text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/13
 Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 6 август 2010 г. — J. McB/L. E.
 (Дело C-400/10)
 ()
 2010/C 260/17
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court, Ирландия
 Страни в главното производство
 Ищец: J. McB
 Ответник: L. E
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли Регламент (ЕО) No 2201/2003 (1) на Съвета от 27 ноември 2003 година относно признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 (2), независимо дали е тълкуван съгласно член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз или по друг начин, държава членка да изисква съгласно вътрешното си право упражняването на родителски права да е предоставено със съдебен акт, издаден от компетентна юрисдикция, на бащата на дете, който няма сключен брак с майката, за да се счита, че той притежава „право на упражняване на родителски права“, поради което отвеждането на това дете от държавата на обичайното му пребиваване би било неправомерно по смисъла на член 2, параграф 11 от този регламент?
 (1) Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000
 ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183
 (2) Регламент (ЕО) No 1347/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност за децата на двамата съпрузи (ОВ L 160, стр. 19).


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/16
 Решение на Съда (четвърти състав) от 17 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Петър Аладжов/Заместник-директор на Столична дирекция на вътрешните работи към Министерство на вътрешните работи
 (Дело C-434/10) (1)
 (Свободно движение на гражданин на Съюза - Директива 2004/38/ЕО - Забрана за напускане на националната територия поради непогасяване на данъчно задължение - Мярка, която може да се обоснове със съображения, свързани с обществения ред)
 (2012/C 25/26)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Ищец: Петър Аладжов
 Ответник: Заместник-директор на Столична дирекция на вътрешните работи към Министерство на вътрешните работи
 Предмет
 Преюцициално дапитване — Административен съд София-град — Тълкуване на член 27, параграфи 1 и 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Ограничаване на упражняването на правото на свободно движение на гражданин на Съюза — Забрана за физическо лице, в качеството му на представител на търговско дружество длъжник, да напуска националната територия поради непогасяването на публични задължения в „големи размери“ — Мярка, оправдана с цел защита на обществения ред
 Диспозитив
 1.
 Правото на Съюза допуска законова разпоредба на държава членка, която позволява на административен орган да наложи забрана на гражданин на тази държава да я напуска, с довода че не е погасено данъчно задължение на дружеството, на което той е един от управителите, при спазването все пак на двойното условие по своя предмет разглежданата мярка да представлява отговор — при някои изключителни обстоятелства, които могат да са следствие по-конкретно от естеството или от значимостта на това задължение — на дадена истинска, реална и достатъчно сериозна заплаха, която засяга основен интерес на обществото, и преследваната по този начин цел да не е свързана само с икономически цели. Националният съд следва да провери дали това двойно условие е изпълнено.
 2.
 Дори да се предположи, че забраната за напускане на територията на страната, каквато е наложената на г-н Аладжов в главното производство, е приета в съответствие с условията по член 27, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, то посочените в параграф 2 от същия член условия не допускат подобна мярка,
 —
 ако тя се основава единствено на съществуването на данъчното задължение на дружеството, на което жалбоподателят е един от съуправителите, и само поради това му качество, като се изключва всякаква конкретна преценка на личното поведение на заинтересованото лице и без позоваване на каквато и да било заплаха, каквато то би представлявало за обществения ред, и
 —
 ако забраната за напускане на територията на страната не е подходяща да гарантира осъществяването на преследваната с нея цел и надхвърля необходимото за нейното постигане.
 Запитващата юрисдикция следва да провери дали е такъв случаят по делото, с което е сезирана.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/8
 Решение на Съда (трети състав) от 9 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas — Република Литва) — Наказателно производство срещу Julius Sabatauskas и др.
 (Дело C-239/07) (1)
 (Вътрешен пазар на електроенергия - Директива 2003/54/ЕО - Член 20 - Преносни и разпределителни мрежи - Достъп на трета страна - Задължения на държавите-членки - Свободен достъп на трети страни до мрежите за пренос и разпределение на електроенергия)
 (2008/C 301/15)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas
 Страна в главното производство
 Julius Sabatauskas и др.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Lietuvos respublikos konstitucinis teismas — Тълкуване на член 20 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО — Декларации относно сделки за декласифициране и управление на отпадъци (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61) — Съвместимост с директивата на национално законодателство, с което на потребителите се разрешава достъп до преносните мрежи на електроенергия едва след като са получили отказ за достъп до разпределителните мрежи от оператор на разпределителна мрежа
 Диспозитив
 1)
 Член 20 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че определя задълженията на държавите-членки по отношение само на достъпа, а не на присъединяването на трети лица към преносните и разпределителни електроенергийни мрежи, и не предвижда, че системата за достъп до мрежите, която държавите-членки са длъжни да установят, трябва да позволява на привилегированите потребители да избират по свое усмотрение вида мрежа, към която желаят да се присъединят.
 2)
 Посоченият член 20 трябва да се тълкува и в смисъл, че допуска национална правна уредба, която предвижда, че оборудване на привилегирован потребител може да се присъедини към преносна мрежа само ако поради установени технически изисквания или изисквания във връзка с управлението операторът на определена разпределителна мрежа откаже да присъедини към разпределителната мрежа оборудването на привилегирован потребител, което се намира в определения в лицензията на оператора район на дейност. Националният съд обаче трябва да провери дали прилагането на тази система се извършва въз основата на критерии, които са обективни и не допускат дискриминация между ползвателите на мрежи.
 (1) ОВ C 170, 21.7.2007 г.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/24
 Определение на председателя на Съда от 2 септември 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Bundesrepublik Deutschland, в присъствието на: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche
 (Дело C-527/14) (1)
 (2015/C 398/32)
 Език на производството: немски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2015 г.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/24
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — Kimman/Комисия
 (Дело F-74/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Член 43 от Правилника - Член 45 от Правилника - Процедура за оценяване за 2009 г. - Класиране на дадено ниво на изпълнение - Решение за предоставяне на точки за повишение - Доклад за оценка - Становище на ad hoc групата - Нарушение на задължението за мотивиране - Правно основание, разгледано служебно - Тежест на доказване)
 2012/C 138/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Eugène Emile Kimman (Overijse, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и P. Pecho)
 Предмет
 Искане за отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя за 2008 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Европейската комисия понася, освен направените от нея съдебни разноски, и една четвърт от разноските, направени от г-н Kimman.
 3.
 Г-н Kimman понася три четвърти от направените от самия него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г., стр. 63.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/47
 Жалба, подадена на 13 юни 2008 г. — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/СХВП — Schwarzbräu (ALASKA)
 (Дело T-225/08)
 (2008/C 223/82)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Германия) (представител: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 8 април 2008 г. (преписка No R 877/2004-4),
 —
 да се заличи напълно марка на Общността No 505 552 „ALASKA“ поради наличието на абсолютни основания за отказ на регистрация,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност, да се обяви недействителността на марка на Общността No 505 552 „ALASKA“ поне по отношение на следните стоки „минерални и газирани води и други неалкохолни напитки от клас 32“.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка на Общността „ALASKA“ за стоки от клас 32 (марка на Общността No 505 552)
 Притежател на марката на Общността: Schwarzbräu GmbH
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване недействителността на въпросната марка
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата на жалбопадателя
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1).
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/31
 Иск, предявен на 5 март 2014 г. — Anastasiou/Комисия и ЕЦБ
 (Дело T-149/14)
 2014/C 159/41
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Harry Anastasiou (Ларнака, Кипър) (представители: C. Paschalides, Solicitor, и A. Paschalides, lawyer)
 Ответници: Европейска централна банка и Европейска комисия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да осъди ответниците да изплатят на ищеца обезщетение на основание на член 268 от ДФЕС.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът твърди, че ответниците са го лишили от парите, които има по сметка, като са предизвикали преждевременно налагане на инструмент за рекапитализация чрез вътрешни източници по отношение на депозита му в неговата банка като част от условията по финансовата помощ, предоставена на Кипър на 26 април 2013 г. съгласно член 13 от Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност от 2012 г., като: а) ответниците „явно и сериозно са нарушили границите“ на правомощията си като институции на ЕС по член 136, параграф 3 от ДФЕС; б) неправомерно са се отказали от ефективен контрол на функциите си като институции на ЕС; в) предизвикали са преждевременно приемане на инструмент за рекапитализация чрез вътрешни източници по отношение на депозитите в Bank of Cyprus и Cyprus Popular Bank, който не е бил приет в рамките на правото на ЕС; г) предизвикали са ограничения в движението на пари, като са възпрепятствали притежателите на депозитни сметки да теглят и/или да прехвърлят средствата си в по-сигурни институции, и д) са направили това в нарушение на принципите на правна сигурност, равенство и зачитане на правата на човека.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/34
 Определение на Общия съд от 7 март 2014 г. — FESI/Съвет
 (Дело T-134/10) (1)
 ((Жалба за отмяна - Дъмпинг - Разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито върху вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа с произход от Виетнам и Китай към вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа с произход от Макао - Сдружение, представляващо независими вносители - Липса на лично засягане - Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост))
 2014/C 135/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fédération européenne de l’industrie du sport (FESI) (Брюксел, Белгия) (представители: E. Vermulst и Y. van Gerven, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално J. P. Hix и B. Driessen, подпомагани от G. Berrisch, адвокат, и N. Chesaites, barrister, впоследствие от J. P. Hix и B. Driessen)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и M. França)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1294/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа с произход от Виетнам и с произход от Китайската народна република, приложимо и към вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа, доставяни от Административен район със специален статут Макао, декларирани или не с произход от Административен район със специален статут Макао, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета (ОВ L 352, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Fédération européenne de l’industrie du sport (FESI) да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/32
 Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-93/13)
 2013/C 336/72
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите ОРИ по отношение на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника на длъжностните лица
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за незаконосъобразен и съответно за неприложим член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника на длъжностните лица,
 —
 да се отмени решението от 3 октомври 2012 г. за предоставяне на бонус за пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди встъпването му в длъжност, в рамките на прехвърлянето на същите към пенсионната схема на институциите на Европейския съюз (наричана по-нататък „ПСИЕС“), в приложение на общите разпоредби за изпълнение (наричани по-нататък „ОРИ“) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/26
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Haarlem (Нидерландия) на 2 юли 2010 г. — X/Inspecteur der Belastingdienst/Y
 (Дело C-319/10)
 ()
 2010/C 246/45
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Haarlem
 Страни в главното производство
 Ищец: X
 Ответник: Inspecteur der Belastingdienst/Y
 Преюдициални въпроси
 1.
 Възможно ли е в рамките на тълкуването и/или на преценката на действителността на Регламенти 535/94 (1), 1832/2002 (2), 1871/2003 (3) r 2344/2003 (4), с които е приета и изменена допълнителна забележка 7 (КН) от глава 2 (към тогавашния момент носеща номер 8), да се прави позоваване на решението на DSB [Dispute Settlement Body] от 27 септември 2005 г. относно тълкуването на термина „осолен“ в позиция 0210, дори в случаите, в които митническата декларация за „допускане за свободно обращение“ е подадена преди тази дата?
 2.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1):
 Как трябва да се прецени дали характерът на пилешкото месо е претърпял промяна?
 3.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1):
 а)
 Предвид решението на DSB от 27 септември 2005 г. действителни ли са цитираните по-горе регламенти, доколкото за целите на позиция 0210 в тях се посочва, че месото се счита за „осолено“, ако то има общо съдържание на сол от 1,2 % или повече тегловно?
 б)
 Предвид решението на DSB от 27 септември 2005 г. трябва ли горецитираните регламенти да се тълкуват в смисъл, че допълнителна забележка 7 (КН) от глава 2, в която се предвижда, че месото с общо съдържание на сол от 1,2 % или повече тегловно се счита за претърпяло промяна на характера и се определя като „осолено“ по смисъла на позиция 0210, както и че месото с общо съдържание на сол, по-ниско от 1,2 % или повече тегловно, претърпяло трайна промяна на характера вследствие на добавянето на сол, не е изключено от класирането под позиция 0210?
 4.
 При утвърдителен отговор на въпрос 3) a):
 Как трябва да се определи дали дълготрайното съхранение на пилешкото месо се гарантира чрез осоляването?
 (1) Регламент (ЕО) No 535/94 на Комисията от 9 март 1994 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 68, стр. 15).
 (2) Регламент (ЕО) No 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 290, стр. 1).
 (3) Регламент (ЕО) No 1871/2003 на Комисията от 23 октомври 2003 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 275, стр. 5).
 (4) Регламент (ЕО) No 2344/2003 на Комисията от 30 декември 2003 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 346, стр. 38).


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/22
 Решение на Общия съд от 18 февруари 2016 г. — Penny-Markt/СХВП — Boquoi Handels (B! O)
 (Дело T-364/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „B! O“ - По-ранна словна марка на Общността „bo“ - Относително основание за отказ - Член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 111/26)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Penny-Markt GmbH (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и A. Wagner, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие S. Hanne и накрая A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Boquoi Handels OHG (Щрелен, Германия) (представител: P. Mels, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 март 2014 г. (R 1201/2013-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Boquoi Handels OHG и Penny-Markt GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Penny-Markt GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 261, 11.8.2014 г.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/3
 Решение на Съда (първи състав) от 15 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Patent- und Markensenat — Австрия) — Silberquelle GmbH/Maselli Strickmode GmbH
 (Дело C-495/07) (1)
 (Марки - Директива 89/104/ЕИО - Членове 10 и 12 - Отмяна - Понятие за реално използване на марка - Поставяне на марката върху рекламни предмети - Безплатно разпространение на такива предмети на приобретателите на стоки на притежателя на марката)
 (2009/C 55/04)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Oberster Patent- und Markensenat
 Страни в главното производство
 Ищец: Silberquelle GmbH
 Ответник: Maselli Strickmode GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberster Patent- und Markensenat — Тълкуване на член 10, параграф 1 и член 12, параграф 1 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92 — Отмяна на правата на притежателя на марката — Понятие за реално използване на марка — Стоки (безалкохолни напитки), предоставени като подарък при продажбата на други стоки (текстил)
 Диспозитив
 Член 10, параграф 1 и член 12, параграф 1 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките трябва да се тълкуват в смисъл, че когато притежателят на марка поставя същата върху предмети, които предлага безплатно на приобретателите на своите стоки, той не извършва реално използване на тази марка за класа, към който спадат тези предмети.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/58
 Жалба, подадена на 10 юни 2008 г. — EuroChem MCC/Съвет
 (Дело T-234/08)
 (2008/C 209/105)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Москва, Русия) (представляван от: P. Vander Schueren и B. Evtimov, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Регламент (ЕО) No 238/2008 на Съвета от 10 март 2008 г. за прекратяване на частичното междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 384/96 относно антидъмпинговото мито върху вноса на разтвори от карбамид и амониев нитрат с произход от Русия, доколкото той налага антидъмпингово мито на жалбоподателя, неговите дъщерни дружества и свързаните с него дружества, изброени в съображение 10 от оспорвания регламент,
 —
 предвид тежестта на установените нарушения на общностното право, да се осъдят компетентните институции да спрат налагането на антидъмпинговото мито по отношение на жалбоподателя и неговите дъщерни и свързани с него дружества, до приемането от общностните институции на мерките, необходими за съобразяване с решението на Съда,
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят, руски производител и износител на разтвори от карбамид и амониев нитрат, иска отмяната, по силата на член 230 ЕО, на Регламент (ЕО) No 238/2008 на Съвета (1) („оспорвания регламент“).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно главно правно основание за отмяна, подразделено на три части. Жалбоподателят твърди, че общностните институции неправилно са определили нормалната стойност, приложима към него, което е довело до нейното изкуствено повишаване; че са направили погрешно сравнение с експортната цена и следователно са направили погрешен извод за дъмпинг, като по този начин са нарушили членове 1 и 2 от основния регламент (2), допускайки поредица от явни грешки в преценката и нарушавайки основни принципи на общностното право. Тези нарушения според жалбоподателя са довели пряко до неправилното прекратяване на частичното междинно преразглеждане, без изменение на антидъмпинговата мярка спрямо него.
 Жалбоподателят по-конкретно твърди в първата част от правното си основание, че общностните институции са допуснали грешка при прилагането на правото и са нарушили член 2, параграфи 3 и 5 от основния регламент, като не са взели предвид голяма част от неговите разходи за производство поради това, че били недостоверни, и/или като са приложили de facto методология, която не отговаря на пазарната икономика, за определяне на голямата част от нормалната стойност на жалбоподателя.
 Във втората част от правното си основание жалбоподателят претендира, че Комисията, след като веднъж е решила да направи корекции на цената на газа, е нарушила член 2, параграф 5, второ изречение от основния регламент и/или е допуснала явна грешка в преценката. Освен това, жалбоподателят твърди, че Комисията допуснала липса на мотивиране, като приложила корекциите на цената на газа въз основа на вътреобщностната цена на газа във Waidhaus (Германия) и като не приспаднала от сумата на корекцията руското износно мито от 30 % върху руския газ.
 В третата част от правното си основание жалбоподателят изтъква, че общностните институции са нарушили член 2, параграф 10 от основния регламент и са допуснали явна грешка в преценката на фактите, като са приспаднали от експортната цена на жалбоподателя разходите по първата продажба на независим клиент, общите и административни разходи и комисионна по отношение на свързани дружества, които представляват части от единното икономическо образувание на жалбоподателя и от интегрирания му отдел за продажби.
 (1) Регламент (ЕО) No 238/2008 на Съвета от 10 март 2008 година за прекратяване на частичното междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 384/96 относно антидъмпинговото мито върху вноса на разтвори от карбамид и амониев нитрат с произход от Русия (ОВ L 75, 2008 г., стp. 14).
 (2) Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 56, 1996 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г, глава 11, том 12, стр. 223).


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/2
 Решение на Съда (трети състав) от 20 май 2009 г. — Philippe Guigard/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-214/08 P) (1)
 (Обжалване - Иск за обезщетение - Условия, при които Общността носи договорна и извъндоговорна отговорност - Член 313, параграф 2, буква к), член 314 и член 317, буква а) от Четвъртата конвенция от Ломе, ревизирана със споразумението, подписано в Мавриций)
 2009/C 167/02
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Philippe Guigard (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bordes и F. Dintilhac)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 11 март 2008 г. по дело Guigard/Комисия (T-301/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля искането за обезщетение, направено от жалбоподателя поради претърпените от него вреди в резултат от действията на Комисията във връзка с отказа да се поднови неговият трудов договор, сключен в рамките на техническото сътрудничество между Общността и Република Нигер, финансирано от Европейския фонд за развитие — Условия, при които Общността носи извъндоговорна отговорност — Нарушение на член 313, параграф 2, буква к) и член 314 от Четвърта конвенция от Ломе (ОВ L 229, стр. 1), ревизирана със споразумението, подписано в Мавриций (ОВ L 156, стр. 3) — Нарушение на задължението за мотивиране и на правото на защита
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 11 март 2008 г. по дело Guigard/Комисия (T-301/05), доколкото с него се обявява за допустим искът на г-н Guigard.
 2)
 Отхвърля иска на г-н Guigard по дело T-301/05.
 3)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата на г-н Guigard.
 4)
 Осъжда г-н Guigard да заплати съдебните разноски, направени от Комисията на Европейските общности пред Съда на Европейските общности и пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/33
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 ноември 2014 г. — Carlo De Nicola/ЕИБ
 (Дело F-55/08 RENV) (1)
 ((Публична служба - Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна - Персонал на Европейската инвестиционна банка - Оценка - Незаконосъобразност на решението на комитета по жалбите - Липса на основание за произнасяне по искането за обезщетение))
 (2014/C 462/46)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: адв. L. Isola)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: G. Nuvoli и F. Martin, подпомагани от адв. A. Dal Ferro)
 Предмет на делото
 От една страна, частична отмяна на решение на комитета по жалбите относно оценяването на жалбоподателя за 2006 година, и от друга страна, установяване на обстоятелството, че жалбоподателят е жертва на психически тормоз, както и осъждане на ответника да преустанови действията, представляващи тормоз, и да поправи неимуществените и имуществените вреди.
 Диспозитив на решението
 1)
 Отменя решението на комитета по жалбите на Европейската инвестиционна банка от 14 декември 2007 г.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по искането за отмяна на решението от 13 юли 2007 г. да не се повишава жалбоподателят, по искането за отмяна на атестационния доклад за 2006 г. и по искането за поправяне на твърдените вреди вследствие на психическия тормоз.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4)
 Осъжда Европейската инвестиционна банка да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на г-н De Nicola по дела F-55/08, T-37/10 P и F-55/08 RENV.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г., стр. 73


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/15
 Решение на Съда (пети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Christian Liffers/Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, по-рано Gestevisión Telecinco SA
 (Дело C-99/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Директива 2004/48/ЕО - Член 13, параграф 1 - Аудиовизуално произведение - Действие, с което се нарушават права - Вреди и загуби - Начини на изчисляване - Еднократна сума - Неимуществена вреда - Включване))
 (2016/C 156/20)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Ищец: Christian Liffers
 Ответници: Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, по-рано Gestevisión Telecinco SA
 Диспозитив
 Член 13, параграф 1 от Директива 2004/48 ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на лицето, увредено в резултат на нарушение на правото му върху интелектуална собственост, което претендира обезщетение за имуществените си вреди, изчислени в съответствие с параграф 1, втора алинея, буква б) от този член въз основа на размера на лицензионните и авторските възнаграждения или хонорари, които биха били дължими, в случай че нарушителят е поискал официално разрешение да ползва въпросното право върху интелектуална собственост, да претендира освен това предвиденото в параграф 1, втора алинея, буква а) от посочения член обезщетение за неимуществените си вреди.
 (1) ОВ C 171, 26.5.2016 г.


text:
 2.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/11
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Tivoli (Италия) на 3 декември 2012 г. — Claudio Loreti и др./Comune di Zagarolo
 (Дело C-555/12)
 2013/C 32/16
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Tivoli
 Страни в главното производство
 Ищци: Claudio Loreti, Vallerotonda Maria, Vallerotonda Attilio и Chellini Virginia
 Ответник: Comune di Zagarolo [Община Zagarolo]
 Преюдициални въпроси
 Уместно е да се отправи преюдициално запитване до Съда, който да се произнесе:
 1.
 по съвместимостта на член 7 от действащия в Италианската република Административнопроцесуален кодекс, който в приложение на член 103 от италианската Конституция предвижда, че
 „на административните съдилища са подсъдни спорове относно легитимни интереси и, в установените със закон конкретни области, относно субективни права, свързани с упражняването или неупражняването на административни правомощия относно мерки, актове, споразумения или действия, които са свързани, включително непряко, с упражняването на тези правомощия от страна на публичната администрация. Не подлежат на обжалване актовете или мерките, приети от правителството при упражняването на политически правомощия“,
 с член 6 от [Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи] и с член 47 и член 52, параграф 3 от [Хартата на основните права на Европейския съюз], така както са въведени след изменението на член 6 [ДЕС]:
 а)
 доколкото той предоставя на различни съдебни органи правомощието да се произнасят по субективни правни положения, които от абстрактна гледна точка се разграничават (легитимен интерес и субективно право), но на практика е трудно, а понякога дори невъзможно, да се идентифицират със сигурност при липсата на разпоредби, които да определят тяхното конкретно съдържание;
 б)
 доколкото предвижда, че съдилищата са компетентни да се произнасят по едни и същи въпроси по различен начин, включително по отношение на процесуалните правила за разглеждане на делата, въз основа на критерии (идентифициране на различни субективни правни положения), които, след въвеждането на възможността за обезщетяване на легитимен интерес (предвидена от 2000 г. с оглед привеждането на вътрешната правна уредба в съответствие с общностите принципи), вече не отговарят на фактическата реалност.
 както и по-общо,
 2.
 [по] съвместимостта на член 103 от италианската Конституция, доколкото той предвижда и предоставя различни форми на защита на субективни правни положения (наречени легитимни интереси), които нямат еквивалент в общностното право, като поверява компетентността в тази област на различни правни системи, чиято компетентност периодично се променя.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/32
 Жалба, подадена на 28 януари 2008 г. — Furukawa Electric North America/СХВП (SLIM LINE)
 (Дело T-36/08)
 (2008/C 79/62)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Furukawa Electric North America, Inc. (Norcross, Съединени американски щати) (представител: адв. O. Rauscher, Rechtsanwalt)
 Ответник по жалбата: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 22 ноември 2007 г. по дело R 1532/2007-2;
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да заплати разноските по производството.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „SLIM LINE“ за стоки от клас 9 (заявка No 5 907 266).
 Решение на проверителя: Отхвърляне на заявката.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Погрешно прилагане на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) No 40/94 (1), тъй като обозначението „SLIM LINE“ няма нито описателен характер, нито е лишено от отличителни белези.
 (1) Регламент (EО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, т. 1, стр. 146).


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/10
 Решение на Съда (голям състав) от 8 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от High Court — Ирландия) — Gerard Dowling и др./Minister for Finance
 (Дело C-41/15) (1)
 ((Регламент No 407/2010/ЕС - Европейски механизъм за финансово стабилизиране - Решение за изпълнение 2011/77/ЕС - Финансова помощ за Ирландия от страна на Европейския съюз - Рекапитализация на национални банки - Дружествено право - Втора директива 77/91/ЕИО - Членове 8, 25 и 29 - Рекапитализация на банка посредством съдебно разпореждане - Увеличаване на акционерния капитал без решение на общото събрание и без предлагане на емитираните акции за преференциално записване на съществуващите акционери - Емитиране на нови акции на стойност, която е по-ниска от номиналната им стойност))
 (2017/C 006/11)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court (Ирландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited
 Ответник: Minister for Finance
 в присъствието на: Permanent TSB Group Holdings plc, с предишно наименование Irish Life and Permanent Group Holdings plc, Permanent TSB plc, с предишно наименование Irish Life and Permanent plc
 Диспозитив
 Член 8, параграф 1, както и членове 25 и 29 от Втора директива 77/91/ЕИО на Съвета от 13 декември 1976 година за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите членки за дружествата по смисъла на член [54, втора алинея ДФЕС], за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение на учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат мярка като разглежданото в главното производство разпореждане, която е приета в ситуация на тежко сътресение на икономиката и на финансовата система на държава членка, заплашващо финансовата стабилност на Съюза, и която има за последица увеличаването на капитала на акционерно дружество без съгласието на общото събрание на това дружество, посредством емитирането на нови акции на цена, по-ниска от номиналната им стойност, и без преференциално право на записване на съществуващите акционери.
 (1) ОВ C 138, 27.4.2015 г.


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/28
 Определение на съдията по обезпечителното производство от 28 септември 2007 г. — Франция/Комисия
 (Дело T-257/07 R)
 („Обезпечително производство - Ветеринарно-санитарна политика - Регламент (ЕО) No 999/2001 - Ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии - Регламент (ЕО) No 727/2007 - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Неотложност - Балансиране на интереси“)
 (2007/C 283/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, R. Loosli и A. During)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: M. Nolin)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на точка 3 от приложението към Регламент (ЕО) No 727/2007 на Комисията от 26 юни 2007 година за изменение на приложения I, III, VII и X към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 165, стр. 8), доколкото с нея се въвеждат, в глава A от приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 от 22 май 2001 г. (ОВ L 147, стр. 1), точка 2.3, буква б), iii), точка 2.3, буква г) и точка 4.
 Диспозитив
 1)
 Прилагането на точка 3 от приложението към Регламент (ЕО) No 727/2007 на Комисията от 26 юни 2007 година за изменение на приложения I, III, VII и X към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии се спира до обявяване на решението по главното производство доколкото с нея се въвеждат, в глава A от приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 от 22 май 2001 г., точка 2.3, буква б), iii), точка 2.3, буква г) и точка 4.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
20150731050616812015/C 270/192392015CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150522151622Дело C-239/15 P: Жалба, подадена на 22 май 2015 г. от RFA International, LP срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 март 2015 г. по дело T-466/12, RFA International, LP/Европейска комисия
 ---documentbreak--- C2702015BG1520120150522BG0019152162Жалба, подадена на 22 май 2015 г. от RFA International, LP срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 март 2015 г. по дело T-466/12, RFA International, LP/Европейска комисия
 (Дело C-239/15 P)2015/C 270/19Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: RFA International, LP (представители: B. Evtimov, lawyer, Prof. D. O'Keeffe, Solicitor, E. Borovikov, lawyer)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд,
 —
 да се произнесе по изложените в жалбата му основания за отмяна, ако етапът на производството го позволява, и да отмени частично обжалваните в първоинстанционното производство решения,
 —
 при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че при преценката на изтъкнатите от него в първоинстанционното производство основания Общият съд допуснал следните нарушения на правото на Съюза:
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като в правната преценка на позицията на Комисията относно значението на наличието на единен стопански субект (намиращ се извън страната на износ вътрешен отдел по продажби на производителя износител) за целите на прилагането на член 2, параграф 9 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 (
 1
 ) (наричан по-нататък „Основният антидъмпингов регламент“) и тъй като не се произнесъл по доводите на жалбоподателя, изведени от решение Interpipe и Nikopolsky, нарушавайки по този начин правото на жалбоподателя на съдебен контрол,
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, включително и при преценката на разгледаната от него съдебна практика, тъй като прехвърлил тежестта на доказване на размера на корекциите по член 2, параграф 9 от Основния антидъмпингов регламент върху заинтересованата страна, която твърдяла, че корекциите са само заради доказаното съществуване на единен стопански субект,
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че обжалваните пред него решения не се отнасят до съществуването на единен стопански субект, и като основал решението си на предположението, че отхвърлянето от Комисията на съществуването на единен стопански субект не е посочено в текста на обжалваните решения; Общият съд не пропуснал да установи, че Комисията го отхвърлила в паралелното междинно разследване за преразглеждане, извършено на основание член 11, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент, което се отнасяло за същия внос и период на разследване.
 (
 1
 ) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (кодифицирана версия) (OB L 343, стр. 51).


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/34
 Решение на Общия съд от 9 ноември 2016 г. — Trivisio Prototyping/Комисия
 (Дело T-184/15) (1)
 ((Финансова помощ - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Договори относно проектите ULTRA, CINeSPACE и IMPROVE - Частично изменение на квалификацията на жалбата - Решение, представляващо изпълнително основание - Член 299 ДФЕС - Арбитражна клауза - Допустими разходи - Възстановяване на платените суми))
 (2017/C 006/41)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Trivisio Prototyping GmbH (Трир, Германия) (представители: първоначално A. Bartosch и A. Böhlke, впоследствие A. Böhlke, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и F. Moro, подпомагани от R. van der Hout и S. Blazek, адвокати)
 Предмет
 От една страна, жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2015) 633 окончателен на Комисията от 2 февруари 2015 г. за събиране на сумата от 385 112,19 EUR, заедно с лихвите, и от друга страна, иск на основание член 272 ДФЕС, насочен към това да се установи, че вземането, което Комисията претендира по отношение на Trivisio Prototyping, не съществува.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Trivisio Prototyping GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 262, 10.8.2015 г.


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/32
 Определение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Walton/Комисия
 (Дело T-594/16) (1)
 ((Жалба за отмяна - Публична служба - Срочно наети служители - Обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение - Преразглеждане на изчислението - Сила на пресъдено нещо - Частично недопустима и частично явно неоснователна жалба))
 (2017/C 121/47)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Robert Walton (Оксфорд, Обединено кралство) (представител: F. Moyse, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A.-C. Simon и F. Simonetti)
 Предмет
 Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на органа, оправомощен да сключва договори, за което жалбоподателят е уведомен с писмо на Комисията от 15 март 2016 г. и с което като недопустимо се отхвърля неговото искане за преразглеждане на изчислението на обезщетението при прекратяване на служебното правоотношение след напускането му.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Robert Walton да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 251, 11.7.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-24/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/5
 Решение на Съда (пети състав) от 25 юни 2014 г. — Nexans SA, Nexans France/Европейска комисия
 (Дело C-37/13 P) (1)
 ((Обжалване - Конкуренция - Регламент (ЕО) No 1/2003 - Административно производство - Проверка - Решение за извършване на проверка - Задължение за мотивиране - Достатъчно сериозни улики - Географски пазар))
 2014/C 292/05
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Nexans SA, Nexans France (представители: M. Powell, Solicitor, J.-P. Tran-Thiet, avocat, G. Forwood, Barrister, A. Rogers, Solicitor)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Sauer, J. Bourke и N. von Lingen)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Nexans SA и Nexans France SAS да заплатят съдебните разноски, направени в рамките на настоящото производство по обжалване.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/54
 Жалба, подадена на 27 май 2010 г. — Rapone/Комисия
 (Дело F-36/10)
 ()
 2010/C 209/85
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Chiara Rapone (Рим, Италия) (представител: адв. A. Rapone, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението, с което EPSO отказва да регистрира заявлението за участие на жалбоподателя в конкурса EPSO/AD/177/10-LAW.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, с което се отказва регистрацията на новото заявление за участие на жалбоподателя в конкурса EPSO/AD/177/10-LAW, отказ, потвърден с писмо на EPSO от 12 април 2010 г.,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/4
 Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Gouvernement flamand (C-197/11), All Projects & Developments NV и др./Vlaamse Regering (Дело C-203/11)
 (Съединени дела C-197/11 и C-203/11) (1)
 (Основни свободи - Ограничаване - Обосноваване - Държавни помощи - Понятие „обществена поръчка за строителство“ - Поземлени имоти и сгради в определени общини - Регионална правна уредба, съгласно която потенциалният купувач или наемател на съответния недвижим имот е длъжен при прехвърлянето да докаже, че има „достатъчна връзка“ с целевата община - Социални задължения, наложени на възложителите и на инвеститорите - Данъчни стимули и механизми за субсидиране)
 2013/C 225/06
 Езици на производството: френски и нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Cour constitutionnelle
 Страни в главните производства
 (Дело C-197/11)
 Жалбоподатели: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele
 Ответник: Gouvernement flamand
 в присъствието на: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française, Conseil des ministres
 (Дело C-203/11)
 Жалбоподатели: All Projects & Developments NV и др.
 Ответник: Vlaamse Regering
 в присъствието на: College van de Franse Gemeenschapscommissie, Franse Gemeenschapsregering, Ministerraad, Immo Vilvo NV, PSR Brownfield Developers NV
 Предмет
 (Дело C-197/11)
 Преюдициално запитване — Cour constitutionnelle — Тълкуване на членове 21, 45, 49, 56 и 63 ДФЕС и членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Съвместимост с тези разпоредби на регионална правна уредба, съгласно която купувачът или наемателят на находящ се в определени общини поземлен имот и построени в него сгради е длъжен при прехвърлянето да докаже, че има достатъчна връзка с целевата община — Нарушение на правото на свободно движение и пребиваване на територията на държавите членки — Цел от общ интерес — Принцип на пропорционалност
 (Дело C-203/11)
 Преюдициално запитване — Grondwettelijk Hof — Тълкуване на членове 21, 45, 49, 56, 63, 107 и 108 ДФЕС и на член 86, параграф 2 ЕО — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, глава 6, том 8, стр. 116 и поправка — OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282), на членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, глава 5, том 7, стр. 56) и на член 2, параграф 2, букви a) и й), член 4, точка 6 и членове 9, 14 и 15 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, глава 13, том 58, стр. 50) — Помощи, предоставяни от държавите — Регионална правна уредба в областта на политиката по отношение на недвижимите имоти — Социални жилища — Обществени поръчки за строителство — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Ограничения
 Диспозитив
 1.
 Членове 21 ДФЕС, 45 ДФЕС, 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 63 ДФЕС и членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО не допускат правна уредба като съдържащата се в книга 5 от Указа на Фламандския регион от 27 март 2009 г. за политиката по отношение на недвижимите имоти, съгласно която при прехвърлянето на недвижими имоти, находящи се в някои определени от фламандското правителство общини, местна оценителна комисия трябва да провери, че потенциалният купувач или наемател има „достатъчна връзка“ със съответната община.
 2.
 Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба като съдържащата се в книга 4 от посочения указ на Фламандския регион, съгласно която издаването в полза на някои икономически оператори на разрешение за строеж или за образуване на нови урегулирани поземлени имоти е обвързано със социални задължения за тези оператори, стига да се установи, че тази правна уредба е необходима и пропорционална с оглед на целта да се осигури достатъчно предлагане на жилища за местни жители с ниски доходи или за други категории местни жители в неравностойно положение.
 3.
 Предвидените в същия указ на Фламандския регион данъчни стимули и механизми за субсидиране могат да бъдат квалифицирани като държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Запитващата юрисдикция е тази, която трябва да прецени дали са изпълнени условията за наличието на държавна помощ и ако това е така, в случая с предвидените в книга 4 от този указ мерки, компенсиращи социалните задължения на възложителите и инвеститорите, да провери дали по отношение на такива мерки все пак не се прилага Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28 ноември 2005 година относно прилагането на член 86, параграф 2 [ЕО] за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес.
 4.
 Изграждането на социални жилища, които впоследствие трябва да се продадат на цени с определен максимално допустим размер на публичноправна организация за социално настаняване или с нейно посредничество от името на доставчика на услуги, изградил тези жилища, се обхваща от понятието „обществена поръчка за строителство“, определено в член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, в редакцията ѝ съгласно Регламент (ЕО) No 596/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г., когато критериите, предвидени в тази разпоредба, са изпълнени — нещо, което запитващата юрисдикция трябва да провери.
 (1) ОВ C 211, 16.7.2011 г.
 ОВ C 219, 23.7.2011 г.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/17
 Иск, предявен на 15 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/ Португалска република
 (Дело C-150/07)
 (2007/C 117/27)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и M. Afonso)
 Ответник: Португалска република
 Искания
 —
 да се установи, че с отказа си да плати на Комисията лихвите за забава, които са последица от забава при плащането на собствените ресурси в рамките на АТА-процедурата и като не е изменила своята национална практика относно осчетоводяването на собствените ресурси в рамките на споменатата процедура, Португалската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 2 и член 6, параграфи 2, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 (1).
 —
 да се осъди Португалската република да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 На 21 февруари 1992 г., датата на официалното констатиране на разглежданите митнически задължения, нито длъжниците, нито сдружението-поръчител са оспорили формално тези суми, чието плащане е обезпечено съгласно разпоредбата на член 6, параграф 1 от Конвенцията АТА. Следователно, налице са изискванията, установените задължения да се впишат в счетоводната ведомост А.
 Оспорваните задължения е трябвало да се впишат в счетоводната ведомост А и да бъдат поставени на разположение на бюджета на Общността в сроковете, предвидени в Регламент No 1552/89. Тъй като португалските власти са забавили вписването им по сметката, посочена в член 9, параграф 1 от Регламент No 1552/89, са се натрупали лихви за забава, изчислени съгласно предвиденото в член 11 от споменатия Регламент, считано от 31 май 2000 г. в член 11 от Регламент No 1150/2000 (2). От друга страна, португалските власти е трябвало да съобразят своята национална практика с общностните норми при разглеждането на всички подобни случаи, които могат да възникнат в приложното поле на Конвенция АТА.
 (1) Регламент от 29 май 1989 година на Съвета за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1).
 (2) Регламент от 22 май 2000 година на Съвета за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1).


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/10
 Решение на Съда (първи състав) от 2 септември 2010 г. — Европейска комисия/Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Федерална република Германия
 (Дело C-399/08 P) (1)
 (Обжалване - Член 87 ЕО - Помощи, предоставяни от държавите - Мерки, приети от германските власти в полза на Deutsche Post AG - Член 86 ЕО - Услуги от общ икономически интерес - Компенсация за допълнителни разходи, генерирани от политика на продажба на загуба в сектора на превоза на колетни пратки от врата до врата - Наличие на предимство - Използван от Комисията метод на проверка - Тежест на доказване - Член 230 ЕО - Обхват на съдебния контрол на Общия съд)
 (2010/C 288/15)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz, J. Flett и B. Martenczuk)
 Други страни в производството: Deutsche Post AG (представител: J. Sedemund, Rechtsanwalt), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (представител: R. Wojtek, Rechtsanwalt), UPS Europe NV/SA (представител: E. Henny, advocaat), Федерална република Германия (представители: M. Lumma и B. Klein)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети разширен състав) от 1 юли 2008 г. по дело Deutsche Post/Комисия (Т-266/02), с което Първоинстанционният съд е отменил Решение 2002/753/ЕО на Комисията от 19 юни 2002 г. относно приети от Федерална република Германия мерки в полза на Deutsche Post AG (ОВ L 247, стр. 27), с което държавната помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Компенсиране на допълнителните разходи, породени от политика на продажба на загуба в сектора на колетните пратки от врата до врата — Нарушение на член 86, втора алинея и на член 87, първа алинея ЕО, на член 230 ЕО, както и на член 36 от Статута на Съда — Отмяна без установяване на конкретна грешка в доводите на Комисията в подкрепа на обжалваното решение — Липса на мотиви относно твърдяната незаконосъобразност на метода, приложен от Комисията, за да установи наличието на незаконосъобразна помощ
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата и насрещните жалби.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от Deutsche Post AG в рамките на производството по жалбата.
 3.
 Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV и UPS Europe SA понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с жалбата.
 4.
 Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV и UPS Europe SA понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с насрещните жалби.
 5.
 Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/32
 Решение на Общия съд от 13 октомври 2015 г. — Intrasoft International/Комисия
 (Дело T-403/12) (1)
 ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Техническа помощ за митническата администрация на Сърбия в рамките на модернизацията на митническата система - Конфликт на интереси - Отхвърляне на офертата на оферент от делегацията на Европейския съюз в Република Сърбия - Мълчаливо отхвърляне на административната жалба, подадена срещу отхвърлянето на офертата))
 (2015/C 398/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intrasoft International SA (Люксембург, Люксембург) (представител: S. Pappas, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и E. Георгиева)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на писмото от 10 август 2012 г. на Комисията, действаща чрез делегацията на Европейския съюз в Република Сърбия, в което се посочва, че поръчката в рамките на процедурата EuropeAid/131367/C/SER/RS с наименование „техническа помощ за митническата администрация на Сърбия за подпомагане на модернизацията на митническата система“ (ОВ 2011/S 160-262712), не може да се възложи на консорциума, към който принадлежи Intrasoft International SA, и от друга страна, искане за отмяна на твърдяното мълчаливо решение за отхвърляне на административната жалба на жалбоподателя срещу писмото от 10 август 2012 г.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението за отхвърляне на офертата на консорциума, към който е принадлежало Intrasoft International SA, съдържащо се в писмото от 10 август 2012 г. на делегацията на Европейския съюз в Република Сърбия като възложител и вторично оправомощен разпоредител с бюджетни средства на Европейската комисия във връзка с процедурата за възлагане на обществена поръчка EuropeAid/131367/C/SER/RS с наименование „техническа помощ за митническата администрация на Сърбия за подпомагане на модернизацията на митническата система“.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 343, 10.11.2012 г.


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/20
 Определение на Общия съд от 22 септември 2016 г. — Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft и др./Комисия
 (Дело T-750/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Енергия от възобновяеми източници - Помощ, предоставена с някои разпоредби на изменения германски Закон за енергията от възобновяеми източници (Закон EEG от 2014 г.) - Помощ за електроенергията от възобновяеми източници и намалена такса по EEG за големите потребители на енергия - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Жалба за отмяна - Липса на правен интерес - Недопустимост))
 (2016/C 410/27)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Цайтс, Германия), RWE Power AG (Есен, Германия) и Vattenfall Europe Mining AG (Котбус, Германия) (представители: U. Karpenstein, K. Dingemann и M. Kottmann, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 5081 окончателен на Комисията от 23 юли 2014 г. относно държавна помощ SA.38632 (2014/N), приведена в действие от Федерална република Германия (EEG 2014 — Реформа на Закона за енергията от възобновяеми източници)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, RWE Power AG и Vattenfall Europe Mining AG да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 59, 15.2.2016 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/73
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Hau/Парламент
 (Дело F-125/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 г. - Невключване в списъка на повишените длъжностни лица - Съпоставяне на заслугите - Референтен праг - Неотчитане на качеството на „останал кандидат“)
 2010/C 24/133
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Armin Hau (Люксембург, Люксембург) (представител: É. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová и S. Seyr)
 Предмет
 От една страна, отмяна на решението на органа по назначаването да не повиши жалбоподателя в степен B*7 в рамките на процедурата за повишаване за 2006 г. и, от друга страна, искане органът по назначаването да представи документите във връзка със съпоставянето на заслугите при тази процедура за повишаване.
 Диспозитив
 1.
 Отменя публикуваното на 21 ноември 2006 г. решение на Европейския парламент да не включи г-н Armin Hau в списъка на длъжностните лица, повишени от степен B*6 в степен B*7 в рамките на процедурата за повишаване за 2006 г.
 2.
 Осъжда Европейския парламент да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 79, 29.3.2008 г., стр. 37.


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/10
 Жалба, подадена на 5 март 2012 г. от Bernhard Rintisch срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело T-152/09 — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-122/12 P)
 2012/C 165/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bernhard Rintisch (представител: A. Dreyer, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на седми състав на Общия съд (първоинстанционен съд) от 16 декември 2011 г. по дело T-152/09,
 —
 да осъди СХВП да плати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят посочва, че обжалваното съдебно решение следва да се отмени поради това, че Общият съд е нарушил член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета (1) (CMTR) (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета (2)), както и поради злоупотреба с власт. Според жалбоподателя Общият съд е изтълкувал неправилно член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94, като е постановил, че апелативният състав е имал право да не вземе предвид представени от жалбоподателя документи и доказателства. Общият съд приел неправилно, че апелативният състав законосъобразно е отказал да упражни правото си на преценка, когато е отказал да вземе предвид горепосочените документи.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).
 (2) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/21
 Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 18 август 2010 г. — NS/Secretary of State for the Home Department
 (Дело C-411/10)
 ()
 2010/C 274/34
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Ищец: NS
 Ответник: Secretary of State for the Home Department
 Заинтересовани страни: 1) Amnesty International Limited и AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe), 2) United Nations High Commissioner for Refugees, 3) Equality and Human Rights Commission
 Преюдициални въпроси
 1)
 Попада ли в приложното поле на правото на Европейския съюз за целите на член 6 от Договора за Европейския съюз и/или на член 51 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) решение на държава членка по член 3, параграф 2 от Регламент No 343/2003 на Съвета (1) (наричан по-нататък „регламента“) дали да разгледа молба за убежище, която не спада към нейните отговорности съгласно посочените в глава III от регламента критерии?
 Ако отговорът на първия въпрос е положителен:
 2)
 Освободена ли е държава членка от задължението си да спазва основните права на Европейския съюз (включително правата, посочени в членове 1, 4 и 18, член 19, параграф 2 и член 47 от Хартата), когато изпрати търсещия убежище в държавата членка, която член 3, параграф 1 определя като компетентна държава съгласно посочените в глава III от регламента критерии (наричана по-нататък „компетентната държава“), независимо от положението в компетентната държава?
 3)
 По-специално задължението за спазване на основните права на Европейския съюз допуска ли прилагането на необорима презумпция, че компетентната държава ще спазва: i) основните права на жалбоподателя съгласно правото на Съюза и/или ii) минималните стандарти, наложени с Директива 2003/9/ЕО (2) („Директива за приемането“), Директива 2004/83/ЕО (3) („Директива за признаването“) и/или Директива 2005/85/ЕО (4) („Директива за процедурата“) (наричани общо по-нататък „Директивите“)?
 4)
 При условията на евентуалност, задължена ли е държава членка съгласно правото на Европейския съюз, и ако това е така, при какви обстоятелства, да упражни правомощието си по член 3, параграф 2 от регламента — да разгледа и да поеме отговорността за молба, когато предаването на търсещия убежище на компетентната държава би го изложило на опасност от нарушаване на основните му права, по-специално на правата по членове 1, 4 и 18, член 19, параграф 2 и/или член 47 от Хартата, и/или на опасността предвидените в Директивите минимални стандарти да не бъдат приложени спрямо него?
 5)
 По-широк ли е обхватът на закрилата, предоставена от общите принципи на правото на Европейския съюз, и по-специално от правата по членове 1, 18 и 47 от Хартата, на лице, спрямо което се прилага регламентът, от обхвата на закрилата, предоставена от член 3 от Европейската конвенция за правата на човека и основните свободи (наричана по-нататък „Конвенцията“)?
 6)
 Съвместима ли е с правата по член 47 от Хартата разпоредба от националното право, която задължава съдилищата — за целите на определянето дали дадено лице може законно да бъде експулсирано в друга държава членка на основание на регламента — да третират тази държава членка като държава, от която лицето няма да бъде изпратено в друга държава в нарушение на правата му по Конвенцията или на правата му по Конвенцията от 1951 г. и на Протокола от 1967 г. за статута на бежанците?
 7)
 Доколкото предходните въпроси са поставени във връзка със задълженията на Обединеното кралство, би ли се отразило върху отговорите на въпроси 2—4 вземането предвид на Протокол (No 30) за прилагането на Хартата към Полша и Обединеното кралство?
 (1) Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56).
 (2) Директива 2003/9/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище (ОВ L 31, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 48).
 (3) Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г.глава 19, том 7, стр. 52).
 (4) Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242).


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/31
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г. — Sacem/Комисия
 (Дело T-422/08 R)
 (Обезпечително производство - Решение на Комисията за преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторските права - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
 (2009/C 6/65)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique (Sacem) (Neuilly-sur-Seine, Франция) (представител: H. Calvet, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и É. Gippini Fournier)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение C (2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/24
 Определение на Съда (девети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна (България) — Левент Реджеб Юмер/Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна
 (Дело C-505/13) (1)
 ((Данък върху доходите - Член 2 ДЕС - Членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Принципи на правна сигурност, на ефективност и на пропорционалност - Право на данъчно облекчение за доходите на земеделските производители - Изключване на физическите лица, които са земеделски производители - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност на Съда))
 2014/C 409/35
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Левент Реджеб Юмер
 Ответник: Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна
 Диспозитив
 1)
 Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да даде отговор на преюдициалните въпроси, поставени с акт от 5 септември 2013 г. от Административен съд — Варна (България).
 2)
 Първият и вторият от поставените въпроси са явно недопустими, доколкото се отнасят до тълкуването на член 2 ДЕС.
 (1) ОВ C 344, 23.11.2013 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/47
 Определение на Първоинстанционния съд от 5 октомври 2009 г. — Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen/Комисия
 (Дело T-2/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2009/C 282/90
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen (Дюселдорф, Германия) (представители: A. Rosenfeld и G.-B. Lehr, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Gross и B. Martenczuk)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Möller)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2008/708/ЕО на Комисията от 23 октомври 2007 година относно държавна помощ C 34/06 (ex N 29/05, ex CP 13/04), която Федерална република Германия възнамерява да приведе в действие за въвеждането на наземна цифрова телевизия (DVB-T) в провинция Северен Рейн-Вестфалия (ОВ L 236, 2008 г., стр. 10).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията на Европейските общности.
 3.
 Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/22
 Определение на Общия съд от 22 юни 2017 г. — Vankerckhoven-Kahmann/Комисия
 (Дело T-582/16) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Възстановяване на кариерата - Отказ за повишаване - Прехвърляне от друга институция - Класиране в степен - Искане по смисъла на член 90, параграф 1 от Правилника - Разумен срок - Недопустимост))
 (2017/C 269/32)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Monique Vankerckhoven-Kahmann (Ангиан, Белгия) (представител: N. Lhoëst, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално G. Berscheid и C. Berardis-Kayser, впоследствие G. Berscheid и L. Radu Bouyon)
 Предмет
 Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на Комисията от 17 април 2015 г. за отказ да преразгледа степента на жалбоподателя при прехвърлянето му и, от друга страна, на решението на Комисията от 9 ноември 2015 г. за отхвърляне на жалбата му по административен ред, подадена на 17 юли 2015 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Г-жа Monique Vankerckhoven-Kahmann понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 145, 25.4.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-11/15, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/26
 Жалба, подадена на 2 април 2009 г. — Visser — Fornt Raya/Европол
 (Дело F-35/09)
 2009/C 167/49
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Maria Teresa Visser — Fornt Raya (Хага, Нидерландия) (представител: P. de Casparis)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението от 12 юни 2008 г., с което жалбоподателят се уведомява за невъзможността да му се предложи постоянна длъжност, както и на решението от 7 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 12 юни 2008 г., с което ответникът е посочил на жалбоподателя, че не може да му предложи постоянно назначение, както и решението, постановено по жалба на 7 януари 2009 г., с което изложените от жалбоподателя твърдения за нарушения срещу решението от 12 юни 2008 г. се приемат за неоснователни,
 —
 да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/11
 Решение на Съда (трети състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Bawaria Motors Sp. z o.o./Minister Finansów
 (Дело C-160/11) (1)
 (Директива 2006/112/ЕО - ДДС - Член 136 - Случаи на освобождаване - Членове 313—315 - Специален режим за облагане на маржа на печалбата - Доставка на превозни средства втора употреба от данъчнозадължен дилър - Превозни средства, доставени на данъчнозадължения дилър при условията на освобождаване от ДДС от друго данъчнозадължено лице, което при придобиването им е упражнило частично право на приспадане на платения за тези стоки ДДС)
 2012/C 295/18
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bawaria Motors Sp. z o.o.
 Ответник: Minister Finansów
 Предмет
 Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 136, член 313, параграф 1, член 314 и член 315 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Специален режим за данъчнозадължени дилъри — Продажба на превозни средства втора употреба на краен потребител — Прилагане на режима на облагане на маржа на печалбата, когато дилърът купува превозното средство при условията на освобождаване от данъка от лице, което пък частично е приспаднало платения по получената доставка данък
 Диспозитив
 Член 313, параграф 1 и член 314 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка с членове 136 и 315 от тази директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че данъчнозадълженият дилър няма право да приложи режима за облагане на маржа на печалбата, когато доставя автомобили, считани за стоки втора употреба по смисъла на член 311, параграф 1, точка 1 от посочената директива, които преди това е придобил, при условията на освобождаване от данък върху добавената стойност, от друго данъчнозадължено лице, което е упражнило частично право на приспадане на платения върху цената на тези превозни средства данък.
 (1) ОВ C 204, 9.7.2011 г.


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/16
 Иск, предявен на 1 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-46/11)
 2011/C 103/29
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. Petrova и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е транспонирала надлежно условията за дерогиране на член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (1) Република Полша не е изпълнила задълженията си по този член;
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията твърди, че Република Полша не е транспонирала надлежно в полското право установените в член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета условия за дерогиране на забраните, свързани със защитата на птиците и животните.
 Първо, член 7, параграф 1 и член 8 от две наредби на министъра на околната среда относно защитените видове диви растения и животни допускат съответно общо дерогиране на забраните, свързани с опазването на защитените видове (като например забраната за умишлено убиване, за залавяне и т.н.) по отношение на предприятията, извършващи земеделски, лесовъдни или риболовни дейности. В член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО обаче не е предвидена подобна възможност за дерогиране.
 Второ, член 52, параграф 2, точка 5 от Закона за защита на природата, който предвижда възможност за дерогиране на задълженията за защита на видовете животни с оглед „предотвратяването на сериозни вреди, по-специално на предприятията, извършващи земеделски, лесовъдни или риболовни дейности“, е с по-широко приложно поле от член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО.
 Трето, член 56, параграф 4, точка 2 от Закона за защита на природата, предвиждащ възможност за дерогиране на забраните във връзка със защитата на видовете с оглед „необходимостта да се ограничат сериозни вреди, по-специално на предприятията, извършващи земеделски, лесовъдни или риболовни дейности“, е с по-широко приложно поле от член 16, параграф 1, буква б) от Директивата за местообитанията.
 Четвърто, с наредба от 28 септември 2004 относно защитените видове диви животни се позволява убиването, залавянето и т.н. на видрите (Lutra Lutra) в районите на рибовъдните басейни, признати за зони за размножаване, независимо че те са строго защитен вид съгласно Приложение IV към Директива 92/43/ЕИО.
 (1) ОВL 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/22
 Жалба, подадена на 17 януари 2011 г. — El Corte Inglés/СХВП — BA&SH (ba&sh)
 (Дело T-23/11)
 2011/C 80/43
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: M. López Camba и J. Rivas Zurdo, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: BA&SH SAS (Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 октомври 2010 г. по преписка R 94/2010-2;
 —
 да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „ba&sh“ за стоки от класове 3, 14, 18 и 25 — заявка за регистрация като марка на Общността No 5679758
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация No 2211312 на испанска цветна фигуративна марка „BASS10“ за стоки от клас 3; регистрация No 2140717 на испанска цветна фигуративна марка „BASS10“ за стоки от клас 18; регистрация No 2140718 на испанска цветна фигуративна марка „BASS10“ за стоки от клас 25; регистрация No 2223832 на испанска цветна фигуративна марка „BASS10“ за стоки от клас 14
 Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: жалбоподателят счита, че оспорваното решение нарушава член 42, параграф 2 и член 42, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че не било доказано реално използване на марката за разглежданите стоки. Жалбоподателят счита също така, че оспорваното решение нарушава член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като разглежданите марки са дотолкова сходни, че се стига до объркване — стоките, които обозначава спорната марка са отчасти идентични и отчасти сходни с тези, които са обозначени с преди регистрираните марки.


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/35
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 ноември 2015 г. — FH/Парламент
 (Дело F-26/15) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Надбавка за настаняване - Член 5, параграф 2 от приложение VII към Правилника - Преместване на друго място на работа - Член 5, параграф 4, последно изречение от приложение VII към Правилника - Изключване на надбавката за настаняване в случаите, когато длъжностно лице, което има право на надбавка за жилищни нужди, е назначено на работа там, където пребивава семейството му - Необходимост от настаняване на длъжностното лице заедно със семейството му там, където е мястото му на работа - Фактическа раздяла на съпрузите - Последици - Неприложимост на член 5, параграф 4, последно изречение от приложение VII към Правилника))
 (2016/C 007/46)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: FH (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: O. Caisou-Rousseau и N. Chemaï)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението за отхвърляне на молбата на жалбоподателя за заплащане на надбавка за настаняване след преместването му от Йемен в Брюксел, където пребивава съпругата му, с която живеят разделено, както и искане за осъждане на ответника да заплати на жалбоподателя посочената надбавка за настаняване, ведно със съответните лихви
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението от 15 април 2014 г., с което Европейският парламент отхвърля предявеното от FH искане за надбавка за настаняване.
 2)
 Осъжда Европейския парламент да заплати на FH дължимата надбавка за настаняване в размер, равняващ се на една основна заплата на FH, ведно с лихви за забава, изчислени съгласно приложимата за съответния период ставка на Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, увеличена с два пункта, считано от 11 февруари 2014 г. до датата на действителното плащане.
 3)
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от FH.
 (1) ОВ C 127, 20.4.2015 г., стр. 44.


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/10
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 25 май 2016 г. — Colegiul Medicilor Veterinari din România/Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor
 (Дело C-297/16)
 (2016/C 314/15)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Bucureşti
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Colegiul Medicilor Veterinari din România
 Ответник: Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor
 Встъпила страна: Asociația Națională a Distribuitorilor de Produse de Uz Veterinar din România
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допуска ли правото на Европейския съюз национална правна уредба, която предвижда изключително право на ветеринарния лекар за продажба на дребно и за използване на биологични продукти, антипаразитни продукти за специална употреба и ветеринарни лекарствени продукти?
 2)
 Ако такова изключително право е съвместимо с правото на Европейския съюз, допуска ли последното това изключително право да се отнася и до структурите, чрез които се извършва тази продажба, в смисъл че те трябва да бъдат притежавани преимуществено или изключително от един или повече ветеринарни лекари?


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/34
 Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — Tri Ocean Energy/Съвет
 (Дело T-719/14)
 (2014/C 448/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tri Ocean Energy (Кайро, Египет) (представители: P. Saini, QC, B. Kennelly, Barrister, и N. Sheikh, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2014/678/ОВППС на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1013/2014 на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия в частта им относно жалбоподателя, и
 —
 да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 В рамките на първото правно основание се твърди, че Съветът не е изпълнил критерия за включване в списъка, а именно съответното лице да е „отговорно за жестоките репресии на цивилното население в Сирия“, да „оказва подкрепа на режима или се ползва с облаги от него“ или да е свързано с такова лице. Съветът не доказал, че били налице основанията, изтъкнати за включването на съответното образувание в списъка.
 2.
 В рамките на второто правно основание се поддържа, че Съветът е нарушил правото на защита на жалбоподателя и правото на ефективна съдебна защита. В нито един момент на жалбоподателя не били представени „сериозни и достоверни доказателства“ или „конкретни доказателства и данни“, удостоверяващи наличието на основания за налагане на ограничителни мерки спрямо него, както се изисква в практиката на Съда.
 3.
 В рамките на третото правно основание се твърди, че Съветът не е изтъкнал достатъчно основания за включването на жалбоподателя в списъка.
 4.
 В рамките на четвъртото правно основание се твърди, че Съветът е допуснал тежки нарушения на основните права на жалбоподателя на собственост и добро име. Ограничителните мерки били наложени, без да са предвидени съответни гаранции, позволяващи на жалбоподателя надлежно да изрази становище пред Съвета. Съветът не доказал, че много тежкото накърняване на правото на собственост на жалбоподателя било обосновано и пропорционално. Нарушението на правата на жалбоподателя водело не само до имуществени вреди, но и до накърняване на доброто му име.
 5.
 В рамките на петото правно основание се поддържа, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката. Противно на единственото основание за включването на жалбоподателя в списъка, не били налице данни или доказателства, удостоверяващи, че той действително оказвал „подкрепа на сирийския режим“ и се ползвал с облаги от него. Освен това Съветът неправилно отъждествил жалбоподателя с „Tri Ocean Trading a.k.a. Tri-Ocean Energy“, като допуснал, че става въпрос за едно и също юридическо лице. Жалбоподателят бил отделно дружество, различно от Tri Ocean Trading.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/38
 Решение на Първоинстанционния съд от 8 март 2007 г. — France Télécom/Комисия
 (Дело T-339/04) (1)
 („Конкуренция - Решение, с което се разпорежда проверка - Лоялно сътрудничество с националните съдилища - Лоялно сътрудничество с националните органи по конкуренция - Член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1/2003 - Известие на Комисията относно сътрудничеството в рамките на Мрежата от органите по конкуренция - Мотиви - Пропорционалност“)
 (2007/C 95/76)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: France Télécom SA, бившо Wanadoo SA (Париж, Франция) (представители: H. Calvet и M.-C. Rameau, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: É. Gippini Fournier и O. Beynet)
 Предмет
 Отмяна на Решение С (2004) 1929 на Комисията от 18 май 2004 г. по дело COMP/C-1/38.916, с което се разпорежда на France Télécom SА, както и на всички предприятия, контролирани пряко или косвено от него, в това число и на Wanadoo SA и на всички предприятия, контролирани пряко или косвено от Wanadoo SA, да се подчинят на проверка на основание на член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО] от Договора (ОВ 2003, L 1, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Ищецът се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 262, 23.10.2004 г.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/33
 Решение на Общия съд от 9 октомври 2012 г. — Bial-Portela/СХВП — Isdin (ZEBEXIR)
 (Дело T-366/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ZEBEXIR“ - По-ранна словна марка на Общността „ZEBINIX“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 366/64
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Португалия) (представители: B. Braga da Cruz и J. M. Conceição Pimenta, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Isdin, SA (Барселона, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal и H. L. Curtis-Oliver, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 април 2011 г. (преписка R 1212/2009-1), относно производство по възражение между Bial-Portela & Ca, SA и Isdin, SA
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 април 2011 г. (преписка R 1212/2009-1).
 2.
 СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на Bial-Portela & Ca, SA.
 3.
 Isdin, SA понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.9.2011 г.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/2
 Преюдициално запитване от Corte Suprema di cassazione (Италия), постъпило на 21 февруари 2014 г. — Agenzia delle Entrate/Aquapur Multiservizi SpA
 (Дело C-307/14)
 (2016/C 027/02)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte Suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Agenzia delle Entrate
 Ответник: Aquapur Multiservizi SpA
 Преюдициални въпроси
 С определение от 18 ноември 2015 г. председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/2
 Определение на Съда от 16 ноември 2010 г. — Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG/Европейска комисия
 (Дело C-73/10 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Решение на Комисията относно производство по член 81 ЕО - Жалба за отмяна - Срок - Просрочена жалба - Причини, които могат да обосноват отклонение от прилагането на срока за обжалване - Право на достъп до съд - Принципи на законност и пропорционалност - Явно неоснователна жалба)
 2011/C 89/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (представители: A. Rinne, Rechtsanwalt, S. Kon и C. Humpe, Solicitors, C. Vajda QC)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Kellerbauer и A. Biolan)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Определението на Първоинстанционния съд (осми състав) от 30 ноември 2009 г. по дело T-2/09, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG/Комисия на Европейските общности, с което Първоинстанционният съд отхвърля като явно недопустима жалба за частична отмяна на Решение C(2008) 5955 окончателен на Комисията от 15 октомври 2008 година относно производство по член 81 ЕО (преписка COMP/39.188 — Банани), във връзка с картел за част от европейския пазар на банани, или при условията на евентуалност за отмяната или намаляването на наложената на жалбоподателя глоба — Срок за обжалване — Просрочие
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 80, 27.3.2010 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/17
 Жалба, подадена на 30 юли 2014 г. от Compagnie des bateaux mouches SA срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 21 май 2014 г. по дело T-553/12 — Compagnie des bateaux mouches SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-368/14 P)
 (2015/C 065/25)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (представител: E. Piwnica, avocat)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 С определение на Съда (шести състав) от 11 декември 2014 г. Съдът отхвърли жалбата и осъди Compagnie des bateaux mouches SA да понесе направените от нея съдебни разноски.