text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/11
 Жалба, подадена на 15 декември 2015 г. от The Tea Board срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 2 октомври 2015 г. по дело T-624/13 — The Tea Board/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-673/15 P)
 (2016/C 106/15)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Tea Board (представители: M.C. Maier, A. Nordemann, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Delta Lingerie
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. по дело T-624/13, доколкото Общият съд отхвърля искането във връзка със следните услуги, за които се отнася заявената марка, попадащи в класове 35 и 38:
 Бизнес консултации за създаване и експлоатация на пунктове за продажба на дребно, центрове за покупка за продажба на дребно и реклама; услуги — насърчаване на продажбите (за трети лица), реклама, управление на търговски сделки, търговска администрация, онлайн реклама чрез информационна мрежа, реклама чрез директна поща (диплянки, проспекти, безплатни вестници, мостри), абониране за вестници за сметка на трети лица; търговска информация или справки; организиране на мероприятия, изложби с търговски или рекламни цели, управление на рекламата, наем на рекламна площ, радиореклама и телевизионна реклама, рекламно спонсорство (клас 35);
 Телекомуникации, предаване на съобщения и изображения чрез компютър, услуги за интерактивно телеразпространение, свързано с представяне на продукти, комуникация чрез компютърни терминали, предаване по световна информационна мрежа (предаване), отворена и затворена (клас 38).
 —
 ако е необходимо, да върне делото на Общия съд,
 —
 да осъди ответника да заплати направените от него съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 Жалбата цели частична отмяна на решението на Общия съд по дело T-624/13 от 2 октомври 2015 г., доколкото Общият съд е отхвърлил жалбата във връзка с услугите, за които се отнася оспорената марка и попадащи в класове 35 и 38.
 2.
 Жалбата почива на две правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1) и нарушение на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.
 3.
 Жалбоподателят счита, че основната функция на колективната марка на Общността съгласно член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността, състояща се в указание за географския произход на стоките, за които се отнася, не е да служи като указание за търговския произход, а само да гарантира колективния произход на стоките или услугите, предлагани с тази марка, т.е. че стоките произхождат от едно и също предприятие, което се намира в географския регион, приет като колективна марка на Общността и което може да използва колективната марка на Общността.
 4.
 Следователно, според жалбоподателя трябва да се приеме, че в рамките на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, географският произход трябва да бъде взет предвид като релевантен фактор — било при преценката на сходството на разглежданите стоки и/или услуги и/или при извършването на цялостната преценка за наличие на вероятност от объркване.
 5.
 Поради това, когато се сравняват стоки и/или услуги от по-ранна колективна марка на Общността съгласно член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността, състояща се в географско обозначение, с тези на индивидуална марка на Общността, според жалбоподателя решаващо не е дали въпросните стоки и услуги са сходни по отношение на тяхното естество, цел, крайни потребители и/или дистрибуторски канали. Трябва да се разгледа дали въпросните стоки и/или услуги могат да имат същия географски произход.
 6.
 Тълкуването на жалбоподателя на член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността произтича от:
 1)
 вътрешната логика на Регламент No 207/2009, в частност от факта, че:
 i.
 член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността съставлява изключение в Регламент No 207/2009, доколкото съгласно член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността марките, които се състоят изключително от знаци или обозначения могат да служат в търговията за обозначаване на географския произход на стоките или за предоставянето на услугите не следва да се регистрират;
 ii.
 съгласно член 67, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността правилата, уреждащи колективната марка на Общността, състояща се в географско обозначение трябва да позволят на всяко лице, чиито стоки или услуги произхождат от съответния географски, да стане член на сдружението, което е притежател на марката и следователно, колективната марка на Общността, състояща се в географско обозначение никога не може да разграничи стоките на членовете на сдружението, което е притежател на марката, от тези на други предприятия.
 2)
 тълкуването на тази разпоредба в светлината на Регламент No 1151/2012 (2) и на Споразумението за ТРИПС, съгласно което географските указания следва да се ползват с висока степен на защита и съгласно което изображенията на стоки, които сочат или внушават, че въпросната стока произхожда от географски регион, различен от действителното място на произход, по заблуждаващ за потребителите начин относно географския произход на стоката, трябва да бъдат забранени.
 7.
 Жалбоподателят счита, че качествата, установени от Общия съд във връзка с „DARJEELING“ са приложими и спрямо услугите, като бизнес консултациите и телекомуникационните услуги и могат да засилят притегателната сила на оспорената марка в това отношение. По-нататък, жалбоподателят посочва, че Общият съд не е посочил никакви убедителни основания в решението си защо качествата, свързани с марката „DARJEELING“ не биха могли да се приложат и спрямо услугите от класове 35 и 38, което само по себе си е грешка в правото.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (OB L 343, стр. 1).


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/19
 Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — България/Комисия
 (Дело T-335/11) (1)
 (ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Единно плащане на площ - „Необлагодетелствани райони“ - Допълнителни национални директни плащания - Функциониране на географската информационна система и системата за идентификация на земеделските парцели - Член 31 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 - Пропорционалност - Правна сигурност - Задължение за мотивиране)
 2013/C 189/38
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател: Република България (представители: Ел. Петранова и Цв. Иванов)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi, Д. Димов, Гр. Колева и Д. Стефанов)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2011/244/ЕС на Комисията от 15 април 2011 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 102, стр. 33) в частта, отнасяща се до Република България.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Република България да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 331, 12.11.2011 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/40
 Жалба, подадена на 11 май 2015 г. — Cofra/СХВП — Armand Thiery (1841)
 (Дело T-233/15)
 (2015/C 213/66)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Cofra Holding AG (Zug, Швейцария) (представител: M. Aznar Alonso, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Armand Thiery SAS (Levallois Perret, Франция)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността No 1841 — марка на Общността No 9 119 553
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 26 февруари 2015 г. по преписка R 805/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди СХВП и другата страна в производството по обжалване в случай, че се яви по настоящото производство да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент No 207/2009 и правило 40, параграф 6 от Регламент No 2868/95;
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/39
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 7 януари 2008 г. — Pellegrini/Комисия
 (Дело T-375/07 R)
 (Обезпечително производство - Извъндоговорна отговорност на Общността - Бездействие на Комисията - Предварително плащане на исканото по главното производство обезщетение - Липса на fumus boni juris)
 (2008/C 64/64)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Rosario Maria Pellegrini (Gênes, Италия) (представител: L. Sulfaro, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет
 Искане да се осъди Комисията да поправи предварително паричната вреда, която ищецът твърди, че е претърпял, тъй като посочената институция не била осигурила пълното приложение и правилното тълкуване на общностните разпоредби, уреждащи дейността на финансовите посредници.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/20
 Жалба, подадена на 31 юли 2008 г. — Aldi/СХВП — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)
 (Дело T-298/08)
 (2008/C 247/40)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks и C. Fürsen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 14 май 2008 г. — жалба No R 1301/2007-1,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „ALDI“ за стоки и услуги от класове 35, 38 и 39 (заявка No 3 360 914).
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска словна марка „ALPI“ за услуги от клас 38 (марка No 2 262 920), испанска словна марка „ALPI“ за услуги от клас 39 (марка No 2 262 921) и международна словна марка „ALPI“ за услуги от класове 37, 38, 39 и 42 (марка No 789 344), като възражението е насочено срещу регистрацията за услуги от клас 38.
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/44
 Жалба, подадена на 23 декември 2008 г. — DVB Project/СХВП — Eurotel (DVB)
 (Дело T-578/08)
 (2009/C 55/78)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: DVB Project (Le Grand Saconnex, Швейцария) (представител: W. Pors, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Eurotel SpA (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да отмени Решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 14 октомври 2008 г. по преписка R 1387/2007-2; и
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Марката „DVB“ за стоки и услуги от класове 9 и 38
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Решение на отдела по заличаването: Отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата и отменя оспореното решение
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е постановил, че монополът върху регистрираната марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност, ще засегне сериозно дейността на търговците в областта на далекосъобщенията; нарушение на член 7, параграф 3 и член 51, параграф 2 от Регламент 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е анализирал същността на повдигнатия от жалбоподателя въпрос за придобития отличителен характер.


text:
 10.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 362/20
 Жалба, подадена на 10 октомври 2011 г. — Hultafors Group/СХВП — Società Italiana Calzature (Snickers)
 (Дело T-537/11)
 2011/C 362/30
 Език на подаване на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hultafors Group AB (Bollebygd, Швеция) (представители: A. Rasmussen и T. Swanstrøm, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Società Italiana Calzature SpA (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 август 2011 г. по преписка No R 2519/2010-4; и
 —
 да осъди ответника да понесе наред с направените от него разноски и тези на другата страна в производството, включително тези, направени в хода на производството по обжалване и по възражение.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка в черно и бяло „Snickers“, за стоки от класове 8, 9 и 25 — Заявка за марка на Общността No 3740719
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация на италианската словна марка No 348149 „KICKERS“, за стоки от класове 3, 14, 16, 18, 24, 25, 28, 32 и 33
 Решение на отдела по споровете: Приема възражението за всички оспорени стоки.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че съществува вероятност от объркване между заявената марка и марката, на която се прави позоваване в подкрепа на възражението.


text:
 17.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/2
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 16 април 2010 г. — Baris Unal/Staatssecretaris van Justitie
 (Дело C-187/10)
 2010/C 195/03
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Baris Unal
 Ответник: Staatssecretaris van Justitie
 Преюдициален въпрос
 Член 6, параграф 1, първо тире от Решение No 1/80 на Съвета за асоцииране от 19 септември 1980 година относно развиване на асоциирането [прието от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция], във връзка с принципа на правната сигурност, възпрепятства ли компетентните национални органи след изтичане на едногодишния срок по посочения член 6, параграф 1, първо тире да отнемат разрешението за пребиваване на турски работник с обратна сила от момента, в който вече е отпаднало предвиденото в националното право основание за издаване на разрешение за пребиваване, при положение че в случая не е налице измама?


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/37
 Решение на Общия съд от 2 октомври 2014 г. — Spraylat/ECHA
 (Дело T-177/12) (1)
 ((REACH - Такса, дължима за регистрацията на вещество - Намаление за микро-, малки и средни предприятия - Грешка в декларацията за големината на предприятието - Решение за налагане на административна такса - Пропорционалност))
 (2014/C 395/44)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Spraylat GmbH (Аахен, Германия) (представител: K. Fischer, адвокат)
 Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä, A. Iber и C. Schultheiss, подпомагани от M. Kuschewsky, адвокат)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално D. Düsterhaus и E. Manhaeve, впоследствие B. Eggers и M. Manhaeve)
 Предмет
 Искане за отмяна на фактура No 10030371, издадена от ECHA на 21 февруари 2012 г., определяща размера на наложената на жалбоподателя административна такса, и като обезпечителна мярка — искане за отмяна на решение SME (2012) 1445 на ECHA от 15 февруари 2012 г., установяващо, че жалбоподателят не отговаря на условията за предоставяне на намаление на предвидената за малките предприятия такса и налагаща му административна такса
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение SME (2012) 1445 на Европейската агенция по химикали (ECHA) от 15 февруари 2012 г. и фактура No 10030371, издадена от ECHA на 21 февруари 2012 г.
 2)
 Осъжда ECHA да заплати наред с направените от нея съдебни разноски и тези на Spraylat GmbH.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 174, 16.6.2012 г.


text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/28
 Жалба, подадена на 3 юни 2008 г. — Ziegler/Комисия
 (Дело T-199/08)
 (2008/C 183/53)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ziegler SA (представител: J.-L. Lodomez, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на Европейската комисия от 11 март 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/38.543 — Международни услуги за пренасяне), с което на жалбоподателя се налага глоба от 9 200 000,00 EUR;
 —
 при условията на евентуалност, да отмени посочената глоба;
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното, да намали съществено размера на тази глоба;
 —
 и във всички случаи, да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски в тяхната цялост.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Европейската комисия C(2008) 926 окончателен от 11 март 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП по Преписка COMP/38.543 — Международни услуги за пренасяне, в което Комисията установява, че някои предприятия, между които и жалбоподателят, са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като са определили цени за услугите за международно пренасяне в Белгия, разпределяйки си част от този пазар и като са нарушили процедурата за представяне на оферти.
 В подкрепа на тези искания жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката и в прилагане на правото при определяне на съответния пазар и при оценяването на пазарния дял на всяко от съответните дружества.
 Жалбоподателят изтъква освен това доводи, изведени от нарушение на задължението за мотивиране, на правото на защита, на правото на достъп до преписката, на правото на справедлив съдебен процес и на принципа на добро управление.
 Що се отнася до наложената глоба и до нейния размер, жалбоподателят изтъква, че:
 —
 Комисията не е посочила, че съответните практики са засегнали чувствително търговията между държавите-членки;
 —
 размерът на глобата е несъразмерен по отношение на действителния мащаб на практиките и на действителното им отражение върху пазара, и
 —
 практиката на фиктивна проектосметна документация отдавна е известна и допускана от Комисията; липсата на реакция от страна на Комисията е накарала жалбоподателя да повярва в правомерния характер на практиката.
 И на последно място, жалбоподателят поддържа, че Комисията не е взела под внимание като смекчаващи обстоятелства, че съгласуваната практика е била прекратена отдавна по отношение на жалбоподателя и че фиктивната проектосметна документация е отговаряла на изискването на пазара, а не на картел или съгласувана практика. Жалбоподателят изтъква и нарушение на принципа за равно третиране.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/36
 Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — El Corte Inglés/СХВП — Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños)
 (Дело T-443/05) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, съдържаща словните елементи „Pirañam diseño original Juan Bolaños“ - По-ранни национални словни марки PIRANHA - Отхвърляне на възражението - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 ключови думи)
 (2007/C 199/69)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. Rivas Zurdo, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. García Murillo, agent)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Juan Bolaños Sabri (Torrellano, Испания) (представители: P. López Ronda и G. Marín Raigal, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 21 септември 2005 г. (преписка R 1191/2004-1) във връзка с процедура по възражение, страни по която са El Corte Inglés, SA и Juan Bolaños Sabri.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 21 септември 2005 г. (преписка R 1191/2004-1).
 2)
 СХВП поема собствените си съдебни разноски, както и тези, понесени от ищеца.
 3)
 Встъпилата страна поема собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 74, 25 март 2006 г.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/21
 Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Saremar/Комисия
 (Дело T-220/14) (1)
 ((Държавни помощи - Морски транспорт - Компенсация за обществена услуга - Увеличаване на капитал - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар и се разпорежда събирането на сумите по тях - Обявяване в ликвидация на жалбоподателя - Процесуална правоспособност - Запазване на правния интерес - Случай, в който не е налице липса на основание за произнасяне по същество - Понятие „помощ“ - Услуга от общ икономически интерес - Критерий за частния инвеститор - Явна грешка в преценката - Грешка при прилагане на правото - Възражение за незаконосъобразност - Задължение за мотивиране - Право на защита - Решение 2011/21/ЕС - Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение - Рамка на Съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги - Съдебно решение Altmark))
 (2017/C 161/28)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Saremar — Sardegna Regionale Marittima SpA (Каляри, Италия) (представители: G. M. Roberti, G. Bellitti и I. Perego, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte, D. Grespan и A. Bouchagiar)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Compagnia Italiana di Navigazione SpA (Неапол, Италия) (представители: първоначално F. Sciaudone, R. Sciaudone, D. Fioretti и A. Neri, впоследствие M. Merola, B. Carnevale и M. Toniolo, адвокати)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2013) 9101 окончателен на Комисията от 22 януари 2014 г. относно мерки за помощ SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C) и SA.32016 (2011/C), приведени в изпълнение от автономен регион Сардиния в полза на Saremar, в частта, в която компенсационна мярка за обществена услуга и увеличаване на капитал се квалифицират като държавни помощи, посочените мерки се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар и се разпорежда събирането на сумите по тях
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Saremar — Sardegna Regionale Marittima SpA понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия и Compagnia Italiana di Navigazione SpA.
 (1) ОВ C 175, 10.6.2014 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/54
 Жалба, подадена на 5 май 2010 г. — Deutscher Ring/СХВП — (Deutscher Ring Sachversicherungs-AG)
 (Дело T-209/10)
 2010/C 179/92
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutscher Ring Sachversicherungs-AG (Хамбург, Германия) (представител: A. Busse, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 март 2010 г. по преписка R 1290/2009-1 и да се регистрира заявената марка;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Deutscher Ring Sachversicherungs-AG“ за услуги от клас 36.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като заявената марка на Общността има отличителен характер и не е чисто описателна.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/27
 Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Република Литва) на 14 май 2008 г. — Inga Rinau/Michael Rinau
 (Дело C-195/08)
 (2008/C 171/42)
 Език на производството: литовски
 Препращаща юрисдикция
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Страни в главното производство
 Ищец: Inga Rinau
 Ответник: Michael Rinau
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли заинтересовано лице по смисъла на член 21 от Регламент No 2201/2003 (1) да иска непризнаване на съдебно решение, ако няма подадена молба за признаването на същото?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, дали при разглеждане на искането за непризнаване на решение, предявено от лице, по отношение на което това решение подлежи на изпълнение, националната юрисдикция е длъжна да приложи член 31, параграф 1 от Регламент No 2201/2003, който предвижда, че „лицето, срещу което се иска изпълнението, на този етап на производството няма право да представя факти по молбата“?
 3)
 Дали националната юрисдикция, пред която носителят на родителска отговорност подава искането за непризнаване на решението на юрисдикцията на държавата-членка на произхода — с което се разпорежда връщане към държавата на произхода на дете, което пребивава при носителя на родителски права и по отношение на което е издадено удостоверение съгласно член 42 от Регламент No 2201/2003 — трябва да го разгледа на основание разпоредбите на глава III, раздели 1 и 2 от Регламент No 2201/2003, както предвижда член 40, параграф 2 от посочения регламент?
 4)
 Какво е значението на установеното в член 21, параграф 3 от Регламент No 2201/2003 условие „без да се засягат разпоредбите на раздел 4“?
 5)
 Дали приемането на решение за връщане на детето и издаването на удостоверение по член 42 от Регламент No 2201/2003 от страна на юрисдикцията на държавата-членка на произхода, след като юрисдикцията на държавата-членка, където детето е било неправомерно задържано е приела решение за връщането му в държавата на произхода, е в съответствие с целите и процедурите на Регламент No 2201/2003?
 6)
 Дали предвидената в член 24 от Регламент No 2201/2003 забрана за преразглеждане на компетентността на съда, който е постановил решението означава, че националната юрисдикция — пред която е предявено искането за признаване или за непризнаване на съдебно решение на чуждестранна юрисдикция и която не може да преразгледа компетентността на юрисдикцията на държавата-членка на произхода и не може да установи други посочени в член 23 от Регламент No 2201/2003 основания за непризнаване на съдебни решения — е длъжна да признае решението на юрисдикцията на държавата-членка на произхода за връщане на детето, ако юрисдикцията на държавата-членка на произхода не е спазила определената в регламента процедура при решаване на въпроса за връщането на детето?
 (1) Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000, ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/39
 Иск, предявен на 4 април 2016 г. — Европейска комисия/IEM
 (Дело T-141/16)
 (2016/C 191/51)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: S. Lejeune)
 Ответник: IEM — Erga — Erevnes — Meletes Perivallontos kai Chorotaxias AE (Атина, Гърция)
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да осъди ответника да заплети сумата от 105 416,47 EUR заедно с лихви за забава в размера, прилаган от Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране към 1 юли 2010 г. (2,0 %), увеличен с един процентен пункт (1,0 %), тоест общо в размер на три процентни пункта (3 %), считано от 6 юли 2010 г. до окончателното изплащане на посочената сума, намалена с 30 208 EUR (погасени чрез прихващане на 4 септември 2010 г.), и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски за настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 С настоящия иск, предявен пред Общия съд на основание член 272 ДФЕС, се иска Европейската комисия да бъде осъдена да заплати сумата от 75 208,47 EUR, заедно с лихви, във връзка с договор FAIR-CT98-9544 относно проект, озаглавен „Установяване на нов метод за чистене и белене на плодове“.
 Като главно правно основание Европейската комисия изтъква нарушение от страна на ответника на договорните му задължения, като твърди по-конкретно, че предоставената на ответника сума не е била използвана за изпълнението на договора и че ответникът не представя никакви доказателства в това отношение. При условията на евентуалност Европейската комисия изтъква неоснователно обогатяване на ответника, като се позовава на членове 904 и 908 от Гражданския кодекс.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/50
 Жалба, подадена на 26 юни 2014 г. — Caamaño Sistemas Metálicos и др./Комисия
 (Дело T-477/14)
 2014/C 261/78
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Caamaño Sistemas Metálicos, SL (Коруня, Испания); Blumaq, SA (Кастельон, Испания); Grupo Ibérica de Congelados, SA (Виго, Испания) и Inversiones Rentaragon, SA (Сарагоса, Испания) (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,
 —
 да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други образувания, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.