността No 5429469 на словната марка „AYUR“ по-специално за стоки от класове 3 и 5.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля изцяло заявката.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата, отменя оспорваното решение и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: жалбоподателят посочва две правни основания в подкрепа на жалбата си.
 С първото правно основание жалбоподателят изтъква, че оспорваното решение нарушава членове 7 и 8 от Регламент на Съвета No 207/2009, тъй като апелативният състав погрешно приема, че не съществува вероятност от объркване и че по-рано регистрираните марки имат насочващо допълнително значение по отношение на съответните стоки, което намалява отличителния характер на по-рано регистрираните марки.
 С второто си правно основание жалбоподателят посочва, че оспорваното решение нарушава член 65, параграф 2 от Регламент на Съвета No 207/2009, защото с постановяването на оспорваното решение апелативният състав злоупотребява с правомощията си, тъй като решението не е обективно и е без правно основание.


text:
 18.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 250/19
 Жалба, подадена на 2 юли 2012 г. — Health Food Manufacturer’s Association и др./Комисия
 (Дело T-296/12)
 2012/C 250/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: The Health Food Manufacturer’s Association (East Molesey, Обединено кралство), Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Обединено кралство), Natures Aid Ltd (Kirkham, Обединено кралство), Natuur- & gezonheidsProducten Nederland (Ermelo, Нидерландия) и New Care Supplements BV (Oisterwijk, Нидерландия) (представители: B. Kelly и G. Castle, Solicitors, и P. Bogaert, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 432/2012 на Комисията от 16 май 2012 година за създаване на списък на разрешените здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (ОВ L 136, стр. 1);
 —
 да отмени Решение на Комисията от 16 май 2012 година за приемане на списък на разрешените здравни претенции и за изготвяне на списък на т.нар. висящи здравни претенции, които нито са отхвърлени, нито са разрешени от Комисията;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдените разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат следните три правни основания на твърдението, че обжалваният от тях регламент е незаконосъобразен:
 1.
 Първото правно основание
 —
 е изведено от липсата на каквото и да било правно основание за приемане на списък на общите разрешени здравни претенции, при положение че някои от претенциите остават уредени съгласно преходните мерки по член 28 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 (т.е. за разделянето на процедурата по оценяване на претенциите и за приемането на частичен списък на претенциите по член 13, параграф 1). Освен това били нарушени принципите на добра администрация, на правна сигурност и на недискриминация поради редица съображения, сред които са: липсата на основание за разделяне на процедурата по оценяване; липса на прозрачност, непровеждане на консултации или ненадлежно мотивиране на разделянето на процедурата по оценяване; оставянето на някои претенции като „висящи“ и възможност те да продължават да се ползват от съществуващите преходни периоди по Регламент (ЕО) No 1924/2006 (въпреки тяхната правна несигурност).
 2.
 Второто правно основание
 —
 е изведено от нарушение на Регламент (ЕО) No 924/2006, тъй като много здравни претенции не били включени в списъка на разрешените претенции поради приложените неподходящи критерии за преценка, както и от нарушение на принципите на добра администрация, на правна сигурност, на задължението за сътрудничество с националните органи за безопасност на храните и на задължението за мотивиране.
 3.
 Третото правно основание,
 —
 представено в случай че изложените по-горе правни основания не бъдат приети, е изведено от нищожност на Регламент (ЕО) No 1924/2006 поради нарушение на правото на изслушване и на правната сигурност. Незаконосъобразността на Регламент (ЕО) No 1924/2006 се изтъква в рамките на настоящата жалба на основание на член 277 ДФЕС и е довод в подкрепа на твърдението за незаконосъобразността на Регламент (ЕС) No 432/2012.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/13
 Иск, предявен на 30 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-383/10)
 ()
 2010/C 274/20
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и F. Dintilhac)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че със създаването и поддържането на правен режим, който облага по дискриминационен начин изплащаните от чуждестранни банки лихви, освобождавайки от данъци само изплатените от белгийски банки лихви, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 56 и член 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз (съответно предишни член 49 и член 56 от Договора за ЕО), и по член 36 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство;
 —
 да се осъди Кралство Белгия за заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията твърди, че разглежданите норми от националното законодателство възпират белгийските местни лица от ползването на услуги на установени в други държави членки на Съюза банки, тъй като изплащаните от последните лихви не могат да се ползват от освобождаването от данъци, което е приложимо единствено за изплащаните от белгийски банки лихви.
 По-конкретно, най-напред Комисията отхвърля довода на ответната страна, че прякото данъчно облагане е от изключителната компетентност на държавите членки, като изтъква, че тази област е включена по необходимост, макар и по подразбиране, в компетентността, която се отнася до вътрешния пазар, поради което представлява споделена между Съюза и държавите членки компетентност.
 В отговор на възраженията на белгийските власти Комисията посочва на първо място, че липсата на конкретно оплакване по този въпрос от страна на финансовия сектор не е относимо към случая, доколкото искът за установяване на неизпълнение на задължения на държава членка е обективен по своята природа и не би могъл да се обуславя от наличието на оплакване. На второ и трето място Комисията оспорва довода, от една страна, че посочените мерки са основани на императивното съображение от обществен интерес за осигуряване на ефективност на фискалния контрол и, от друга страна, твърдението, че разглежданото законодателство е една обществено-политическа мярка в защита на обществения интерес. На четвърто място ищецът отхвърля обяснението на белгийските власти, свързано с ограничената ефективност от разширяването на това освобождаване, като посочва, че данъчнозадължените лица, които са адресати на мярката, биха могли да проявяват интерес и към услугите на установени в други държави членки банки. На пето място Комисията поставя под съмнение довода на ответника за съществуващите в Съюза различия в областта на защитата на потребителите по отношение на неизправността на дадена банка, като напомня, че тази материя е предмет на хармонизиране в рамките на Европейския съюз. Накрая Комисията изтъква, че в Белгия има три официални езика (нидерландски, френски и немски) и това прави неоправдани възраженията, изведени от риска за недостиг на достатъчна информация поради използването от страна на установена извън Белгия банка на език, който не се говори в Белгия.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/11
 Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 18 април 2011 г. — Econord Spa/Comune di Solbiate и Comune di Varese
 (Дело C-183/11)
 2011/C 211/20
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподаетл: Econord Spa
 Ответник: Comune di Solbiate, Comune di Varese
 Трета заинтересована страна: Aspem Spa
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли да се прилага принципът за ирелевантността на положението на отделен публичен орган, който притежава дялово участие в дружество със специално предназначение, дори когато една от сдружените общини притежава една-единствена акция в дружеството със специално предназначение и споразуменията между публичните органи, акционери в дружеството, не могат да осигурят на община с участие в него ефективен контрол върху дружеството, поради което дяловото участие може да се счита само като формална рамка на договор за доставка на услуги?


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/3
 Решение на Съда (голям състав) от 29 март 2011 г. — Anheuser-Busch, Inc./Budějovický Budvar, národní podnik, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-96/09 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 4 - Заявка за регистрация на словната и фигуративна марка „BUD“ - Възражение - Указание за географски произход „bud“ - Закрила по Лисабонската спогодба и по обвързващите държавите членки двустранни договори - Използване в процеса на търговия - Знак с по-голямо значение от местното)
 2011/C 152/04
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Anheuser-Busch, Inc. (представители: V. von Bomhard и B. Goebel, Rechtsanwält)
 Други страни в производството: Budějovický Budvar, národní podnik (представители: F. Fajgenbaum, T. Lachacinski, C. Petsch и S. Sculy-Logotheti, avocats), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 16 декември 2008 г. по дело Budějovický Budvar/СХВП и Anheuser-Busch (съединени дела T-225/06, T-255/06, T-257/06 и T-309/06), с което Първоинстанционният съд отменя решения R 234/2005-2, R 241/2005-2, R 802/2004-2 и R 305/2005-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП), отхвърлящи жалбите, подадени срещу решенията на отдела по споровете, с които се отхвърля възражението, направено от Budejovický Budvar, národní podnik срещу искането за регистрация на словната марка „BUD“ за стоките класирани в класове 32 и 33 — Нарушение на член 8, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 16 декември 2008 г. по дело Budějovický Budvar/СХВП — Anheuser-Busch (BUD) (T-225/06, T-255/06, T-257/06 и T-309/06), тъй като, що се отнася до тълкуването на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 422/2004 на Съвета от 19 февруари 2004 година, Първоинстанционният съд е приел погрешно, първо, че значението на разглеждания знак, което следва да бъде по-голямо от местното, трябва да се преценява изключително в зависимост от обхвата на територията на закрила на този знак, без да се вземе предвид използването му на тази територия, по-нататък, че релевантната територия за преценка на използването на посочения знак не е задължително територията на неговата закрила, и накрая, че използването на същия знак не трябва задължително да бъде преди датата на подаване на заявката за регистрация на марка на Общността.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Връща съединени дела T-225/06, T-255/06, T-257/06 и T-309/06 за ново разглеждане от Общия съд на Европейския съюз.
 4.
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 113, 16.5.2009 г.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/14
 Преюдициално запитване, отправено от cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 21 ноември 2011 г. — DKV Belgium/Association belge des consommateurs test-achats ASBL
 (Дело C-577/11)
 2012/C 32/25
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: DKV Belgium
 Ответник: Association belge des consommateurs test-achats ASBL
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 29, [втора алинея] и член 39, [параграф] 3 от Директива 92/49/ЕИО (1) и член 8, параграф 3, [трета алинея] от Директива 73/239/ЕИО (2), от една страна, и членове 49 и 56 ДФЕС, от друга страна, да се тълкуват в смисъл, че забраняват на държавите членки да предвиждат във връзка с договорите за здравно застраховане, които не са свързани с професионалната дейност, разпоредби, според които премията, самоучастието и престацията могат да се изменят към деня на определяне на годишната премия, само:
 —
 въз основа на индекса на потребителските цени,
 —
 въз основа на един или няколко индекса, специфични за цените на услугите, включени в частните договори за здравно застраховане, [наричан „медицински индекс“] ако и доколкото този или тези индекси превишават индекса на потребителските цени,
 —
 с разрешение на административен орган, отговарящ за контрола на застрахователните предприятия, сезиран с искане от съответното застрахователно предприятие, когато този орган установи, че прилагането на тарифата на това предприятие, независимо от измененията, изчислени въз основа на индексите, предвидени в предходните параграфи, води или има опасност да доведе до загуби, като по този начин му дава възможност да вземе мерки за приспособяване на тарифите си, които могат да включват изменение на условията на покриване на рисковете?“
 (1) Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53).
 (2) Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (ОВ L 228, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 14).


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/18
 Жалба, подадена на 26 април 2012 г. — Верус/СХВП — Maquet (LUCEA LED)
 (Дело T-186/12)
 2012/C 200/38
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател:„Верус“ ЕООД (София, България) (представител: S. Vykydal, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Maquet SAS (Ардон, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 февруари 2012 г. по преписка R 67/2011-4 и да върне преписката на апелативния състав за ново разглеждане;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски и разноските по производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Maquet SAS
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „LUCEA LED“ за стоки от клас 10
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „LUCEO“ за стоки от класове 10, 12 и 28
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на правило 6, параграф 4 от Регламента за прилагане No 2868/95, във връзка с Решение No EX-05-5,
 —
 нарушение на член 42 от Регламент No 207/2009.


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/32
 Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. от Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns и Elisavet Papathanasiou срещу решението постановено на 15 декември 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-101/14, F-102/14 и F-103/14, Clarke и др./EUIPO
 (Дело T-89/16 P)
 (2016/C 145/39)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Nicole Clarke (Аликанте, Испания), Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Испания) и Elisavet Papathanasiou (Аликанте) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени в неговата цялост решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав), постановено на 15 декември 2015 г. по съединени дела F-101/14, F-102/14 и F-103/14;
 —
 да постанови решение в съответствие с исканията на жалбоподателите, направени в производството по посочените дела;
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски в цялото производство — тоест в производството пред Съда на публичната служба на ЕС и в производството по обжалване пред Общия съд на ЕС.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първо основание: неправилно прилагане на предвидената в договорите на срочно наетите служители клауза за прекратяване на договора, както и на подписания от EUIPO и жалбоподателите „протокол за повторно назначаване“, тъй настоящата процедура по подбор не е „следващата“ процедура по подбор по смисъла на клаузата за прекратяване на договорите.
 2.
 Второ основание: неправилно прилагане на предвидената в договорите на срочно наетите служители клауза за прекратяване на договора, тъй настоящата процедура по подбор не е в областта на посочената в тази клауза специализирана област „индустриална собственост“, поради което клаузата за прекратяване не може да породи действие.
 В рамките на първото и второто основания жалбоподателите повдигат оплакването, че в обжалваното съдебно решение Съдът на публичната служба (наричан по-нататък: „СПСл“) не преценил правилно текста, смисъла и целта и времевото измерение на клаузата за прекратяването на договорите, както и нейната приложимост във времето.
 3.
 Трето основание: неправилно прилагане на член 8, параграф 1 от Условия за работа на другите служители на Европейския съюз (наричани по-нататък: „УРДС“)
 Във връзка с това жалбоподателите посочват, че в обжалваното съдебно решение СПСл не преценил правилно обстоятелството, че, тъй като представлявал договорно споразумение, подписаният от EUIPO и жалбоподателите „протокол за повторно назначаване“ се явявал съответно най-малкото второ по ред продължение на срока на договорите с жалбоподателите в качеството им на срочно наети служители, което съгласно член 8, параграф 1 от УРДС има за последица обстоятелството, че тези договори следвало да се разглеждат като договори, сключени за неопределен срок.
 4.
 Четвърто основание: неправилно прилагане на задължението за полагане на грижа и на принципа за защита на обоснованите правни очаквания
 Във връзка с това жалбоподателите упрекват СПСл, че при преценката на въпросите дали EUIPO е изпълнила задължението си за полагане на грижа или дали е нарушила принципа за защита на обоснованите правни очаквания, доколкото едва 9 години след подписването на клаузата за прекратяването на договорите EUIPO провела процедура по подбор, в която следвало да се реши професионалното бъдеще на жалбоподателите, СПСл се позовал на датата на повторното назначаване, а не на датата на подписването на клаузата за прекратяването на договорите.


text:
 26.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/12
 Жалба, подадена на 12 август 2009 г. от NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 9 юни 2009 г. по дело T-152/06, NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-322/09 P)
 2009/C 233/21
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (представители: M. Merola и L. Armati, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Съдът:
 —
 да отхвърли обжалваното съдебно решение в неговата цялост,
 —
 да обяви жалбата на Destination Stockholm по дело T-152/06 за допустима и основателна и следователно да уважи исканията в първоинстанционното производство,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 При условията на евентуалност:
 —
 да отмени обжалваното съдебно решение в неговата цялост и да обяви жалбата на Destination Stockholm по дело T-152/06 за допустима,
 —
 да върне делото за ново разглеждане на Първоинстанционния съд за разглеждане на делото по същество,
 —
 да не се произнася по съдебните разноски във връзка с първоинстанционното производство и обжалването.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че в обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд:
 —
 неправилно приложил член 230 ЕО като явно изопачил съдържанието на оспорените писма, намерението на техния автор и приведените пред Първоинстанционния съд доказателства,
 —
 неправилно класифицирал становището на Комисията относно съвместимостта на оспорените мерки като предварително и изложил противоречиви мотиви по същия въпрос,
 —
 неподходящо се позовал на член 88, параграф 1 ЕО като приел, че Комисията отказала искане за препоръчване на подходящи мерки,
 —
 неправилно приложил членове 4, 10, 13 и член 20, параграф 2 от Регламент No 659/1999 (1) по-специално като постановил, че класифицирането от Комисията на оспорените мерки като съществуваща помощ възпрепятства възможността да се оспори отхвърлянето на жалбата.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41)


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/39
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 29 март 2007 г. — Cwik/Комисия
 (Дело F-31/05) (1)
 (Длъжностни лица - Оценяване - Доклад за развитие на кариерата - Процедура по оценяване за 2003 г. - Иск за отмяна - Възражение за незаконосъобразност - Явна грешка в преценката)
 (2007/C 96/80)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Michael Cwik (Tervuren, Белгия) (представител: N. Lhoëst, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Lozano Palacios и J. Currall)
 Предмет на делото
 От една страна, да се отмени докладът за развитие на кариерата, изготвен за ищеца за периода от 1 януари до 31 декември 2003 г., и, ако е необходимо, да се отмени Решението от 24 януари 2005 г., с което се отхвърля жалбата, подадена срещу ДРК 2003 г., и, от друга страна, да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати символично обезщетение в размер на едно еуро.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Всяка страна понася собствените си разноски.
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г. (дело, заведено първоначално в Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-200/05 и прехвърлено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


text:
 18.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 250/2
 Решение на Съда (втори състав) от 21 юни 2012 г. — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)/Европейска комисия
 (Дело C-452/10 P) (1)
 (Обжалване - Държавни помощи - Режим на преобразуване на данъчните стойности на активите - Банков сектор - Облагане на капиталовите печалби - Заместващ данък - Селективност)
 2012/C 250/03
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL (представители: R. Silvestri, G. Escalar и M. Todino, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и D. Grespan)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (пети състав) от 1 юли 2010 г. по дело BNP Paribas и BNL/Комисия (T-335/08), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение 2008/711/ЕО на Комисията от 11 март 2008 г. относно държавна помощ C 15/07 (ex NN 20/07), приведена в действие от Италия, за данъчни стимули в полза на дадени преструктурирани банки (ОВ L 237, стр. 70).
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 1 юли 2010 г. по дело BNP Paribas и BNL/Комисия (T 335/08), доколкото с него се нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС.
 2.
 Отхвърля жалбата на BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL).
 3.
 BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) и Европейската комисия понасят направените от всяка от тях съдебни разноски.
 4.
 Осъжда BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) да заплатят съдебните разноски, направени пред Общия съд на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/34
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Celle (Германия) на 15 октомври 2010 г. — Joseba Andoni Aguirre Zarraga/Simone Pelz
 (Дело C-491/10)
 ()
 2010/C 346/57
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Celle
 Страни в главното производство
 Ищец: Joseba Andoni Aguirre Zarraga
 Ответник: Simone Pelz
 Преюдициални въпроси
 1.
 В случай че с подлежащото на изпълнение решение на съдилищата на държавата на произход е допуснато тежко нарушение на основни права, при тълкуване на член 42 от Регламент „Брюксел IIa“? в съответствие с Хартата за основните права съдът на изпълняващата държава разполага ли по изключение с правомощия за проверка (1)?
 2.
 Задължен ли е съдът на изпълняващата държава членка да изпълни решението на съда на държавата членка на произход дори когато документите по делото сочат, че издаденото удостоверение по член 42 от Регламент „Брюксел IIa“ е с явно невярно съдържание?
 (1) Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 (OB L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/27
 Жалба, подадена на 6 септември 2013 г. — Systran/Комисия
 (Дело T-481/13)
 2013/C 336/57
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Systran SA (Париж, Франция) (представител: J. Hoss, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решенията от 5 юли 2013 г. и 21 август 2013 г., приети от Европейската комисия или от Европейския съюз,
 —
 да осъди Европейската комисия и Европейския съюз да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на решенията на Комисията, с които вследствие на Решение на Съда от 18 април 2013 г. по дело Комисия/Systran и Systran Luxembourg (C-103/11 P, все още непубликувано в Сборника) тя пристъпва към събиране на компенсаторните лихви заедно с лихвите за забава, начислени от 19 август 2013 г. върху сумата, която Комисията е платила на жалбоподателя като обезщетение за вреди вследствие на Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. по дело Systran и Systran Luxembourg/Комисия (T-19/07, Сборник, стр. II-6083), отменено с решението на Съда.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от липсата на компетентност на Комисията да приемe обжалваните решения, тъй като Комисията нямала правомощие сама да си присъжда компенсаторни лихви; такива лихви се присъждали само от съд, доколкото с тях се обезщетявали вреди, настъпили в резултат от неизпълнението на задълженията на една от страните. Жалбоподателят твърди, че събирането на компенсаторни лихви не е част от изпълнението на постановено от Съда решение.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на общите принципи на европейското право, както във връзка със събирането на лихви, така и с общия принцип за забрана на неоснователното обогатяване. Жалбоподателят твърди, че:
 —
 Комисията е нарушила общия принцип на европейското право или общия за държавите членки принцип относно събирането на компенсаторни лихви, като сама е пристъпила към събиране на такива лихви, без да е настъпило вредоносно събитие, за което носи отговорност жалбоподателят,
 —
 Комисията е нарушила общия принцип за забрана на неоснователното обогатяване, като е наложила на юридическо лице на частното право непредвидено в Договорите задължение и при всички положения, с оглед на определения размер на лихвите, като си е присъдила лихви с фиксиран размер, увеличен с 2 % поради инфлацията.
 3.
 Третото правно основание е изведено от злоупотреба с власт от страна на Комисията, тъй като тя не можела да се основе на член 299 ДФЕС, за да изисква заплащане на компенсаторни лихви при липса на правно основание, с което да ѝ се предоставя правомощие в това отношение, и на съдебен акт, с който жалбоподателят да е осъден да заплати такива лихви.