text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/23
 Решение на Общия съд от 7 юни 2011 г. — Toland/Парламент
 (Дело T-471/08) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Доклад за одит на надбавките за парламентарните сътрудници - Отказ на достъп - Изключение, свързано със защитата на целите на дейности по инспектиране, разследване и одит - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решение)
 2011/C 211/49
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ciarán Toland (Дъблин, Ирландия) (представители: A. Burke, solicitor, E. Regan, SC и J. Newman, barrister)
 Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, N. Lorenz и D. Moore)
 Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Дания (представители: B. Weis Fogh и C. Vang), Република Финландия (представители: J. Heliskoski, A. Guimaraes-Purokoski и H. Leppo) и Кралство Швеция (представители: A. Falk, S. Johannesson и K. Petkovska)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение на Европейския парламент от 11 август 2008 г. с референтен номер A(2008) 10636 в частта му, с която се отказва достъпът до доклад No 06/02 на службата за вътрешен одит на Парламента от 9 януари 2008 г., озаглавен „Одит на надбавките за парламентарните сътрудници“.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Европейския парламент от 11 август 2008 г. с референтен номер A(2008) 10636 в частта му, с която се отказва достъпът до доклад No 06/02 на службата за вътрешен одит на Парламента от 9 януари 2008 г., озаглавен „Одит на надбавките за парламентарните сътрудници“.
 2.
 Парламентът понася направените от него съдебни разноски, както и тези на г-н Ciarán Toland.
 3.
 Кралство Дания, Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 32 от 7.2.2009 г.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/22
 Иск, предявен на 11 март 2013 г. — Ziegler Relocation/Комисия
 (Дело T-150/13)
 2013/C 147/40
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Ziegler Relocation SA (Брюксел, Белгия) (представители: J.-F. Bellis, M. Favart и A. Bailleux, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да съедини настоящия иск с дело T-539/12,
 —
 да обяви настоящия иск за допустим и основателен,
 —
 да установи ангажирането на извъндоговорната отговорност на Европейският съюз по отношение на ищеца,
 —
 да осъди Европейския съюз да заплаща на ищеца сумата от 112 872,50 EUR на година, считано от 11 март 2008 г., както и лихви за забава до пълното ѝ изплащане,
 —
 да осъди Европейския съюз да заплати съдебните разноски, направени в рамките на настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Вредите, за които ищецът иска обезщетение от Европейския съюз, представляват пропуснати ползи, които той счита, че претърпял след приемането на Решение на Комисията от 11 март 2008 г. по преписка COMP/38.543 — Международни услуги по преместване, поради това че практиката на длъжностни лица на Европейския съюз да искат фиктивни оферти при премествания, разходите за които се възстановявали по силата на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, не била преустановена. Отказът на ищеца да удовлетворява такива искания довел до отстраняването му от съответните пазари, макар че вече предоставял само много ограничен брой услуги за преместване на длъжностни лица на европейските институции. Неизпълнението на задължението на Европейския съюз за полагане на дължима грижа било в основата на претърпените от ищеца вреди.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/38
 Решение на Първоинстанционния съд от 7 октомври 2009 г. — Vischim/Комисия
 (Дело T-420/05) (1)
 (Продукти за растителна защита - Активно вещество хлороталонил - Включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО - Процедура за оценка - Директива 2005/53/ЕО - Жалба за отмяна - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Иск за обезщетение)
 2009/C 282/70
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Vischim Srl (Cesano Maderno, Италия) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: B. Doherty и L. Parpala)
 Предмет
 Искане за отмяна, в частта относно включването на активното вещество хлороталонил, на Директива 2005/53/ЕО на Комисията от 16 септември 2005 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета с цел включване на хлороталонил, хлоротолурон, циперметрин, даминозид и тиофанат-метил като активни вещества (ОВ L 241, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 65, стр. 250), искане за отмяна на доклада за преглед на хлороталонила (документ SANCO/4343/2000 окончателен от 14 февруари 2005 г.), искане за установяване на неправомерно бездействие и искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Vischim Srl да заплати съдебните разноски, включително направените в обезпечителните производства.
 (1) ОВ C 36, 11.2.2006 г.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/20
 Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 18 август 2017 г. — C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet
 (Дело C-502/17)
 (2017/C 347/27)
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страни в главното производство
 Ищец/Жалбоподател: C&D Foods Acquisition ApS
 Ответник: Skatteministeriet
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 168 от Директива 2006/112/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези в главното производство холдингово дружество има право на пълно приспадане на платения ДДС по получени доставки, свързани с анализ на финансово-стопанската дейност, извършен преди планирана, но неосъществена продажба на дялове на дъщерно дружество, на което холдинговото дружество предоставя управленски и информационни услуги, подлежащи на облагане с ДДС?
 2)
 Има ли значение за отговора на първия въпрос обстоятелството, че цената на облагаемите управленски и информационни услуги, които холдинговото дружество доставя за целите на икономическата си дейност, е фиксирана по размер и съответства на разходите на това дружество за заплати на неговите служители плюс „надбавка“ от 10 %?
 3)
 Независимо от отговора на предходните въпроси, съществува ли право на приспадане, в случай че разглежданите в главното производство разходи за консултации се квалифицират като общи разходи, и ако това е така, при какви условия?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в OB L 74, 2011 г., стр. 3, OB L 249, 2012 г., стр. 15 и ОВ L 323, 2015 г., стр. 31).


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/17
 Жалба, подадена на 7 септември 2009 г. от DSV Road NV срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 8 юли 2009 г. по дело T-219/07, DSV Road NV/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-358/09 P)
 2009/C 297/22
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: DSV Road NV (представители: A. Poelmans и G. Preckler, advocaten)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 съответно с това, да се отмени изцяло Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. по дело T-219/07,
 —
 ако Съдът постанови отмяна, да реши сам настоящия спор, като
 отмени Решението на Комисията на Европейските общности от 24 април 2007 година относно молбата на Кралство Белгия, нотифицирано под номер REC 05/02, C (2007) 1776, с което се определя, че вносните мита в размер на 168 004,65 EUR, които са предмет на молбата на Кралство Белгия от 12 август 2002 г., трябва да бъдат възстановени и че липсва основание за опрощаването им,
 —
 осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производствата пред двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 По отношение на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс (1)
 Първо правно основание: При прилагането на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс Първоинстанционният съд не бил взел предвид тълкуването на този член от Съда в Решение от 9 март 2006 г. (2), по-специално по отношение на съдържанието на тежестта за доказване на това, че изготвянето на неверните удостоверения се основава на невярното представяне на фактите от износителя; според това съдебно решение тежестта на доказване не само безспорно се носела от митническите органи, които искат възстановяване, но и доказателството трябвало да бъде представено последством обективни оригинални документи.
 По този начин Първоинстанционният съд не спазил член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс и с това приложил неправилно, т.е. нарушил, общностното право. Поради това Съдът имал право да отстрани тази грешка в прилагането на правото.
 Второ правно основание: При преценката на представеното му доказателство Първоинстанционният съд следвал погрешно във всички отношения схващане, тъй като спорното доказателство не отговаряло на изискванията на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс, както са изтълкувани и обяснени от Съда в неговото решение от 9 март 2006 г. (3)
 По този начин Първоинстанционният съд допуснал грешка при правната преценка на представеното доказателство и така нарушил общностното право (4).
 Освен това при проверката на доказателството Първоинстанционният съд не се произнесъл последователно и поради това постановил противоречиво решение, като от една страна счел за достатъчен представения доказателствен материал в изпълнение на задължението за доказване на Комисията, че изготвянето на неверните удостоверения се основава на невярното представяне на фактите от износителя, а от друга страна въз основа на същите правила го отхвърлил като недостатъчен с оглед на подлежащото на представяне от жалбоподателя доказателство, че тайландските митнически власти са знаели или поне е трябвало да знаят, че стоките не са отговаряли на условията за преференциално третиране.
 Съдът трябвало да санкционира като представляващи липса на мотиви грешките на Първоинстанционния съд при разглеждането и преценката на представените като доказателства документи от преписката (5).
 2.
 По отношение на член 239 от Митническия кодекс
 Единствено правно основание: Въз основа на погрешното приложение на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс, респ. на грешката при преценката на представените като доказателства документи от преписката, Първоинстанционният съд погрешно решил, че положението, в което се намира жалбоподателят, не представлява особен случай по смисъл на член 239 от Митническия кодекс.
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).
 (2) Beemsterboer (C-293/04, Recueil, стр. I-2263).
 (3) Idem.
 (4) Решение на Съда от 11 юли 1996 г. по дело An Taisce en WWF UK/Комисия, (C-325/94 P, Recueil, стр. I-3739-3740, точки 28 и 30).
 (5) Решение на Съда от 24 октомври 1996 г. по дело Комисия/Lisrestal и др.(C-32/95 P, Recueil, стр. I-5399, точка 40).


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/13
 Решение на Съда (трети състав) от 3 май 2012 г. — Legris Industries SA/Европейска комисия
 (Дело C-289/11 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение на Комисията, установяващо нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Дружество майка и дъщерно дружество - Възможност за вменяване на нарушение)
 2012/C 174/18
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Legris Industries SA (представители: A. Wachsmann и S. Thibault-Liger, avocates)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: C. Giolito)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Общия съд (осми състав) от 24 март 2011 г. по дело Legris Industries/Комисия (T-376/06), с което Общият съд е отхвърлил жалбата за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги) — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Нарушение на правото на независим и безпристрастен съд — Възможност за вменяване на нарушение — Нарушение на принципите на равно третиране, на лична отговорност и на индивидуализиране на наказанията — Изопачаване на доказателства
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Legris Industries SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 252, 27.8.2011 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/53
 Поправка на известие в Официален вестник по дело Т-126/09
 (
 Официален вестник на Европейския съюз C 129 от 6 юни 2009 г., стр. 18
 )
 2009/C 153/102
 Известието в Официален вестник по дело Т-126/09, Италия/Комисия и EPSO следва да се чете по следния начин:
 „Жалба, подадена на 24 март 2009 г. — Италия/Комисия и EPSO
 (Дело T-126/09)
 2009/C 129/31
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности и Европейска служба за подбор на персонала (EPSO)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Отмяна на обявления за конкурси EPSO/AD/144/09 (обществено здравеопазване), EPSO/AD/145/09 (безопасност на храните — политика и законодателство) EPSO/AD/146/09 (безопасност на храните — одит, инспекция и оценка) за назначаване съответно на 35, 40 и 55 администратори от степен AD 5 за български, кипърски, естонски, унгарски, латвийски, литовски, малтийски, полски, румънски, словашки, словенски и чешки граждани в областта на общественото здравеопазване.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са подобни на тези по дело Т-166/07, Италия/Комисия.“


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/6
 Жалба, подадена на 3 юли 2014 г. от Asos plc срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 29 април 2014 г. по дело T-647/11, Asos plc/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-320/14 P)
 (2015/C 127/09)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Asos plc (представители: P. Kavanagh, Solicitor, A. Lykiardopoulos, QC, A. Edwards-Stuart, Barrister)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Roger Maier
 С определение от 13 януари 2015 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата и осъжда Asos plc да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/51
 Жалба, подадена на 23 декември 2014 г. — Søndagsavisen/Комисия
 (Дело T-833/14)
 (2015/C 138/68)
 Език на производството: датски
 Страни
 Жалбоподател: Søndagsavisen A/S (Сьоборг, Дания) (представител: M. Honoré, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията от 9 юли 2014 г. да не повдигне възражения по отношение на освобождаването от данък за някои реклами (SA.35683),
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят, който е конкурент на получателя на помощта, поддържа, че Комисията е трябвало да констатира, че са налице съмнения дали освобождаването от данък, предвидено за рекламите в неразпространяваните по домовете печатни материали и в абонаментните вестници, не съставлява помощ.
 Поради това според жалбоподателя Комисията е трябвало да образува официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999 (1). Тъй като не постъпила така, Комисията нарушила процесуалните права на жалбоподателя по член 108, параграф 2 ДФЕС.
 Жалбоподателят излага следните доводи в подкрепа на твърдението си, че са налице основателни съмнения:
 —
 времето, през което Комисията се е занимавала със случая, е изключително дълго и само по себе си сочи, че е налице основателно съмнение — не на последно място и защото става дума за схема за помощ, за която е постъпило уведомление съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС,
 —
 решението на Комисията е порочно, тъй като не е мотивирано по отношение на освобождаването от данък, предвидено за рекламите в неразпространяваните по домовете печатни материали и в абонаментните вестници, и
 —
 Комисията е изследвала непълно и неправилно датското законодателство относно данъците върху рекламата за целите на преценката дали освобождаването от данък, предвидено за рекламите в неразпространяваните по домовете печатни материали и в абонаментните вестници, представлява държавна помощ.
 (1) Регламент (EО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 18.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/7
 Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Obergericht на 20 декември 2016 г. по дело Pascal Nobile/DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG
 (Дело E-21/16)
 (2017/C 155/05)
 С писмо от 20 декември 2016 г., получено в деловодството на Съда на ЕАСТ същия ден, към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Fürstliches Obergericht (Княжеския апелативен съд) за консултативно становище по дело Pascal Nobile/DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG по следните въпроси:
 1.
 Изключва ли член 201, параграф 1, буква а) от Директива No 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) възможността за договорно споразумение, сключено между застрахователно дружество за правни разноски и застраховано лице, съгласно което нарушение на задълженията на застрахованото лице, което води до освобождаване на застрахователното дружество от неговите задължения, е налице, ако в периода, в който осигуреното лице има право да предяви иск съгласно договора за застраховка на правни разноски, застрахованото лице упълномощи адвокат да представлява неговите интереси, без съгласието на застрахователното дружество за правни разноски?
 2.
 В случай, че отговорът на въпрос 1 е отрицателен: В съдебни производства, кога започва дадено разследване или производство, посочено в член 201, параграф 1, буква а) от Директива 2009/138/ЕО, което води до свободния избор на адвокат? Относимият момент във времето основава ли се единствено на официалното начало на съдебното производство (когато съдебният иск се предявява пред съда), или се включват също и предварителни стъпки, и, ако е така, кои са те?
 3.
 В случай, че на въпроси 1 и 2 бъде отговорено след 16 януари 2017 г.:
 а)
 Принципът на лоялност, предвиден в член 3 от Споразумението за ЕИП, изключва ли възможността националните съдилища, при всички обстоятелства, да поставят под въпрос валидността на решенията на Съда на ЕАСТ?
 б)
 В случай, че отговорът на въпрос 3а е отрицателен: Кои обстоятелства биха позволили на националните съдилища да поставят под съмнение валидността на решенията на Съда на ЕАСТ, без при това да се нарушава принципът на лоялност, предвиден в член 3 от Споразумението за ЕИП?


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/18
 Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-528/06)
 (2007/C 42/31)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: E. Montaguti, представител)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за привеждане в съответствие с Директива 2003/98/ЕО (1) от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор, и че в хода на производството не е съобщило на Комисията за наличието на такива, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията, които му се следват по силата на тази директива.
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати разноските.
 Правни основания и главни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 1-ви юли 2005 година.
 (1) ОВ L 345, стр. 90.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/36
 Решение на Общия съд от 17 ноември 2016 г. — Fedtke/ЕИСК
 (Дело T-157/16 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Чисто потвърдителен акт - Съществени нови обстоятелства - Тежест на доказване))
 (2017/C 006/45)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподателка: Ingrid Fedtke (Везембек-Опем, Белгия) (представител: M.-A. Lucas, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal и L. Camarena Januzec, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)
 Предмет
 Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 5 февруари 2016 г., Fedtke/ЕИСК (F-107/15, EU:F:2016:15)
 Диспозитив
 1)
 Отменя на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 5 февруари 2016 г., Fedtke/ЕИСК (F-107/15).
 2)
 Препраща делото на състав на Общия съд, различен от този, който се е произнесъл по настоящата жалба.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 191, 30.5.2016 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/20
 Жалба, подадена на 29 юли 2008 г. — Mepos Electronics/СХВП (MEPOS)
 (Дело T-297/08)
 (2008/C 247/39)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mepos Electronics Ltd (Kaohsiung, Тайван) (представител: M. Wirtz, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени Решение по преписка R 437/2008-2 от 28 май 2008 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни);
 —
 да уважи искането за restitutio in integrum; и
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „MEPOS“ за стоки от клас 9 — заявка No 5 770 383
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за марка на Общността
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 36, член 77, буква а) и член 79 от Регламент No 40/94 на Съвета, както и на член 6 от Европейската конвенция за правата на човека и член 6, параграф 2 от Договора за Европейския съюз, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че проверителят надлежно е следвал процесуалните правила при разглеждане на заявката; нарушение на член 78 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е решил да не уважи искането за restitutio in integrum поради неспазване на сроковете за подаване на жалба.


text:
 10.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/14
 Жалба, подадена на 28 юли 2016 г. — Achemos Grupė и Achema/Комисия
 (Дело T-417/16)
 (2016/C 371/16)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Achemos Grupė UAB (Вилнюс, Литва) и Achema AB (Йонава, Литва) (представители: R. Martens и C. Maczkovics, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решение на Комисията от 20 ноември 2013 г. по дело за държавна помощ SA.36740 (2013/NN) — Литва, помощ за Klaipedos Nafta — Терминал за втечнен природен газ, Брюксел, C(2013) 7884 окончателен, ОВ C 161, 2016 г., стр. 1, и
 —
 до осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди нарушение на процесуалните правила, съдържащи се член 108, параграф 2 ДФЕС, член 4, параграф 4 от Регламент No 2015/1589 (1), както и на принципа на добра администрация, тъй като независимо от сериозните трудности във връзка с преценката на съвместимостта с вътрешния пазар на разглежданите държавни помощи Комисията единствено е извършила предварителна проверка на държавните помощи, въпреки че с оглед на тези сериозни трудности е била задължена да започне производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 6 от Регламент No 2015/1589.
 2.
 С второто правно основание се твърди нарушение на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, тъй като Комисията не е приложила правилно критериите за оценка, изложени в съображение 135 на обжалваното решение, при положение че
 —
 първа част, що се отнася до подходящия характер и необходимостта от мерките, Комисията е трябвало да прецени последните конкретно и да разгледа дали са съществували инструменти с по-точна насоченост,
 —
 втора част, Комисията е трябвало да достигне до извод относно липсата на стимулиращ ефект, тъй като KN е било задължено по закон да изгради терминала за втечнен природен газ,
 —
 трета част, Комисията е трябвало да прецени дали субсидираният терминал за втечнен природен газ е съразмерно голям с оглед на постигането на преследваната цел и дали не генерира свръхкапацитет.
 3.
 С третото правно основание се твърди нарушение на член 106, параграф 2 ДФЕС, на Рамката за ОУИИ (2) и на общи принципи като тези за равно третиране и защита на оправданите правни очаквания, както и на правилата относно обществените поръчки, съдържащи се в Директива 2004/18 (3), и на член 14 от нея, тъй като Комисията е приложила неправилно Рамката за УОИИ, като е приела пряко възлагане на KN за срок от 55 години при печалба, съответстваща на вътрешната норма на възвръщаемост по проекта, при положение че
 —
 първа част, периодът на възлагане е трябвало да се обоснове с оглед на обективни критерии, без да надвишава необходимия период за (финансовата) амортизация на най-важните активи, необходими за предоставяне на ОУИИ,
 —
 втора част, определянето на KN не е можело да бъде освободено от действието на правилата относно обществените поръчки на основание на защитата на основните (свързани със сигурността) интереси по смисъла на член 14 от Директива 2004/18, тъй като в настоящия случай са налице алтернативни възможности, които са по-слабо ограничителни от прякото възлагане,
 —
 трета част, предвид понасяния от KN риск, неговата печалба е трябвало да се ограничи до съответния суапов процент (евентуално преизчислен с цел съобразяване с падежа) и премия от 100 базисни пункта.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).
 (2) Съобщение на Комисията — Рамка на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.) (OВ C 8, 2012 г., стр. 15) (наричано по-нататък „Рамка за ОУИИ“).
 (3) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (OВ L 134, 2004 г., стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/46
 Жалба, подадена на 21 декември 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-149/15)
 (2016/C 068/60)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: L. Levi, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението, с което на жалбоподателя се налага санкцията спиране на повишаването в стъпка и той се задължава да поправи вредата, която се твърди, че е претърпяна от Европейския съюз и искане за обезщетение за компенсиране на неимуществената вреда за накърнена репутация, която се твърди, че е претърпяна от жалбоподателя
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение CMS 13-005 на тристранния орган по назначаването, доколкото предвижда спиране на повишаването в стъпка за срок от 18 месеца и заплащане на обезщетение за вреда, определено с решението в размер на 108 596,35 EUR,
 —
 доколкото е необходимо да се отмени отхвърлителното решение по жалбата на жалбоподателя по административен ред,
 —
 при условията на евентуалност да се намали финансовата санкция, съдържаща се в решение CMS 13-005,
 —
 да се осъди ответникът да заплати обезщетение за неимуществената вреда за накърнената репутация на жалбоподателя, оценено на 20 000 EUR,
 —
 да се осъди ответникът да заплати всички съдебни разноски.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/43
 Жалба, подадена на 27 януари 2010 г. — CECA/Комисия
 (Дело T-24/10)
 2010/C 100/67
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CECA SA (La Garenne Colombes, Франция) (представители: J. Joshua, barrister, E. Aliende Rodríguez, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят член 1, параграфи 1 и 2 от Решение на Комисията от 11 ноември 2009 г. C(2009) 8682 в частта, която се отнася до жалбоподателя и при всички положения да се отмени член 1, параграф 1 в частта, в която се приема, че между 16 март 1994 г. и 31 март 1996 г. жалбоподателят е участвал в нарушение в сектора на калаените стабилизатори,
 —
 да се отменят глобите, наложените на жалбоподателя с член 2,
 —
 с оглед на правото му на пълен съдебен контрол, ако Съдът не отмени глобите изцяло, да намали съществено техния размер,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба се иска отмяна на Решение на Комисията от 11 ноември 2009 г. по преписка COMP/38.589 — Термостабилизатори, с което е прието, че жалбоподателят е участвал в две отделни нарушения на член 81 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС), едното в сектора на калаените стабилизатори и другото в сектора на ESBO, и е наложена глоба за всеки продукт.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните правни основания:
 На първо място той твърди, че при правилно прилагане на член 25 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1) подадената от дружеството Akzo жалба (2) нямала суспензивен ефект и правото на Комисията да наложи глоба било погасено и за двете нарушения поради произтичащата от правилото за „двойния давностен срок“ десетгодишна давност. Жалбоподателят твърди, че Комисията допуснала грешка при прилагане на правото като приела, че докато образуваното по отношение на дружеството Akzo производство е било висящо пред Първоинстанционния съд, не е текъл давностен срок и че неправилно стигнала до извода, че в настоящия случай предвиденият в член 25, параграф 5 от посочения по-горе регламент десетгодишен срок могъл да бъде продължен.
 На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията не е доказала законен интерес от установяването на нарушения, за които не може да наложи глоби. Всъщност жалбоподателят твърди, че член 7 от Регламент (ЕО) No 1/2003 допуска Комисията да установява извършване на нарушение, без да наложи глоба, при условие че докаже, че има законен интерес от това.
 На трето място, и независимо от двете първи правни основания, жалбоподателят иска от Съда да отмени съдържащите се в член 1, параграф 1 от обжалваното решение констатации, според които той е участвал в нарушение в сектора на калаените стабилизатори в периода между 16 март 1994 г. и 31 март 1996 г. и твърди, че Комисията не е доказала законен интерес от такива констатации.
 На четвърто място и ако Съдът не отмени изцяло глобите, жалбоподателят твърди, че Комисията не е доказала продължаване на нарушението след 23 февруари 1999 г. и че при това положение наложената за втория период на картела глоба би трябвало да се намали, за да бъде отчетена по-малката продължителност на нарушенията.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата да конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. по съединени дела T-125/03 и T-253/03, Akzo Nobel Chemicals и Akcros Chemicals/Комисия, Сборник, стр. II-3523.


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/17
 Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 22 януари 2016 г. — Minister Finansów/Posnania Investment SA
 (Дело C-36/16)
 (2016/C 145/21)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister Finansów
 Ответник: Posnania Investment SA
 Преюдициални въпроси
 Прехвърлянето на собствеността върху поземлен имот (вещ) от данъчнозадължено лице: a) в полза на държавата — за покриване на просрочени задължения за републикански данъци, или б) в полза на общини, окръзи или области — за покриване на просрочени задължения за местни данъци, вследствие от което съответните данъчни задължения се погасяват, представлява ли облагаема сделка (възмездна доставка на стоки) по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1)?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/34
 Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 4 април 2016 г. — Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten
 (Дело C-189/16)
 (2016/C 211/44)
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Högsta förvaltningsdomstolen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Boguslawa Zaniewicz-Dybeck
 Ответник: Pensionsmyndigheten
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли от разпоредбите на член 47, параграф 1, буква г) от Регламент No 1408/71 (1), че за целите на изчисляване на шведска гарантирана пенсия, на завършените в друга държава членка осигурителни стажове може да се признае осигурителна стойност, съответстваща на средната стойност на шведските осигурителни стажове, когато компетентните органи извършват пропорционално изчисляване съгласно член 46, параграф 2 от същия регламент?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, може ли компетентната институция, при изчисляване на правото на гарантирана пенсия, да вземе предвид осигурителен доход, който осигуреното лице получава в друга държава членка, без това да противоречи на разпоредбите на Регламент No 1408/71?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, 1971 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/36
 Иск, предявен на 27 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-282/08)
 (2008/C 209/56)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Roels и W. Wils)
 Ответник: Велико херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (1) и, при всички случаи, като не е уведомило Комисията за тях, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2005/29/ЕО е изтекъл на 12 юни 2007 г. Към деня на предявяване на настоящия иск обаче ответникът не е приел необходимите мерки за транспониране на директивата, или при всички случаи, не е уведомил Комисията за тях.
 (1) ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/58
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2010 г. — Gudrun Schulze/Европейска комисия
 (Дело F-36/05) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Кандидати, вписани в списък с резерви, публикуван преди влизането в сила на новия Правилник - Преходни правила за класиране в степен при назначаване - Класиране в стъпка - Член 32 от Правилника - Членове 2, 5 и 12 от Приложение XIII към Правилника - Дискриминация, основана на възрастта - Равно заплащане за труд с еднаква стойност - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа)
 2010/C 328/92
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Gudrun Schulze (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално S. Rodrigues и A. Jaume, avocats, впоследствие S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и H. Krämer)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz и I. Šulce)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията за класиране на жалбоподателя, включен в списък с резерви преди влизането в сила на новия Правилник, при прилагане на по-неблагоприятни за него правила (член 12 от Приложение XIII към Регламент (ЕО, Евратом) No 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица), и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски
 (1) ОВ C 193, 06/08/2005 г., стр. 36 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-207/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.)


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/49
 Жалба, подадена на 22 януари 2010 г. — Alisei/Комисия
 (Дело T-16/10)
 2010/C 63/87
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Alisei (Рим, Италия) (представители: F. Sciaudone, avvocato, R. Sciaudone, avvocato, A. Neri, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението за отхвърляне,
 —
 да се отмени решението за възлагане,
 —
 да се осъди Комисията да заплати обезщетение за вреди,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба Alisei иска:
 —
 отмяната на решението на Комисията от 29 октомври 2009 г., с което същата, от една страна, не е уважила заявлението за отпускане на безвъзмездни средства, представено от жалбоподателя в рамките на поканата за представяне на предложения „Facility for rapid response to soaring food prices in developing countries“ (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi), и от друга страна — е включила неговото заявление в списък с резерви;
 —
 отмяната на решението на Комисията от 29 октомври 2009 г., с което същата е избрала заявлението за отпускане на безвъзмездни средства, представено от друга организация;
 —
 обезщетение за претърпените вреди.
 В това отношение се поддържа, че съгласно указанията, съдържащи се в поканата за представяне на предложения, жалбоподателят е предложил дейност, насочена към подобряване на производствените капацитети в Сао Томе и Принсипи, посочвайки за тази цел като местен партньор организация, специализирана в селскостопанския сектор.
 Тъй като предложението на жалбоподателя е било предварително подбрано, същият е бил поканен да представи пълното заявление до 15 септември 2009 г.
 Тъй като не получава никакво съобщение относно изхода на оценката на предложението си, за разлика от останалите организации, които са отговорили на въпросната покана за представяне на предложения, жалбоподателят иска информация с електронно писмо от 17 ноември 2009 г. Комисията своевременно уведомява, че отговорът вече е бил изпратен на всички участници и, във всеки случай, прилага копие от същия. С обжалваното решение Европейската комисия съобщава на жалбоподателя, че комитетът за оценка не е избрал неговото предложение за целите на отпускането на безвъзмездни средства и че е взел решение да включи неговото предложение в списък с резерви, валиден до 31 декември 2009 г. Освен това Комисията съобщава, че в случай, че Alisei не бъде потърсен в рамките на определен период, същият вече няма да бъде взет предвид при отпускането на средства в рамките на въпросната покана за представяне на предложения.
 В подкрепа на искането за отмяна на решението, с което се отхвърля заявлението на жалбоподателя за отпускане на безвъзмездни средства, се изтъква:
 —
 нарушението на задължението за мотивиране, доколкото Комисията не е посочила, а съзнателно и изрично е отхвърлила искането за информация в този смисъл, мотивите (макар и кратки), поради които заявлението на жалбоподателя е било изключено и поставено в списък с резерви,
 —
 нарушението на принципа на прозрачност на административната дейност, на принципа на равно третиране и на правото на защита, доколкото Комисията е уведомила останалите изключени участници за мотивите за изключване, обуславяйки същевременно съобщаването на данните на жалбоподателя от изтичането на периода на валидност на списъка с резерви.
 В подкрепа на искането за отмяна на решението, с което се възлага отпускането на средства на възлагащата организация, се изтъква:
 —
 погрешната и неоснователна оценка на решението, доколкото Комисията е избрала за отпускане на безвъзмездни средства заявление, представено от организация с ограничен професионален опит и недостатъчен технически капацитет, а и лишена от автономия спрямо тези, представени от останалите организации, и в частност спрямо това на жалбоподателя.
 Жалбоподателят иска и обезщетение за претърпените вреди.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/15
 Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Udine — Италия) — производство, образувано по молба на Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., в ликвидация
 (Дело C-546/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - ДДС - Член 4, параграф 3 ДЕС - Директива 2006/112/ЕО - Неплатежоспособност - Производство за предпазен конкордат - Частично плащане на вземания за ДДС))
 (2016/C 211/17)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Udine
 Страни в главното производство
 Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., в ликвидация
 В присъствието на: Pubblico Ministero presso il Tribunale di Udine
 Диспозитив
 Член 4, параграф 3 ДЕС, както и член 2, член 250, параграф 1 и член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, тълкувана в смисъл, че неплатежоспособен търговец може да сезира съд с молба за откриване на производство за предпазен конкордат с цел погасяване на задълженията му чрез ликвидация на неговото имущество, в която той предлага само частично плащане на задължение за ДДС, като установява чрез експертиза, извършена от независим експерт, че това задължение не би било изплатено по-пълно в случай на обявяване на посочения търговец в несъстоятелност.
 (1) ОВ C 81, 9.3.2015 г.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/23
 Решение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Feng Shen Technology/СХВП — Majtczak (FS)
 (Дело T-227/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „FS“ - Недобросъвестност на заявителя - Член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 133/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Feng Shen Technology Co. Ltd (Guieshan Township, Тайван) (представители: адв. P. Rath и адв. W. Festl-Wietek)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Jarosław Majtczak (Łódź, Полша) (представители: първоначално адв. J. Wyrwas, впоследствие адв. J. Radłowski)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 април 2009 г. (преписка R 529/2008-4), относно производство за обявяване на недействителност между Feng Shen Technology Co. Ltd и г-н Jarosław Majtczak
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 1 април 2009 г. (преписка R 529/2008-4).
 2.
 СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Feng Shen Technology Co. Ltd.
 3.
 Г-н Jarosław Majtczak понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 193, 15.8.2009 г.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/53
 Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Seigneur/ЕЦБ
 (Дело T-674/16)
 (2016/C 419/70)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Olivier Seigneur (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: M. Vandenbussche и L. Levi, адвокати)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,
 вследствие на което:
 —
 да отмени решението на Chief Service Officer (CSO), прието на 29 февруари 2016 г. по делегация на Изпълнителния съвет и съобщено на персонала на 11 март 2016 г., за изключване на жалбоподателя от процедурата по допълнително увеличение на заплатите (ASA) за 2016 г.,
 —
 да отмени решението за отхвърляне на специалната жалба, прието на 5 юли 2016 г. и получено на 13 юли 2016 г.,
 —
 да разпореди поправяне на имуществените вреди на жалбоподателя, представляващи загуба на възможност да получи ASA през 2016 г., оценена на 52 920 EUR,
 —
 да разпореди поправяне на неимуществените вреди на жалбоподателя, оценени ex aequo et bono на 15 000 EUR,
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, на членове 12 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 51 от Условията за работа на персонала на ЕЦБ, на правото на кариерно развитие и на повишение, както и на принципа на правната сигурност.
 2.
 Второто основание е липса на компетентност на Chief Service Officer за приемане на решение да не приложи по отношение на жалбоподателя процедурата, установена с административно циркулярно писмо No 1/2011 от 14 февруари 2011 г. относно допълнителните увеличения на заплатите.
 3.
 Третото основание е липса на консултация с Комитета по персонала.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/23
 Иск, предявен на 14 март 2007 г. — KG Holding (в несъстоятелност)/Комисия
 (Дело T-81/07)
 (2007/C 117/37)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: г-н Jan Rudolf Maas, в качеството си на синдик на дружеството K. G. Holding N. V. (Ротердам, Нидерландия) [представители: G. van der Wal и T. Boesman, адвокати]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение на Комисията от 19 юли 2006 г. по дело С 30/2005,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва Решение 2006/939/ЕО на Комисията от 19 юли 2006 г. относно помощта за KG Holding NV (1), за която Нидерландия е отправила уведомление.
 Предоставената помощ е помощ за преструктуриране, която Нидерландия е възнамерявала да предостави на KG Holding NV като превърне в собствен капитал на дружеството вече предоставения спасителен заем заедно с дължимите по него лихви. В оспорваното решение Комисията обявява помощта за преструктуриране за несъвместима с единния пазар.
 Комисията e решила също така, че Нидерландия следва да поиска от KG Holding NV и Kliq BV да върнат частта от помощта, предоставена като спасителен заем от страна на KG Holding NV на дъщерното му дружество Kliq BV и превърната в собствен капитал на дружеството, и че Нидерландия в качеството си на кредитор в производството по несъстоятелност следва да впише вземането си срещу KG Holding NV и/или Kliq Reïntegratie при синдика.
 В подкрепа на иска си ищецът на първо място посочва, че Комисията е допуснала грешки в оценката, поради което мотивите на оспорваното решението са непълни и решението противоречи на член 87, параграф 1 ЕО. По-специално Комисията неправилно е решила, че Нидерландия следва да впише при синдика вземането си срещу KG Holding NV и Kliq Reïntegratie в размер на 35,75 милиона EUR в производството по несъстоятелност. Не е ясно дали в оспорваното решение Комисията приема, че по отношение на KG Holding NV е налице неправомерна помощ в размер на 35,75 милиона EUR, чието връщане Нидерландия следва да поиска, или е налице помощ за спасяване, която Комисията е одобрила с оспорваното решение на основание No 23, буква г) от Насоките на Общността относно държавната помощ за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (2). Освен това с решението си от 16 декември 2003 г. (3) Комисията се е съгласила сумата да се използва от Kliq Reïntegratie за финансирането на освобождаването на персонал и изкупуването на излишни договори и впоследствие да се ликвидира Kliq Reïntegratie.
 На второ място ищецът посочва, че Комисията неправилно изразила становище по изплащането на дяловете на KG Holding в Kliq BV чрез прихващане на задължението за изплащане на дяловете с вземането на KG Holding от Kliq BV по договора за заем. Този въпрос не бил предмет на решението от 5 август 2005 г. (4), с което е започнато производството. Комисията е злоупотребила с правомощията си и е нарушила правото на защита и правото на ответника да бъде изслушан.
 На трето място, Комисията неправилно е пропуснала да установи, че въпросната помощ би могла да засегне конкуренцията и търговията между държавите-членки, най-малкото съображенията ѝ по този въпрос са недостатъчно обосновани.
 На четвърто място, Комисията неправилно определила, че Нидерландия трябва да поиска KG Holding NV и Kliq BV да върнат твърдяната помощ в размер на 9,25 милиона EUR. Комисията също така неправилно е решила, че трябва да се поиска връщането на твърдяната помощ в размер на 35,75 милиона EUR от KG Holding NV и/или Kliq Reïntegratie като тези вземания се впишат в производствата по несъстоятелността. Поради несъстоятелността на KG Holding NV, Kliq BV и Kliq Reïntegratie събирането на сумите по помощта е трайно невъзможно и във всички случаи е станало безсмислено, доколкото събирането чрез вписване в производството по несъстоятелност на посочените дружества не е необходимо и дори напълно излишно с оглед прекратяването на нарушаването на конкуренцията.
 На пето място, Комисията неправилно е изразила становище и е подложила на неправилна правна квалификация облекчението по договора за контокорентен кредит в размер на 17 милиона EUR, което Нидерландия е предоставила на KG Holding още при основаването му в съответствие с разпоредбите относно държавни помощи и което не е предмет на мярката, подложена на проверка в оспорваното решение.
 В заключение, Комисията неправилно е решила, че Нидерландия следва да предприеме всички необходими мерки, за да събере сумата от 9,25 милиона EUR заедно с лихвите от момента, към който специалната част от тази сума е предоставена на разположение на бенефициерите, до момента на действителното връщане на сумата от KG Holding. Това изискване нарушава вътрешното право в областта на несъстоятелността.
 (1) ОВ L 366, стр. 40.
 (2) ОВ 1999 г., C 288, стр. 2.
 (3) Помощ No 510/2003 — Помощ за спасяване за Kliq Holding NV (ОВ 2004 г., C 33, стр. 8).
 (4) Държавна помощ No С 30/2005 (ех N 78/2004) — Помощ за преструктуриране за KG Holding NV — Уведомление за представяне на мнение [становище] съгласно член 88, параграф 2 от Договора за ЕО (ОВ 2005 г., C 280, стр. 2).


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/69
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 9 октомври 2013 г. — Wahlström/Frontex
 (Дело F-116/12) (1)
 (Публична служба - Срочно нает служител - Атестационен доклад - Задължение за мотивиране - Ежегодно събеседване с оценяващия - Набелязване на цели)
 2013/C 344/126
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Kari Wahlström (Espoo, Финландия) (представител: адв. S. Pappas)
 Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз (Frontex) (представители: H. Caniard и S. Vuorensola, подпомагани от адв. A. Duron и адв. D. Waelbroeck)
 Предмет
 Искане за отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя и искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Wahlström понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 379, 8.12.2012 г., стр.39


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/44
 Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (медведь)
 (Дело T-432/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „медведь“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 283/67)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Бюл, Германия) (представител: A. Lingenfelser, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: П. Иванов и D. Hanf)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 17 май 2016 г. (преписка R 240/2016-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „медведь“ като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 364, 3.10.2016 г.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/48
 Жалба, подадена на 22 ноември 2007 г. — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues/Комисия
 (Дело T-428/07)
 (2008/C 22/90)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Франция) (представител: J.-M. Peyrical, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 като главно искане, да се установи нарушение на процедурни правила и на принципа на състезателност и въз основа на това да се отмени дебитно известие No 3240908670 на Комисията от 20 септември 2007 г. и последната да се задължи да възстанови в полза на CEVA плащанията по разглежданото дебитно известие,
 —
 при условията на евентуалност, да се установи, че допуснатите в одиторския доклад грешки не са достатъчно сериозни с оглед прилагането на член 3.5 от приложение II към договора, да се отмени дебитно известие No 3240908670 на Комисията от 20 септември 2007 г., доколкото същото изисква пълното възстановяване на сумите, изплатени на CEVA по договора SEAHEALTH и да се задължи Комисията да възстанови в полза на CEVA плащанията по разглежданото дебитно известие,
 —
 отново при условията на евентуалност, да се назначи определен от Първоинстанционния съд експерт, със задача да разгледа прилагания от CEVA метод на изчисляване на времето на работа по проектите, да съпостави този метод с договора SEAHEALTH и с действителните стойности, посочени в отчетите за разходите, да определи в процентно съотношение разликата между размера на погрешно регистрираното време на работа, заявено пред Комисията, и размера на същото регистрирано време на работа според метода на изчисление, прилаган впоследствие спрямо CEVA, да извърши оценка на пряко отработеното време, необходимо за осъществяване на задачите на CEVA по договора SEAHEALTH, да определи дали е възможно посоченото действително отработено време за осъществяване на тези задачи да бъде по-малко от твърдяните от CEVA пряко отработени 7 092,88 часа.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на дебитното известие, с което Комисията иска пълно възстановяване на авансово платените на жалбоподателя суми по договор SEAHEALTH No QLK1 CT 2002 02433 относно проекта „Храни, хранене и здраве“, който е част от ключовата дейност „Качество на живота и управление на живите ресурси“ (1).
 В подкрепа на искането си жалбоподателят се позовава на правно основание, изведено от нарушение на правото на защита, тъй като Комисията, в нарушение на принципа на състезателност, обосновавала искането си за възстановяване с документи за отработено време и със заключенията на ОЛАФ, с които жалбоподателят не бил запознат.
 При условията на евентуалност жалбоподателят оспорва прилагането от страна на Комисията на член 3.5 от приложение II, както и извода на Комисията, че обстоятелствата по случая са достатъчно сериозни с оглед позоваване на понятието за съществена финансова нередност, обосноваваща пълно възстановяване на авансовите плащания.
 (1) Пета рамкова програма на Европейската общност за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности 1998-2002 г.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/35
 Иск, предявен на 19 март 2007 г. — М/ЕМЕА
 (Дело F-23/07)
 (2007/C 117/55)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: М (Broxbourne, Обединено кралство) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕМЕА)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението от 25 октомври 2006 г., с което изпълнителният директор на ЕМЕА е отхвърлил искането на ищеца, насочено към сезиране на Комисията по инвалидност;
 —
 да се осъди ЕМЕА да заплати на ищеца сумата от 100 000 еуро за претърпени вреди и пропуснати ползи поради нарушения по служба;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 На 17 март 2005 г. ищецът, срочно нает служител в ЕМЕА, става жертва на трудова злополука, в следствие на която не може да изпълнява възложената му работа. На 14 февруари 2006 г., той е уведомен, че договорът му няма да бъде подновен след 15 октомври 2006 г. Искането му, визиращо сезиране на Комисията по инвалидност е отхвърлено.
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава по-точно на нарушение на член 31, алинея първа и на член 33, алинея първа от Условията за работа на другите служители (RAA), така както ги тълкува Съдът на публичната служба в Решението си от 16 януари 2007 г. по дело Gesner/СХВП (F-119/05, все още непубликувано в Recueil).


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/3
 Решение на Съда (шести състав) от 22 май 2014 г. — Plásticos Españoles, SA (ASPLA)/Европейска комисия
 (Дело C-35/12 P) (1)
 ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на найлоновите промишлени торби - Едно-единствено продължавано нарушение))
 2014/C 253/04
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (представители: E. Garayar Gutiérrez, Troncoso Ferrer и E. Abril Fernández, abogados)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras и F. Castillo de la Torre)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на Общия съд (четвърти състав) от 16 ноември 2011 г. по дело ASPLA/Комисия (T-76/06), с което Общият съд отхвърля искането за частична отмяна на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 г. относно производство по член 81 ЕО (Дело COMP/38354 — Промишлени торби) във връзка с картел на пазара на найлоновите промишлени торби, както и при условията на евентуалност, искане за намаляване на наложената на ASPLA глоба
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Plásticos Españoles SA (ASPLA) да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 (1) ОВ C 89, 24.3.2012 г.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 22 май 2008 г. — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden/СХВП (RadioCom)
 (Дело T-254/06) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността RadioCom - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 171/58)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsfürhungs-GmbH (Mannheim, Германия) (представител: W. Göpfert, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 юли 2006 г. (преписка R 1266/2005-1) относно заявка за регистрация на словната марка RadioCom като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsführungs-GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 261, 28.10.2006 г.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/27
 Жалба, подадена на 31 март 2008 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-42/08)
 (2008/C 158/50)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Установяване на факта, че на 18 март 2002 г. Делегацията на Европейската общности в Ангола е изпратила по телефакс адресирано до жалбоподателя известие с дата 18 март 2002 г. на телефонен пост, който не се е намирал под контрола или на разположение на жалбоподателя, установяване на незаконността на този факт и осъждане на ответника да заплати сумата от 100 000 EUR като обезщетение за вредите.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението, както и да е формулирано то, с което се отхвърля искането от 8 март 2007 г.;
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, решението, както и да е формулирано то, с което се отхвърля жалбата от 10 септември 2007 г.;
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, известието от 9 януари 2008 г.;
 —
 да се установи фактът, че на 18 март 2002 г. Делегацията на Европейската общности в Ангола е изпратила по телефакс до телефонния пост, който се обозначава с телефонния и телефаксов номер +39.0833.54хххх, адресирано до жалбоподателя известие с дата 18 март 2002 г. и да се установи и обяви незаконността на този факт;
 —
 да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за понесените и понасяни вреди във връзка с вредоносния факт сумата от 100 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост и увеличена с лихви в размер на 10 % годишно, при условията на годишна капитализация, считано от искането с дата 8 март 2007 г. до удовлетворяването;
 —
 да се осъди ответникът да възстанови на жалбоподателя съдебните разноски, разходи и хонорари, направени в хода на производството, включително и свързаните с изготвянето на заключение на вещо лице на страната, което може да бъде изготвено с цел да се установи дали са налице условията да бъде осъден ответникът да плати на жалбоподателя посочените по-горе суми и, по-общо, да се установи всеки факт, който е необходим, за да бъде постановено решение по настоящото дело.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/3
 Решение на Съда (разширен състав) от 26 юни 2007 г. (преюдициално запитване, направено от VAT and Duties Tribunal, Лондон — Обединено кралство) — Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd/Commissioners of Customs & Excise
 (Дело C-369/04) (1)
 (Шеста ДДС директива - Облагаеми сделки - Понятие за икономическа дейност - Член 4, параграф 2 - Възлагане на лицензии, позволяващи използването на определена част от радиочестотния спектър, запазена за далекосъобщителни услуги)
 (2007/C 199/05)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 VAT and Duties Tribunal, Лондон
 Страни в главното производство
 Ищци: Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd
 Ответник: Commissioners of Customs & Excise
 Предмет
 Преюдициално запитване — VAT and Duties Tribunal, Лондон — Тълкуване на член 4, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки за данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Понятие за „икономическа дейност“ — Дейности и сделки, извършвани от публичноправен субект, действащ в качеството си на орган на власт — Възлагане на честоти на оператори на мобилна телефония посредством тръжна процедура.
 Диспозитив
 Член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкуват в смисъл, че предоставянето на лицензии, каквито са лицензиите за мобилни телекомуникации от трето поколение, наричани „UMTS“, от отговорния за разпределянето на честотите национален регулаторен орган след провеждане на търг с предмет правото да се използват далекосъобщителни съоръжения, не съставлява икономическа дейност по смисъла на тази разпоредба и следователно не попада в приложното поле на директивата.
 (1) ОВ C 273 от 6.11.2004 г.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/7
 Преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu (Румъния), постъпило на 6 март 2017 г. — Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean/OTP BAAK NYRT, представлявана от OTPBANK SA, представлявана от клона в Сибиу, OTP BAAK NYRT, представлявана от OTPBANK SA
 (Дело C-119/17)
 (2017/C 178/08)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Sibiu
 Страни в главното производство
 Ищци: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean
 Ответник: OTP BAAK NYRT, представлявана от OTPBANK SA, представлявана от клона в Сибиу, OTP BAAK NYRT, представлявана от OTPBANK SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 4, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) във връзка с принципа in dubio pro consumer, изведен от член 5, параграф 1, второ изречение от същата директива, и [от] съдебната практика на Съюза, да се тълкува в смисъл, че съществува риск от това да бъдат неравноправни клаузи от договор за банков кредит:
 —
 които предвиждат отпускането на кредитополучателя на парична сума в определена валута и задължението за погасяване в същата валута, а обстоятелствата по сключването на договора и неговото изпълнение сочат, че кредитът реално е отпуснат в съвсем различна валута, като паричната единица на сметката служи само за изчисленията и се използва виртуално,
 —
 които прехвърлят изцяло на кредитополучателя (потребителя) риска от повишаване на външната и/или на вътрешната стойност на виртуално използваната парична единица на сметката (чуждестранна валута), макар той да е получил кредита в различна валута, на която реално е бил потребител,
 —
 които не излагат при условията на прозрачност конкретното функциониране на обменния механизъм на виртуално използваната парична единица на сметката, по начин, по който потребителят да може да изчисли въз основа на ясни и разбираеми критерии икономическите последици, произтичащи от подписването на договора,
 —
 които налагат на потребителя паричното задължение да заплаща при погасяването на вноските по кредита разликата между размера на месечните вноски, изчислени във виртуално предложената на кредитополучателя парична единица на сметката, и размера на месечните вноски, изчислени в реално получената парична единица на сметката?
 2)
 При положителен отговор на първия въпрос, кои са критериите, които трябва да приложи националната юрисдикция, за да направи преценка за такъв евентуално неравноправен характер с оглед на представената в първия въпрос фактическа обстановка
 3)
 Може ли представените в първия въпрос клаузи да се считат за клаузи, които не са част от основния [предмет] на договора за кредит?
 (1) Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/3
 Становище на Съда (пленум) от 16 май 2017 г. — Европейска комисия
 (Становище 2/15) (1)
 ((Становище, постановено на основание член 218, параграф 11 ДФЕС - Споразумение за свободна търговия между Европейския съюз и Република Сингапур - Споразумение от „ново поколение“, договорено след влизането в сила на Договорите за ЕС и за функционирането на ЕС - Компетентност за сключване на споразумението - Член 3, параграф 1, буква д) ДФЕС - Обща търговска политика - Член 207, параграф 1 ДФЕС - Търговия със стоки и услуги - Преки чуждестранни инвестиции - Обществени поръчки - Търговски аспекти на интелектуалната собственост - Конкуренция - Търговия с трети държави и устойчиво развитие - Социална закрила на работниците - Опазване на околната среда - Член 207, параграф 5 ДФЕС - Услуги в областта на транспорта - Член 3, параграф 2 ДФЕС - Международно споразумение, което може да засегне общите правила или да промени техния обхват - Вторично законодателство на Съюза в областта на свободното предоставяне на услуги в транспорта - Чуждестранни инвестиции, които не са преки - Член 216 ДФЕС - Споразумение, необходимо за осъществяване на някоя от целите по Договорите - Свободно движение на капитали и плащания между държави членки и трети държави - Правоприемство по договори в областта на инвестициите - Заместване на инвестиционните споразумения между държавите членки и Република Сингапур - Институционални разпоредби на споразумението - Уреждане на спорове между инвеститори и държави - Уреждане на спорове между страните))
 (2017/C 239/03)
 Език на производството: всички официални езици
 Страна, направила искането
 Европейска комисия (представители: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig и M. Kocjan)
 Диспозитив
 Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и Република Сингапур попада в изключителната компетентност на Съюза, с изключение на следните разпоредби, които попадат в споделената между Съюза и държавите членки компетентност:
 —
 разпоредбите на глава 9 (Инвестиции), раздел А (Защита на инвестициите) от това споразумение, доколкото се отнасят до инвестиции между Съюза и Република Сингапур, които не са преки,
 —
 разпоредбите на глава 9, раздел Б (Уреждане на спорове между инвеститор и държава), и
 —
 разпоредбите на глави 1 (Цели и общи определения), 14 (Прозрачност), 15 (Уреждане на спорове между страните), 16 (Механизъм за медиация) и 17 (Институционални, общи и заключителни разпоредби) от това споразумение, доколкото се отнасят до разпоредбите на глава 9, а последните попадат в обхвата на споделената между Съюза и държавите членки компетентност.
 (1) ОВ C 363, 3.11.2015 г.


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/17
 Решение на Общия съд от 12 март 2014 г. — American Express Marketing & Development/СХВП (IP ZONE)
 (Съединени дела T-102/11 и Т-369/12–Т-371/12) (1)
 ((Марка на Общността - Заявки за словни марки на Общността „IP ZONE“, „EUROPE IP ZONE“, „IP ZONE EUROPE“ и „EUROPEAN IP ZONE“ - Относително основани за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 129/21
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: American Express Marketing & Development Corp. (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представители: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda и S. Kirschstein-Freund, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. Crespo Carrillo и P. Bullock)
 Предмет
 Жалби срещу решенията на втори апелативен състав на СХВП от 1 декември 2010 г. (преписка R 1125/2010–2) и от 12 юни 2012 г. (преписки R 1451/2011–2, R 1452/2011–2 и R 1453/2011–2) относно заявки за регистрация съответно на знака „IP ZONE“ и знаците „EUROPE IP ZONE“, „IP ZONE EUROPE“ и „EUROPEAN IP ZONE“ като марки на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда American Express Marketing & Development Corp. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 130, 30.4.2011 г.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/34
 Иск, предявен на 2 януари 2007 г. — Galderma/СХВП — Lelas (Nanolat)
 (Дело T-6/07)
 (2007/C 56/64)
 Език, на който е изготвен искът: немски
 Страни
 Ищец: Galderma SA (Cham, Швейцария) (представител: адвокат N. Hebeis)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Другастранав производството пред апелативния състав: Tihomir Lelas
 Искания на ищеца(ищците)
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав от 25 октомври 2006 година по дело R0146/2006-4 и остави без уважение възражението срещу следните стоки: „лекарства; фармацевтични и ветеринарни препарати, както и хигиенни препарати; сапуни; козметика, лосиони за коса“;
 —
 да се отхвърли заявката за марка на Общността 003088986 „NANOLAT“ за изброените по-горе стоки;
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Tihomir Lelas.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Nanolat“ за стоки от класове 1, 3 и 5 (Заявка No 3 088 986).
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Ищецът.
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: немска словна марка „TANNOLACT“ за стоки от клас 5.
 Решение на отдела по споровете: отхвърляне на възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата
 Приведени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 90/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/25
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — Cantieri Navali Termoli/Комисия
 (Дело T-70/07) (1)
 (Държавни помощи - Корабостроене - Оперативни помощи за договори за кораби - Искане за продължаване на предвидения в член 3 от Регламент (ЕО) No 1540/98 срок за доставка на кораб - Причинно-следствена връзка между извънредното събитие и закъснението)
 (2009/C 6/51)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Cantieri Navali Termoli SpA (Termoli, Италия) (представител: B. Mammarella, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Conte и C. Urraca Caviedes)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2006/948/ЕО на Комисията от 4 юли 2006 година относно държавна помощ, която Италия възнамерява да отпусне в полза на Cantieri Navali Termoli SpA (ОВ L 383, стр. 53)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата
 2)
 Осъжда Cantieri Navali Termoli SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/4
 Определение на Съда (седми състав) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Обединено кралство) — Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-117/11) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Данъчни въпроси - ДДС - Шеста директива - Член 28, параграф 2, буква a) - Член 28, параграф 3, буква б) - Освобождаване на определени транспортни услуги - Сделка, съчетаваща услуги по паркиране на автомобили и превоз на пътници между паркинга и летището - Наличие на две отделни или на една обща доставка на услуги - Принцип на данъчен неутралитет)
 2012/C 109/07
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Предмет
 Преюдициално запитване — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Тълкуване на Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Възможност държавите членки да запазят разпоредбите за освобождаване от данък с възстановяване на платения на предходния етап данък — Национална правна уредба, която запазва освобождаването с възстановяване на платения данък за доставките на някои транспортни услуги — Оператор, който предоставя на лица, пътуващи със самолет, услуга по паркиране на автомобили, съчетана с транспортна услуга между мястото на паркиране и летището — Сделка, която за целите на ДДС трябва да се счита за обща или няколко отделни доставки на услуги?
 Диспозитив
 Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 92/111/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 г., трябва да се тълкува в смисъл, че с оглед определяне на приложимата ставка на данъка върху добавената стойност при обстоятелства като тези по главното производство услугите по паркиране на превозно средство в паркинг „извън летището“ и по превоз на пътниците от това превозно средство между паркинга и терминала на съответното летище трябва да се считат за комплексна обща доставка, в която услугата по паркиране преобладава.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/25
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — Edison Trading SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 (Дело C-330/10)
 ()
 2010/C 346/41
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Edison Trading SpA
 Ответник: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли членове 23, 43, 49 и 56 от Договора, член 11, параграфи 2 и 6, както и член 24 от Директива 2003/54 (1) национална правна уредба, която в отсъствието на уведомяване на Европейската комисия налага постоянно на определени производители на електроенергия, които при дадени обстоятелства се оказват с основно значение за удовлетворяването на нуждите на търсенето на услуги по диспечиране, да отправят предложения на борсовите пазари за електроенергия съгласно програми, установени по решение на оператора на мрежата в зависимост от други правила, и според която възнаграждението по тези предложения не се определя свободно от производителя, а зависи от параметри, които не са определени предварително в съответствие с „прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури“?
 (1) ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/30
 Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Benelli Q. J/СХВП — Demharter (MOTOBI B PESARO)
 (Дело T-171/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Общността „MOTOBI B PESARO“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Доказателства против искането за отмяна, представени след изтичане на определения срок - Невземане предвид - Правомощие за преценка на апелативния състав - Разпоредба в обратен смисъл - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства - Член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009 - Правило 50, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) No 2868/95))
 (2016/C 098/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Benelli Q. J. Srl (Пезаро, Италия) (представители: P. Lukácsi и B. Bozóki, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, впоследствие P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Demharter GmbH (Дилинген, Германия) (представител: A. Kohn, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 януари 2013 г. (преписка R 2590/2011-2), постановено в производство по отмяна със страни Demharter GmbH и Benelli Q. J. Srl.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Benelli Q. J. Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 147, 25.5.2013 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/16
 Определение на Съда (втори състав) от 17 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Pannon GSM Távközlési Rt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
 (Дело C-143/09) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Присъединяване към Европейския съюз - Директива 2002/22/ЕО - Прилагане във времето - Компетентност на Съда)
 2010/C 51/25
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Bíróság
 Страни в главното производство
 Ищец: Pannon GSM Távközlési Rt.
 Ответник: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
 Предмет
 Преюдициално запитване — Fővárosi Bíróság — Тълкуване на Акта относно условията за присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Република Словакия и на промените в учредителните договори на Европейския съюз (ОВ L 236, стр. 33), на член 10, член 87, параграф 1 и на член 249 ЕО, както и на Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213) — Разпределяне на нетните разходи за задълженията за предоставяне на универсална услуга между доставчиците на електронни съобщителни мрежи и услуги — Национална правна уредба на механизмите за разпределяне на разходите, която предвижда прилагането на правила, несъвместими с директивата, що се отнася до финансирането на универсални услуги, предоставени през годината преди присъединяването на въпросната държава членка към Европейския съюз
 Диспозитив
 Член 13, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга), както и приложение IV към нея не се прилагат към фактите по спор, като този в главното производство, който се отнася до вноска в областта на електронните съобщения, изискуема от властите на Република Унгария през 2003 г.
 (1) ОВ C 153, 04.07.2009 г.


text:
 3.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 99/15
 Заведено дело на 16 февруари 2007 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
 (Дело E-2/07)
 (2007/C 99/15)
 Заведен бе съдебен иск срещу Кралство Норвегия пред Съда на ЕАСТ на 16 февруари 2007 г. от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Niels Fenger, Arne T. Andersen и Lorna Young, в качеството им на служители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес 35, Rue Belliard, B-1040 Brussels.
 Заявителят изисква от Съда на ЕАСТ да обяви следното:
 1.
 Чрез оставянето в сила на правилата, посочени в Lov av 28. juli 1949 nr. 26 om Statens Pensjonskasse, относно пенсионните права, произтичащи въз основа на периоди на наемане на работа след 1 януари 1994 г., съгласно които пенсията на преживелия съпруг, чиято съпруга е била записана в Пенсионния фонд за държавната администрация преди 1 октомври 1976 г. се съкращава в зависимост от другия му доход, докато вдовицата при същите обстоятелства получава пълната пенсия, Кралство Норвегия не изпълни задълженията си по член 69, параграф 1 от ЕИП и член 5 от акта, посочен в точка 20 от приложение XVIII към Споразумението за ЕИП (Директива 86/378/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените в професионалните социално-осигурителни схеми, изменена с Директива 96/97/ЕО на Съвета от 20 декември 1996 г.), адапртирано с протокол I към него,
 и
 2.
 Кралство Норвегия поема разходите по тази процедура.
 Правна и фактическа предистория и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Случаят засяга правилата в норвежката наредба за пенсиите при държавната администрация относно пенсионните права на вдовците, чиито съпруги са били членове на пенсионния фонд за държавната администрация преди 1 октомври 1976 г., и според които:
 —
 Техните пенсии на преживели съпрузи се съкращават в зависимост от другия им доход,
 —
 Вдовиците при същите обстоятелства получават пенсия на преживяла съпруга в пълен размер.
 —
 Член 69, параграф 1 от ЕИП постановява, че мъжете и жените получават равно заплащане за равен труд.
 —
 Член 5 от акта, посочен в точка 20 на приложение XVIII от Споразумението за ЕИП, (Директива 86/378/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г.) регламентира прилагането на принципа на равното третиране към професионалните социално-осигурителни схеми.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/10
 Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland (Нидерландия), постъпило на 14 декември 2015 г. — X, GoPro Coöperatief UA/Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
 (Дело C-666/15)
 (2016/C 106/13)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Noord-Holland
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: X, GoPro Coöperatief UA
 Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли обяснителните бележки на Комисията към подпозиция 8525 80 30 и подпозиции 8525 80 91 и 8525 80 99 от Комбинираната номенклатура да се тълкуват в смисъл, че е налице „един запис от минимум 30 минути“, когато в режим „video record“ могат да се записват по-дълги от 30 минути последователности от видеокадри, но се съхраняват в отделни файлове със съответна продължителност по-малка от 30 минути, като при възпроизвеждането на всеки файл с продължителност, по-малка от 30 минути, наблюдаващият трябва да отвори отделно всеки файл, при положение че е налице възможност съдържащите се в тези файлове видеокадри да се свържат в компютър посредством предоставен от GoPro софтуер и по този начин да се съхранят като един видео филм в компютър с продължителност от повече от 30 минути в един-единствен файл?
 2)
 Допустимо ли е класиране на записващи видеокамери, които могат да записват сигнали от външни източници, в подпозиция 8525 80 99 от КН, при положение че сигналите не могат да бъдат възпроизведени върху външен телевизионен екран или външен монитор, тъй като въпросните записващи видеокамери, например „GoPro Hero 3 Silver Edition“, могат да прехвърлят единствено записаните посредством техните лещи файлове на външен телевизионен екран или монитор?


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/16
 Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-576/08) (1)
 (Селско стопанство - Обща организация на пазарите - Разпределяне на храна от интервенционните складове в полза на най-нуждаещите се лица - Регламент (ЕО) No 983/2008 - План за разпределянето между държавите членки на ресурси, начислими към 2009 бюджетна година за програмата за разпределяне - Мобилизиране на пазара - Жалба за отмяна)
 2011/C 160/21
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: първоначално M. Lumma и B. Klein, впоследствие M. Lumma, B. Klein, T. Henze и N. Graf Vitzthum)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и A. Szmytkowska)
 Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Швеция (представители: A. Falk, K. Petkovska, S. Johannesson и A. Engman)
 Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: B. Plaza Cruz); Френска република (представители: G. de Bergues и B. Cabouat); Италианска република (представители: първоначално I. Bruni, впоследствие P. Gentili, avvocato dello Stato); и Република Полша (представители: първоначално M. Dowgielewicz, впоследствие M. Szpunar и накрая M. Szpunar, B. Majczyna и M. Drwiecki)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент (ЕО) No 983/2008 на Комисията от 3 октомври 2008 година за приемане на план относно разпределянето между държавите членки на ресурси, начислими към 2009 бюджетна година, за снабдяването с храна от интервенционните складове в полза на най-нуждаещите се лица в Общността (ОВ L 268, стр. 3).
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 2 и приложение II към Регламент (ЕО) No 983/2008 на Комисията от 3 октомври 2008 година за приемане на план относно разпределянето между държавите членки на ресурси, начислими към 2009 бюджетна година, за снабдяването с храна от интервенционните складове в полза на най-нуждаещите се лица в Общността.
 2.
 Отмяната на член 2 и на приложение II към Регламент No 983/2008 не засяга валидността на вече изплатените средства.
 3.
 Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и разноските, направени от Федерална република Германия.
 4.
 Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Полша и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 22.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/7
 Решение на Съда (втори състав) от 8 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Gintec International Import-Export GmbH/Verband Sozialer Wettbewerb eV
 (Дело C-374/05) (1)
 (Директива 2001/83/ЕО и Директива 92/28/ЕИО - Национално законодателство, което забранява рекламирането на лекарствени продукти чрез изявления на трети лица или чрез лотарии - Използване на положителните като цяло резултати от изследване, извършено сред потребителите, както и на месечна лотария, позволяваща да се спечели кутия от продукта)
 (2007/C 315/11)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Gintec International Import-Export GmbH
 Ответник по жалбата: Verband Sozialer Wettbewerb eV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 87, параграф 3 и на член 90, буква й) от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на Кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стp. 67), изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/EО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба (ОВ L 136, стp. 34), както и на член 2, параграф 3 и на член 5, буква й) от Директива 92/28/ЕИО на Съвета от 31 март 1992 година относно рекламата на лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 113, стp. 13) — Национално законодателство, което забранява рекламирането на лекарствени продукти чрез изявления на трети лица или чрез лотарии — Използване на положителните като цяло резултати от изследване, извършено сред потребителите, както и на месечна лотария, позволяваща да се спечели кутия от продукта
 Диспозитив
 1)
 Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на Кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година, е въвела пълно хармонизиране в областта на рекламата на лекарствени продукти, като в тези случаи на държавите-членки се разрешава да приемат разпоредби, които се отклоняват от изрично изброените норми, предвидени в тази директива. Така че посочената директива следва да бъде тълкувана в смисъл, че дадена държава-членка не може да предвижда в националното си законодателство абсолютна и безусловна забрана за използването сред потребители в рекламата на лекарствените продукти на изявления на трети лица, доколкото използването им в съответствие със същата тази директива може да бъде ограничавано само поради специфичното им съдържание или качеството на техния автор.
 2)
 a)
 Директива 2001/83/ЕО, изменена с Директива 2004/27, изисква от държавите-членки да предвидят в своите национални законодателства забрана на използването в рекламата на лекарствените продукти сред потребителите на изявления на трети лица, когато те се позовават чрез злоупотреба, заплашване или заблуда на твърдения за възстановяване на здравето по смисъла на член 90, буква й) от Директива 2001/83, изменена с Директива 2004/27, при което понятието „твърдения за възстановяване на здравето“ следва да се тълкува като несъдържащо позовавания на укрепването на общото здравословно състояние на лицата, когато не са посочени терапевтичните възможности на лекарствения продукт по отношение на отстраняването на дадено заболяване. Член 90, буква в) от Директива 2001/83, изменена с Директива 2004/27, изисква също от държавите-членки да предвидят в своите национални законодателства забрана на използването в рекламата на лекарствените продукти сред потребителите на изявления на трети лица, когато те оставят впечатлението, че използването на лекарствения продукт допринася за засилване на „общото усещане за добро състояние“.
 б)
 Член 87, параграф 3, член 88, параграф 6 и член 96, параграф 1 от Директива 2001/83, изменена с Директива 2004/27, забраняват рекламата на лекарствен продукт под формата на лотария, обявена в Интернет, доколкото тя насърчава необмислената употреба на този лекарствен продукт и води до директната му дистрибуция сред потребителите, както и до предоставянето на безплатни мостри.
 3)
 Първият и вторият преюдициален въпрос биха получили същия отговор и при прилагане на разпоредбите на Директива 92/28/ЕИО на Съвета от 31 март 1992 г. относно рекламата на лекарствени продукти за хуманна употреба.
 (1) ОВ C 315, 10.12.2005 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/41
 Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Omnicare/СХВП — Astellas Pharma (OMNICARE)
 (Дело T-290/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността OMNICARE - По-ранна национална фигуративна марка OMNICARE - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на услугите - Реално използване на по-ранната марка)
 2011/C 311/75
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Omnicare, Inc. (Covington, Кентъки, Съединените щати) (представител: M. Edenborough, QC)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Astellas Pharma GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: C. Gutiérrez Martínez, M. H. Granado Carpenter и M. Polo Carreño, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 май 2009 г. (преписка R 401/2008-4) относно производство по възражение между Yamanouchi Pharma GmbH и Omnicare, Inc.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Omnicare, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 244, 10.10.2009 г.


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/37
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 10 март 2016 г. — Kozak/Комисия
 (Дело F-152/15)
 ((Публична служба - Конкурс на общо основание EPSO/AD/293/14 - Решение на конкурсната комисия за недопускане на кандидат до изпити по модела „Център за оценяване“ - Искане за преразглеждане - Ново решение на конкурсната комисия, потвърждаващо първото ѝ решение - Съобщаване от EPSO на мотивиран отговор - Акт с чисто потвърдителен характер - Срок за обжалване - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
 (2016/C 145/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Małgorzata Kozak (Варшава, Полша) (представител: J. Łojkowska-Paprocka, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на EPSO за недопускане на жалбоподателя до изпитите на конкурс EPSO/AD/293/14
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Г-жа Kozak понася направените от нея съдебни разноски.