text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/4
 Жалба, подадена на 29 януари 2016 г. от г-н Carsten René Beul срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 23 ноември 2015 г. по дело T-640/14, Beul/Парламент и Съвет
 (Дело C-53/16 P)
 (2016/C 191/07)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Carsten René Beul (представители: H.-M. Pott и T. Eckhold, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени определението на Общия съд на Европейския съюз от 23 ноември 2015 г.,
 —
 да отмени обжалвания Регламент (ЕС) No 537/2014, при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд на Европейския съюз,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 С жалба пред Общия съд жалбоподателят иска отмяна на Регламент (ЕС) No 537/2014 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно специфични изисквания по отношение на задължителния одит на предприятия от обществен интерес и за отмяна на Решение 2005/909/ЕО на Комисията.
 Жалбоподателят е одобрен в Германия експерт-счетоводител (както и задължителен одитор съгласно правото на Великото херцогство Люксембург и на Италианската република). Той има право да извършва задължителен одит на предприятия от обществен интерес. Като експерт-счетоводител за цялата си дейност той подлежи на контрол от страна на Wirtschaftsprüferkammer (камара на експерт-счетоводителите), публичноправен орган, в който членуват експерт-счетоводители и те избират неговите органи.
 Обжалваният регламент (наричан по-нататък „регламентът“) предвижда, че надзорът спрямо задължителните одитори по отношение на одита на предприятията от обществен интерес се осигурява от независим орган, тоест орган, който не получава и никакви указания от държавата. В този орган не могат в никакъв случай да участват действащи експерт-счетоводители, а бивши експерт-счетоводители могат да участват само след изтичането на дълъг период от време от приключване на дейността им като счетоводители.
 Според жалбоподателя тази нова уредба е неблагоприятна. Той твърди, че регламентът противоречи на правото на Съюза.
 Общият съд отхвърля жалбата като недопустима. Той приема, че жалбоподателят няма право да обжалва регламента. Общият съд мотивира решението си като посочва, че жалбоподателят не е лично засегнат от регламента, тъй като спада към кръга от лица, посочени общо в разпоредбата и не може да изтъква индивидуални права.
 Жалбоподателят напротив твърди, че е засегнат пряко и лично от разпоредбата. Той счита по-специално, че кръгът на адресатите на разпоредбата е отворен и именно поради това, че между приемането на регламента и влизането му в сила изтича срок, през който към този кръг от професионалисти могат да се включат неопределен брой лица.
 Общият съд не отчел тази пряка и лична засегнатост. Според него кръгът от професионалисти по-специално е определен към всеки момент на прилагане на произтичащия от правото на Съюза надзор. Обстоятелството, че има период от време между приемането и влизането в сила не е решаващо за съществуването на съдебна защита.
 Освен това според жалбоподателя, ако се приеме, че липсва лично засягане, се създава празнота в съдебната защита. Според него тази празнота следва да се запълни с оглед на Хартата на основните права, която защитава и свободата при избор на професия, и Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. Според жалбоподателя това произтича от отговорността и контрола на юрисдикциите на Европейския съюз, тъй като Европейският съюз създава предпоставките за тази празнота в съдебната защита.
 (1) ОВ L 158, стр. 77.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/11
 Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Iaszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, по съпруг Hadadi (Hadady)
 (Дело C-168/08) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 2201/2003 - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност - Член 64 - Преходни разпоредби - Прилагане по отношение на съдебно решение от държава членка, която се е присъединила към Европейския съюз през 2004 г. - Член 3, параграф 1 - Компетентност по дела за развод - Релевантни привръзки - Обичайно местопребиваване - Гражданство - Съпрузи, които пребивават във Франция, като и двамата имат френско и унгарско гражданство)
 2009/C 220/17
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Iaszlo Hadadi (Hadady)
 Ответник: Csilla Marta Mesko, по съпруг Hadadi (Hadady)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 2 от Регламент (ЕО) No 1347/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност за децата на двамата съпрузи (ОВ L 160, стр. 19) и на членове 3 и 64 от Регламент (ЕО) 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 (ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183) — Условия за признаване на решение за развод — Релевантни привръзки: местожителство или гражданство на страните
 Диспозитив
 1)
 Когато в приложение на член 64, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 юрисдикцията на държавата членка, където се иска признаване, трябва да провери дали юрисдикцията на държавата членка, в която е постановено съдебното решение, е била компетентна съгласно член 3, параграф 1, буква б) от същия регламент, последната разпоредба не допуска юрисдикцията на държавата членка, където се иска признаване, да разглежда съпрузите, които имат както гражданство на тази държава, така и гражданство на държавата членка на произход, само като граждани на държавата членка, където се иска признаване. Напротив, тази юрисдикция трябва да вземе предвид обстоятелството, че съпрузите са граждани и на държавата членка на произход, поради което юрисдикциите на последната може да са били компетентни да разгледат спора.
 2)
 Когато и двамата съпрузи са граждани на две едни и същи държави членки, член 3, параграф 1, буква б) от Регламент No 2201/2003 не допуска възможността компетентността на юрисдикциите на едната от държавите членки да не бъде призната по съображение, че по отношение на ищеца не е налице друг критерий на привързване към тази държава. Напротив, юрисдикциите на държавата членка, на която са граждани съпрузите, са компетентни на основание тази разпоредба, като съпрузите могат да изберат юрисдикцията на държавата членка, пред която да отнесат спора.
 (1) ОВ C 158 от 21.6.2008 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/46
 Жалба, подадена на 7 юли 2009 г. — Mannatech/СХВП (BOUNCEBACK)
 (Дело T-263/09)
 2009/C 205/84
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mannatech, Inc. (Coppell, Съединени американски щати) (представители: R. Niebel и C. Steuer, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 март 2009 г. по преписка R 100/2009-1, и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „BOUNCEBACK“ за стоки от клас 5
 Решение на проверителя: Отказва търговската марка на жалбоподателя
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е допуснал грешка при прилагането на предвидените в посочените разпоредби правни норми.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/36
 Жалба, подадена на 2 октомври 2008 г. — S.L.V. Elektronik/СХВП — Jiménez Muñoz (LINE)
 (Дело T-449/08)
 (2008/C 327/64)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: S.L.V. Elektronik GmbH (Übach-Palenberg, Германия) (представител: C. König, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Angel Jiménez Muñoz (Gelida, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 18 юли 2008 г. по преписка R 759/2007-4, доколкото е отказана регистрацията на заявената марка 003316908 за „осветителни тела, захранвани от електрическа мрежа, осветителни уреди и инсталации, осветителни тела за сценични ефекти, електрически лампи и отделни части от гореспоменатите стоки“ и да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски, направени пред Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „LINE“ за стоки от клас 11 — заявка No 3 316 908
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Angel Jiménez Muñoz
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национални словни и фигуративни марки „LINE“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 37 и 38
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отменя частично решението на отдела по споровете
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки. Освен това апелативният състав не бил изходил от заявената марка, а от изображение, което не е идентично с нея.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Philips Morris Products/СХВП (Форма на цигарен пакет)
 (Дело T-140/06) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на цигарен пакет - Отказ за регистрация - Абсолютна пречка за регистрация - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2007/C 247/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Philip Morris Products, SA (Neuchâtel, Швейцария) (представители: T. van Innis и C. Moreau, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Rassat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2006 г. (дело R 0075/2005-4) относно регистрацията на формата на цигарен пакет като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Philip Morris Products SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 165, 15.7.2006 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/25
 Преюдициално запитване, отправено от Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Италия) на 6 октомври 2010 г. — Teresa Cicala/Regione Siciliana
 (Дело C-482/10)
 ()
 2010/C 328/42
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Teresa Cicala
 Ответник: Regione Siciliana
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съвместими ли са с правото на Европейския съюз тълкуване и прилагане на член 3 от Закон 241/1990 и член 3 от Регионален закон на Сицилия 10/1991 във връзка с член 1 от Закон 241/90 — изискващ италианските административни органи да прилагат принципите на правото на Европейския съюз в съответствие със задължението за мотивиране на актовете на публичната администрация, предвидено в член 296, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз — според които задължението за мотивиране може да не важи за свързаните с пенсии индивидуални актове, които по-конкретно се отнасят до субективни права и във всички случаи са приети при условията на обвързана компетентност? Налице ли е в този случай съществено процесуално нарушение при приемането на административната мярка?
 2.
 Съвместим ли е член 21ж, параграф 2, първо изречение от Закон 241/1990 — както е тълкуван в административната практика, от гледна точка на задължението за мотивиране на административните актове, предвидено в член 3 от Закон 241/1990 и в Регионален закон 10/1991, и на задължението за мотивиране на актовете на публичната администрация, предвидено в член 296, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз — с член 1 от Закон 241/1990, в който е предвидено задължението на административните органи да прилагат принципите на правото на Европейския съюз, и следователно съвместими и допустими ли са тълкуване и прилагане, според които административните органи могат да допълнят мотивите на административната мярка в хода на правораздавателния процес?


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/48
 Жалба, подадена на 27 януари 2014 г. — UAB MELT WATER/СХВП (MELT WATER Original)
 (Дело T-69/14)
 2014/C 112/62
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Литва) (представители: V. Viešūnaitė, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на пети апелативен състав на СХВП от 26 ноември 2013 г. по преписка R 494/2013-5 и да разпореди на СХВП да регистрира като марка на Общността марка „MELT WATER Original“, за която жалбоподателят, Research and Production Company MELT WATER UAB, е подал заявка за регистрация (заявка No 010 782 068);
 —
 да присъди съдебните разноски в полза на жалбоподателя, Research and Production Company MELT WATER UAB,
 —
 да разпореди на СХВП да представи преписката относно действията, свързани с тази заявка за регистрация на Марка на Общността (Заявка No 010 782 068).
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: светлосиня фигуративна марка, съдържаща словните елементи „MELT WATER Original“, за стоки от клас 32 — заявка No 010 782 068 за регистрация на марка на Общността.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: член 7, параграф 1, букви в) и б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, както и свързаната с тези разпоредби практика на съдилищата на Европейския съюз.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/55
 Жалба, подадена на 24 февруари 2014 г. — Tilda Riceland Private/СХВП — Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)
 (Дело T-136/14)
 2014/C 135/71
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tilda Riceland Private Ltd (Gurgaon, Индия) (представители: S. Malynicz, Barrister, N. Urwin и D. Sills, Solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Siam Grains Co. Ltd (Банкок, Тайланд)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 декември 2013 г. по преписка No R 1086/2012-4,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка в черно и бяло, съдържаща словните елементи „BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE“, за стоки от клас 30 — Заявка за марка на Общността No 3 520 641
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: По-ранната нерегистрирана търговска марка и по-ранният знак, „използвани в процеса на търговия за обозначаване на клас от стоки“ BASMATI, употребявани в Обединеното кралство във връзка с ориз
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението в неговата цялост.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламента относно марката на Общността.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/48
 Жалба, подадена на 17 юни 2008 г. — Asenbaum Fine Arts/СХВП (WIENER WERKSTÄTTE)
 (Дело T-230/08)
 (2008/C 223/84)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Asenbaum Fine Arts Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Vögel, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се измени Решението на Четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 10 април 2008 г. (преписка No R1571/2006-4), като се уважи изцяло жалбата на жалбоподателя от 29 ноември 2006 г., а при условията на евентуалност, да се уважи жалбата за класове 6, 11 [с изключение на лампи (електрически), осветителни лампи, тавански лампи и лампиони], 14 (с изключение на бонбониери), 16, 20 и 21 (с изключение на бонбониери) и 34,
 при условията на евентуалност, да се отмени обжалваното решение и да се върне делото на Службата за хармонизация във вътрешния пазар за довършване на процедурата,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски, включително и направените такива в производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „WIENER WERKSTÄTTE“ за стоки от класове 6, 11, 14, 16, 20, 21 и 34 (Заявка No 4 133 501).
 Решение на проверителя: Отхвърляне на заявката.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка не е нито описателна, нито е лишена от отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 12.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/8
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Timișoara (Румъния) на 8 декември 2010 г. — Sergiu Alexandru Micșa/Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-573/10)
 2011/C 46/12
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Timișoara
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sergiu Alexandru Micșa
 Ответници: Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș, Administrația Fondului pentru Mediu
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 110 от ДФЕС да се тълкува в смисъл, че той не допуска освобождаване от такса за замърсяване при първата регистрация на националната територия на автомобили с точно определени технически характеристики, при условие, че за останалите автомобили националното законодателство предвижда задължение за плащане на такава такса?
 2.
 В случай, че член 110 от ДФЕС допуска посоченото в първия въпрос освобождаване само при определени обстоятелства, представлява ли такова обстоятелство фактът, че всички, най-голямата част или значителна част от автомобилите, произведени на националната територия, притежават техническите характеристики, които водят до освобождаването (необходимо е да се отчете обстоятелството, че подобни характеристики се срещат и при автомобилите, произведени в други държави — членки на ЕС и че и за тях е предвидено освобождаване)?
 3.
 В хипотезата, при която отговорът на втория въпрос е утвърдителен, кои са характеристиките на стоката, които я правят подобна, по смисъла на член 110 ДФЕС, на автомобил, който кумулативно притежава следните характеристики:
 а)
 нов е (т.е. никога не е продаван преди това с друга цел освен за неговата препродажба или доставка и който по тази причина никога преди това не е бил регистриран) или пък е втора употреба и е бил регистриран в държава—членка на Европейския съюз в периода 15 декември 2008 г. — 31 декември 2009 г. включително;
 б)
 проектиран е и е конструиран за превоз на пътници и има, освен седалката за шофьора, най-много осем седящи места за пътници (автомобили от типа M1 по смисъла на румънския закон) или е бил проектиран е и конструиран за превоз на товари с максимална маса, която не надхвърля 3,5 тона (автомобили от типа N1 по смисъла на румънския закон);
 в)
 има норма на замърсяване E4;
 г)
 с обем на двигателя до 2 000 cm3 (характеристика, която е от значение само за автомобилите от типа M1)?


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/15
 Определение на Съда от 19 май 2009 г. — AMS Advanced Medical Services GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), American Medical Systems, Inc.
 (Дело C-565/07 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Фигуративна марка „AMS Advanced Medical Services“ - Частичен отказ на регистрация - Процедура по възражение - Жалба, чиито предмет е отпаднал - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2009/C 220/26
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: AMS Advanced Medical Services GmbH (представител: S. Schäffler, Rechtsanwältin)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), American Medical Systems, Inc. (представители: H. Kunz-Hallstein и R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 18 октомври 2007 г. по дело AMS/СХВП — American Medical Systems (AMS Advanced Medical Services) (T-425/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на фигуративна марка „AMS Advanced Medical Services“ за стоки и услуги от класове 5, 10 и 42 срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 септември 2003 г., с която се отменя решението на отдела по споровете и частично се уважава възражението на притежателя на националната словна марка „AMS“ — Процедура по възражение — Допустимост на искане за доказване на реално използване на по-ранната марка, направено от заявителя за първи път пред апелативния състав
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата, подадена AMS Advanced Medical Services GmbH.
 2)
 Осъжда AMS Advanced Medical Services GmbH да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/9
 Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret, Дания) — Skatteministeriet/DSV Road A/S
 (Дело C-234/09) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) No 2913/92 - Член 204, параграф 1, буква а) - Регламент (ЕИО) No 2454/93 - Член 859 - Режим на външен транзит - Одобрен изпращач - Възникване на митническо задължение - Документ за транзит за несъществуващи стоки)
 2010/C 246/14
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsre
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Skatteministeriet
 Ответник: DSV Road A/S
 Предмет
 Преюдициално запитване — Vestre Landsret — Тълкуване на член 1 и член 4, точки 9 и 10, както и на членове 92, 96 и член 204, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Одобрен изпращач, който създава погрешно два транзитни документа за една и съща партида стоки в новата компютризирана система на транзит (НКТС), като по този начин определя два различни референтни номера за движението на една-единствена партида стоки — Възникване на митническо задължение в резултат от невъзможността за приключване на режима външен общностен транзит с представянето на стоките в получаващото митническо учреждение — Събиране на мита върху декларирани стоки, които обаче не съществуват физически
 Диспозитив
 Член 204, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага към положение като разглежданото в главното производство, при което одобрен изпращач е създал погрешно два режима на външен транзит за една и съща стока, тъй като създаденият в повече режим, който се отнася до несъществуваща стока, не може да доведе до възникване на митническо задължение съгласно посочената разпоредба.
 (1) ОВ C 205, 29.8.2009 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/22
 Определение на Съда от 9 март 2007 г. — Schneider Electric SA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-188/06 P) (1)
 (Обжалване - Концентрации на предприятия - Пазар на разпределението на електроенергия - Решения за започване и прекратяване на процедурата)
 (2007/C 96/39)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Schneider Electric SA (представители: A. Winckler, I-Girgenson и M. Pittie, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и O. Beynet)
 Предмет
 Жалба срещу определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 31 януари 2006 г., Schneider Electric SA/Комисия (T-48/03), с което се отхвърля като недопустим иск за отмяна, от една страна, на Решението на Комисията от 4 декември 2002 г. за започване на фаза на задълбочена оценка на операцията за концентрация между Schneider и Legrand (дело COMP/M.2283 — Schneider/Legrand II) и, от друга страна, на Решението на Комисията от 13 декември 2002 г. за закриване на процедурата за контрол на тази операция
 Диспозитив
 1)
 Жалбата се отхвърля.
 2)
 Schneider Electric SA се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 165, 15.7.2006 г.


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/18
 Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 14 април 2016 г. — Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH
 (Дело C-210/16)
 (2016/C 260/24)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Ответник, въззивник и жалбоподател в ревизионното производство: Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein
 Жалбоподател, въззиваем и ответник в ревизионното производство: Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH
 Встъпила страна: Facebook Ireland Limited
 Заинтересована страна: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 2, буква г) от Директива 95/46/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че урежда окончателно и изчерпателно задълженията и отговорността за нарушения на правилата за защита на данните, или — в хипотеза на многостепенни отношения между доставчик и клиент на информация — в рамките на „подходящите мерки“ по член 24 от Директива 95/46/ЕО и на „ефективните правомощия за намеса“ по член 28, параграф 3, второ тире от Директива 95/46/ЕО е възможно структура, която не е „администратор“ по смисъла на член 2, буква г) от Директива 95/46/ЕО, да носи отговорност за избора на оператор за предлаганата от нея информация?
 2)
 От задължението на държавите членки по член 17, параграф 2 от Директива 95/46/ЕО да предвидят, че когато обработването се извършва от негово име, администраторът трябва да избере обработващо данните лице, което осигурява достатъчни гаранции по отношение на мерките за техническа безопасност и организационните мерки“, следва ли a contrario, че при друг вид отношения между доставчик и ползвател, които не са свързани с обработка на лични данни от името на администратора по смисъла на член 2, буква д) от Директива 95/46/ЕО, не съществува задължение за полагане на дължимата грижа при избора и такова не може да се обоснове и по националното право?
 3)
 В хипотези, в които установено извън Европейския съюз дружество майка поддържа юридически самостоятелни клонове (дъщерни дружества) в различни държави членки, има ли право съгласно член 4 и член 28, параграф 6 от Директива 95/46/ЕО надзорният орган на дадена държава членка (в настоящия случай: Германия) да упражни правомощията си по член 28, параграф 3 от Директива 95/46/ЕО спрямо установеното на негова територия дъщерно дружество, включително в случаите, когато това дъщерно дружество отговаря единствено за насърчаването на продажбата на реклама и за други маркетингови мерки, насочени към жителите на тази държава членка, докато съгласно вътрешнокорпоративното разпределение на дейностите за събирането и обработването на лични данни на цялата територия на Европейския съюз и следователно и на територията на другата държава членка (в настоящия случай: Германия) отговаря изключително установеният в друга държава членка (в настоящия случай: Ирландия) самостоятелен клон (дъщерно дружество), при положение че в действителност решението относно обработката на данни се взема от дружеството майка?
 4)
 Трябва ли член 4, параграф 1, буква a) и член 28, параграф 3 от Директива 95/46/ЕО да се тълкуват в смисъл, че в хипотези, в които администраторът има клон на територията на държава членка (в настоящия случай: Ирландия) и съществува друг, юридически самостоятелен клон на територията на друга държава членка (в настоящия случай: Германия), който по-специално отговаря за продажбата на рекламни пространства и чиято дейност е насочена към жителите на тази държава членка, компетентният надзорен орган в тази друга държава членка (в настоящия случай: Германия) може да предприеме мерки и да издаде разпореждания, отнасящи се до прилагането на законодателството за защита на данните, включително срещу този друг клон (в настоящия случай: в Германия), който според вътрешнокорпоративното разпределение на дейностите и отговорностите не отговаря за обработката на данни, или в такава хипотеза мерките и разпорежданията са в компетентността само на надзорния орган на държавата членка (в настоящия случай: Ирландия), на чиято територия се намира седалището на структурата, която в рамките на групата отговаря за обработката на данните?
 5)
 Трябва ли член 4, параграф 1, буква а) и член 28, параграфи 3 и 6 от Директива 95/46/ЕО да се тълкуват в смисъл, че в хипотези, в които надзорният орган на държава членка (в настоящия случай: Германия) предприема мерки по член 28, параграф 3 от Директива 95/46/ЕО спрямо лице или структура, извършващи дейност на нейна територия, на основание, че не е положена дължимата грижа при избора на участващо в процеса на обработката на данни трето лице (в настоящия случай: Facebook), тъй като това трето лице нарушавало законодателството за защита на данните, предприемащият мерки надзорен орган (в настоящия случай: Германия) е обвързан с правната преценка относно спазването на правилата на защитата на данните на надзорния орган на другата държава членка, в която е установено отговорното за обработването на данните трето лице (в настоящия случай: Ирландия), така че той не може да се отклонява от тази правна преценка, или пък предприемащият мерки надзорен орган (в настоящия случай: Германия) може самостоятелно да проверява законосъобразността на обработката на данни от страна на установеното в друга държава членка (в настоящия случай: Ирландия) трето лице като предварителен въпрос с оглед на предприемане на неговите собствени действия?
 6)
 Доколкото предприемащият мерки надзорен орган (в настоящия случай: Германия) може да извършва самостоятелна проверка: трябва ли член 28, параграф 6, второ изречение от Директива 95/46/ЕО да се тълкува в смисъл, че надзорният орган може да упражнява предоставените му по член 28, параграф 3 от Директива 95/46/ЕО ефективни правомощия за намеса спрямо установени на неговата територия лице или структура на основание съвместна отговорност за нарушения на правилата за защита на данните, извършени от установеното в друга държава членка трето лице, само и едва когато предварително е поискал от надзорния орган на тази друга държава членка (в настоящия случай: Ирландия) да упражни своите правомощия?
 (1) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/23
 Жалба, подадена на 25 октомври 2013 г. — Giovanni Cosmetics/СХВП — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
 (Дело T-559/13)
 2014/C 24/41
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Съединени щати) (представители: J. van den Berg и M. Meddens-Bakker, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Лисабон, Португалия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 август 2013 г., постановено по преписка R 1189/2012-2,
 —
 да разпореди да се отхвърли заявка за марка на Общността No 9 232 471,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „GIOVANNI GALLI“ за стоки и услуги от класове 3, 14 и 18 — Заявка за марка на Общността No 9 232 471
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация за марка на Общността No 2 404 283 за словната марка „GIOVANNI“ за стоки от клас 3
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението изцяло
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Общността.


text:
 11.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/20
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 28 октомври 2013 г. — Z. Zh., друга страна в производството: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie и Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, друга страна в производството: I.O.
 (Дело C-554/13)
 2014/C 9/31
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Z. Zh.
 Друга страна в производството: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 и
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Друга страна в производството: I.O.
 Преюдициални въпроси
 1.
 Гражданин на трета страна, който пребивава незаконно на територията на държава членка, представлява ли опасност за обществения ред по смисъла на член 7, параграф 4 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стр. 98, наричана по-нататък „Директивата за връщане“), просто защото е заподозрян за извършването на деяние, което съгласно националното право е наказуемо като престъпление, или за целта е необходимо да е бил осъден от наказателен съд за извършването на това деяние, и в последния случай — трябва ли присъдата да е влязла в сила?
 2.
 При преценката дали гражданин на трета страна, който пребивава незаконно на територията на държава членка, представлява опасност за обществения ред по смисъла на член 7, параграф 4 от Директивата за връщане, освен подозрението или осъждането имат ли значение и други факти и обстоятелства по конкретния случай, като тежестта или характера на деянието, което съгласно националното право е наказуемо като престъпление, изтеклото време или намерението на засегнатото лице?
 3.
 Фактите и обстоятелствата по конкретния случай, които са релевантни за посочената във втория въпрос преценка, имат ли значение във връзка с предвидената в член 7, параграф 4 от Директивата за връщане възможност — в случай, че засегнатото лице представлява опасност за обществения ред по смисъла на тази разпоредба — да се избира между това да не се предостави срок за доброволно напускане, от една страна, и да се предостави срок за доброволно напускане, който е по-кратък от седем дни, от друга?


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/35
 Определение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Olive Line International/СХВП — Knopf (O-live)
 (Дело T-485/07) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „O-live“ - По-ранно търговско наименование „Olive line“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Право да се забрани използването на по-късната марка - Вероятност от объркване - Член 7 от испанския закон за марките и член 8, параграф 1 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1 от Регламент No 207/2009)
 2011/C 311/62
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Olive Line International, SL (Мадрид, Испания) (представител: P. Koch Moreno)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Schäffner и B. Schmidt)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Reinhard Knopf (Малш, Германия) (представител: W. Weber)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 26 септември 2007 г. (преписка R 1478/2006-2) в производство по възражение със страни Olive Line International, SL и г-н Reinhard Knopf
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 септември 2007 г. (преписка R 1478/2006-2).
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 3.
 Г-н Reinhard Knopf понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 51, 23.2.2008 г.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/4
 Решение на Съда (девети състав) от 26 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Specializat Cluj — Румъния) — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA
 (Дело C-143/13) (1)
 ((Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в договорите, сключвани между търговец и потребител - Член 4, параграф 2 - Преценка за неравноправния характер на договорните клаузи - Изключване на клаузите, свързани с основния предмет на договора или със съответствието на цената или възнаграждението, когато те са съставени на ясен и разбираем език - Клаузи, които предвиждат „комисиона за риск“, събирана от кредитодателя и които му разрешават при определени условия да променя едностранно лихвения процент))
 (2015/C 138/04)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Specializat Cluj
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei
 Ответник: SC Volksbank România SA
 Диспозитив
 Член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, трябва да се тълкува в смисъл, че понятията „основен предмет на договора“ и „съответствие на цената и възнаграждението, от една страна, и [...] доставените стоки или предоставените услуги, от друга“, по принцип не обхващат клаузи — част от сключвани между търговец и потребители договори за кредит — от вида на разглежданите в главното производство, които, от една страна позволяват при определени условия на кредитодателя да променя едностранно лихвения процент, и от друга страна, предвиждат събирана от него „комисиона за риск“. Задача на запитващата юрисдикция е обаче да провери тази квалификация на посочените договорни клаузи от гледна точка на естеството, систематиката и условията на съответните договори, както и на правния и фактическия контекст, в който те се вписват.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/36
 Жалба, подадена на 6 ноември 2014 г. — Segimerus/СХВП — Ergo Versicherungsgruppe (ELGO)
 (Дело T-750/14)
 (2015/C 026/46)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Segimerus Ltd (Престън, Великобритания) (представител: Rechtsanwalt F. Henkel)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ergo Versicherungsgruppe AG (Дюселдорф, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят.
 Спорна марка: словна марка на Общността „ELGO“— заявка за регистрация No 10 292 498.
 Производство пред СХВП: производство по възражение.
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 август 2014 г. по преписка R 473/2014-4.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на отдела по споровете и да върне преписката на този отдел,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение и да върне преписката на апелативния състав,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 Нарушение 75, второ изречение от Регламент No 207/2009.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/24
 Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans/Комисия
 (Дело T-358/06)
 (2007/C 20/36)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV [представители: M.F.A.M.Smeets и A.M. van den Oord, advocaten]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени изцяло или частично решението, чиито адресати са Heimans NV и Heimans Infrastruktuur BV;
 —
 да се отмени санкцията, наложена на Heimans NV и Heimans Infrastruktuur BV, или да се намали размера й;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия). Макар да не е адресат на решението, според ищеца то го засяга пряко и лично, тъй като в решението е упоменато, че той е част от концерна Heijmans, както и поради обстоятелството, че въз основа на решението следва да се очаква, че ищецът ще бъде привлечен под отговорност за споменатите практики.
 В подкрепа на исканията си ищецът се позовава, на първо място, на нарушение на член 81 ЕО, както и на член 2, 7 и 23, параграф 2 на Регламент (EO) 1/2003, тъй като Комисията неправилно е приела, че пазарът на битум за пътни настилки в Нидерландия представлява релевантния икономически контекст за преценка на събраните срещу Heimans Infrastruktuur BV доказателства. Освен това, Комисията неправилно е приела, че Heimans Infrastruktuur BV е участник в постоянно споразумение за сътрудничество между пътностроителните предприятия в областта на изкупуването на битум и в това си качество е участвал в съглашение с доставчиците на битум в Нидерландия, с цел ограничаване на конкуренцията. В заключение, Комисията, на основание Насоките относно хоризонталното сътрудничество, неоснователно не е ограничила проверката си единствено до последиците от участието на Heimans Infrastruktuur BV в това съглашение (1).
 На второ място, ищецът твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО, както и член 11 и 16 от Регламент (EO) 1/2003, задължението за полагане на грижа, общия принцип на доброто управление, принципа за равенство и правото на защита, тъй като не е взела предвид и оценила като „безобидно представяне на фактите“ мотивираните материално- и процесуалноправни възражения, направени от Heimans Infrastruktuur BV и на Wegenbowmaatschapij J. Heijmans BV в административното производство.
 На трето място, ищецът се позовава на нарушение на задължението за мотивиране на актовете, тъй като значителни части от решението са неясни или двусмислени.
 Субсидиарно, ищецът твърди, че Комисията не е представила никакви или непълни доказателства относно участието на Heimans Infrastruktuur BV в предполагаемото нарушение за целия период на времетраенето му.
 Също така субсидиарно, ищецът твърди, че Комисията неправилно е преценила значимостта и тежестта на нарушението. Ищецът твърди, че ролята на Heimans Infrastruktuur BV на съответния пазар е била само второстепенна.
 (1) Насоки относно приложимостта на член 81 ДЕО по отношение на споразуменията за хоризонтално сътрудничество (Текст от значение за ЕИП) (OB C 3, 2001 г., стр. 2).


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/23
 Жалба, подадена на 11 юли 2017 г. от Deza, a.s. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 11 май 2017 г. по дело T-115/15, Deza, a.s./ECHA
 (Дело C-419/17P)
 (2017/C 293/28)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Жалбоподател: Deza, a.s. (представител: P. Dejl, advokát)
 Други страни в производството: Европейска агенция по лекарствата, Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Кралство Швеция, Кралство Норвегия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение на Общия съд от 11 май 2017 г. по дело T-115/15,
 —
 да се отмени решение No ED/108/2014 на ECHA от 12 декември 2014 г.,
 —
 да се осъди ECHA да плати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството по обжалване пред Съда и в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 1.
 Общият съд е изтълкувал и приложил неправилно Регламента REACH.
 Общият съд е изтълкувал и приложил неправилно Регламента REACH. Жалбоподателят продължава да счита, че решението на ECHA е било прието ultra vires, тъй като (i) ECHA не е имала правомощието да допълва съществуващото идентифициране на веществото DEHP съгласно член 57, буква в) от Регламента REACH с ново идентифициране на това вещество съгласно член 57, буква е) от Регламента REACH; (ii) приемането на решението на ECHA се предхожда от незаконосъобразна процедура и (iii) решението на ECHA заобикаля правно задължителната процедура, предвидена от Съвета и Европейския парламент за приемането на общозадължителни/хармонизирани критерии за идентифицирането на вещества, имащи свойствата да разрушават ендокринната система.
 2.
 Общият съд е изтълкувал и приложил неправилно принципа на правна сигурност.
 Тъй като (i) решението на ECHA е създало объркващо, неясно и непредвидимо правно положение, което не дава възможност на жалбоподателя да установи конкретния обхват на наложените му задължения, (ii) не са налице общозадължителни/хармонизирани критерии за идентифицирането на вещества, имащи свойствата да разрушават ендокринната система и (iii) ECHA няма правомощие да допълва съществуващото идентифициране на веществото DEPH съгласно член 57, буква в) от Регламента REACH с ново идентифициране съгласно член 57, буква е) от Регламента REACH, изводът на Общия съд, че решението на ECHA не нарушава принципа на правна сигурност, е неправилно.
 3.
 Общият съд е осъществил контрол върху решението на ECHA по начин, който не съответства на изискванията за съдебен контрол върху решенията на институциите и органите на Европейския съюз, и също така е изопачил фактите и доказателствата.
 4.
 С оглед на изложените нередности, Общият съд е нарушил правата на жалбоподателя и принципите, установени в Европейска конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и в Харта на основните права на Европейския съюз, и по-конкретно правото на справедлив процес, правото на необезпокоявано ползване на своята собственост и принципа на правна сигурност.


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/17
 Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 2 февруари 2011 г. — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
 (Дело C-48/11)
 2011/C 103/30
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Ищец: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
 Ответник: A Oy
 Преюдициален въпрос
 Предвид разпоредбите на членове 31 и 40 от Споразумението за ЕИП, следва ли замяна на акции, в рамките на която финландско дружество прехвърля на норвежко дружество (в правноорганизационната форма на „aksjeselskap“ (акционерно дружество) акции от капитала на трето притежавано от него дружество и получава като насрещна престация новоемитирани от норвежкото дружество акции от неговия собствен капитал, да се третира като неутрално данъчно събитие по същия начин, както би се третирала тази замяна на акции, ако беше извършена между местни акционерни дружества или между дружества със седалище в Европейския съюз?


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/27
 Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Fédération des industries condimentaires de France и др./Комисия
 (Дело T-90/03) (1)
 („Извъндоговорна отговорност - Несъвместимост с правилата на Световната търговска организация (СТО) на забраната на Общността за внос на месо, съдържащо субстанции с хормонално действие - Въвеждане от Съединените американски щати на допълнителна такса за внос на продукти с произход от Общността на основание на разрешение от СТО - Приключване от Комисията на процедура за проверка относно пречки за търговията - Иск за обезщетение на обединения от износители от Общността, засегнати от допълнителната такса“)
 (2007/C 199/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Fédération des industries condimentaires de France (FICF) (Париж, Франция); Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort (Millau, Франция); Comité économique agricole régional fruits et légumes de Bretagne (Cerafel) (Morlaix, Франция); и Comité interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG) (Париж, Франция) (представители: първоначално M. Jacquot и O. Prost, впоследствие O. Prost, K. Lentz, E. Berthelot и M. Bauduin, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Kuijper, C. Brown и G.Boudot)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: първоначално E. Braquehais Conesa, впоследствие J. Rodriguez Cárcamo)
 Предмет
 Иск за обезщетение на вредите, за които се твърди, че са причинени от незаконосъобразности, с които било опорочено предприетото действие от Комисията относно ответните мерки в търговията, приети от Съединените американски щати по делото, наречено „говеждо с хормони“.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Ищците поемат солидарно собствените си съдебни разноски и тези, направени от Комисията.
 3)
 Кралство Испания поема собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 112, 10.5.2003 г.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/14
 Иск, предявен на 7 юни 2012 г. — Европейска комисия/Унгария
 (Дело C-286/12)
 2012/C 217/31
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren и K. Talabér-Ritz)
 Ответник: Унгария
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да установи, че като е приела национален режим, който налага прякото преустановяване на професионалната дейност на съдии, прокурори и нотариуси, навършили 62-годишна възраст, което поражда основана на възрастта разлика в третирането, неоправдана от законни цели и при всички случаи нямаща подходящ и необходим характер спрямо преследваните цели, Унгария не е изпълнила задълженията си по член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1),
 —
 да осъди Унгария да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Според унгарското законодателство относно максималната задължителна възраст, приложима за съдии, прокурори и нотариуси, функциите на представителите на посочените професии се прекратяват автоматично, когато последните навършат точно определена възраст, която занапред е 62 години, докато по-рано заинтересуваните са могли да останат на служба до 70-годишна възраст. Въпросното законодателство предвижда, че ако съдиите и прокурорите навършват новата максимална задължителна възраст преди 1 януари 2012 г., функциите им се преустановяват на 30 юни 2012 г., а на 31 декември 2012 г. се преустановяват функциите на тези, които навършват въпросната възраст между 1 януари 2012 г. и 31 декември 2012 г. Намаляването от 70 на 62 години на максималната задължителна възраст се прилага за нотариусите, считано от 1 януари 2014 г.
 В подкрепа на иска си за установяване на неизпълнение на задължения Европейската комисия изтъква следните правни основания и доводи:
 На първо място, Комисията счита, че въпросното национално законодателство представлява основана на възрастта разлика в третирането по член 2 от Директивата, тъй като съдиите, прокурорите и нотариусите, обхванати от новата максимална задължителна възраст, са третирани по-малко благоприятно спрямо всички други активни лица, които все още не са достигнали въпросната възраст.
 За да не попадне под забраната за дискриминация, основаната на възрастта разлика в третирането трябва да отговаря на изискванията по член 6, параграф 1 от Директивата. Посочената разпоредба трябва от една страна да бъде обективно обоснована от законосъобразна цел и от друга страна, средствата, приложени за постигането на тази цел, трябва да бъдат подходящи и необходими (принцип на пропорционалност).
 В това отношение Комисията отбелязва, че целите, които са в основата на разглежданите разпоредби, не са изрично посочени, нито е възможно те да се идентифицират от контекста, което само по себе си е нарушение на директивата, като се има предвид, че това обстоятелство възпрепятства съдебния контрол по същество за законосъобразност и за пропорционалност на разглежданите разпоредби. Що се отнася до законосъобразността на целите, изложени в хода на производството за неизпълнение на задължения, Комисията счита, че целите, годни да обосноват дерогация от принципа за забрана на случаите на основана на възрастта дискриминация, са от обхвата на социалната политика.
 Накрая, според Комисията, разглежданото национално законодателство не е нито подходящо, нито необходимо за постигане на евентуални законосъобразни цели, като се има предвид, че (i) преходният период от най-много една година е изключително кратък с оглед обхвата на снижаването на максималната задължителна възраст, която минава от 70 на 62 години и че (ii) преходният период не е последователен от гледна точка на общата пенсионна реформа, в рамките на която е предвидено да се увеличи общата пределна възраст за пенсиониране от 62 на 65 години за период от осем години, от 2014 г. до 2022 г., което ще доведе само след две години до ново повишаване на максималната задължителна възраст на преустановяване на дейността. Комисията счита при това положение, че разглежданото национално законодателство накърнява прекомерно легитимните интереси на съдиите, прокурорите и нотариусите и надхвърля необходимото за постигането на поставените цели.
 (1) ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/67
 Жалба, подадена на 22 ноември 2010 г. — Bancale и Buccheri/Комисия
 (Дело F-123/10)
 ()
 2011/C 30/134
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Giovanni Bancale (Ватерло, Белгия) и Roberto Buccheri (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решенията на конкурсната комисия за конкурс COM/INT/OLAF/09/AD8 и COM/INT/OLAF/09/AD10, с които жалбоподателите не са допуснати до участие в конкурса
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се установи, че точка 4 от раздел III от обявление за конкурс EPSO/COMlINT/OLAF09 е незаконосъобразна, доколкото не позволява да се вземе предвид опитът от висше училище, придобит преди завършване на висшето образование,
 —
 да се отменят решенията, с които се отхвърлят кандидатурите на жалбоподателите за участие в конкурс EPSO/COM/INT/OLAF/09,
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 12.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/11
 Жалба, подадена на 26 август 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 юни 2011 г. по дело T-210/08, Verhuizingen Coppens NV/Европейска комисия
 (Дело C-441/11 P)
 2011/C 331/18
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, S. Noë и F. Ronkes Agerbeek)
 Друга страна в производството: Verhuizingen Coppens NV
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по дело Verhuizingen Coppens/Комисия (T-210/08);
 —
 да се отхвърли жалбата за отмяна или да се отмени само член 1, буква и) от Решение C(2008) 926, окончателен относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), в частта му, в която се посочва, че отговорност за споразумението относно комисионните носи Verhuizingen Coppens NV;
 —
 да се определи глоба в размер, който Съдът счита за подходящ;
 —
 да се осъди Verhuizingen Coppens NV да заплати съдебните разноски, свързани с производството по обжалване, както и част от съдебните разноски, свързани с производството пред Общия съд, каквато Съдът приеме за подходяща.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията счита, че Общият съд е нарушил правото, и по-специално членове 263 и 264 ДФЕС, както и принципа на пропорционалност, като е отменил изцяло решението ѝ, в което тя приема, че Coppens носи отговорност за едно и също продължавано нарушение, изразяващо се в разглеждания период в сключване на споразумение относно комисионните и на споразумение относно фиктивните оферти, тъй като не било доказано, че Coppens е било или би трябвало да е било в течение на споразумението относно комисионните. В интерес на доброто правораздаване и на ефективното прилагане на правилата на Съюза относно конкуренцията, Общият съд можел да отмени обжалваното решение само в частта му, в която се приема, че Coppens носи отговорност за споразумението относно комисионните. Отмяната на решението в неговата цялост означавала всъщност, че участието на Coppens в споразумението относно фиктивните оферти остава ненаказано, освен ако Комисията не приемела ново решение по отношение на тази страна по първоначалното нарушение. Това можело да доведе до нежелателно дублиране на административните и съдебните производства, като можело да е в противоречие дори и с принципа ne bis in idem.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/58
 Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. — Guiral Broto/СХВП — Gastro & Soul (Café del Sol)
 (Дело T-548/15)
 (2015/C 398/73)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Ramón Guiral Broto (Марбея, Испания) (представител: J. de Castro Hermida, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Gastro & Soul GmbH (Хилдесхайм, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: марка на Общността със словните елементи „Café del Sol“ — заявка за регистрация No 6 1 05 985
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 16 юли 2015 г. по преписка R 2755/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, като обяви за допустимо възражението, което е основано на приоритетната марка, притежавана от направилото възражението лице — D. Ramón Guiral Broto, испанска марка No 2348110 от клас 42 от Международната класификация.
 —
 след като обяви това възражение за допустимо, да потвърди решението на отдела по споровете, с което е отхвърлена заявката за марка на Общността No 006105985 CAFE DEL SOL за услуги под формата на „доставка на храни и напитки, временно настаняване и кетъринг“ от клас 43 от Международната класификация, подадена от германското търговско дружество Gastro & Soul GmbH, или, ако Общият съд няма такава компетентност, да препрати преписката на апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар, като го задължи да приеме възражението за допустимо.
 —
 що се отнася до доказателствата, да приеме, наред с представените в административното производство, и приложените към настоящата жалба документи, номерирани от 1 до 4 и упоменати в описа на приложените документи.
 Изложени основания
 —
 в обжалваното решение апелативният състав се е произнесъл „extra petitum“, доколкото недопустимостта на възражението не е сред изложените от жалбоподателя основания за обжалване.
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/11
 Решение на Съда (пети състав) от 30 септември 2010 г. — Европейска комисия/Чешка република
 (Дело C-481/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2006/7/ЕО - Качество на водите за къпане - Липса на транспониране в указания срок)
 2010/C 317/21
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и M. Thomannová-Körnerová)
 Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek и J. Jirkalová)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане или неоповестяване в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2006/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 година за управление качеството на водите за къпане и за отмяна на Директива 76/160/ЕИО (ОВ L 64, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 15, страница 229)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в указания срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 година за управление качеството на водите за къпане и за отмяна на Директива 76/160/ЕИО, Чешката република не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/66
 Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
 (Дело T-477/09)
 2010/C 24/116
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение R 1008/2008-4 на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2009 г.,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Bricocenter S.r.l.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BRICOCENTER“ (заявка за регистрация No 4 934 121) за услуги по клас 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 989 046) за услуги по класове 35, 37 и 39
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/1
 Искане за даване на преюдициално заключение, направено от College van Beroep voor het bedrijfsleven на 14 ноември 2006 г. — Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap срещу Productschap Vee en Vlees
 (Дело C-455/06)
 (2007/C 20/01)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Ищец: Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap
 Ответник: Productschap Vee en Vlees
 Преюдициални въпроси
 1a.
 Има ли право административен орган, в отклонение от удостовереното съгласно член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 615/98 (1) от официалния ветеринарен лекар, да реши че транспортирането на животните, с които е свързано посоченото удостоверяване не отговаря на изискванията, определени в Директива 91/628/EИО (2)?
 1б.
 Ако отговорът на въпрос la е положителен:
 Съществуват ли специални ограничения за упражняването от административния орган на това правомощие на основание правото на Общността и ако това е така, кои са те?
 2.
 В случай че отговорът на въпрос 1 е положителен:
 Следва ли административните органи на държава-членка, преценявайки дали съществува право на възстановяване, каквото например предвижда Регламент (ЕО) No 800/1999 (3), да определят дали превозът на живи животни се осъществява в съответствие със законодателството на Общността, свързано с хуманното отношение към животните, като се позовават на приложимите в държавата-членка изисквания, или на тези, приложими в държавата на флага на кораба, превозващ живите животни, тоест държавата, която е предоставила разрешително за този кораб?
 3.
 Изисква ли общностното законодателство служебна проверка на съображения, извлечени от Регламент (ЕО) No 1254/1999 (4) и Регламент (ЕО) No 800/1999, тоест на съображения, които не са в основата на правния спор?
 4.
 Следва ли изразът „се подчинява на съобразяване с разпоредбите, установени в законодателството на Общността относно хуманното отношение към животните“ в член 33, параграф 9 от Регламент (ЕО) No 1254/1999 да се разбира в смисъл, че когато се установи, че при транспортиране на живи животни даден кораб е бил натоварен над пределно допустимото съгласно съответното законодателство относно хуманното отношение към животните, е налице неспазване на законодателството на Общността, свързано с хуманното отношение към животните само по отношение броя на животните, с които е надвишено пределно допустимото натоварване, или трябва да се приеме, че е налице неспазване на това законодателство по отношение на всички превозвани живи животни?
 5.
 Налага ли ефективното прилагане на правото на Общността, чрез служебната проверка с оглед на общностните разпоредби, отклонение от закрепения в нидерландското административнопроцесуално право принцип, че с предявяването на иск ищецът не може да бъде поставен в по-неблагоприятно положение спрямо това, в което би се намирал, ако не бе предявил иска?
 (1) Регламент (ЕО) No 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година за определяне на особени подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ във връзка с хуманното отношение към живите говеда по време на транспорт (ОВ L 82, стр. 19).
 (2) Директива 91/628/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 година за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО (ОВ L 340, стр. 17).
 (3) Регламент (ЕО) No 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11).
 (4) Регламент (ЕО) No 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (ОВ L 160, стр. 21).


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/23
 Жалба, подадена на 31 август 2016 г. — Volkswagen/EUIPO — Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
 (Дело T-623/16)
 (2016/C 383/33)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представители: H. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus, и J. Engberding, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Paalupaikka Oy (Иисалми, Финландия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „MAIN AUTO WHEELS“ — заявка за регистрация No 12 863 643
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 юли 2016 г. по преписка R 2189/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/66
 Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Rütgers Germany и други/ECHA
 (Дело T-96/10)
 2010/C 113/98
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Германия), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Белгия), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Чешка република), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Дания), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Обединеното кралство) (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, lawyers и P. Sellar, Solicitor)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 частично да се отмени обжалваният акт в частта му, отнасяща се до антраценовото масло, антраценова паста,
 —
 да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат частична отмяна на решението на Европейската агенция по химикалите (ECHA) (ED/68/2009) за идентифициране на антраценовото масло, антраценова паста (CAS No 90640-81-6) („антраценово масло (паста)“) като вещество, което отговаря на критериите по член 57, букви г) и д) от Регламент (ЕО) No 1907/2006 (1) (наричан по-нататък Регламент „REACH“), в съответствие с член 59 от Регламент „REACH“.
 Въз основа на обжалваното решение, за което жалбоподателите узнават от прессъобщение на ECHA, веществото антраценово масло (паста) е включено в списъка с 14 нови химични вещества от списъка на кандидат веществата, които пораждат сериозно безпокойство, за евентуално включване на това вещество в приложение XIV към Регламент „REACH“. Изложените в обжалваното решение мотиви за идентифицирането на антраценовото масло (паста) като вещество, което поражда сериозно безпокойство са, че това вещество е канцерогенно, мутагенно, както и устойчиво и много биоакумулиращо вещество, в съответствие с предвидените в приложение XIII към Регламент „REACH“ критерии.
 Жалбоподателите считат, че обжалваният акт нарушава приложимите правила на Регламент „REACH“ за идентифициране на веществата, които пораждат сериозно безпокойство, и изтъкват четири правни основания в подкрепа на жалбата си, които са идентични на посочените по дело T-94/10, Rütgers Germany и други/ECHA.
 (1) Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3, поправка ОВ L 36, 2009 г., стр. 84).


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/19
 Иск, предявен на 28 септември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-470/10)
 ()
 2010/C 328/34
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. França и I.V. Rogalski)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като запазва изискването за регистрация и акредитация от португалските власти във връзка с временното извършване на услуги от страна на патентни представители от Общността, които вече са законно установени в друга държава членка, и като проверява професионалните квалификации на патентните представители от Общността, които отиват в Португалия, дори в случаите на временно предоставяне на услуги, Португалската република не изпълнява задълженията си по член 56 ДФЕС и членове 5—7 от Директива 2005/36/ЕО (1) относно признаването на професионалните квалификации,
 —
 да се осъди Португалска република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Оспорваното португалско законодателство не допуска законно установените в друга държава членка представители по марки и патенти да осъществяват представителство пред Националния институт по индустриална собственост (НИИС) в Португалия, когато отиват в тази държава, за да извършват там услуги за намиращи се в друга държава клиенти, ако преди това не са преминали изпит, за да бъдат акредитирани или признати от посочения институт.
 (1) ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/34
 Жалба, подадена на 17 март 2011 г. — Rivella International/СХВП — Baskaya di Baskaya & C. (BASKAYA)
 (Дело T-170/11)
 2011/C 145/57
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rivella International AG (Rothrist, Швейцария) (представители: C. Spintig, U. Sander и H. Förster, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Baskaya di Baskaya & C. s.a.s. (Grosseto, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 януари 2011 г. по дело R 534/2010-4;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Baskaya di Baskaya & C. s.a.s.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „BASKAYA“, за стоките от класове 29, 30 и 32
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: международно регистрираната фигуративна марка, съдържаща словния елемент „Passaia“, за стоките от клас 32
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като апелативният състав не е приложил член 5 от Германско-швейцарското споразумение от 13 април 1892 година относно взаимната закрила на патентите, марките и дизайните и поради това е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е взел предвид представеното от жалбоподателя доказателство.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/29
 Определение на Общия съд от 23 септември 2015 г. — Естония/Комисия
 (Дело T-555/14) (1)
 ((Риболов - Инвестиции в полза на риболовни кораби, направени от Естония - Решение за спиране на междинните плащания - Оттегляне на решението - Липса на основание за произнасяне по същество))
 (2015/C 381/32)
 Език на производството: естонски
 Страни
 Жалбоподател: Република Естония (представители: N. Grünberg и K. Kraavi-Käerdi)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. Randvere и K. Walkerová)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2014) 3271 окончателен на Комисията от 14 май 2014 г. относно спиране на междинните плащания за Естония от Европейския фонд за рибарство в рамките на оперативната програма за финансиране за периода 2007 — 2013 г.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 372, 20.10.2014 г.


text:
 11.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/18
 Състави и разпределение на съдиите в състави
 2009/C 270/06
 С решение от 30 ноември 2005 г. (1) Съдът на публичната служба реши да заседава в три състава и в пленум. С решение от 24 септември 2008 г. (2), за периода от 1 октомври 2008 г. до 30 септември 2011 г. Съдът на публичната служба избра за председател на 1-ви състав съдията г-н S. GERVASONI. С решение от 7 октомври 2009 г., за периода от 7 октомври 2009 г. до 30 септември 2011 г. Съдът на публичната служба избра за председател на 2-ри състав съдията г-н H. TAGARAS и разпредели съдиите в състави по следния начин:
 1-ви състав
 г-н S. GERVASONI, председател на състав,
 г-н H. KREPPEL и г-жа M.I. ROFES I PUJOL, съдии,
 2-ри състав
 г-н H. TAGARAS, председател на състав,
 г-жа I. BORUTA и г-н S. VAN RAEPENBUSCH, съдии,
 3-ти състав от трима съдии
 г-н P. MAHONEY, председател на Съда на публичната служба,
 г-н H. KREPPEL, г-жа I. BORUTA, г-н S. VAN RAEPENBUSCH и г-жа M.I. ROFES I PUJOL, съдии.
 В последния състав председателят ще заседава, като се редува или със съдиите г-н H. KREPPEL и г-н S. VAN RAEPENBUSCH, или със съдиите г-жа I. BORUTA и г-жа M.I. ROFES I PUJOL, без да се засяга връзката между делата.
 (1) ОВ C 322, 17.12.2005 г., стр. 16.
 (2) ОВ C 272, 25.10.2008 г., стр. 3.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/22
 Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou/Комисия и Европейска централна банка
 (Дело T-328/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Програма за подкрепа за стабилност на Кипър - Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър - Погрешно посочване на ответника в жалбата - Недопустимост))
 (2014/C 448/29)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (Никозия, Кипър) (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)
 Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders, J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на декларацията на Еврогрупата от 25 март 2013 г. относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия и на Европейската централна банка (ЕЦБ).
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/47
 Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Европейска комисия/Tornasol Films
 (Дело T-338/10)
 ()
 (2010/C 288/89)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представител: A.-M. Rouchaud-Joët, подпомагана от R. Alonso Pérez-Villanueva, abogado)
 Ответник: Tornasol Films, SA (Мадрид, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя сумата от 19 554,00 EUR, заедно с лихви за забава, изчислени при лихвен процент 5 % годишно, считано от 14 април 2009 г., и
 —
 да се осъди Tornasol Films, S.A. да заплати всички съдебните разноски в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Предмет на настоящата жалба е твърдяното неизпълнение на договора, сключен между Комисията и ответника в рамките на програма MEDIA Plus.
 Разпоредбите на посочения договор изискват бенефициера да депозира сума, равностойна на получената на основание на помощ от Общността, по специална сметка в срок от 30 дни, считано от началото на продукцията, и да предостави на Комисията проект за реинвестиране на посочената сума в срок от шест месеца, считано от началото на продукцията.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва, че:
 —
 ответникът не е спазил посочените договорни задължения, макар че не е посочил никакъв довод в тази насока, нито е възразил срещу изпратеното от Комисията дебитно известие,
 —
 в хипотезата на неизпълнение на предвидените в договора задължения от страна на бенефициера, договорните клаузи позволяват на Комисията да го развали и да иска възстановяване на сумите, платени на основание икономически принос,
 —
 въпреки изпратените писма за напомняне и за официално уведомление ответникът не е възстановил отпуснатите суми.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/39
 Поправка на известието в Официален вестник по дело T-197/17
 (
 Официален вестник на Европейския съюз C 151 от 15 май 2017 г.
 )
 (2017/C 213/53)
 Текстът на известието в ОВ по дело T-197/17, Abel и др./Комисия да се чете, както следва:
 Жалба, подадена на 28 март 2017 г. — Abel и др./Комисия
 (Дело T-197/17)
 (2017/C 151/59)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Marc Abel (Монтрьой, Франция) и 1 428 други жалбоподатели (представител: J. Assous, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да признае неправомерността на действията на Европейската комисия,
 —
 да признае вредите, причинени на жалбоподателите с приемането на Регламент (ЕС) 2016/646 на Комисията от 20 април 2016 година за изменение на Регламент (ЕО) No 692/2008 по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 6),
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати обезщетение в размер на 1 000 EUR за причинените на жалбоподателите неимуществени вреди поради приемането на подобен регламент и символично обезщетение от 1 EUR за материалните вреди,
 —
 да постанови съдебно разпореждане, като задължи Европейската комисия незабавно на намали на 1 „окончателния коефициент на съответствие“, въведен с Регламент (ЕС) No 2016/646, и да се откаже от „временния коефициент на съответствие“, определен в размер на 2,1,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат следните основания.
 1.
 При приемането на посочения регламент ответникът е допуснал грешки в рамките на упражняваните от него правомощия, които са му делегирани от Европейския парламент и от Съвета с Регламент (ЕО) No 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 171, 2007 г., стр. 1), съобразно Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията. По-конкретно е налице:
 —
 нарушение на норми на първичното и вторичното право на Съюза в областта на околната среда,
 —
 нарушение на нормите на вторичното общностно право като общите принципи за ненамаляване на нивото на закрила, на предпазливостта, на превантивните действия, за поправяне на вредите при източника и принципа „замърсителят плаща“,
 —
 заобикаляне на процесуалните правила, тъй като Комисията не е имала право да прилага процедурата по регулиране с контрол, за да измени съществен елемент на Регламент (ЕО) No 715/2007,
 —
 нарушение на съществени процесуални правила, тъй като спрямо разглеждания регламент не са били приложени демократичните гаранции, които предлага прилагането на обикновената законодателна процедура за съвместно взимане на решения от Европейския парламент и Съвета.
 2.
 Второто основание е изведено от Наличието на действителна и сигурна вреда и на причинно-следствена връзка между поведението на Комисията и твърдяната вреда


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/14
 Решение на Съда (пети състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Hovrätten för Nedre Norrland — Швеция) — ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB/Frank Koot, Evergreen Investments AB
 (Дело C-147/12) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Компетентна юрисдикция - Специална компетентност „по дела, свързани с договор“ и „по дела относно деликтна или квазиделиктна отговорност“)
 2013/C 260/23
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Hovrätten för Nedre Norrland
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB
 Ответници: Frank Koot, Evergreen Investments AB
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hovrätten för Nedre Norrland Sundsvall — Тълкуване на член 5, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Включване или не в специалната компетентност за делата, които са свързани с договор или са относно гражданска отговорност, delict или quasi delict, на всички спорове за обезщетяване — Съдебно производство, образувано в държава членка A срещу физическо лице с местоживеене в държава членка Б, което е било член на управителния съвет на акционерно дружество със седалище в държавата членка A, както и срещу акционерно дружество със седалище в държавата членка Б, което притежава по-голямата част от акциите на дружеството със седалище в държавата членка A — Иск за установяване на отговорността на член на управителния съвет на акционерно дружество за задължения на последното поради непредприемане на формални действия от члена на управителния съвет с оглед на контролиране на икономическото положение на дружеството — Иск за установяване на отговорността на собственика на акционерното дружество за чужди действия, когато дружеството продължава да извършва дейност, въпреки че е с недостатъчен капитал и трябва да се обяви в ликвидация
 Диспозитив
 1.
 Понятието „дела относно [деликтна или квазиделиктна отговорност]“, съдържащо се в член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, трябва да се разбира в смисъл, че обхваща искове като разглежданите в главното производство, предявени от кредитор на акционерно дружество за ангажиране на отговорността за задълженията на това дружество, от една страна, на член на управителния му съвет, а от друга страна, на акционер на това дружество, тъй като са позволили последното да продължи да упражнява дейността си, въпреки че е било с недостатъчен капитал и е трябвало да бъде обявено в ликвидация.
 2.
 Понятието „място, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие“, съдържащо се в член 5, точка 3 от Регламент No 44/2001, трябва да бъде тълкувано в смисъл, че що се отнася до исковете, чиято цел е ангажиране на отговорността на член на управителния съвет, както и на акционер на акционерно дружество, за задълженията на това дружество, посоченото място е онова, което има връзка с извършваните от дружеството дейности, както и свързаното с тях финансово състояние.
 3.
 При обстоятелства като разглежданите в главното производство за определянето на компетентната юрисдикция по член 5, точка 3 от Регламент No 44/2001 няма значение фактът, че първоначалният кредитор е прехвърлил съответното вземане на друг кредитор.
 (1) ОВ C 151, 26.5.2012 г.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Argos Supply Trading BV
 (Дело C-4/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Митнически съюз - Обща митническа тарифа - Митнически икономически режими - Пасивно усъвършенстване - Регламент (ЕИО) No 2913/92 - Член 148, буква в) - Издаване на разрешение - Икономически условия - Липса на съществено засягане на основните интереси на общностните преработватели - Понятие „общностни преработватели“))
 (2016/C 343/07)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: Argos Supply Trading BV
 Диспозитив
 Член 148, буква в) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че в контекста на искане за разрешение за ползване на режима на пасивно усъвършенстване, при преценката дали са изпълнени икономическите условия, от които зависи ползването на този режим, предвид трябва да се вземат не само основните интереси на общностните производители на продуктите, аналогични на крайния продукт, който би се получил в резултат на предвижданите операции по усъвършенстване, но и основните интереси на общностните производители на продуктите, аналогични на необщностните суровини или полуготови продукти, предназначени за влагане във временно изнасяните общностни стоки в хода на тези операции.
 (1) ОВ C 107, 30.3.2015 г.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/23
 Жалба, подадена на 24 декември 2012 г. — Ningbo Jinding Fastener/Съвет
 (Дело T-559/12)
 2013/C 46/41
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (Ningbo, Китай) (представители: R. Antonini и E. Monard, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 924/2012 на Съвета от 4 октомври 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) No 91/2009 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, в частта, в която се отнася до жалбоподателя; и
 —
 да осъди Съветът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 С първото основание той твърди, че изключването от изчисляване на дъмпинга за някои износни сделки на жалбоподателя нарушава член 2, параграф 11, член 2, параграф 8, член 2, параграф 9, член 2, параграф 7, буква а) и член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност, принципа за недопускане на дискриминация и член 2.4.2 от Споразумението на СТО за прилагане на член VI на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г.
 2.
 С второто основание жалбоподателят твърди, че отказът да се извършат някои поискани от него корекции нарушава член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност и член 2.4.2 от Споразумението на СТО за прилагане на член VI на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Съветът нарушава член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/44
 Решение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Xentral/СХВП (PAGESJAUNES.COM)
 (Дело T-134/06) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността PAGESJAUNES.COM - По-ранна национална фигуративна марка LES PAGES JAUNES - Домейн име „pagesjaunes.com“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 22/82)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Xentral LLC (Флорида, Съединени Щати) (представител: A. Bertrand, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в първоинстанционното производство: Pages jaunes SA (Sèvres, Франция) (представители: C. Bertheux Scotte, B. Potot и B. Corne, avocats)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 февруари 2006 г. (дело R 708/2005-1) относно процедура по възражение между Pages jaunes SA и Xentral LLC.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Xentral LLC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 165, 15.7.2006 г.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/5
 Решение на Съда (четвърти състав) от 14 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-419/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Държавни помощи - Задължение за възстановяване)
 (2008/C 79/07)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini, M. Konstantinidis, D. Triantafyllou и I. Chatzigiannis)
 Ответник: Република Гърция (представители: A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, представители, V. Christianos и P. Anestis, dikigoroi)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети мерки за съобразяване с Решение C(2005)2706 на Комисията от 14 септември 2005 г. относно възстановяване на помощите, отпуснати на авиокомпания Olympic Airlines
 Диспозитив
 1)
 Като не е взела в определените срокове всички необходими мерки за прекратяване на помощите, обявени за неправомерни и за несъвместими с общия пазар с Решение на Комисията от 14 септември 2005 г. относно държавните помощи, предоставени от Гърция в полза на Olympic Airways и на Olympic Airlines, както и за да възстанови посочените помощи от бенефициерите, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 2-4 от това решение.
 2)
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 310, 16.12.2006 г.