text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/24
 Жалба, подадена на 16 май 2012 г. — Al Assad/Съвет
 (Дело T-202/12)
 2012/C 217/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец/Жалбоподател: Bouchra Al Assad (Дамаск, Сирия) (представител: адв. G. Karouni)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2012/172/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта, в която се отнася до госпожа Bouchra (наричана Bushra) Al Assad;
 —
 въз основа на членове 87 и 91 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага в подкрепа на жалбата си седем правни основания, които по същество са идентични или сходни на изложените по дело T-383/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 282, 2011 г., стр. 30.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/80
 Жалба, подадена на 17 септември 2009 г. — Longevity Health Products/СХВП — Gruppo Lepetit (RESVEROL)
 (Дело T-363/09)
 2009/C 267/143
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, The Bahamas) (представител: J. Korab, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Gruppo Lepetit SpA (Lainate, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за допустима жалбата, подадена от жалбоподателя,
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 юли 2009 г. по преписка R 1204/2008-2 и да се отхвърли искането за обявяване на недействителност, подадено от другата страна в производството пред апелативния състав, по отношение на марката на Общността 5 244 512, и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „RESVEROL“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална регистрация на марката „LESTEROL“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 28.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 284/4
 Жалба, подадена на 2 август 2013 г. — KO-Invest/СХВП — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)
 (Дело T-399/13)
 2013/C 284/05
 Език на жалбата: полски
 Страни
 Жалбоподател: KO-Invest Sp. z o.o. (Лодз, Полша) (представител: адв. [radca prawny] R. Rumpel)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Цуг, Швейцария)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 май 2013 г. (преписка R 720/2012-4), доколкото с него е отхвърлена заявката за регистрация на марка на Общността „Milkoshake For Active People“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32,
 —
 да измени обжалваното решение като марката се регистрира за всички заявени стоки,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словни елементи „Milkoshake For Active People“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността No 31 369 и 31 344, международна регистрация (IR) No 163 135 и общоизвестна марка „MILKA“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1).
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/34
 Решение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Tegebauer/Парламент
 (Дело T-308/07) (1)
 (Право на петиции - Петиция, отправена до Парламента - Решение за прекратяване на производството - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Допустимост - Задължение за мотивиране)
 2011/C 311/59
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Ingo-Jens Tegebauer (Триер, Германия) (представители: първоначално R. Nieporte, впоследствие H.-B. Pfriem, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално H. Krück и M. Windisch, впоследствие N. Lorenz и E. Waldherr)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията по петиции на Европейския парламент от 20 юни 2007 година за прекратяване на производството по разглеждане на петицията, подадена от ищеца на 7 февруари 2007 г. (Петиция No 95/2007)
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Комисията по петиции на Европейския парламент от 20 юни 2007 година за прекратяване на производството по разглеждане на петицията, подадена от г-н Ingo-Jens Tegebauer на 7 февруари 2007 г. (Петиция No 95/2007).
 2.
 Парламента понася направените от него съдебни разноски, както и тези на г-н Tegebauer
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 18.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 250/18
 Жалба, подадена на 15 юни 2012 г. — Chyzh и др./Съвет
 (Дело T-276/12)
 2012/C 250/33
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Yury Aleksandrovich Chyzh (Минск, Беларус); Triple TAA (Минск, Беларус); NefteKhimTrading STAA (Минск, Беларус); Askargoterminal ZAT (Минск, Беларус); Bereza Silicate Products Plant AAT (Березовски район, Беларус); Variant TAA (Березовски район, Беларус); Triple-Dekor STAA (Минск, Беларус); KvartsMelProm SZAT (Хотислав, Беларус); Altersolutions SZAT (Минск, Беларус); Prostoremarket SZAT (Минск, Беларус); AquaTriple STAA (Минск, Беларус); Rakovsky brovar TAA (Минск, Беларус); TriplePharm STAA (Логойск, Беларус); и Triple-Veles TAA (Молодечно, Беларус) (представители: D. O’Keeffe, solicitor, и B. Evtimov, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 265/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 87, стр. 37) в частта, в която се отнася до жалбоподателите,
 —
 да се отмени Решение за изпълнение 2012/171/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 87, стр. 95) в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат две правни основания.
 1.
 По първото правно основание се твърди, че:
 —
 обжалваните мерки на Съвета са приети в нарушение на задължението за мотивиране, доколкото не са изложени съображения за включването на жалбоподателите в списъка на лицата, към които се прилагат ограничителните мерки, или при условията на евентуалност — че съображенията на Съвета са неправилни поради явни грешки в преценката.
 2.
 По второто правно основание се твърди, че:
 —
 с обжалваните мерки на Съвета се нарушават правото на защита и правото на справедлив процес, доколкото жалбоподателите не са имали възможност действително да упражнят правата си, в частност правото си на изслушване. Предвид тясната връзка между правото на защита и правото на ефективен съдебен контрол е нарушено и правото на жалбоподателите на ефективно средство за съдебна защита.


text:
 27.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 88/16
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 6 декември 2013 година
 по дело E-17/13
 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Неспазване от страна на договаряща страна на нейните задължения — Директива 2009/44/ЕО — Неприлагане)
 2014/C 88/13
 По дело E-17/13 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСКАНЕ за постановяване, че като не е приела в предвидения срок или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ относно всички необходими мерки за прилагането на член 2 от акта, посочен в точка 16б, първо тире от приложение IX и в точка 4, първо тире от приложение XII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити, адаптирана към Споразумението с протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 6 декември 2013 г. решение със следния диспозитив:
 С настоящото Съдът:
 1.
 постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта, посочен в точка 16б, първо тире от приложение IX и точка 4, първо тире от приложение XII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити), адаптиран към Споразумението с протокол 1 към него, и съгласно член 7 от Споразумението, като не е приела всички мерки, необходими за прилагането на член 2 от акта в предвидения срок.
 2.
 нарежда на Исландия да заплати съдебните разноски.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/10
 Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/Nordzucker AG
 (Дело C-148/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Определяне на обхвата на задължението за връщане на квоти - Санкции - Член 16, параграфи 1 и 3))
 (2015/C 213/14)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland
 Ответник: Nordzucker AG
 Диспозитив
 Член 16, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2004/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага за оператор, който връща определен брой квоти за емисии на парникови газове, съответстващ на емисиите за предходната година, които са докладвани и проверени съгласно член 15 от Директивата, когато след допълнителна проверка, извършена от компетентния национален орган след изтичане на срока за връщане, се установи, че е декларирано по-малко количество емисии, поради което е върнат недостатъчен брой квоти.
 Държавите членки определят съгласно член 16, параграф 1 от Директива 2003/87, изменена с Директива 2004/101, санкциите, които могат да се налагат в такъв случай.
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/14
 Решение на Съда (осми състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Italie) — Idexx Laboratories Italia srl/Agenzia delle Entrate
 (Дело C-590/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Косвено данъчно облагане - ДДС - Шеста директива - Членове 18 и 22 - Право на приспадане - Вътреобщностни придобивания - Самоначисляване - Изисквания по същество - Формални изисквания - Неизпълнение на формални изисквания))
 (2015/C 046/19)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Idexx Laboratories Italia srl
 Ответник: Agenzia delle Entrate
 Диспозитив
 Членове 18 и 22 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че тези разпоредби съдържат формални изисквания за правото на приспадане, чието неспазване при обстоятелства като разглежданите в главното производство не може да доведе до загуба на това право.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/44
 Жалба, подадена на 16 февруари 2015 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-26/15)
 (2015/C 127/62)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, съгласно което молбата на жалбоподателя за надбавка за настаняване за преместването му от Йемен в Брюксел, където пребивава съпругата му, с която живеят разделено, е отхвърлена, и осъждане на ответника да плати на жалбоподателя посочената надбавка за настаняване, заедно със съответните лихви
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение от 15 април 2014 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението от 17 ноември 2014 г. на генералния секретар на Европейския парламент,
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати на жалбоподателя надбавка за настаняване, равняваща се на една основна месечна заплата, заедно със съответните лихви, изчислени от датата, на която посочените суми са станали изискуеми по силата на приложение VII към Правилника за длъжностните лица,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/16
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Испания) на 15 април 2008 г. — Real Sociedad de Futbol S.A.D. и Nihat Kahveci/Consejo Superior de Deportes и Real Federación Española de Fútbol
 (Дело C-152/08)
 (2008/C 171/28)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Madrid
 Страни в главното производство
 Ищци: Real Sociedad de Futbol S.A.D. и Nihat Kahveci
 Ответници: Consejo Superior de Deportes и Real Federación Española de Fútbol
 Преюдициален въпрос
 Дали член 37 от Споразумението за асоцииране ЕИО — Турция (1), подписано в Анкара на 12 септември 1963 г. и одобрено с Решение на Съвета 64/732/EИО от 23 декември 1963 година, както и Допълнителният протокол към него от 23 ноември 1970 година (2) не допускат спортна федерация да прилага по отношение на професионален спортист като този в главното производство, който е турски гражданин и е нает законосъобразно от испански футболен клуб, разпоредба, според която в състезания на национално равнище клубовете могат да използват само ограничен брой играчи от трети държави, които не принадлежат към Европейското икономическо пространство?
 (1) Споразумение за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано в Анкара на 12 септември 1963 г. и сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение на Съвета 64/732/ЕИО от 23 декември 1963 година (ОВ 1964 г., 217, стр. 3685; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 10).
 (2) Допълнителен протокол, подписан в Брюксел на 23 ноември 1970 г. и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) No 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37).


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/12
 Решение на Общия съд от 26 септември 2012 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-84/09) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране - Информационни и рекламни кампании на земеделски продукти - Производство на зехтин и на трапезни маслини - Забавени плащания)
 2012/C 343/15
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: L. Ventrella и G. Palmieri, avvocati dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и P. Rossi)
 Предмет
 Отмяна на Решение 2008/960/ЕО на Комисията от 8 декември 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (ОВ L 340, стр. 99), в частта му, с която се изключват някои разходи, направени от Италия
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/22
 Преюдициално запитване, отправено от Thüringer Oberlandesgerichts (Германия) на 11 юни 2013 г. — Udo Rätzke/S+K Handels GmbH
 (Дело C-319/13)
 2013/C 260/38
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Thüringer Oberlandesgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Udo Rätzke
 Ответник: S+K Handels GmbH
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 4, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) No 1062/2010 на Комисията от 28 септември 2010 година за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета във връзка с енергийното етикетиране на телевизори (1) да се тълкува в смисъл, че:
 търговецът е длъжен да постави етикет на телевизорите (считано от 30 ноември 2011 г.) единствено когато в съответствие с член 3, параграф 1, буква а) от посочения регламент (считано от 30 ноември 2011 г.) доставчикът вече е доставил тези телевизори със съответния етикет,
 или търговецът е длъжен да постави етикет (считано от 30 ноември 2011 г.) и за онези телевизори, които доставчикът е доставил преди 30 ноември 2011 г. без съответния етикет, така че търговецът е длъжен да поиска (своевременно и впоследствие) етикети за тези телевизори?
 (1) ОВ L 314, стр. 64.


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/19
 Жалба, подадена на 18 август 2017 г. — Korea National Insurance Corporation/Съвет и Комисия
 (Дело T-568/17)
 (2017/C 338/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Korea National Insurance Corporation (Пионгианг, Корейска народнодемократична република) (представители: M. Lester и S. Midwinter, QC, T. Brentnall и A. Stevenson, Solicitors)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/993 на Комисията от 12 юни 2017 година за изменение на Регламент (ЕО) No 329/2007 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 149, 2017 г., стр. 67), Решение (ОВППС) 2017/994 на Съвета от 12 юни 2017 година за изменение на Решение (ОВППС) 2016/849 относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 149, 2017 г., стр. 75), Решение за изпълнение (ОВППС) 2017/1459 на Съвета от 10 август 2017 година за прилагане на Решение (ОВППС) 2016/849 относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 208, 2017 г., стр. 38) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1457 на Комисията от 10 август 2017 година за изменение на Регламент (ЕО) No 329/2007 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 208, 2017 г., стр. 33), в частите, с които жалбоподателят е включен в списъка на лицата и субектите, които подлежат на ограничителни мерки,
 —
 да осъди ответниците да заплатят направените от него съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.
 1.
 Първото основание е, че ответниците не посочили подходящи или достатъчни основания за включване на жалбоподателя в списъка.
 2.
 Второто основание е, че ответниците явно неправилно приели, че в случая на жалбоподателя са изпълнени критериите за включване в оспорените актове; нямало фактически основания за това включване.
 3.
 Третото основание е, че в нарушение на правото на жалбоподателя на защита и на правото му на ефективна съдебна защита ответниците не му предоставили преди повторното му включване в списъка доказателствата, за които твърдят, че подкрепят решението им за повторно включване или актовете на Съюза, приети в изпълнение на решенията на Организацията на Обединените нации за включване в нейните списъци.
 4.
 Четвъртото основание е, че ответниците не изпълнили задълженията си, когато решили да включат жалбоподателя в списъка след посочването му от Организацията на Обединените нации.
 5.
 Петото основание е, че ответниците злоупотребили с правомощията си, като попречили на упражняването на правото на жалбоподателя на ефективни правни средства за защита срещу включването му в списъка в съответствие с член 230 ДФЕС и/или нарушили правото на жалбоподателя на равно третиране.
 6.
 Шестото основание е, че ответниците нарушили правната уредба в областта на защитата на данните.
 7.
 Седмото основание е, че ответниците нарушили необосновано и непропорционално основните права на жалбоподателя, включително правото му на собственост, правото му да извършва стопанска дейност и доброто му име.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/5
 Решение на Съда (трети състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
 (Дело C-397/09) (1)
 (Данъчни въпроси - Директива 2003/49/ЕО - Обща система на данъчно облагане на плащания на лихви и вноски между свързани дружества от различни държави членки - Професионален данък - Определяне на данъчната основа)
 2011/C 269/07
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Scheuten Solar Technology GmbH
 Ответник: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 1, параграф 1 от Директива 2003/49/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и (вноски) между свързани дружества от различни държави членки (ОВ L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75) — Включване или не на плащанията на лихви в облагаемата основа за корпоративния данък на дружеството, което ги дължи
 Диспозитив
 Член 1, параграф 1 от Директива 2003/49/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и (вноски) между свързани дружества от различни държави членки трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална данъчноправна разпоредба, съгласно която лихвите по заем, платени от установено в една държава членка дружество на намиращо се в друга държава членка дружество, се включват в данъчната основа за определяне на професионалния данък, с който се облага първото дружество.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/60
 Жалба, подадена на 28 септември 2009 г. — Fuller & Thaler Asset Management/СХВП (BEHAVIOURAL INDEX)
 (Дело T-383/09)
 2009/C 282/112
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fuller & Thaler Asset Management, Inc. (San Mateo, Съединени американски щати) (представител: S. Malynicz, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 юни 2009 г. по преписка R 138/2009-1; и
 —
 да се осъди ответника да заплати собствените си разноски и тези на жалбоподателя
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „BEHAVIOURAL INDEX“ за стоки и услуги, класирани в класове 9 и 36
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав (i) е допуснал грешка по отношение на значението и синтаксиса на марката, както и по отношение на годността ѝ да бъде понятие, което непосредствено и пряко описва въпросните стоки и услуги; (ii) не е установил служебно факти, които биха доказали, че разглежданата марка на Общността е описателна за съответните потребители, макар правилно да заключава, че съответните потребители са специалисти в областта; и (iii) не е взел предвид общественият интерес, който обуславя това основание за отказ, и не приема за установено въз основа на доказателствата, че в съответната специализирана област е налице основателна вероятност други търговци, осъществяващи дейност в същата област, да искат в бъдеще да използват разглежданата марка на Общността.


text:
 23.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/30
 Жалба, подадена на 6 септември 2017 г. — ICL-IP Terneuzen и ICL Europe Coöperatief/Комисия
 (Дело T-610/17)
 (2017/C 357/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ICL-IP Terneuzen, BV (Терньозен, Нидерландия) и ICL Europe Coöperatief UA (Амстердам, Нидерландия) (представители: R. Cana и E. Mullier, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени Регламент (EС) 2017/999 на Комисията от 13 юни 2017 година за изменение на приложение XIV към Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) (OВ L 150, 2017 г., стр. 7), доколкото включва n-пропил бромид в приложение XIV от Регламента REACH,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в настоящото производство, и
 —
 да приеме други или по-нататъшни мерки, които справедливостта може да изисква.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.
 1.
 Първото основание е изведено от явна грешка в преценката от страна на Европейската комисия поради това че не е взела предвид всички релевантни факти и е нарушила принципа на добра администрация.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че Европейската комисия е допуснала явна грешка в преценката като не е разгледала внимателно и безпристрастно предоставената ѝ от жалбоподателите релевантна информация, установяваща, че веществото не отговаря на критериите за приоритетност и включване в приложение XIV към Регламента REACH. Според жалбоподателите, ако Европейската комисия беше взела предвид информацията, получената от веществото оценка е щяла да бъде по-ниска или сходна на оценката на други вещества, които не са били обявени за приоритетни в същия кръг на приоритизиране, и веществото е нямало да бъде включено от обжалвания регламент в приложение XIV към Регламента REACH.
 2.
 Второто основание е изведено от факта, че обжалваният регламент нарушава член 55 от Регламента REACH и противоречи на конкурентните цели на Регламента REACH, както и че накърнява правото на търговия.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент противоречи на конкурентните цели на Регламента REACH и по-специално неговия Дял VII „Разрешаване“, накърнявайки по този начин конкурентното положение на жалбоподателите и препятствайки правото на търговия на последните, преценявайки като приоритетно веществото въпреки наличието на информация, доказваща, че то не отговаря на критериите, за да бъде оценено като приоритетно и включено в приложение XIV.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение от страна на Комисията на правото на защита на жалбоподателите и на задължението ѝ за мотивиране.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила правото им на защита и задължението си да изложи мотиви, като не е посочила съображенията за „групиране“ на веществото с трихлоретилен, въпреки изричното признание от страна на Европейската агенция по химикалите (в насоките за приоритизиране), че в случая, когато са взети предвид фактори като „групирането“, които не са част от формалните критерии в член 58, параграф 3, съображенията за приоритизиране трябва да бъдат ясно изложени и да съответстват на ролята и целта на етапа на препоръчване в процеса на разрешаване.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение с обжалвания регламент на оправданите правни очаквания на жалбоподателите.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че приемането на обжалвания регламент нарушава оправданите им правни очаквания, доколкото не се съобразява с насоките за приоритизиране. По-конкретно жалбоподателите твърдят, че определянето на приоритетност и включването на n-пропил бромид в приложение XIV нарушава оправданите им правни очаквания, че критерият за обем и съображенията за прегрупиране биха били приложени така, както са изложени в насоките за приоритизиране и в общите насоки.
 5.
 Петото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че Европейската комисия е трябвало да приеме за подходящо да отложи включването на n-пропил бромид в приложение XIV към обжалвания регламент, и че това е щяло да бъде по-лека мярка, тъй като нямало да се наложи жалбоподателите да търпят последиците от включването в приложение XIV незабавно, а едва след правилното включване на n-пропил бромид в приложение XIV с оглед на действително високата относителна приоритетност.
 6.
 Шестото основание е изведено от твърдението, че Регламентът нарушава принципа на равно третиране и на недискриминация.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент нарушава принципа на равно третиране и недискриминация, като третира веществото по различен начин — чрез включването му в приложение XIV към Регламента REACH — в сравнение други вещества, включително антимоно-оловно жълто. Според жалбоподателите и двете вещества са в сравнимо положение: и двете са били разгледани в рамките на един и същи кръг за приоритизиране, и двете са получили (или е трябвало да получат) обща оценка за приоритетност 17, и в двата случая оценката на приоритетността им включва съображения за групиране. Жалбоподателите обаче твърдят, че са били третирани по различен начин от ECHA и Европейската комисия, тъй като веществото е било препоръчано и по-късно включено в приложение XIV, докато веществото антимоно-оловно жълто не е било препоръчано за включване и поради това не е било включено в приложение XIV.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/37
 Жалба, подадена на 27 януари 2010 г. — Arkema France/Комисия
 (Дело T-23/10)
 2010/C 80/61
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Arkema France (Colombes, Франция) (представители: J. Joshua, Barrister, E. Aliende Rodríguez, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят член 1, параграф 1 и член 2 от Решение С(2009) 8682 на Комисията от 11 ноември 2009 година, доколкото се отнасят до жалбоподателя, а при всички положения да се отмени член 1, параграф 1, доколкото в него се установява, че жалбоподателят е участвал в нарушение в сектора на калаените стабилизатори в периода 16 март 1994 г. — 31 март 1996 г.,
 —
 да се отменят глобите, наложени на жалбоподателя в член 2,
 —
 в случай, че Общият съд не отмени глобите в пълен размер, при упражняване на пълен съдебен контрол съществено да ги намали,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба се иска отмяна на решението, прието на 11 ноември 2009 г. по преписка COMP/38.589 — Термостабилизатори, в което Комисията установява, че жалбоподателят е участвал в две нарушения на член 81 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС), едното от които в сектора на калаените стабилизатори, а другото — в сектора на ESBO/естери, и му налага глоба за всеки от продуктите.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 На първо място се изтъква, че в съответствие с надлежно тълкуване на член 25 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1), производството по случая Akzo (2) не прекъсва давностния срок и правото на Комисията да наложи глоби се погасява за двете нарушения поради изтичането на максималния десетгодишен срок на правилото за двойно ограничаване. Комисията допуска грешка при прилагането на правото като приема неправилно, че производството по делото Akzo пред Общия съд е прекъснало давността и че в конкретния случай предвиденият в член 25, параграф 5 от горепосочения регламент максимален десетгодишен период може да бъде продължен.
 На второ място Комисията не е доказала легитимен интерес от установяването на нарушенията, за които не е имала право да наложи глоби. Всъщност жалбоподателят твърди, че член 7 от Регламент No 1/2003 позволява на Комисията да установи нарушения, без да налага глоба, при условие че докаже наличие на легитимен интерес.
 На трето място и независимо от първите две правни основания жалбоподателят иска от Общия съд да отмени установеното в член 1, параграф 1 от обжалваното решение, че е участвал в нарушение в сектора на калаените стабилизатори в периода 16 март 1994 г. — 31 март 1996 г., тъй като Комисията не е доказала легитимен интерес от подобно установяване.
 На четвърто място и при положение, че Общият съд не отмени глобите в пълен размер, жалбоподателят поддържа, че Комисията не е доказала, че нарушението е продължило след 23 февруари 1999 г., така че наложената за втория период на картела глоба трябвало да се намали, за да се отчете по-кратката продължителност на нарушенията.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Решение на Общия съд от 17 септември 2007 г. по съединени дела Akzo Nobel Chemicals и Akcros Chemicals/Комисия (T-125/03 и T-253/03, Сборник, стр. II-3523).


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/27
 Решение на Общия съд от 21 април 2010 г. — Coin/СХВП — Dynamiki Zoi (Fitcoin)
 (Дело T-249/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Fitcoin“ - По-ранни фигуративни марки „coin“, национална, международна и на Общността - Относително основание за отказ - Съответни потребители - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 148/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Coin SpA (Венеция, Италия) (представители: P. Perani и P. Pozzi, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dynamiki Zoi AE (Атина, Гърция)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. (преписка R 1429/2007-1) в производство по възражение със страни Coin SpA и Dynamiki Zoi AE
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 15 април 2008 г. (преписка R 1429/2007-1).
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/47
 Решение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Sales)
 (Дело T-517/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрацията на словна марка на Европейския съюз „Limbic® Sales“ - Липса на описателен характер - Абсолютно основание за отказ - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) Noo207/2009))
 (2017/C 104/66)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Мюнхен, Германия) (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 23 юни 2015 г. (преписка R 1972/2014-1) относно заявка за регистрация на словния знак Limbic® Sales като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 23 юни 2015 г. (преписка R 1972/2014–1).
 2)
 Осъжда EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Gruppe Nymphenburg Consult AG.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/11
 Жалба, подадена на 24 септември 2013 г. от Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 11 юли 2013 г. по дело T-197/12 — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-509/13 P)
 2013/C 336/23
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (представител: J. Carbonell Callicó)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда
 —
 отмяна на решението на Общия съд (осми състав) от 11 юли 2013 г. по дело T-197/12 и отхвърляне на заявлението за регистрация на фигуративна марка на Общността METRO с No 7585045 за услуги от клас 36,
 —
 осъждане на останалите страни в производството да понесат направените от тях съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата срещу посоченото решение на Общия съд се основава главно на три основания за обжалване.
 На първо място, жалбоподателят упреква Общия съд в нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 относно марката на Общността (1) поради грешки при тълкуване на услугите, обхванати от конфликтните марки, и неизвършването на цялостен анализ на марките, предмет на спора.
 На второ място, налице било противоречие между решенията на един и същ съд, постановени в производства между едни и същи страни с предмет едни и същи въпроси, отнасящи се до сходни марки. Решението по дело T-284/11, което е изцяло свързано с настоящото дело, въпреки изявленията на тази страна, направени в срок и съгласно установените форми, не било взето предвид.
 На трето място, твърди се, че Общият съд на Европейския съюз допуснал процесуални нарушения, с което увредил интересите на жалбоподателя, който отново се оказал в положение, в което е лишен от защита. По-специално устната фаза на производството била проведена без участието на жалбоподателя, въпреки че посочената страна поискала отлагане съгласно установения ред поради основателни причини, които доказала.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/22
 Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — PAN Europe и Stichting Natuur en Milieu/Комисия
 (Дело T-574/12)
 2013/C 55/40
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) и Stichting Natuur en Milieu (Утрехт, Нидерландия) (представител: F. Martens, Rechtsanwältin)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника от 16 октомври 2012 г., с което се обявяват за допустими, но неоснователни исканията на жалбоподателите за преразглеждане на Регламент (ЕО) No 149/2008 на Комисията от 29 януари 2008 година за изменение на Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета чрез въвеждане на приложения II, III и IV, определящи максимално допустимите граници на остатъчни вещества за продукти, обхванати от приложение I към него (ОВ L 58, стр. 1),
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Като правно основание за отмяна на решението жалбоподателите твърдят нарушение на членове 11, 168, 169 и 191 ДФЕС, на членове 7, 35 и 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 1, член 14, параграф 2 и членове 22, 23, 24 и 25 от Регламент (ЕО) No 396/2005 (1), на членове 5 и 7 от Регламент (ЕО) No 178/2002 (2) и на членове 4 и 10 от Директива 91/414/ЕИО (3).
 —
 Жалбоподателите поддържат, че максимално допустимите граници на остатъчни вещества не са определени на най-ниското възможно равнище, съвместимо с добрите земеделски практики.
 —
 Те твърдят, че документацията не е била подробно анализирана. Всъщност членове 22—25 от Регламент No 396/2005 изобщо не предвиждали процедура за изчерпателна оценка на цялостната документация при първото определяне на временни максимално допустими граници на остатъчни вещества.
 —
 Поради това според жалбоподателите не е била взета предвид кумулативната експозиция на потребителите.
 —
 Освен това те твърдят, че голяма част от временните максимално допустими граници на остатъчни вещества превишават здравните стандарти.
 (1) Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 година относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 70, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 63, стр. 55).
 (2) Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).
 (3) Директива на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/21
 Жалба, подадена на 25 януари 2013 г. — Cezar/СХВП — Poli-Eco (Первази)
 (Дело T-39/13)
 2013/C 101/45
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński (Ełk, Полша) (представители: адв. M. Nentwig и адв. G. Becker)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. (Szprotawa, Полша)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 ноември 2012 г. (преписка R 1512/2010-3);
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: дизайн за „первази“ — регистриран дизайн на Общността No 70 438-0002
 Притежател на дизайна на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на дизайна на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Основание на искането за обявяване на недействителност: искането за обявяване на недействителност се основава на липсата на новост и оригиналност съгласно член 25, параграф 1, буква б) във връзка с членове 4—6 от Регламент No 6/2002 на Съвета.
 Решение на отдела по отмяна: обявява оспорения регистриран дизайн на Общността за недействителен.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 25, параграф 1, буква б), член 63, параграф 1 и член 62, параграф 1 от Регламент на Съвета No 6/2002.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/36
 Жалба, подадена на 6 януари 2010 г. от Giampietro Torresan срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 19 ноември 2009 г. по дело T-234/06 — Torresan/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
 (Дело C-5/10 P)
 2010/C 63/57
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Giampietro Torresan (представител: G. Recher и R. Munarini, avvocati)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението по дело Т-234/06, регистрирано под No 414 968, нотифицирано по факс на 19.11.2009 г.,
 —
 да се уважат изцяло исканията на жалбоподателя, направени вече пред Първоинстанционния съд по дело Т-234/06,
 —
 във всички случаи да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски за цялото производство, включително съдебните разноски, направени в двете предходни производства пред СХВП и в производството пред Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Нарушение и/или неправилно прилагане на общностната правна уредба в областта на селското стопанство и храните.
 2.
 Нарушение и/или неправилно прилагане на правната уредба в областта на защитата на потребителите във връзка с понятието за среден потребител.
 3.
 Нарушение на нормите относно езиковия режим на производството.
 4.
 Изопачаване на фактите или доказателствата, насочени към потвърждаване, като единствена и окончателна последица, на напълно отличителния и неописателен характер на марката Cannabis, с цел да се установи нарушение или неправилно прилагане на член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността (1); противоречивост в мотивите на Първоинстанционния съд в подкрепа на твърдяната отличителност на марката Cannabis. Следователно обжалваното в настоящото производство Решение по дело Т-234/06 трябва да се отмени изцяло.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/26
 Преюдициално запитване, отправено от Landesgerichts für Strafsachen Wien (Австрия) на 31 октомври 2007 г. — Наказателно производство срещу Vladimir Turansky
 (Дело C-491/07)
 (2008/C 22/49)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landesgericht für Strafsachen Wien
 Страна в главното производство
 Vladimir Turansky
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли съдържащата се в член 54 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници (1) забрана за преследване за същите деяния, за които лицето е осъдено (ne bis in idem) да се тълкува в смисъл, че тя възпрепятства наказателното преследване срещу заподозрян в Република Австрия за деяние, когато в Словашката република, след присъединяването ѝ към Европейския съюз, наказателното производство за същото деяние е прекратено, след като полицейски орган след извършване на проверка по същество приключва наказателното производство с влязло в сила постановление за спирането му без последващи санкции?
 (1) ОВ L 239, 22.9.2000 г., стр. 19 (Специално издание на български език, глава19, том 01, стр. 177).


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/35
 Решение на Съда на публичната служба (Първи състав) от 21 октомври 2009 г. — V/Комисия
 (Дело F-33/08) (1)
 (Публична служба - Договорно наети служители - Назначаване - Отказ за назначаване поради физическа непригодност за изпълняване на служебните задължени - Редовност на процедурата - Редовност на медицинския преглед за назначаване на работа - Подготвителни актове)
 2009/C 297/54
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: V (Брюксел, Белгия) (представители: C. Ronzi, A. Grauling и É. Boigelot, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Lozano Palacios и D. Martin)
 Предмет
 Публична служба — Отмяна на решението на Комисията от 15 май 2007 година, с което уведомява жалбоподателя, че не отговаря на условията за физическа годност, необходими за изпълнение на служебните задължения и искане за обезщетение за морални и материални вреди.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Комисията на Европейските общности понася собствените си съдебни разноски и половината от направените от V съдебни разноски.
 3.
 V понася половината от собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 158, 21.06.2008 г., стр. 26


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/57
 Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Van Beers/Комисия
 (Дело F-126/07)
 (2008/C 22/110)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Isabelle Van Beers (Woluwe-St-Etienne, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването (ОН), с което се отхвърля кандидатурата на жалбоподателя във връзка с атестационната процедура за 2006 г.,
 —
 да се установи незаконосъобразността на член 4, параграф 2 от общите разпоредби за изпълнението (наричани по-нататък „ОРИ“) на член 45а от Правилника за длъжностните лица, доколкото той има за резултат или изключване на вземането под внимание на действителното ниво на задачите, изпълнявани от кандидата за атестиране, или поддържане на разлика между старите категории С* и В* след 30 април 2006 г.,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят, длъжностно лице в Комисията със степен AST 6, е подал кандидатурата си в рамките на атестационната процедура за 2006 г. На 29 март 2007 г. ОН потвърждава окончателно решението си от 22 февруари 2007 г., след обжалване на последното от жалбоподателя, да не уважи неговата кандидатура за атестационната процедура за 2006 г.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди на първо място, че е налице явна грешка в преценката.
 Той изтъква освен това незаконосъобразността на член 4, параграф 2 от ОРИ на член 45а от Правилника за длъжностните лица.
 Жалбоподателят твърди по-специално, че е налице нарушение на принципите на равно третиране и забрана за дискриминация и на пропорционалност, нарушение на принципите на добро управление и на право на служебно развитие, както и на принципа на защита на оправданите правни очаквания.


text:
 19.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/7
 Решение на Съда (втори състав) от 27 март 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa — Испания) — Emiliano Torralbo Marcos/Korota SA, Fondo de Garantía Salarial
 (Дело C-265/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Право на ефективни правни средства за защита - Съдебни такси при подаване на въззивна жалба в областта на трудовото и социалното право - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Приложно поле на правото на Съюза - Липса на компетентност на Съда))
 2014/C 151/08
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social no 2 deTerrassa
 Страни в главното производство
 Молител: Emiliano Torralbo Marcos
 Ответници: Korota SA, Fondo de Garantía Salarial
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social de Terrassa — Тълкуване на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 364, 2000 г., стр. 1) и на Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (кодифицирана версия) (ОВ L 283, стр. 36) — Право на ефективна съдебна защита — Национална правна уредба, според която плащането на съдебни разноски е условие за предявяване на иск или подаване на жалба — Правомощия на сезирания национален съд — Прилагане в сферата на социалната политика — Неплатежоспособност на работодателите
 Диспозитив
 Съдът на Европейския съюз няма компетентност да отговори на отправените от Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Испания) преюдициални въпроси.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/3
 Решение на Съда (разширен състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Oy AA
 (Дело C-231/05) (1)
 (Свобода на установяване - Законодателство в областта на данъка върху дохода - Възможност за приспадане от дружество на сумите, прехвърлени в качеството на финансови средства в рамките на група дружества - Задължение за дружеството получател на прехвърлянето да има седалище в същата държава-членка)
 (2007/C 235/05)
 Език на производството: фински
 Препращаща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Ищец: Oy AA
 Предмет
 Преюдициалното запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на членове 43, 56 и 58 ЕО — Законодателство в областта на данъка върху дохода — Възможност за приспадане от дружество на сумите, прехвърлени в качеството на финансови средства в рамките на група дружества, която възможност е подчинена на условието дружеството получател на прехвърлянето също да има седалище в съответната държава-членка
 Диспозитив
 Член 43 ЕО допуска режим, установен със законодателство на държава-членка, като този, който е предмет на главното производство, по силата на който местно за една държава-членка дъщерно дружество може да приспадне от облагаемите си доходи финансови средства, прехвърлени от него в рамките на група дружества в полза на неговото дружество майка, само доколкото последното има седалище в същата държава-членка.
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/26
 Жалба, подадена на 1 септември 2010 г. — Maftah/Комисия
 (Дело T-101/09)
 ()
 2011/C 13/51
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Elmabruk Maftah (Лондон, Обединеното кралство) (представители: E. Grieves, barrister и A. McMurdie, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Регламент (ЕО) No 1330/2008 (1), в частта му, която засяга жалбоподателя;
 —
 да се разпореди на ответника да премахне незабавно името на жалбоподателя от приложението към посочения регламент; и
 —
 да се разпореди на ответника и/или на Съвета на Европейския съюз да заплати освен направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от жалбоподателя, както и да възстанови всички суми, изплатени от касата на Съда на Европейския съюз в рамките на правната помощ.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска съгласно член 263 ДФЕС отмяната на Регламент (ЕО) No 1330/2008 на Комисията, доколкото името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата и образуванията, на които са били наложени някои ограничителни мерки.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 На първо място, Комисията не е осъществила независима проверка на основанията за включване на жалбоподателя в Приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 (2) към никой момент, нито е изискала представяне на мотивите или доказателствата за такова включване.
 Освен това Комисията не е представила на жалбоподателя никакво основание, и още повече подходящо основание за включването му в Приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002, което води до нарушаване на правото му на ефективни правни средства за защита, правото му на защита и правото му на собственост съгласно Европейската конвенция за защита на правата на човека.
 Накрая, запазването на името на жалбоподателя в Приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 е неразумно, като се има предвид, че: (i) не са съществували и не съществуват никакви основания, съответстващи на относимите критерии за запазване на името му в посоченото приложение; (ii) позицията на правителството на Обединеното кралство е, че жалбоподателят вече не отговаря на относимите критерии; и (iii) специализиран съд на Обединеното кралство е постановил, че Libyan Islamic Fighting Group не се е обединило с мрежата на Ал Кайда и/или че не всяко лице, свързано с Libyan Islamic Fighting Group, е последовател на проповядващата насилие идеология на Ал Кайда за световен джихад.
 (1) Регламент (ЕО) No 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 година за изменение за сто и трети път на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 345, стp. 60).
 (2) Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан (ОВ L 139, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 189).


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/33
 Жалба, подадена на 16 октомври 2009 г. — Poslovni Sistem Mercator/СХВП — Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)
 (Дело T-417/09)
 2009/C 297/50
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Poslovni Sistem Mercator, d.d. (Любляна, Словения) (представители: M. Curell Aguila и J. Güell Serra, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mercator Multihull, Inc. (Ванкувър, Канада)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 юли 2009 година по преписка R 1031/2008-1;
 —
 да се разпореди на ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „MERCATOR STUDIOS“ за стоките от клас 42
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в производството по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в производството по възражение: словенската словна марка „Mercator“, регистрирана за услугите от класове 35, 36, 39, 41 и 42 и за стоките от класове 1-6, 8-11, 13-34; словенската словна марка „Mercator Slovenska Košarica“, регистрирана за стоките и услугите от класове 1-6, 8-11, 13-34, 39, 41, 43 и 44; международната марка „Mercator“, регистрирана за стоките от класове 1-6, 8-11, 13, 14, 16-18, 20-33 и за услугите от класове 36, 41 и 42
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94 на Съвета (нови член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав не направил пълен анализ на релевантните фактори, а вместо това отхвърлил възражението въз основа на това, че услугите били различни и преценил неправилно основанието на възражението, почиващо на последната цитирана разпоредба.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/36
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2008 г. — SIAE/Комисия
 (Дело T-433/08 R)
 (Обезпечително производство - Решение на Комисията за преустановяване на съгласувана практика в областта на колективното управление на авторски права - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
 (2009/C 32/71)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Società Italiana degli Autori ed Editori (SIAE) (Рим, Италия) (представители: M. Siragusa, M. Mandel, L. Vullo и S. Valentino, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и F. Castillo de la Torre)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на член 4, параграф 2 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/28
 Жалба, подадена на 23 март 2011 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (LIVE WITH CHIVALRY)
 (Дело T-181/11)
 2011/C 152/50
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Обединено кралство) (представител: A. Carboni, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 януари 2011 г. по преписка R 1263/2010-1 и да върне делото на СХВП за последващо разглеждане; и
 —
 да осъди ответника и всяка встъпила в настоящото производство страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя, направени в настоящото производство и в производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „LIVE WITH CHIVALRY“ за стоки и услуги от класове 33, 35 и 41 — Заявка за марка на Общността No 6616569
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Регистрираната в Обединеното кралство под No 1293610 фигуративна марка „CHIVALRY“ за стоки от клас 33; Регистрираната в Обединеното кралство под No 2468527 фигуративна марка „CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY“ за стоки от клас 33; Нерегистрираната в Обединеното кралство словна марка „CHIVALRY“ за „Scotch whisky“
 Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 75 и на член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав: (i) направил погрешна фактическа преценка на характеристиките на съответните потребители, без да посочи мотивите за тази преценка; (ii) при условията на евентуалност спрямо (i), приел, че съответният потребител е „особено добре осведомен и верен на марката“, като погрешно пропуснал да прецени, че подобни характеристики повишават вниманието на съответния потребител и водят до намаляване на вероятността от объркване; (iii) пропуснал да вземе предвид или не взел предвид в достатъчна степен различното естество и цели на разглежданите марки; (iv) пропуснал да вземе предвид важните насоки, очертани от Съда на ЕС, и възприел неправилен подход при сравнението на марките; (v) необосновано насочил вниманието си върху присъствието на думата „CHIVALRY“ в марката на жалбоподателя, пренебрегвайки визуалните различия между марките; (vi) погрешно предположил, че фонетичното сравнение на марките можело да се направи по същия начин както визуалното сравнение; (vii) допуснал грешка при анализа на концептуалното сходство между марките като се ограничил и съсредоточил единствено върху думата „CHIVALRY“, която присъства във всяка марка; и (viii) направил погрешен извод за наличие на вероятност от объркване.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/31
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 24 октомври 2011 г. — Staatssecretaris van Financiën/Codirex Expeditie BV
 (Дело C-542/11)
 (2012/C 25/55)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: Codirex Expeditie BV
 Преюдициален въпрос
 В кой момент необщностните стоки със статут на „временно складирани стоки“, декларирани за поставяне под режим външен общностен транзит, получават митническо направление по смисъла на член 50 от МКО (1)?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/50
 Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien/СХВП — Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)
 (Дело T-128/15) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „RED RIDING HOOD“ - По-ранна национална словна марка и по-ранна международна словна марка „ROTKÄPPCHEN“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 048/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH (Фрайбург, Германия) (представител: W. Berlit, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. Lewis и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alberto Ruiz Moncayo (Ентрена, Испания) (представител: E. Valentín Prades, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 януари 2015 г. (преписка R 1012/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH и Alberto Ruiz Moncayo
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171, 26.5.2015 г.


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/28
 Иск, предявен на 18 април 2007 г. — Areva и други/Комисия
 (Дело T-117/07)
 (2007/C 140/49)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: AREVA SA, AREVA T&D HOLDING SA, AREVA T&D SA (Париж, Франция) и AREVA T&D AG (Oberentfelden, Швейцария) [представители: A. Schild, Rechtsanwältin, и J.-M. Cot, avocat]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 —
 да се отмени член 1 от решението на Комисията от 24 януари 2007 година, от една страна, в частта, в която се предвижда солидарна отговорност на AREVA T&D SA и ALSTOM SA за антиконкурентните практики, приложени между 7 декември 1992 година и 8 януари 2004 година, и от друга страна, се предвижда солидарна отговорност на AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA и AREVA SA за антиконкурентните практики, приложени между 9 януари 2004 година и 11 май 2004 година,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени или да се намали значително размерът на глобата, която е била наложена на AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA и AREVA SA,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищците искат частична отмяна на Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година, прието в процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП (преписка COMP/F/38.899 — Комутационни устройства с газова изолация) относно картел във връзка с проектите за комутационни устройства с газова изолация за манипулирането на тръжната процедура по тези проекти, определянето на минимални цени на офертите, предоставянето на квоти и с проекти за обмен на информация. При условията на евентуалност ищците искат намаляване на размера на глобата, която им е била наложена с оспорваното решение.
 В подкрепа на исканията си, ищците излагат седем правни основания.
 Първото основание е изведено от нарушаването от страна на Комисията на задължението за излагане на мотиви, предвидено в член 253 ЕО, тъй като мотивите били противоречиви и недостатъчни що се отнася до елементите, свързани по-специално с обвиняването в антиконкурентни практики, солидарното осъждане с ALSTOM SA и увеличаването на основния размер на глобата, наложена поради участието на AREVA T&D SA като инициатор на нарушението.
 С второто правно основание, ищците твърдят, че Комисията е нарушила член 81 ЕО, и по-специално правните норми, свързани с търсенето на отговорност за дадено нарушение, като е приела, че AREVA T&D SA, AREVA T&D AG са отговорни за антиконкурентни практики, предхождащи тяхното прехвърляне от ALSTOM SA, независимо че е приела, че преди тяхното прехвърляне тези дружества не са били независими от ALSTOM SA.
 Третото правно основание, посочено от ищците, се извежда от нарушаването на член 81 ЕО, тъй като според Комисията AREVA SA и AREVA T&D HOLDING SA били отговорни за антиконкурентни практики, приписвани на зависимите пряко или косвено от тях техни дъщерни дружества AREVA T&D SA и AREVA T&D AG, при положение, че според ищците, тя не e доказала, че в периода на нарушението AREVA SA и AREVA T&D HOLDING SA действително са контролирали тези дъщерни дружества.
 Четвъртото и петото правни основания са изведени от нарушаването на членове 7 и 81 ЕО, по-специално на нормите във връзка със солидарната отговорност за нарушението. Ищците изтъкват, че Комисията не би могла да осъди солидарно AREVA T&D SA и ALSTOM SA, тъй като те не образуват единна стопанска структура и едно такова солидарно осъждане би представлявало незаконно делегиране на санкционните правомощия на Комисията, както и нарушаване на общите принципи за равно третиране, за правна сигурност и за ефективна съдебна защита.
 С шестото си правно основание страните критикуват оспорваното решение поради това, че в него е приложено неправилно понятието инициатор и по този начин е нарушен член 81 ЕО, както и насоките за изчисляването на глобите (1) и редица основни принципи на правото.
 С последното си правно основание, ищците изтъкват, че Комисията е допуснала грешка при преценката, що се отнася до обхвата на оказаното от ищците сътрудничество по време на процедурата по разследването, в нарушение на член 81 и на насоките за сътрудничеството, изложени в Известието за намаляване или освобождаване от отговорност в случаите на картели. (2)
 (1) ОВ C 9, 14.1.1998 г., стр. 3.
 (2) ОВ C 45, 19.2.2002 г., стр. 3.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/12
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht München (Германия) на 11 август 2008 г. — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/Adolf Darbo AG
 (Дело C-366/08)
 (2008/C 272/21)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Oberlandesgericht München
 Страни в главното производство
 Ищец: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
 Ответник: Adolf Darbo AG
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли понятието конфитюр с ниско съдържание на захар от приложение III, част A към Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (1) да се тълкува в смисъл, че обхваща конфитюри с наименованието конфитюри екстра качество?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 а)
 Как следва да се тълкува освен това понятието конфитюр с ниско съдържание на захар от приложение III, част A към Директива 95/2/ЕО?
 б)
 По-специално трябва ли да се тълкува в смисъл, че обхваща също конфитюри с наименованието конфитюри екстра качество със съдържание на разтворимо сухо вещество 58 %?
 3.
 При утвърдителен отговор на въпроси 1 и 2 б):
 Трябва ли раздел II, второ изречение от приложение I към Директива 2001/113/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 г. относно плодови конфитюри, желета и мармалади и подсладено пюре от кестени, предназначени за консумация от човека (2) да се тълкува в смисъл, че наименованието конфитюри екстра качество може да се допусне и за конфитюри, които са със съдържание на разтворимо сухо вещество по-малко от 60 %, когато спрямо обозначаването им като конфитюри не са поставени по-малко стриктни изисквания?
 (1) ОВ L 61, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 16, стр. 3.
 (2) ОВ 2002 г., L 10, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г, глава 13, том 33, стр. 118.


text:
20150731055616832015/C 270/57342014TFPC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150708434311Дело F-34/14: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 юли 2015 г. — DP/ACER (Публична служба — Персонал на ACER — Договорно нает служител — Неподновяване на договор — Жалба за отмяна — Допустимост на жалбата — Възражение за незаконосъобразност на член 6, параграф 2 от Общите разпоредби за прилагане на ACER предвид член 85, параграф 1 от УРДС — Иск за обезщетение — Предизвестие — Неимуществена вреда — Обезщетение)
 ---documentbreak--- C2702015BG4310120150708BG0057431431Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 юли 2015 г. — DP/ACER
 (Дело F-34/14) (
 1
 )
 „(Публична служба — Персонал на ACER — Договорно нает служител — Неподновяване на договор — Жалба за отмяна — Допустимост на жалбата — Възражение за незаконосъобразност на член 6, параграф 2 от Общите разпоредби за прилагане на ACER предвид член 85, параграф 1 от УРДС — Иск за обезщетение — Предизвестие — Неимуществена вреда — Обезщетение)“2015/C 270/57Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: DP (представители: S. Pappas, avocat)
 Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (представители: P. Martinet и S. Vaona, както и D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което договорът на жалбоподателя като срочно нает служител не е подновен, и искане за поправяне на претърпените вреди
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението от 20 декември 2013 г., с което директорът на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия отказва да поднови договора на DP.
 2)
 Осъжда Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия да заплати на DP сумата от 7000 EUR.
 3)
 Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на DP.
 (
 1
 ) ОВ C 184, 16.6.2014 г., стр. 46.


text:
 28.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/19
 Жалба, подадена на 28 април 2014 г. — Argus Security Projects/Комисия
 (Дело T-266/14)
 2014/C 245/26
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Argus Security Projects Ltd (Лимасол, Кипър) (представители: T. Bontinck и E. van Nuffel d’Heynsbroeck, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на EUBAM Lybie, с което не се приема подадената от дружеството Argus оферта в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка относно предоставянето на услуги по охрана в рамките на мисията на Европейския съюз за подкрепа за интегрирано управление на границите в Либия (договор EUBAM-13-020) и с което поръчката се възлага на Garda,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на своята жалба.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на член 110 от Финансовия регламент (1), на предвидените в тръжните книжа правила относно възлагането на поръчката — в частност на точка 4.1 и точка 12.1 от указанията за кандидатите, както и на принципите на равно третиране на оферентите и на недопускане на дискриминация, тъй като EUBAM не е проучила възможностите на одобрения оферент да изпълни поръчката в съответствие с отнасящите се до нея изисквания или не е упражнил правото си на преценка на техническите качества, които се предполага да има одобрената оферта, при минималната строгост, която би могла разумна да се очаква.
 Жалбоподателят твърди, че сериозните недостатъци на получателя на обществената поръчка и неговата неспособност да изпълни възложената му поръчка разкриват нереалистичността на офертата му, която не е трябвало да бъде одобрявана от възлагащия орган.
 2.
 Второто основание е изведено от същественото изменение на първоначалните условия на поръчката, което е могло да опорочи резултата от процедурата за възлагане на обществената поръчка.
 Според жалбоподателя съотношението между точките, предоставени на получилия поръчката и тези, които са предоставени на него, предвид всички критерии за оценка би било противоположно, ако одобрената оферта е била преценявана с оглед на условията, при които одобреното дружество изпълнява обществената поръчка.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, доколкото възлагащият орган не е спазил член 113 от Финансовия регламент и член 161, параграф 2 от Делегирания регламент (2), тъй като относителните характеристики и предимства на одобрената оферта не са били съобщени в срок от петнадесет календарни дни от искането на жалбоподателя.
 (1) Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, стр. 1).
 (2) Делегиран регламент (ЕС) No 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, стр. 1).


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/35
 Жалба, подадена на 22 април 2013 г. — Cofresco Frischhalteprodukte/Комисия
 (Дело T-223/13)
 2013/C 171/67
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG (Minden, Германия) (представител: H. Weil, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която към примерите за стоки, които са опаковки, се добавят „[р]олки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали (например пластмасово фолио, алуминий, хартия)“;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на първите пет правни основания, изложени по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/6
 Решение на Съда (голям състав) от 1 април 2008 г. (преюдициално запитване от Bayerisches Verwaltungsgericht München — Германия) — Tadao Maruko/Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
 (Дело C-267/06) (1)
 (Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Обезщетения за преживели лица, предвидени в задължителна пенсионна схема - Понятие за заплащане - Отказ за предоставяне поради липса на брак - Партньори от един и същ пол - Дискриминация, основана на сексуална ориентация)
 (2008/C 128/09)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bayerisches Verwaltungsgericht München
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Tadao Maruko
 Ответник: Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bayerisches Verwaltungsgericht München — Тълкуване на член 1, член 2, параграф 2, буква а), член 3, параграф 1, буква в) и параграф 3 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Понятие за „заплащане“ — Изключване на регистриран партньор от получаването на пенсия за преживяло лице
 Диспозитив
 1.
 Обезщетение за преживяло лице, отпускано в рамките на пенсионна схема като управляваната от Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen, попада в приложното поле на Директива 2000/78 на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите.
 2.
 Разпоредбите на член 1 във връзка с член 2 от Директива 2000/78 не допускат правна уредба като разглежданата в главното производство, по силата на която преживелият партньор, чиито партньор в живота е починал, не получава обезщетение за преживяло лице, равностойно на отпусканото на преживял съпруг, въпреки че съгласно националното право житейското партньорство поставя лицата от един и същ пол в положение, сравнимо с това на съпрузи, що се отнася до посоченото обезщетение за преживяло лице. Препращащата юрисдикция следва да провери дали преживелият партньор в живота е в положение, сравнимо с това на съпруг, ползващ се от обезщетението за преживяло лице, предвидено от управляваната от Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen пенсионна схема.
 (1) ОВ C 224, 16.9.2006 г.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/50
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 23 септември 2013 година — Левент Реджеб Юмер/Териториална дирекция на НАП — Варна
 (Дело C-505/13)
 2013/C 344/87
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Левент Реджеб Юмер
 Ответник: Териториална дирекция на НАП — Варна
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допускат ли разпоредбите на чл. 2 от Договора за Европейски съюз и на чл. 20 и чл. 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз липса на нормативно признато право на преотстъпване на данък за дейност в областта на селското стопанство по отношение само на една категория лица — физически лица, регистрирани по ЗДДС?
 2.
 Допускат ли разпоредбите на чл. 2 от Договора за Европейски съюз и на чл. 20 и чл. 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз определяне на различна данъчна ставка за един и същи вид дейност в зависимост от правно организационната форма за осъществяване на тази дейност и регистрация по ЗДДС?
 3.
 Нарушава ли принципите на правна сигурност, ефективност и пропорционалност въвеждането на вътрешни мерки, в резултат на които на регистрирани по ЗДДС и като земеделски производители физически лица се отказва преотстъпване на данък, предвидено за едноличните търговци и юридическите лица, макар те да са изпълнили нормативно установените си задължения да формират облагаемия си доход като еднолични търговци и да определят годишната си данъчна основа като еднолични търговци?


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/14
 Решение на Съда (втори състав) от 10 април 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Наказателно производство срещу Minh Khoa Vo
 (Дело C-83/12 PPU) (1)
 (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Регламент (ЕО) No 810/2009 - Визов кодекс на Общността - Членове 21 и 34 - Национална правна уредба - Незаконно превеждане през границата на територията на държава членка на граждани на трети страни - Визи, получени чрез измама - Наказателноправна санкция за лицата, извършващи незаконно превеждане през границата)
 2012/C 174/20
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страна в главното производство
 Minh Khoa Vo
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на членове 21 и 34 от Регламент (ЕО) No 810/2009 на Европейския Парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година за създаване на Визов кодекс на Общността (ОВ L 243, стр. 1) — Национална правна уредба, която предвижда наказателноправна санкция за лицето, което превежда незаконно чужденци през границата — Приложимост на наказанията в случаите, при които чужденците разполагат с виза, получена чрез измама от компетентните органи на друга държава членка, но тази виза все още не е анулирана в приложение на регламента
 Диспозитив
 Членове 21 и 34 от Регламент (ЕО) No 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални правни разпоредби да предвиждат наказателноправна отговорност за подпомагането на незаконната имиграция в случаите, в които преведените лица, граждани на трети страни, разполагат с виза, която са получили чрез измама на компетентните органи на държавата членка, издала визата, относно действителната цел на пътуването, без тази виза да е била предварително анулирана.
 (1) ОВ C 126, 28.4.2012 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/24
 Жалба, подадена на 3 юли 2008 г. от Cofra srl срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 15 април 2008 г. по дело T-478/07, Cofra srl/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-295/08 P)
 2009/C 267/42
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Cofra srl (представител: адв. M. A. Calabrese)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 С Определение от 29 юни 2009 г. Съдът (осми състав) отхвърля жалбата.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/33
 Жалба, подадена на 30 март 2015 г. — DHL Express (France)/СХВП — Chronopost (WEBSHIPPING)
 (Дело T-142/15)
 (2015/C 171/39)
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: DHL Express (France) (Le Bourget, Франция) (представители: A. Casalonga, F. Codevelle, C. Bercial Arias, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Chronopost (Париж, Франция)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: марка на Общността No 1 909 183
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 януари 2015 г. по преписка R 2425/2013-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да отмени оспорваното решение;
 —
 Да обяви, че притежателят на регистрация на Общността No 1 909 183 WEBSHIPPING трябва да бъде лишен от правата си и да се счита, че марката няма действие, считано от датата на подаване на заявлението отмяна, а именно от 6 юли 2012 г.;
 —
 Да осъди СХВП и встъпилата страна (евентуално) да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/11
 Решение на Съда (първи състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — Nickel & Goeldner Spedition GmbH/„Kintra“ UAB
 (Дело C-157/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 1346/2000 - Член 3, параграф 1 - Понятие за иск, който се отнася до производство по несъстоятелност и е тясно свързан с него - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Член 1, параграф 2, буква б) - Понятие за несъстоятелност - Предявен от синдика иск за плащане на вземане - Вземане, възникнало от международен превоз на стоки - Отношение между регламенти No 1346/2000 и No 44/2001 и Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR))
 (2014/C 395/13)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nickel & Goeldner Spedition GmbH
 Ответник:„Kintra“ UAB
 Диспозитив
 1)
 Член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че искът за плащане на основано на доставката на превозни услуги вземане, който е предявен от синдика на дружество в несъстоятелност, назначен в рамките на открито в една държава членка производство по несъстоятелност, и който е насочен срещу установения в друга държава членка получател на тези услуги, попада в обхвата на понятието „граждански и търговски дела“ по смисъла на същата разпоредба.
 2)
 Член 71 от Регламент No 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че ако даден спор попада в приложното поле както на този регламент, така и на Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки, подписана в Женева на 19 май 1956 г. и изменена с протокол, подписан в Женева на 5 юли 1978 г., държава членка може съгласно член 71, параграф 1 от посочения регламент да приложи правилата за съдебна компетентност, предвидени в член 31, параграф 1 от същата конвенция.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/46
 Определение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Henkel/СХВП — JLO Holding (LIVE)
 (Дело T-414/09) (1)
 (Марка на Общността - Искане за отмяна - Оттегляне на искането за отмяна - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2010/C 113/75
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия) (представители: първоначално C. Milbradt, впоследствие C. Milbradt и H. Van Volxem, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: B. Schmidt)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: JLO Holding Company, LLC (Санта Моника, Съединените щати) (представител: A. Klett, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 юли 2009 г. (преписка R 609/2008-1), постановено в производство по отмяна между Henkel AG & Co. KGaA и JLO Holding Company, LLC
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.
 2.
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/29
 Жалба, подадена на 23 януари 2013 г. — Meta Group/Европейска комисия
 (Дело T-35/13)
 2013/C 79/49
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Meta Group Srl (Рим, Италия) (представители: A. Bartolini, V. Colcelli и A. Formica, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени:
 —
 записката на Генералната дирекция за изпълнение на бюджета (общ бюджет и ЕФР) на Европейската комисия от 12 ноември 2012 г. (реф. No 1328694) с предмет „Плащане чрез прихващане на вземания със задължения на Комисията“, с която Комисията съобщава на жалбоподателя, че е прихванала вземането от 69 061,89 EUR на META GROUP от Комисията във връзка с договор „Take-it-Up“ (No 245637), с насрещното задължение, както следва от дебитно известие No 32412078833.
 —
 записката на Генералната дирекция за изпълнение на бюджета (общ бюджет и ЕФР) на Европейската комисия от 21 ноември 2012 г. (реф. No 1380282) с предмет прихващане на вземането от 16 772,36 EUR на Meta Group от Комисията във връзка с договора „BCreative“ (No 245599), с насрещното задължение, както следва от дебитно известие No 32412078833.
 —
 записката на Генералната дирекция за изпълнение на бюджета (общ бюджет и ЕФР) на Европейската комисия от 21 ноември 2012 г. (реф. No 1380323) с предмет прихващане на вземането от 16 772,36 EUR на Meta Group от Комисията във връзка с договора „BCreative“ с насрещното задължение на същата стойност.
 —
 записката на Генералната дирекция за изпълнение на бюджета (общ бюджет и ЕФР) на Европейската комисия от 22 ноември 2012 г. (реф. No 1387638) с предмет прихващане на вземането от 220 518,25 EUR на Meta Group от Комисията във връзка с договорите „Take-it-Up“ (No 245637) и „Ecolink+“ (No 256224) със сумата от 209 108,92 EUR, както следва от дебитно известие No 32412078833.
 Вследствие на което:
 —
 да осъди администрацията да заплати в полза на жалбоподателя сумата от 424 787 EUR, както и лихвите за забава.
 —
 да осъди администрацията да обезщети произтеклите вреди, претърпени от жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са сходни с изложените в дело T-34/13.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/47
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 14 септември 2010 г. — Da Silva Pinto Branco/Съд
 (Дело F-52/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Длъжностно лице в изпитателен срок - Уволнение след изтичане на изпитателния срок - Право на защита - Оценка на способностите - Съдебен контрол)
 2010/C 317/83
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Delfina Da Silva Pinto Branco (Люксембург, Люксембург) (представители: M. Erniquin и C. Defago, адвокати)
 Ответник: Съд (представител: M. A. V. Placco)
 Предмет
 Искане първо за отмяна на решението за уволнение на жалбоподателката. След това искане за титуляризирането ѝ или, при условията на евентуалност, за възстановяването ѝ в качеството на длъжностно лице в срок за изпитване. Накрая, искане за заплащане на обезщетение за претърпени неимуществени вреди.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-жа Da Silva Pinto Branco да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 244, 10.10.2009 г., стр. 16.


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/15
 Преюдициално запитване от Conseil de prud'hommes de Paris (Франция), постъпило на 22 септември 2014 г. — David Van der Vlist/Bio Philippe Auguste SARL
 (Дело C-432/14)
 (2014/C 431/22)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil de prud'hommes de Paris
 Страни в главното производство
 Ищец: David Van der Vlist
 Ответник: Bio Philippe Auguste SARL
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на общия принцип на недопускане на дискриминация на основание възраст национална правна уредба (член L. 1243-10 от френския кодекс на труда), според която младежите, работещи през ученическата или студентската ваканция, нямат право да получават обезщетението за лица в несигурно положение, дължимо при работа по срочен договор, след прекратяването на който не е направено предложение за сключване на безсрочен договор?


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/9
 Решение на Съда (трети състав) от 6 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-196/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Политика на конкуренция - Концентрации - Неизпълнение на определени задължения, наложени от Комисията - E.ON/Endesa)
 (2008/C 107/13)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Di Bucci и E. Gippini Fournier)
 Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неизпълнение на член 2 от Решение на Комисията от 26 септември 2006 г. (дело No СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)4279 окончателен) и на член 1 от Решение на Комисията от 20 декември 2006 г. (дело No СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)7039 окончателен)
 Диспозитив
 1)
 Като не е отменило:
 —
 условия първо до шесто, осмо и седемнадесето, установени с решение на Националната комисия по енергетика, които са обявени за несъвместими с общностното право в член 1 от Решение на Комисията от 26 септември 2006 г. [дело No СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)4279 окончателен], и
 —
 изменени условия първо, десето, единадесето и петнадесето, определени с решение на министъра на промишлеността, туризма и търговията, които са обявени за несъвместими с общностното право в член 1 от Решение на Комисията от 20 декември 2006 г. [дело No СОМР/М.4197 — Е.ОN/Endesa — С(2006)7039 окончателен], в предвидените за това срокове,
 Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 2 от всяко от тези решения.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 155, 7.7.2007 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/22
 Иск, предявен на 2 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
 (Дело C-532/08)
 (2009/C 32/37)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek, A.A. Gilly)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм, и при всяко положение, като не ги е съобщила на Комисията, Ирландия не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 15 декември 2007 г.
 (1) ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/37
 Определение на Първоинстанционния съд от 7 януари 2008 г. — Marmara Import-Export/СХВП — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara)
 (Дело T-403/03) (1)
 (Марка на Общността - Възражение - Отхвърляне на възражението - Липса на основание за постановяване на решение по същество)
 (2008/C 64/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Marmara Import-Export GmbH (Düsseldorf, Германия) (представители: A. von Arnswaldt и G. Rother, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Weberndorfer)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi (Бурса, Турция) (представител: A. Andorfer-Erhard, Rechtsanwalt)
 Предмет
 Жалба срещу решение No R 515/2002-1 от 1 октомври 2003 г. на Първи апелативен състав на СХВП относно процедура по възражение между Marmara Import-Export GmbH и Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi.
 Диспозитив
 1)
 Не се произнася по съществото на спора поради липса на основание.
 2)
 Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да заплатят направените от тях съдени разноски, както и всеки от тях да заплати половината от направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 (1) ОВ C 71, 20.3.2004 г.