text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/64
 Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. — Automobile Association/СХВП — Duncan Petersen Publishing (Папки)
 (Дело T-508/12)
 2013/C 26/126
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Automobile Association Ltd (Сейнт Хелиър, Обединено кралство) (представител: N. Walker, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Duncan Petersen Publishing Ltd (Лондон, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 септември 2012 г. по преписка R 172/2011-3 и да върне делото на СХВП за ново разглеждане, и
 —
 да осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн за стоката „папки“ — промишлен дизайн на Общността, регистриран под No 1121404-0001
 Притежател на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят
 Основание на искането за обявяване на недействителност: жалбоподателят иска регистрираният промишлен дизайн на Общността да бъде обявен за недействителен на основание членове 4—9 от Регламент No 6/2002 на Съвета.
 Решение на отдела за обявяване на недействителност: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 8 от Регламент No 6/2002 на Съвета,
 —
 нарушение на член 8, параграф 2 във връзка с член 62 от Регламент No 6/2002 на Съвета и
 —
 нарушение на член 25, параграф 1, буква а) във връзка с член 3, буква а) от Регламент No 6/2002 на Съвета.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/3
 Решение на Съда (втори състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (по-рано Department for Constitutional Affairs)
 (Дело C-393/10) (1)
 (Рамково споразумение за работа при непълно работно време - Понятие за работници на непълно работно време, които имат трудов договор или трудово правоотношение - Съдии, които работят на непълно работно време и получават възнаграждение под формата на дневна надница - Отказ за отпускане на пенсия за осигурителен стаж и възраст)
 2012/C 118/04
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court of the United Kingdom
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dermod Patrick O'Brien
 Ответник: Ministry of Justice (по-рано Department for Constitutional Affairs)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Supreme Court of the United Kingdom — Тълкуване на Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г. глава 5, том 5, стр. 35) — Понятие за „работници на непълно работно време, които имат трудов договор или трудово правоотношение“ (клауза 2.1 от приложението към Директивата) — Съдии, работещи на непълно работно време — Разлики в третирането, що се отнася до правото на пенсия за осигурителен стаж и възраст между съдиите, работещи на пълно работно време и съдиите, работещи на непълно работно време, или между отделните категории съдии, работещи на непълно работно време
 Диспозитив
 1.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че е от компетентност на държавите членки да определят понятието „работници [...], които имат трудов договор или трудово правоотношение“, използвано в клауза 2, точка 1 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, което е сключено на 6 юни 1997 г. и се съдържа в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г., и по-специално да решават дали съдиите попадат в обхвата на посоченото понятие, при условие че това няма да доведе до произволно изключване на тази категория лица от закрилата, предоставяна с Директива 97/81, изменена с Директива 98/23, и със споменатото рамково споразумение. Изключването на тази закрила е допустимо само ако по своето естество правоотношението между съдиите и Ministry of Justice е различно по същество от правоотношението между служителите, попадащи според националното право в категорията на работниците, и техните работодатели.
 2.
 Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, което е сключено на 6 юни 1997 г. и се съдържа в приложението към Директива 97/81, изменена с Директива 98/23, трябва да се тълкува в смисъл, че то не допуска, от гледна точка на достъпа до пенсионната схема за осигурителен стаж и възраст, националното право да въвежда разграничение между съдиите, работещи на пълно работно време, и съдиите, работещи на непълно работно време, които получават възнаграждение под формата на дневна надница, освен ако обективни причини оправдават такова различно третиране — обстоятелство, което следва да бъде преценено от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 274, 09.10.2010 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/26
 Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Abbott Laboratories/СХВП — aRigen (Sorvir)
 (Дело T-149/08) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Sorvir“ - По-ранна словна марка на Общността „NORVIR“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 301/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Abbott Laboratories (Abbott Park, Илинойс, Съединените щати) (представител: S. Schäffler, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. Crespo Carrillo и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: aRigen, Inc. (Токио, Япония)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 февруари 2008 г. (преписка R 809/2007-2) в процедурата по възражение със страни Abbott Laboratories и aRigen, Inc.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 февруари 2008 г. (преписка R 809/2007-2).
 2.
 Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски, както и разноските на Abbott Laboratories.
 (1) ОВ C 142, 7.6.2008 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/23
 Иск, предявен на 10 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-258/09)
 2009/C 220/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Alcover San Pedro и A. Marghelis)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като разрешило в Région wallonne функционирането на съществуващи инсталации, които не съответстват на изискванията, предвидени в членове 3, 7, 9, 10, 13, 14, точки а) и б), и член 15, параграф 2 и след 30 октомври 2007 г., както се предвижда в член 5, първи параграф от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (1), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за привеждането в съответствие на съществуващите инсталации, чието използване може да имат въздействие върху емисиите във въздуха, водата и почвата и върху замърсяването е изтекъл на 30 октомври 2007 г. съгласно член 5, първи параграф от Директива 2008/1/ЕО. Към датата на завеждане на настоящия иск обаче ответникът все още не е предприел всички необходими мерки за съобразяване с това изискване в Région wallonne или във всеки случай не е уведомил Комисията за това.
 (1) ОВ L 24, стр. 8.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/20
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 24 ноември 2014 г. — YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe
 (Дело C-529/14)
 (2015/C 065/30)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: YARA Brunsbüttel GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Itzehoe
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли да се приеме, че член 1 от Директива 2003/96/ЕО (1) не допуска предвидено от държава членка освобождаване от данък на такива енергийни продукти, които се използват за термичната обработка на отработен въздух, или че Директивата не се отнася до тези енергийни продукти съгласно член 2, параграф 4, буква б), второ тире от Директива 2003/96/ЕО, тъй като използването за термична обработка на отработен въздух представлява предназначение, различно от използването за гориво за отопление или за моторно гориво и следователно тези продукти са енергийни продукти с двойно предназначение по смисъла на тази разпоредба?
 2)
 Допустимо ли е данъчно освобождаване на енергийни продукти, използвани за термична обработка на отработен въздух, евентуално само ако в рамките на термичната обработка на отработен въздух тези продукти и като суровина, основно вещество или адювант представляват изходните вещества за продукт, който се образува при обработката на отработения въздух?
 3)
 Следва ли да се приеме, че не се допуска освобождаване от данък на енергийни продукти, използвани за термична обработка на отработен въздух в случаите, когато освободената при обработката термична енергия се използва отчасти и за отопление, респ. за изсушаване? Важи ли това недопускане евентуално и когато за отоплението, респ. изсушаването е необходима по-малко енергия от енергията, която се съдържа в отработения въздух и която се освобождава при термичната обработка на отработения въздух?
 (1) Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/23
 Жалба, подадена на 20 август 2009 г. от Съвета на Европейския съюз срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 юни 2009 г. по дело T-498/04, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-337/09 P)
 2009/C 282/41
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, G. Berrisch, Rechtsanwalt и G. Wolf, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Комисия на Европейските общности, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 17 юни 2009 г.,
 —
 да постанови окончателно решение по спора, като отхвърли изцяло първоначалната жалба,
 —
 при условията на евентуалност, да върне делото на Първоинстанционния съд, и
 —
 при всички случаи да осъди жалбоподателят по първоинстанционното производство да заплати, направените в производството по обжалване и в производството пред Първоинстанционния съд съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд e:
 1.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като е разгледал като едно единствено условие двете условия по член 2, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основен регламент“), по-конкретно изискванията, че дадено искане за статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика („СПИ“) съдържа достатъчно доказателства, че изброените в тази разпоредба решения „се взимат в отговор на сигнали от пазара, които отразяват предлагането и търсенето“ и че решенията се приемат „без значителна намеса на държавата“, като по този начин е направил излишно второто условие,
 2.
 допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването на думата „значителна“ в „значителна намеса на държавата“ по член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент като отнасяща се до съображенията или мотивите, които са в основата на намесата на държавата, т.е дали намесата се е основавала на чисто търговски съображения или на съображения, присъщи на държавата, като подобно тълкуване не се подкрепя от текста на тази разпоредба,
 3.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като в действителност е обърнал тежестта на доказване, изисквайки от Съвета да докаже при отказ на СПИ на контролирано от държавата дружество, че решенията на дружеството по член 2, параграф 7, буква в) са били повлияни от съображения, присъщи на държавата, а не от търговски съображения,
 4.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Съветът е допуснал явна грешка, стигайки до извода, че държавата е упражнявала значителен контрол върху жалбоподателя по първоинстанционното производство, що се отнася до определянето на експортни цени за съответния продукт: i) чрез възлагане на Организацията на вносителите и износителите на метали, минерали и химикали към Китайската търговска палата („CCCMC“) да определя минимална основна цена, да извършва проверки и да налага вето за износ, който не се съобразява с тези цени; и ii) чрез налагане на минималната основна цена посредством забрана на сделки за износ, които не са били одобрени от CCCMC. В частност Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е счел, че Съветът е трябвало да оспори наличието на достатъчно доказателства или доказателствената стойност на представените от жалбоподателя доказателства по първоинстанционното производство, според които установената от CCMC с подкрепата на китайските митнически органи, система в действителност не е ограничила възможността на износителите да определят експортни цени по независим начин,
 5.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като е счел въз основа на всички други констатации, че Съветът е допуснал явна грешка, като е отказал СПИ на жалбоподателя по първоинстанционното производство.
 (1) ОВ L 56, стр 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/10
 Решение на Общия съд от 11 декември 2013 г. — Eckes-Granini/СХВП — Panini (PANINI)
 (Дело T-487/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „PANINI“ - По-ранна национална словна марка и по-ранна словна марка на Общността „GRANINI“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2014/C 31/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Eckes-Granini Group GmbH (Нидер-Олм, Германия) (представител: W. Berlit, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Panini SpA (Модена, Италия) (представител: F. Terrano, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 септември 2012 г. (преписка R 2393/2011-2), постановено в производство по възражение със страни Eckes-Granini Group GmbH и Panini SpA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Eckes-Granini Group GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 23.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/5
 Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie (Полша), постъпило на 11 август 2017 г. — Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG
 (Дело C-490/17)
 (2017/C 357/07)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Okręgowy w Warszawie
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Passenger Rights sp. z o.o. w Warszawie
 Ответник: Deutsche Lufthansa AG
 Преюдициални въпроси
 1)
 Включва ли се стачка в предприятието, организирана от синдикалната организация на служителите на въздушен превозвач, в „извънредните обстоятелства“ по смисъла на член 5, параграф 3 във връзка със съображение 14 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети (1)?
 2)
 Като условие за освобождаването му от задължението за изплащане на обезщетение съгласно член 5, параграф 3 във връзка със съображение 14 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, достатъчно ли е въздушният превозвач да удостовери, че стачката на служителите му представлява извънредно обстоятелство, което не е могло да бъде избегнато, дори той да е взел всички възможни и необходими мерки, или той трябва да докаже това?
 (1) ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/39
 Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. — Caventa/СХВП — Anson's Herrenhaus (B BERG)
 (Дело T-631/11)
 2012/C 32/78
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Caventa AG (Rekingen, Швейцария) (представител: J. Krenzel, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Anson's Herrenhaus KG (Дюселдорф, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 септември 2011 г. по преписка R 2014/2010-1;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, която съдържа словния елемент „B BERG“ за стоки от класове 25 и 28.
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в производството по възражение: Anson's Herrenhaus KG
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „Christian Berg“ за стоки и услуги от класове 3, 18, 25 и 35
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата и отказва регистрацията.
 Изложени правни основания: Не е налице сходство между разглежданите стоки и няма вероятност от объркване между въпросните знаци.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/15
 Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 12 май 2017 г. — Ryanair Ltd/The Revenue Commissioners
 (Дело C-249/17)
 (2017/C 221/19)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ryanair Ltd
 Ответник: The Revenue Commissioners
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли бъдещото намерение за предоставяне на услуги по управление на дружество, което се предвижда да бъде придобито, в случай че поглъщането бъде успешно, да се счита за достатъчно основание да се приеме, че потенциалният приобретател извършва икономическа дейност по смисъла на член 4 от Шеста директива за ДДС (1), така че начисленият на потенциалния приобретател ДДС върху стоките или услугите, предоставени с цел по-нататъшно развитие на процеса на поглъщане да може евентуално да се счита за подлежащ на приспадане ДДС, във връзка с предвижданата икономическа дейност по предоставяне на такива услуги по управление, и
 2)
 Налице ли е достатъчна „пряка и непосредствена връзка“ съгласно изискването, установено от Съда по дело на ЕС в [решение от 27 септември 2001 г., Cibo Participations (2), C-16/00, EU:C:2001:495], между професионалните услуги, предоставяни в контекста на такова потенциално поглъщане и извършваните доставки, а именно потенциалното предоставяне на услуги по управление на дружеството, за което се предвижда да бъде придобито, в случай на успешно поглъщане, което да позволи приспадане на ДДС, начислен върху тези професионални услуги?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).
 (2) Решение от 27 септември 2001 г., Cibo Participations SA/Directeur régional des impôts du Nord-Pas-de-Calais, C-16/00, EU:C:2001:495.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/5
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Hamburg (Германия) на 5 юли 2010 г. — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-323/10)
 ()
 2010/C 274/06
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Преюдициален въпрос
 Необходимо ли е кланичен труп по подпозиция 0207 12 90 (1) да бъде напълно изкормен (= без остатък), така че да се счита за опасно, изхождайки от целите на тарифната класификация, ако след машинното изкормване по трупа има все още останали например част от черво или трахея?
 (1) ОВ L 338, 30.12.1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 30, стр. 129.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/21
 Определение на Общия съд от 9 септември 2013 г. — Altadis/Комисия
 (Дело T-400/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, допускаща данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с вътрешния пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Липса на задължение за връщане - Недопустимост)
 2013/C 336/43
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Altadis, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan и R. Calvo Salinero, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2011/282/ЕС на Комисията от 12 януари 2011 г. относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведено в действие от Испания (ОВ L 135, стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Altadis, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/3
 Жалба, подадена на 21 февруари 2007 г. от Angel Angelidis срещу решението, постановено на 5 декември 2006 г. от Първоинстанционния съд (пети състав) по дело T-416/03, Angelidis/Eвропейски парламент
 (Дело C-103/07 P)
 (2007/C 129/04)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Angel Angelidis (представител: E.Boigelot, адвокат)
 Другата страна в производството: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се признае жалбата за допустима и основателна и, като последица от това,
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 5 декември 2006 г. по дело Т-416/03, Angelidis/Парламент,
 —
 да се реши спорът по същество и, като се уважи първоначалният иск на жалбоподателя по дело Т-416/03:
 —
 да се отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 4 март 2003 г. относно окончателното приемане на доклада за атестирането на жалбоподателя за 2001 г.
 —
 да отмени посоченият доклад за атестиране за 2001 г.
 —
 да присъди обезщетение за неимуществени вреди и за засягане на кариерата както поради допускане на съществени нередности, така и предвид значителното забавяне при изготвянето на посочения доклад за 2001 г. по особено болезнен за жалбоподателя начин, при оценка на обезщетението ex aequo et bono в размер на 20 000 EUR, със запазване на възможността за неговото увеличаване или намаляване в хода на производството.
 —
 да се осъди ответната страна да заплати разноските в съответствие с чл. 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят поддържа в жалбата си, че Първоинстанционният съд е допуснал по същество множество правни нарушения при тълкуването на членове 26 и 43 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и на общите разпоредби за прилагане, свързани с тези членове. Тези нарушения се изразявали по-специално в обширната преценка, възприета от Първоинстанционния съд във връзка с ограничените хипотези, в които е възможно да се дерогира правилото, според което атестирането и потвърждаването на доклада за атестиране се осигурява от двама различни членове от структурата на атестираното длъжностно лице, както и в преценката на Първоинстанционния съд за липса на необходимост от искане на мнението на предходния пряк ръководител на длъжностното лице. Във връзка с тези два аспекта атакуваното решение съдържало множество пропуски в мотивите, представени от Първоинстанционния съд, който освен това изопачил значението на някои от представените му от жалбоподателя доказателства.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/41
 Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. — Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)
 (Дело T-354/17)
 (2017/C 249/55)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Genomic Health, Inc. (Redwood City, Калифорния, Съединени щати) (представител: A. Reid, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE“— заявка за регистрация No 15 214 257
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 февруари 2017 г. по преписка R 1682/2016-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с това обжалване.
 Изложени основания
 Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение е неправилно и че то:
 —
 нарушава общите принципи на равно третиране, на добра администрация и на правна сигурност;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/22
 Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. — Torresan/СХВП — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS)
 (Дело T-234/06) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „CANNABIS“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 11/40
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Giampietro Torresan (Rothenburg, Швейцария) (представител: G. Recher, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Bullock и O. Montalto)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (Weissenohe, Германия) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli и R. Cartella, avocats)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 юни 2006 г. (преписка No R 517/2005-2) относно процедура за обявяване на недействителност между Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG и Giampietro Torresan.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Giampietro Torresan да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 261, 28.10.2006 г.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/14
 Преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство), постъпило на 10 ноември 2016 г. — Merck Sharp/Designs Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 (Дело C-567/16)
 (2017/C 022/20)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Merck Sharp
 Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли съобщението за приключване на процедура, издадено от референтна държава членка съгласно член 28, параграф 4 от Директива 2001/83/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба преди изтичането на срока на действие на основния патент, да се счита за еквивалентно на издадено разрешение за пускане на пазара за целите на член 3, буква б) от Регламент (ЕО) No 469/2009 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) („Регламент относно СДЗ“), така че заявител на СДЗ във въпросната държава членка да има право да заяви и да получи СДЗ на основание на съобщението за приключване на процедурата?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, при описаните в първия въпрос обстоятелства, представлява ли липсата на издадено разрешение за пускане на пазара във въпросната държава членка към датата на подаване на заявката за СДЗ в тази държава недостатък, който може да бъде отстранен съгласно член 10, параграф 3 от Регламента относно СДЗ след издаването на разрешението за пускане на пазара?
 (1) ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3.
 (2) ОВ L 152, стр. 1.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/17
 Решение на Общия съд от 22 март 2013 г. — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/СХВП — Impexmetal (FŁT-1)
 (Дело T-571/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „FŁT-1“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „FŁT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 129/32
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Крашник, Полша) (представител: J. Sieklucki, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: K. Zajfert)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Impexmetal S.A. (Варшава, Полша) (представител: K. Pyszków, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2010 г. (преписка R 1387/2009-1), постановено в производство по възражение между Impexmetal S.A. и Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 63, 26.2.2011 г.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/6
 Определение на Съда (седми състав) от 13 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Landgericht Itzehoe — Германия — Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath
 (Дело C-397/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Първи протокол за тълкуването от Съда на Римската конвенция - Член 1 и член 2, букви a) и б) - Национални юрисдикции, които могат да сезират Съда с преюдициален въпрос - Явна липса на компетентност на Съда))
 (2016/C 136/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Itzehoe
 Страни в главното производство
 Ищец: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG
 Ответник: Gerhild Lukath
 в присъствието на: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherung AG, Frank Weber
 Диспозитив
 Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да даде отговор на въпросите, поставени от Landgericht Itzehoe (регионален съд в Itzehoe, Германия), с акт от 15 юни 2015 г. по дело C-397/15.
 (1) ОВ C 320, 28.9.2015 г.


text:
 27.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/25
 Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — NF/Европейски съвет
 (Дело T-192/16)
 (2016/C 232/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: NF (остров Лесбос, Гърция) (представител: B. Burns, solicitor)
 Ответник: Европейски съвет
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени споразумението между Европейския съвет и Турция от 18 март 2016 г., озаглавено „Изявление ЕС — Турция, 18 март 2016 г.“,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 В първото основание се посочва, че споразумението между Европейския съвет и Турция от 18 март 2016 г., озаглавено „Изявление ЕС — Турция, 18 март 2016 г.“, е несъвместимо с основните права на ЕС, по-специално с членове 1, 18 и 19 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 2.
 Във второто основание се посочва, че Турция не е сигурна трета страна по смисъла на член 36 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242).
 3.
 В третото основание се твърди, че е трябвало да бъде приложена Директива 2001/55/ЕО на Съвета от 20 юли 2001 година относно минималните стандарти за предоставяне на временна закрила в случай на масово навлизане на разселени лица и за мерките за поддържане на баланса между държавите членки в полагането на усилия за прием на такива лица и понасяне на последиците от този прием (ОВ L 212, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 179).
 4.
 В четвъртото основание се твърди, че оспорваното споразумение е всъщност обвързващ договор или „акт“ с правно действие за жалбоподателя и че неспазването на член 218 ДФЕС и/или член 78, параграф 3 ДФЕС, заедно или поотделно, води до невалидност на това споразумение.
 5.
 В петото основание се посочва, че е нарушена забраната за колективно експулсиране по смисъла на член 19, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/42
 Жалба, подадена на 10 октомври 2011 г. — Белгия/Комисия
 (Дело T-538/11)
 2011/C 347/75
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: C. Pochet и J. Halleux, подпомагани от L. Van den Hende, advocaat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 27 юли 2011 година относно държавната помощ за финансиране на диагностиката на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата, приведена в действие от Белгия (държавна помощ C 44/08 (ex NN 45/04)];
 —
 да осъди Комисията да понесе съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага едно правно основание.
 1.
 Правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 —
 взетите от Белгия мерки не включват избирателно предимство за земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на тестове за СЕГ по силата на действащото законодателство.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/12
 Определение на Съда (шести състав) от 17 октомври 2008 г. — AGC Flat Glass Europe SA, преди Glaverbel SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-513/07) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 3 - Фигуративна марка, представляваща структурата на повърхност от стъкло - Отказ да се регистрира марката - Доказателство за наличието на отличителен характер, придобит чрез използване - Потенциален кръг от потребители и територия, която трябва да се вземе предвид)
 (2009/C 69/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: AGC Flat Glass Europe SA, по-рано Glaverbel SA (представител: T. Koerl, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело Glaverbel/СХВП (T-141/06), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил жалбата за отмяна на Решение No R 986/2004-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 1 март 2006 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на проверителя за отказ да се регистрира фигуративна марка, представляваща структурата на повърхност от стъкло за определени продукти от класове 19 и 21
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда AGC Flat Glass Europe SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 51, 23.2.2008 г.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/37
 Жалба, подадена на 28 май 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-57/12)
 2012/C 227/63
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipresa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията да намали обезщетението за нетрудоспособност на жалбоподателя за месеците от юни до септември 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията за отхвърляне на искането от 19 октомври 2011 г., доколкото е налице ultraque incerta sunt,
 —
 да се отмени решението на Комисията за отхвърляне на искането от 20 октомври 2011 г., доколкото е налице ultraque incerta sunt,
 —
 да се отмени всяко от решенията, ако и доколкото е налице ultraque incerta sunt, въз основа на които Комисията незаконосъобразно приспада от всяка месечна вноска на полагащото се на жалбоподателя за месеците от юни до септември 2011 г. обезщетение за нетрудоспособност парични суми на обща стойност от 1 661 EUR, и да се отменят решенията, ако и доколкото са налице, за извършване на тези приспадания,
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 1 661 EUR ведно с лихвите при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 27 октомври 2011 г. до деня на плащането на горепосочената сума,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/42
 Жалба, подадена на 8 март 2010 г. — ClientEarth и др./Комисия
 (Дело T-120/10)
 2010/C 134/71
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство), Transport & Environment (Брюксел, Белгия), European Environmental Bureau (Брюксел, Белгия) и BirdLife International (Брюксел, Белгия), (представител: S. Hockman QC, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се установи, че ответникът е нарушил Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) и Регламент (ЕО) No 1367/2006 (2),
 —
 да се установи, че мотивите за отказ на достъп до документ съгласно член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 трябва да бъдат изложени в писмен отговор и в установените срокове на двуетапната административна процедура или в противен случай е налице отказ от позоваване на тях в рамките на правната защита и те не се включват в обхвата на съдебния контрол,
 —
 да се отмени обжалваното Решение от 9 февруари 2010 г. (SG.E3/MM/psi-Ares (2010)70321), с което Комисията обявява намерението си да откаже на жалбоподателите достъп до някои документи, съдържащи информация за околната среда,
 —
 да се осъди ответникът съгласно член 10 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 да предостави незабавен достъп до нередактираните варианти на всички искани документи, посочени в хода на процедурата по разглеждане на заявлението от 15 октомври 2009 г. и на потвърждението на заявлението от 17 декември 2009 г., както и на всички документи, съставени по време на това разглеждане, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, включително съдебните разноски на евентуалните встъпили страни.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска в съответствие с член 263 от ДФЕС да бъде отменено Решение на Комисията от 9 февруари 2010 г., с което ответникът обявява намерението си да откаже на жалбоподателите достъп до някои документи, съдържащи информация за околната среда, свързана с емисии на парникови газове в резултат от производството на биогорива, които документи са изготвени и/или използвани от Комисията в съответствие с Директива 2009/28/ЕО (3).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва следните правни основания:
 Първо, нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото Комисията не оповестила своевременно документите или мотивите за отказа си да бъдат предоставени. Заявлението било подадено на 15 октомври 2009 г. Ответникът издал частичен отказ, като предоставил четири документа и отказал достъп до приблизително двеста документа. Жалбоподателите оспорват основанието за отказа. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията отказала да оповести останалите документи или да предостави валидни мотиви за неоповестяването им.
 Второ, нарушение на член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото Комисията не представила подробни мотиви за неоповестяването на всеки от документите. За да може да се приложи някое от изключенията от задължението за осигуряване на достъп, в писмен отговор в установения срок трябвало да бъдат представени подробни мотиви за отказа за предоставяне на всеки документ. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията отказала да предостави останалите документи и не представила подробни мотиви за отказа за оповестяването им, както се изисквало съгласно регламента и съдебната практика.
 Освен това, жалбоподателите твърдят, че е налице нарушение на член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото Комисията не извършила конкретна и индивидуална преценка на съдържанието на всеки документ. От Комисията се изисквало да осъществи конкретна и индивидуална преценка на съдържанието на всеки документ, като определи дали документът или част от него попада в обхвата на някое от изключенията от общото правило за осигуряване на достъп до всички документи. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията признала, че такъв анализ не е бил осъществен относно исканите документи. Ако изобщо бил осъществен някакъв анализ, той не бил предоставен на разположение на жалбоподателите.
 По-нататък жалбоподателите твърдят, че е налице нарушение на член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 и на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006 поради незаконосъобразно прилагане на изключението по член 4, параграф 3. Първоначално Комисията се позовала на изключението по член 4, параграф 3 за около двеста документа. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията не предоставила документите. За да може да се позове на изключението по член 4, параграф 3, Комисията трябвало да докаже, че документът или съдържащата се в него информация биха засегнали сериозно процеса ѝ на вземане на решения. Жалбоподателите твърдят, че документите, които съдържат екологична информация, свързана с емисиите в околната среда, не биха засегнали сериозно процеса на вземане на решения на Комисията и че дори някои от тези документи или част от тази информация да отговарят на условията за прилагане на изключение, налице бил по-висш обществен интерес, който диктувал оповестяването им.
 В същото време жалбоподателите твърдят, че е налице нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 поради липсата на редактиране на документите. В случай че откаже да предостави исканите документи, Комисията трябвало да разгледа възможността за редакция, така че да заличи частите, които иначе отговарят на изискванията за прилагане на изключение, и да предостави онези части, които не се включват в приложното поле на изключението. Жалбоподателите твърдят, че Комисията не е взела предвид възможността за редакция и не е осъществила такава и в резултат от това не е оповестила информация или части от документи, които в противен случай щяла да е длъжна да предостави.
 На последно място се посочва, че ответникът е нарушил член 4, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото не е определил периода на приложение на изключението по член 4, параграф 3. В случай че откаже да предостави исканите документи или части от тях, Комисията трябвало да определи периода, през който се прилага това изключение. Жалбоподателите твърдят, че Комисията не е взела предвид и не е оповестила периода, през който да се прилагат изключенията, на които тя иначе би имала основание да се позовава.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 (3) Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 140, стр. 16).


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/66
 Жалба, подадена на 12 ноември 2010 г. — Van Soest/Комисия
 (Дело F-117/10)
 ()
 2011/C 30/131
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Barry Van Soest (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията за прекратяване на процедурата за назначаване на жалбоподателя, преминал успешно конкурс и включен в списък с резерви, поради това, че не притежава диплома за средно образование, даващ право на обучение във висше училище
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение HRB.2/TV/iu (2010) 6293,
 —
 да се отмени решение HRD.2/AL/db Ares(2010) 511204, с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя срещу посоченото решение,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/44
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 февруари 2014 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-118/11) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Решение на органа по назначаването за пенсиониране на длъжностно лице и за предоставяне на обезщетение за инвалидност - Решение, в което не се посочва дали обосновалото пенсионирането заболяване е професионално - Задължение на органа по назначаването да признае заболяването за професионално - Член 78, пета алинея от Правилника - Необходимост от свикване на нова комисия по инвалидност - Релевантност на предходно решение, прието съгласно член 73 от Правилника - Член 76 от Процедурния правилник - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
 2014/C 102/65
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, както и A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да приеме решение за признаване на заболяването на жалбоподателя за професионално
 Диспозитив на определението
 1)
 Отхвърля жалбата като частично явно недопустима и частично явно неоснователна.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г., стр. 70.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/23
 Определение на Съда (осми състав) от 10 юли 2014 г. — Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Европейска комисия
 (Съединени дела C-379/13 P — C-381/13 P) (1)
 ((Обжалване - Решение 83/673/ЕИО - Регламент (ЕИО) No 2950/83 - Европейски социален фонд - Дейности по обучение - Намаление на първоначално отпуснатата помощ - Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 - Защита на финансовите интереси на Европейските общности))
 2014/C 409/32
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (представители: L. Pinto Monteiro и N. Morais Sarmento, advogados)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Recchia и P. Guerra e Andrade)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/14
 Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Dornbracht/СХВП — Metaform Lucchese (META)
 (Дело T-1/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „МЕТА“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „METAFORM“ - Относителни основания за отказ - Сходство на стоките и знаците - Отказ да се регистрира марката - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Вероятност от объркване)
 2011/C 319/27
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Германия) (представители: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt и M. Bergermann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Metaform Lucchese SpA (Pescaglia, Италия) (представители: P. Pozzi и A. Perani, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 ноември 2008 г. (преписка R 1152/2006-4) относно производство по възражение между Metaform Lucchese SpA и Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/39
 Жалба, подадена на 9 юли 2009 г. — Aiello/СХВП — Cantoni ITC (100 % Capri)
 (Дело T-279/09)
 2009/C 220/83
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Antonino Aiello (Vico Equense, Италия) (представители: M. Coccia, avvocato, L. Pardo, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cantoni ITC SpA (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Първи апелативен състав на СХВП от 2 април 2009 г., нотифицирано по факс на 14 май 2009 г., постановено по преписка R 1148/2008-1 между Antonino Aiello и Cantoni ITC S.p.A., и като го измени, да отхвърли възражение B 856 163 за регистрацията на марка „100 % CAPRI“ за стоки от класове 3, 18 и 25 (No 003563848).
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството пред Първоинстанционния съд на Европейската общност.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща цифрово-словния елемент „100 % Capri“ (заявка за регистрация No 3 563 848) за стоки от класове 3, 18 и 25.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: CANTONI L.T.C. S.p.A
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общностна и национална фигуративната марка (заявка за регистрация No 2 689 891), съдържаща цифрово-словния елемент „100 % Capri“ за стоки от класове 3, 18 и 25.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация за всички спорни стоки.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 относно марката на Общността, както и на член 50, параграф 1 и член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2868/95 за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността (заменен от Регламент No 207/2009).


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/14
 Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство) на 4 март 2011 г. — Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-117/11)
 2011/C 145/20
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Какви специални фактори запитващата юрисдикция трябва да вземе предвид, за да реши дали при обстоятелства като тези по настоящия случай данъчнозадължено лице прави обща облагаема доставка на паркингови услуги или две отделни доставки, едната на паркингови услуги, а другата за превоз на пътници?
 По-специално:
 а)
 Попада ли настоящият случай в обхвата на мотивите, възприети от Съда по дело Card Protection Plan, С-349/96, и по дело Levob, С-41/04? Възможно ли е по-специално въпросната транспортна услуга да се разглежда като допълваща паркинговите услуги или толкова тясно свързана с тях, че обективно те образуват обща неделима икономическа доставка, която би било неестествено да се раздели?
 б)
 При разглеждането на въпрос 1, буква а) до каква степен трябва запитващата юрисдикция да отчете разходите за осигуряване на транспортните услуги спрямо тези за паркинговите услуги в съответствие с точки 24—26 от Решение на Съда по съединени дела Madgett и Baldwin, С-308/96 и С-94/97, при преценката дали транспортните услуги допълват паркинговите услуги или не?
 в)
 В светлината на Решение на Съда по дело Tellmer, С-572/07, и по-специално на точки 21—24, при отговор на въпрос 1, буква а) следва ли запитващата юрисдикция да отчита обстоятелството, че транспортният елемент на доставките би могъл да (но всъщност не) се предоставя по различни начини (например данъчнозадължено лице може да предоставя тези транспортни услуги, като използва трето лице-доставчик, което да му издава фактури, или да използва трето лице-доставчик, което да сключва пряко договори с клиентите и да таксува отделно транспортните услуги), и до каква степен (или въобще) има значение дали договорът дава право на клиента да избира конкретната възможност за доставка на транспортния елемент?
 2.
 Когато запитващата юрисдикция разглежда дали е налице обща неделима икономическа доставка за целите на отговора на въпрос 1, буква а), до каква степен той следва да отчита принципа на данъчен неутралитет?
 По-специално:
 а)
 Зависи ли отговорът от това дали данъчнозадълженото лице осигурява паркингови услуги или транспортни услуги отделно и на други групи клиенти?
 б)
 Зависи ли отговорът от това как съгласно националния закон се третират други транспортни услуги до и от летищата, които не се предоставят от оператори на паркингови услуги?
 в)
 Зависи ли отговорът от това дали другите случаи, в които данъчнозадълженото лице предоставя паркингови и транспортни услуги (несвързани с транспорт до и от летищата), съгласно националния закон се третират като две отделни доставки, една облагаема и една, по която се прилага нулева ставка?
 г)
 Зависи ли отговорът от това дали данъчнозадълженото лице може да докаже, че услугите, които то предоставя, са в конкуренция с други подобни услуги, свързани едновременно с паркингов и транспортен елемент, независимо дали се предоставят от същия доставчик или от двама отделни доставчици? По-специално зависи ли отговорът от това дали данъчнозадълженото лице може да докаже, че клиентите, които желаят да използват колите си за част от пътуването до летището, могат да получат възможност за паркиране и транспорт до летището от отделни и независими доставчици, например като паркират на място, което е в близост до ЖП гара, и ползват транспорт с влак от това място до летището, или като паркират на място, което е в близост до летище, и ползват друга форма на обществен транспорт до летището?
 д)
 По какъв начин следва запитващата юрисдикция да отчете изводите, до които достига Съдът по дело Комисия/Франция, С-94/09, във връзка с принципа на данъчен неутралитет и транспортните услуги по този случай?
 3.
 Препятства ли общностното право, и по-специално принципът на данъчен неутралитет наличието в националното право на разпоредба, която изключва облагането с нулева ставка на транспортни услуги между летище и паркинг, когато лицето, което осигурява транспортния елемент, и лицето, което доставя паркинговия елемент, са едни и същи или свързани лица?


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/13
 Определение на Съда от 19 юни 2008 г. — US Steel Košice sro/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-6/08 P) (1)
 (Жалба - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Словашка република - Акт за присъединяване - Разпределение на квоти - Период 2008-2012 г. - Условия - Пряко засягане - Недопустимост)
 (2008/C 285/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: US Steel Košice sro (представители: C. Thomas, Solicitor, E. Vermulst, advocaat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и D. Lawunmi)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 1 октомври 2007 г. по дело US Steel Kosice sro/Комисия (T-27/07), с което се отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на Решение на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., за който Словакия е уведомила в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78) — Физически и юридически лица — Актове, които засягат пряко и лично — Пряко засягане — Критерии
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда US Steel Košice sro да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/9
 Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2015 г. — Electrabel SA и Dunamenti Erőmű Zrt/Европейска комисия
 (Дело C-357/14 P) (1)
 ((Обжалване - Държавни помощи - Помощ, отпусната от унгарските власти в полза на някои производители на електроенергия - Споразумения за изкупуване на електроенергия, сключени между публично предприятие и някои производители на електроенергия - Решение, с което тази помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяването ѝ - Понятие за „страна“, която може да обжалва пред Съда - Присъединяване на Унгария към Европейския съюз - Меродавна дата за преценката за наличието на помощ - Понятие за държавна помощ - Предимство - Критерий за частния инвеститор - Метод за изчисляване на размера на тази помощ))
 (2015/C 381/10)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Electrabel SA и Dunamenti Erőmű Zrt (представители: J. Philippe, F.-H. Boret и A.-C. Guyon, avocats, P. Turner, QC)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Flynn и K. Talabér-Ritz)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Dunamenti Erőmű Zrt да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3)
 Electrabel SA понася направените от него съдебни разноски
 (1) ОВ C 329, 22.9.2014 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/17
 Жалба, подадена на 21 юли 2008 г. — Securvita/СХВП (Natur-Aktien-Index)
 (Дело T-285/08)
 (2008/C 247/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (Хамбург, Германия) (представител: M. van Eendenburg, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се промени решението на четвърти апелативен състав от 26 май 2008 г. по преписка No R 525/2007-4, така че да се разпореди регистрацията в Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) на словна марка „Natur-Aktien-Index“ като марка на Общността.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Natur-Aktien-Index“ за стоки и услуги от класове 16, 36 и 42 (заявка No 4 861 175).
 Решение на проверителя: Отказва регистрацията.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (1), тъй като на заявената марка не липса отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/7
 Определение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — Manuel Orrego Arias/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
 (Дело C-456/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2001/40/ЕО - Взаимно признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни - Член 3, параграф 1, буква а) - Понятието „престъпление, което подлежи на наказание лишаване от свобода най-малко за срок от една година“ - Решение за експулсиране на гражданин на трета страна поради осъждането му за престъпление - Случай, който не попада в приложното поле на Директива 2001/40 - Явна липса на компетентност))
 (2015/C 398/08)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Manuel Orrego Arias
 Ответник: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
 Диспозитив
 Произнасянето по въпроса, поставен от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания) с определение от 4 септември 2014 г. (дело C-456/14), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 439, 8.12.2014 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/20
 Жалба, подадена на 8 май 2014 г. от InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp., срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 февруари 2014 г. по дело T-91/11: InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp./Европейска комисия
 (Дело C-231/14 P)
 2014/C 212/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp. (представители: J.-F. Bellis, avocat, R. Burton, Solicitor)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното съдебно решение в частта, в която потвърждава глобата, наложена със спорното решение на InnoLux и основана на стойността на доставките на екрани с течни кристали (LCD) в рамките на групата от предприятия на жалбоподателя в Китай и Тайван,
 —
 да отмени решението на Комисията в частта, в която налага глоба на InnoLux, основана на стойността на доставките на екрани с течни кристали (LCD) в рамките на групата от предприятия на жалбоподателя в Китай и Тайван,
 —
 да намали съответно глобата, наложена на InnoLux, на 173 милиона евро и
 —
 да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски по тези производства, включително и по производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 1.
 Първо основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че доставките на екрани с течни кристали (LCD) в рамките на групата от предприятия на жалбоподателя в Китай и Тайван попадат в приложното поле на член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП, единствено поради факта, че компютърните монитори, за чието производство се използват посочените екрани във въпросните предприятия, се продават в ЕИП от жалбоподателя.
 В подкрепа на това основание са изтъкнати следните доводи:
 a)
 спорното решение единствено установявало нарушение при извършените в рамките на ЕИП доставки на екрани с течни кристали (LCD), без да отчита дали последните са продадени на трети страни или са доставени в рамките на групата и без да прави разлика между доставките в рамките на групата от вертикално интегрирани участници в картела, които образуват единно предприятие със свързан с тях купувач, и другите доставки;
 б)
 използването на понятието за т.нар. „преки продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ противоречало на възприетия в Решение по дело Europa Carton подход, съгласно който извършените в рамките на групата доставки следвало да се третират точно по същия начин, както продажбите към трети страни;
 в)
 прилагането на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП по отношение на извършвани извън ЕИП доставки на екрани с течни кристали (LCD) противоречало на теорията по Решение по дело Целулоза I;
 г)
 понятието за т.нар. „преки продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ водело до неправомерно изключване от приложното поле на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП на извършваните в ЕИП сделки с екрани с течни кристали (LCD) и до ограничаване на конкуренцията в ЕИП, тъй като се основавало на съображения, които Съдът изрично отхвърлил в Решение по дело Commercial Solvents;
 д)
 понятието за т.нар. „преки продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ водело до прилагане на правото на ЕС в областта на конкуренцията и извън територията на Съюза, което излагало предприятията на двойно по-голям риск и водело до съдебни спорове с други компетентни в областта на конкуренцията органи.
 2.
 Второ основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че Комисията преценила прилагането на категорията на „преките продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ по отношение на доставките на екрани с течни кристали (LCD), извършени в рамките на групата от всеки един от адресатите на решението на Комисията, „въз основа на същите обективни критерии“ и като отхвърлил като недопустими всички твърдения на жалбоподателя относно релевантността, обективността и съгласуваността на използваните критерии, по-специално за установяване дали той представлява единно предприятие със свързани с него купувачи.
 В подкрепа на това основание са изтъкнати следните доводи:
 a)
 обстоятелството, че вертикално-интегрираните адресати на спорното решение образуват единно предприятие със свързаните с тях купувачи, не представлявало „обективна разлика“, която можела да обоснове разлика в третирането на техните доставки в рамките на групата;
 б)
 принципът на законност не можел да обоснове отхвърлянето на довода на жалбоподателя, че доставките му в рамките на групата на екрани с течни кристали (LCD) трябва да бъдат разгледани въз основа на същия метод, като приложения спрямо доставките в рамките на групата на екрани с течни кристали (LCD) на дружествата LG Display и AUO, тъй като този метод бил напълно законен.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/37
 Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Inverni и др./Комисия и ЕСП
 (Дело T-505/17)
 (2017/C 347/48)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Inverni, SL (Мадрид, Испания), Inverindesa, SL (Мадрид) и Isaac Ignacio Fernández Fernández (Oviedo, Испания) (представители: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín и B. Fernández García, abogados)
 Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд да отмени:
 —
 Решение (SRB/EES/2017/08) на Единния съвет за преструктуриране от изпълнителната му сесия от 7 юни 2017 г., с което е одобрена процедурата за преструктуриране по отношение на институцията Banco Popular Español, S.A;
 —
 Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/39
 Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Herbert Smith Freehills/Съвет
 (Дело T-710/14) (1)
 ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи относно предварителните дискусии във връзка с приемането на Директивата за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, отнасящо се до защитата на правните становища - Право на защита - По-висш обществен интерес))
 (2016/C 402/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Herbert Smith Freehills LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Wytinck, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Rebasti, M. Veiga и J. Herrmann)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)
 Предмет
 Жалба на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 18/c/01/14 на Съвета от 23 юли 2014 г., съдържащо отказ за достъп до документи, свързани с приемането на Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (OВ L 127, 2014 г., стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Herbert Smith Freehills LLP следва да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия следва да заплати направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 409, 17.11.2014 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/40
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 14 май 2014 г. — Alexandrou/Комисия
 (Дело F-34/13) (1)
 ((Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AD/231/12 - Недопускане до участие в изпитите за оценяване - Достъп до документи))
 2014/C 194/59
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Christodoulos Alexandrou (Люксембург, Люксембург) (представител: R. Duta, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на комисията за конкурса EPSO/AD/231/12 да не допусне жалбоподателя до изпитите за оценяване от този конкурс
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Alexandrou да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 58.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/27
 Иск, предявен на 5 октомври 2009 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-409/09)
 2010/C 11/54
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се осъди Комисията да заплати на ищеца сума в размер на 2 000 000 EUR, съответстваща на брутната печалба на ищеца (50 % от стойността на поръчката),
 —
 да се осъди Комисията да заплати сума в размер на 100 000 EUR, съответстваща на претърпените вреди поради пропуснатата възможност да изпълни поръчка,
 —
 да се осъди Комисията да заплати правните разноски на ищеца и другите разноски и разходи, понесени във връзка с настоящия иск, дори ако настоящият иск бъде отхвърлен.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото дело ищецът подава иск за извъндоговорна отговорност, произтичаща от вредите, които твърди, че е пропуснал вследствие Решение на Комисията от 15 септември 2004 г. за отхвърляне на офертата на ищеца в отговор на покана за открита тръжна процедура FISH/2004/02 за предоставянето на компютърни и сродни услуги, свързани с информационните системи на Генерална дирекция „Риболов“ (1) и за възлагането на поръчката на определените за изпълнители оференти. В своето Решение от 10 септември 2008 г. (2) Първоинстанционният съд установява, че при приемането на посоченото решение Комисията не е изпълнила задължението си да изложи мотиви по член 100 от Финансовия регламент (3) и по член 149 от Правилата за прилагане. Първоинстанционният съд не се произнася по другите правни основания, изтъкнати от ищеца.
 В подкрепа на своите твърдения ищецът посочва, че чрез горепосоченото решение Първоинстанционният съд признава, че комисията за оценка е объркало критериите за възлагане и за подбор и неправилно оценило офертата на ищеца, като неоснователно я отхвърлило.
 Освен това, ищецът изтъква допълнителни нередности в горепосочената тръжна процедура, които са представени по дело T-465/04, които не са разгледани и коментирани от Първоинстанционния съд. Ищецът твърди, че Комисията нарушила принципа за недопускане на дискриминация и свободна конкуренция и принципа за добра администрация и грижа на добър стопанин и че е допуснала явни грешки в преценката. Той твърди, че при такива обстоятелства нарушението на Общностното право установявава достатъчно сериозно нарушение на правото.
 Ищецът твърди, че след като Първоинстанционният съд отменил решението на Комисията и след като възложената поръчка, основана на отмененото, била изцяло изпълнена, ищецът иска обезщетение поради това, че посочената поръчка не му е била възложена, както и за пропуснатата възможност.
 (1) ОВ 2004/S 73061407.
 (2) Дело T-465/04 Evropaïki Dynamiki/Комисия, Сборник, стр. II-00154.
 (3) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/15
 Жалба, подадена на 16 април 2014 г. — Kronotex и др./Комисия
 (Дело T-236/14)
 2014/C 223/20
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Kronotex GmbH & Co. KG (Хайлигенграбе, Германия), Kronoply GmbH (Хайлигенграбе) и K Face GmbH (Хайлигенграбе) (представители: Rechtsanwälte H. Janssen и G. Engel)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. по дело за държавни помощи SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергията от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
 —
 Жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в предходното производство между Комисията и Федерална република Германия. Не би трябвало да има повече съмнения, които Комисията да установява в производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност
 —
 В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999, вместо производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент No 659/1999, за да провери предварителната си преценка за EEG като помощ. В това отношение те посочват по-специално, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е било налице прехвърляне на държавни ресурси. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на изслушване
 —
 По-нататък жалбоподателите твърдят, че ответникът е издал обжалваното решение, без преди това да им даде възможност да изразят становище.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/55
 Жалба, подадена на 22 ноември 2016 г. — For Tune/EUIPO — Simplicity trade („opus AETERNATUM“)
 (Дело T-815/16)
 (2017/C 014/65)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: For Tune sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: K. Popławska, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Simplicity trade GmbH (Oelde, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „opus AETERNATUM“ — заявка за регистрация No 11 024 296
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 14 септември 2016 г. по преписка R 152/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/27
 Жалба, подадена на 30 август 2011 г. от Европейската комисия срещу решението на Общия съд (шести разширен състав), постановено на 16 юни 2011 г. по дело T-196/06, Edison/Комисия
 (Дело C-446/11 P)
 2011/C 311/45
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и V. Bottka)
 Друга страна в производството: Edison SpA
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г., връчено на Комисията на 20 юни 2011 г.,
 —
 да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 Съдът да не се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване,
 —
 в случай, че Съдът намери, че може да вземе решение по същество, да отхвърли първоинстанционната жалба и да осъди Edison SpA да заплати съдебните разноски по производствата пред двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 i)
 Общият съд нарушава член 253 ЕО във връзка с член 81 ЕО, тъй като е определил неправилно предмета и обхвата на задължението за мотивиране по отношение вменяването на отговорността за нарушение на член 81 ЕО на дружеството, притежаващо целия капитал на дружеството, което участва пряко в нарушението — вменяване на отговорност, основано на презумпция, която трябва да бъде съответно оборена. По-специално Общият съд не е взел предвид контекста и правните норми, уреждащи материята, в частност тежестта на доказване, възложена на жалбоподателя. Общият съд неправилно приема, че Комисията има задължение за мотивиране във връзка с „нелишени от значение“ доводи, без да изисква, както е трябвало да направи, тези доводи да са можели да оборят презумпцията за отговорност на дружеството майка.
 ii)
 При условията на евентуалност, Общият съд нарушава членове 230 и 253 ЕО доколкото стига до извода, че мотивите към решението са непълни. На първо място, той е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с тълкуването на обжалваното решение, пропускайки да разгледа някои относими пасажи. На второ място, той е смесил въпроси относно мотивите и въпроси относно съществото при отказа си да вземе предвид обясненията, предоставени в обжалваното решение, постановявайки или че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя, или че тези обяснения не са били убедителни.
 iii)
 Общият съд нарушава членове 230 и 253 ЕО и принципите на правото на Съюза във връзка с правото на защита и правото на изслушване пред съдилищата на Съюза. Всъщност Общият съд неправилно е постановил, че Комисията не може да се позове на доводи, които не са посочени в изложението на възраженията или не са възпроизведени в решението в отговор на доводите на жалбоподателя, целящи да оборят презумпцията за отговорността на дружеството майка. Това важи по-специално когато, както в настоящото дело, става въпрос за документи, на които се позовава жалбоподателят, или за които той е знаел и не е можел да изключи вероятността Комисията да ги вземе предвид като доказателства срещу него, или когато той е могъл основателно да заключи от въпросните документи какви изводи е възнамерявала да изведе от тях Комисията.
 iv)
 Общият съд нарушава член 230 ЕО във връзка с членове 231 и 253 ЕО, като неправилно постановява, че трябва да отмени обжалваното решение поради непълнота на мотивите, въпреки че приетото в него разрешение е правилно по същество.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/9
 Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Република Полша) — Logstor ROR Polska Sp z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
 (Дело C-212/10) (1)
 (Данъчни въпроси - Данък върху вноските в капитала - Директива 69/335/ЕИО - Косвени данъци върху набирането на капитал - Облагане на заем, отпуснат на капиталово дружество от лице, което има право на процентно участие в печалбата на дружеството - Право на държава членка да въведе отново данък, който е бил отменен към датата на присъединяването ѝ към Европейския съюз)
 2011/C 232/14
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Logstor ROR Polska Sp z o.o.
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
 Предмет
 Преюдициално запитване — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Тълкуване на член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9), съответно изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година (ОВ L 156, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75) — Право на държава членка да въведе отново данък, който е отменила от датата на присъединяването към Европейския съюз — Данък върху вноските в капитала — Облагане на заем, отпуснат на капиталово дружество от лице, което има право на процентно участие в печалбата на дружеството
 Диспозитив
 Член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да въведе отново данък върху вноските в капитала, който се начислява върху отпуснатите на капиталово дружество заеми, ако заемодателят има право на участие в печалбата на това дружество, при положение че по-рано държавата членка е отменила този данък.
 (1) ОВ C 209 от 31.7.2010 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/52
 Определение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 25 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-115/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Възражение за едновременно предявен иск - Явна недопустимост)
 2013/C 252/96
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-жа C. Berardis-Kayser и г-н G. Gattinara)
 Предмет
 Иск за отмяна на мълчаливия отказ на искането да обезщетение за вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради изпращането от Комисията на писмо относно събирането на сумата от 4 875 евро за съдебни разноски, възложени от Общия съд на жалбоподателя по дело T-241/03
 Диспозитив
 1.
 Искът се отхвърля като явно недопустим.
 2.
 Г-н Marcuccio понася направените от него разноски и се осъжда да заплати разноските, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 71.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/25
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 6 май 2009 г. — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG
 (Дело C-156/09)
 2009/C 180/43
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищец: Finanzamt Leverkusen
 Ответник: Verigen Transplantation Service International AG
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 28 б, част Е, първи параграф от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година (1) относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че
 а)
 хрущялният материал („материал от биопсия“), взет от човек и предоставен на предприятие с цел размножаване на клетки и след това присаден като имплантат на съответния пациент, е „движима материална вещ“ по смисъла на тази разпоредба,
 б)
 добиването на ставни хрущялни клетки от хрущялния материал и последващото размножаване на клетки представляват „дейности“, извършени върху движими материални вещи, по смисъла на тази разпоредба,
 в)
 услугата вече е била предоставена на „идентифициран с регистрационния си номер по ДДС“ получател, когато доставчикът на услугата е посочил във фактурата този номер, без да е било сключено каквото и да било изрично писмено съглашение?
 2)
 При отрицателен отговор на един от посочените по-горе въпроси: Трябва ли член 13, част А, параграф 1, буква в) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че добиването на ставни хрущялни клетки от взет от човек хрущялен материал и последващото размножаване на клетки представляват „лечение в областта на хуманната медицина“, когато получените чрез размножаването клетки бъдат имплантиране обратно на донора?
 (1) ОВ. L 145, стр. 1


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/64
 Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Mema/CPVO (Braeburn 78 (11078)
 (Дело T-177/16)
 (2016/C 211/79)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mema GmbH l.G. (Терлан, Италия) (представители: Rechtsanwälte B. Breitinger и S. Kirschstein-Freund)
 Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO)
 Данни за производството пред CPVO
 Засегнато право на закрила на Общността за сортовете растения: Braeburn 78 (11078) — право на закрила на Общността на сортовете растения No 2009/0954
 Обжалвано решение: решение на апелативния състав на CPVO от 12 февруари 2016 г. по преписка A001/2015
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да върне преписката на апелативния състав за ново разглеждане с указанието да се отмени обжалваното решение и да се задължи Службата на Общността за сортовете растения да извърши допълнителна проверка по член 57, параграф 3 от Регламент No 2100/94;
 —
 при условията на евентуалност, да отмени решението на апелативния състав на Службата на Общността за сортовете растения от 12 февруари 2016 г. (преписка A 001/2015);
 —
 при условията на евентуалност, ако не бъдат уважени горните две искания, да се спре производството по жалбата по реда на член 69, буква г) от действащия от 1 юли 2015 г. Процедурен правилник на Общия съд (наричан по-нататък „Процедурния правилник“) до постановяването на окончателно решение в производството по член 21, параграф 1 от Регламент No 2100/94 за отнемане на правото на закрила на сортовете растения по отношение на референтния сорт „Royal Braeburn“ (заявка No 1998/1082; сорт No 11960). От това решение зависи изходът на производството, тъй като в зависимост от изхода на производството референтният сорт ще отпадне или ще се окаже, че сортът Angers-Beaucouzé е бил и продължава да е неподходящ като контролен сорт (вж. параграф 12) и съответно се е налагала или не се е налагала допълнителна проверка.
 —
 да осъди CPVO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 злоупотреба с власт — нарушение на член 57, параграф 3 от Регламент No 2100/94;
 —
 нарушение на разпоредба, приложима при изпълнението на Регламент Noo2100/94;
 —
 нарушение на точка 57 от протокола на CPVO относно сортовете ябълки;
 —
 нарушение на раздел IV от протокола на CPVO относно сортовете ябълки;
 —
 нарушение на член 75, изречение 2 от Регламент No 2100/94 — право на изслушване;
 —
 нарушение на член 75, изречение 1 от Регламент No 2100/94 — непълни мотиви.


text:
 21.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 429/18
 Решение на Общия съд от 29 октомври 2015 г. — NetMed/СХВП — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
 (Дело T-21/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SANDTER 1953“ - По-ранна национална словна марка „Sander“ - Относително основание за отказ - Частичен отказ да се регистрира марката - Доказателство за реалното използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 429/24)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: NetMed Sàrl (Васърбилих, Люксембург) (представител: S. Schafhaus, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Баден-Баден, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 24 октомври 2013 г. (преписка R 1846/2012-1), постановено в производство по възражение със страни NetMed Sàrl и Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда NetMed Sàrl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 61, 1.3.2014 г.


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/13
 Решение на Общия съд от 18 май 2011 г. — Habanos/СХВП — Tabacos de Centroamérica (KIOWA)
 (Дело T-207/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „KIOWA“ - По-ранна фигуративна марка на Общността и по-ранна национална фигуративна марка „COHIBA“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 194/18
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Corporación Habanos, SA (Хавана, Куба) (представители: първоначално V. Gil Vega и A. Ruiz López, впоследствие A. Ruiz López, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Tabacos de Centroamérica, SL (Pozuelo de Alarcón, Испания) (представител: R.M. Caldés Llopis, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на втори апелативен състав на СХВП от 31 март 2008 г. (преписка R 1189/2007-2) в рамките на производство по възражение между Corporación Habanos, SA и Tabacos de Centroamérica, SL
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Corporación Habanos, SA понася направените от него разноски, както и тези, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 3.
 Tabacos de Centroamérica, SL понася направените от него разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/20
 Жалба, подадена на 22 октомври 2015 г. — PAN Europe и др./Комисия
 (Дело T-600/15)
 (2016/C 059/23)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Белгия), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Италия) (представители: B. Kloostra, lawyer, A. van den Biesen, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1295 на Комисията (1) и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.
 1.
 Първо основание, изведено от твърдение, че Комисията е нарушила членове 4 и 6 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 (2) и приложение I и приложение II към Регламент (ЕО) No 1107/2009 при приемането на обжалвания регламент и одобряването на пускането на пазара на веществото сулфоксафлор.
 —
 Комисията е действала в нарушение на член 4 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 и/или не е приложила правилно изискванията за одобрение на активни вещества, заложени в Регламент (ЕО) No 1107/2009;
 —
 Комисията е действала в нарушение и на член 4 във връзка с член 6, буква е) от Регламент (ЕО) No 1107/2009 и на точка 1.1 и точка 2.2 от приложение II към регламента и/или не е приложила правилно изискванията за одобрение на активни вещества, заложени в Регламент (ЕО) No 1107/2009, и
 —
 Комисията е действала в нарушение на член 4 и на член 6, буква з) от Регламент (ЕО) No 1107/2009 и/или не е приложила правилно изискванията за одобрение на активни вещества, заложени в Регламент (ЕО) No 1107/2009.
 2.
 Второ основание, с което се твърди, че обжалваният регламент нарушава правото на собственост на пчеларите и правото им на свободна стопанска инициатива, както са предвидени в членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз (3).
 3.
 Трето основание, с което се твърди, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е нарушила принципа на добра администрация, на последователност при вземане на решения и задължението за полагане на грижа.
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1295 на Комисията от 27 юли 2015 година за одобряване на активното вещество сулфоксафлор в съответствие с Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията (ОВ L 199, стр. 8).
 (2) Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, стр. 1).
 (3) Харта на основните права на Европейския съюз (ОВ 2000, C 326, стр. 1).