text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/57
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Dahllof/Парламент
 (Дело T-643/15)
 (2016/C 048/65)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Staffan Dahllof (Каструп, Дания) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение A(2015)8678 C на Европейския парламент от 15 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,
 —
 да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.
 2.
 Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.
 3.
 Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.
 4.
 Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.
 5.
 Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


text:
 20.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 222/3
 Иск, предявен на 15 март 2016 г. — Европейска комисия/Република Словения
 (Дело C-153/16)
 (2016/C 222/04)
 Език на производството: словенски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Kukovec и E. Sanfrutos Cano)
 Ответник: Република Словения
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че като е допуснала положение на непрекъснат риск за околната среда и за здравето на човека чрез неподходящо депониране на значителни количества употребявани автомобилни гуми и други отпадъци, включително опасни, и обезвреждането им в противоречие с изискванията на Директивата относно депонирането на отпадъци, Република Словения е нарушила член 12 (Обезвреждане), член 13 във връзка с управлението на отпадъците, при което се отчита защитата на човешкото здраве и на околната среда, и член 36, параграф 1 (Привеждане в изпълнение и санкции) от Рамковата директива относно отпадъците, както и разпоредбите на член 5, параграф 3, буква г) от Директивата относно депонирането на отпадъци,
 —
 да се осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Република Словения е допуснала положение на непрекъснат риск за околната среда и за здравето на човека чрез неподходящо депониране на значителни количества употребявани автомобилни гуми и други отпадъци, включително опасни, и обезвреждането им в противоречие с изискванията на Директивата относно депонирането на отпадъци и на Рамковата директива относно отпадъците.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/74
 Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-67/10)
 ()
 (2010/C 288/140)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията да не възстанови две трети от съдебните разноски, направени от жалбоподателя по дело F-41/06
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ответника — независимо от формата, в която е прието — за отхвърляне на искането от 22 септември 2009 г., изпратено от жалбоподателя до ОН и поправено със записката от 8 октомври 2009 г.,
 —
 доколкото е необходимо да се отмени решението — независимо от формата, в която е прието — за отхвърляне на подадената срещу обжалваното решение административна жалба от 5 април 2010 г., изпратена от жалбоподателя до ОН,
 —
 доколкото е необходимо да се отмени записката от 27 април 2010 г. с референция HR.D.2/MB/1s Ares(2010)220139;
 —
 да се осъди ответника в обезщетение на вредите, които жалбодателят е претърпял и които предстои да претърпи в резултат на обжалваното решение, да изплати на жалбоподателя сумата от 21 608,75 EUR, ведно с лихвите с годишен лихвен процент с годишна капитализация 10 %, считано от датата на искането от 22 септември 2009 г. до действителното изплащане на горепосочената сума;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/50
 Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Australian Gold/СХВП — Effect Management & Holding (HOT)
 (Дело T-611/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка „HOT“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009 - Насрещна жалба пред апелативния състав - Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 216/96 - Насрещна жалба пред Общия съд - Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник от 2 май 1991 г.))
 (2015/C 302/64)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Australian Gold LLC (Индианаполис, Индиана, Съединени щати) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Poch и S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Effect Management & Holding GmbH (Фьоклабрук, Австрия) (представител: H. Pernez, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 септември 2013 г. (преписка R 1881/2012-4), постановено в производство за обявяване на недействителност между Australian Gold LLC и Effect Management & Holding GmbH
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 10 септември 2013 г. (преписка R 1881/2012-4), доколкото същият не се е произнесъл по искането на Australian Gold LLC във връзка с „препаратите за почистване, полиране, обезмасляване и шлифоване“ от клас 3 и във връзка с „хигиенните препарати за медицински цели“ от клас 5, и е отменил и изменил решението на отдела по отмяна за следните стоки от клас 3: „парфюмерия, етерични масла, козметика, включително шампоани, душ гелове, лосиони за тяло, масажни масла, гелове, кремове за лице“.
 2)
 Отхвърля жалбата, подадена от Effect Management & Holding GmbH до апелативния състав, в частта относно „парфюмерията, етеричните масла, козметиката, включително шампоаните, душ геловете, лосионите за тяло, масажните масла, геловете, кремовете за лице“.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4)
 Отхвърля направеното от Effect Management & Holding искане за изменение.
 5)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г.


text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/22
 Решение на Общия съд от 28 октомври 2016 г. — LA TARTE TROPÉZIENNE/EUIPO (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)
 (Дело T-7/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ - Абсолютно основание за отказ - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) No 207/2009))
 (2016/C 462/27)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: LA TARTE TROPÉZIENNE (Cogolin, Франция) (представител: T. Cuche, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 октомври 2015 г. (преписка R 720/2015-4), относно международната регистрация, посочваща Европейския съюз, на фигуративната марка LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда LA TARTE TROPÉZIENNE да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 90, 7.3.2016 г.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/13
 Решение на Общия съд от 31 януари 2013 г. — Present-Service Ullrich/СХВП — Punt Nou (babilu)
 (Дело T-66/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „babilu“ - По-ранна словна марка на Общността „BABIDU“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на услугите - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 79/22
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Present-Service Ullrich GmbH & Co. KG (Erlangen, Германия) (представители: адв. A Graf von Kalckreuth и адв. I. Stein)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Punt Nou, SL (Валенсия, Испания) (представител: адв. I. Sempere Massa)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 19 ноември 2010 г. (преписка R 773/2010-2) относно производство по възражение между Punt-Nou, SL и Present-Service Ullrich GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Present Service Ullrich GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 89, 19.3.2011 г.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/29
 Иск, предявен на 12 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-583/15)
 (2016/C 038/42)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и J. Hottiaux)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) No 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година (1), за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета, доколкото не е създала национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози, който да се свърже с националните електронни регистри на другите държави членки.
 —
 Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент No 1071/2009 всяка държава членка поддържа национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози, които са получили разрешение от определения от нея компетентен орган във връзка с упражняване на професията на автомобилен превозвач.
 Посоченият параграф 1 предвижда също, че обработката на данните, които се съдържат в този регистър, по-специално, основните данни, посочени в член 16, параграф 2, се извършва под надзора на органа на публичната власт, определен за тази цел. Всички компетентни органи на въпросната държава членка имат достъп до съответните данни.
 От отговора на Португалската държава на допълнителното мотивирано становище става ясно, че португалската администрация все още не е постигнала съгласие между трите участващи в системата национални органа, които са Националният орган за безопасност на движението по пътищата, Националният орган в областта на условията на труд и Генералната дирекция на съдебната администрация.
 При тези обстоятелства не само няма национален регистър, но и продължават да съществуват отделните регистри на трите национални органа, като въпросните данни не са достъпни за компетентните органи на Португалската държава.
 Поради това Португалската държава не е изпълнила задълженията си по член 16, параграф 1 от Регламент No 1071/2009.
 В съответствие с член 16, параграф 5 от Регламент No 1071/2009 държавите членки вземат всички необходими мерки за осигуряване на взаимно свързване и достъп до националните електронни регистри в Съюза.
 Като се има предвид, че дори не разполага с национален регистър, португалската администрация не е взела всички необходими мерки за взаимно свързване на националния регистър, с какъвто не разполага, с другите национални регистри.
 Следва, че Португалската държава не е изпълнила задълженията си по член 16, параграф 5 от Регламент No 1071/2009.
 (1) ОВ L 300, стр. 51.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/41
 Определение на Първоинстанционния съд от 22 април 2009 г. — Bundesverband Deutscher Milchviehhalter и др./Съвет
 (Дело T-217/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) No 248/2008 - Режим на квоти за мляко - Увеличаване на националните квоти за мляко - Липса на лично засягане - Допустимост)
 2009/C 141/86
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Bundesverband Deutscher Milchviehhalter eV (Бон, Германия); Romuald Schaber (Petersthal, Германия); Stefan Mann (Eberdorfergrund, Германия) и Walter Peters (Körchow, Германия) (представители: W. Renner и O. Schniewind, Rechtsanwälte)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и Z. Kupčová)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Комисия на Европейските общности (представители: H. Tserepa-Lacombe и M. Vollkommer)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 248/2008 на Съвета от 17 март 2008 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1234/2007 по отношение на националните квоти за мляко (ОВ L 76, стр. 6).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Bundesverband Deutscher Milchviehhalter e.V., г-н Romuald Schaber, г-н Stefan Mannи и г-н Walter Peters понасят направените от тях съдебни разноски както и направените от Съвета съдебни разноски.
 3)
 Комисията понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 209 от 15.8.2008. г.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/25
 Определение на Общия съд от 14 януари 2016 г. — Hispasat/Комисия
 (Дело T-36/15) (1)
 ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони на Кастилия-Ла Манча - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Поправяне на това решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 111/30)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Hispasat, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo и A. Balcells Cartagena, впоследствие J. Buendía Sierra и A. Lamadrid de Pablo, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, P. Němečková и B. Stromsky)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на решение C (2014) 6846 окончателен на Комисията от 1 октомври 2014 г. относно държавна помощ SA.27408 (C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), предоставена от властите на Кастилия-Ла Манча за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони на Кастилия-Ла Манча
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на SES Astra.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Hispasat, SA.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.


text:
 18.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 250/8
 Решение на Съда (пети състав) от 21 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Elsacom NV
 (Дело C-294/11) (1)
 (Осма директива ДДС - Режим на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката - Срок за подаване на заявлението за възстановяване - Преклузивен срок)
 2012/C 250/13
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
 Ответник: Elsacom NV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на член 7, параграф 1 от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34) — Шестмесечен срок за подаване на заявлението за възстановяване, считано от изтичане на календарната година, през която е наложен данъкът — Правно естество на предвидения от директивата срок
 Диспозитив
 Срокът от шест месеца, предвиден в член 7, параграф 1, първа алинея, последно изречение от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката, за подаване на заявление за възстановяване на данък добавена стойност, е преклузивен срок.
 (1) ОВ C 252, 27.8.2011 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/52
 Жалба, подадена на 14 октомври 2010 г. — Endesa и Endesa Generación/Комисия
 (Дело T-490/10)
 ()
 2010/C 328/81
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Endesa, SA (Мадрид, Испания), Endesa Generación, SA (Севиля, Испания) (представители: M. Merola, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се приеме за допустима жалбата за отмяна,
 —
 да се приеме за основателна жалбата и да се отмени изцяло обжалваното решение,
 —
 на жалбоподателите да се присъдят всички съдебни разноски, свързани с жалбата.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като това по дело T-484/10, Gas Natural Fenosa SDG/Комисия, и по дело T-486/10, Iberdrola/Комисия.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват три правни основания:
 1.
 Първото правно основание е свързано с явната грешка, която Комисията е допуснала, като е приела, че нотифицираната мярка попада в рамките на Директива 2003/54/ЕО (1):
 —
 Комисията е допуснала явна грешка, като е направила тълкуване в смисъл, че член 11, параграф 4 от Директива 2003/57/ЕО не изисква от националните органи да посочват и доказват наличието на основания, свързани със сигурността на снабдяването, за да приемат мерки, които са несъвместими със съдържащите се в Директивата норми за хармонизиране. Подобно тълкуване е несъвместимо със задължението за ограничително тълкуване на правните норми, които установяват изключения.
 —
 Направеното от Комисията тълкуване на член 11, параграф 4 от Директива 2003/54/ЕО би означавало на държавите членки да се разреши да използват неограничено правна норма, чието приложение в съответствие с член 114 от Договора може да има само преходен характер. Поради това направеното от Комисията тълкуване е несъвместимо с правното основание на Директива 2003/54/ЕО.
 —
 Комисията е допуснала явна грешка, като е изчислила установения в Директива 2003/54/ЕО праг от 15 % по такъв начин, че го е лишила от целеното от законодателя на Съюза полезно действие.
 —
 Комисията е допуснала явна грешка, тъй като не съществуват проблеми, свързани със сигурността на снабдяването в Испания, които да обосновават приемането на нотифицираната мярка.
 —
 Нотифицираната мярка не отговаря на условията, установени в член 3, параграф 2 от Директива 2003/57/ЕО, според който задълженията, свързани с обществени услуги трябва да бъдат ясно определени, прозрачни, недискриминационни, проверими и трябва да гарантират равни условия на достъп за електрическите дружества от ЕС до националните потребители.
 2.
 Второто правно основание на жалбата е свързано с явната грешка, допусната от Комисията, като е приела, че член 106, параграф 2 от Договора е приложим към нотифицираната мярка. Във връзка с това правно основание жалбоподателите посочват, че:
 —
 Комисията е допуснала явна грешка, като е приела, че предвиденото в член 11, параграф 4 от Директива 2003/54/ЕО прави ненужна проверката дали в разглеждания случай са изпълнени задължителните изисквания за наличие на задължение, свързано с обществена услуга.
 —
 Комисията е допуснала явна грешка, като не е преценила правилно пропорционалността на нотифицираната мярка и е ограничила този анализ до това да посочи липсата на прекомерна компенсация.
 —
 При прилагането на член 106, параграф 2 от Договора Комисията не е анализирала нарушението, с което е свързана нотифицираната мярка, на предвиденото в Хартата на основните права на ЕС право на собственост.
 3.
 Третото правно основание на жалбата е свързано с нарушение на някои аспекти на процедурата. Във връзка с това жалбоподателите считат, че:
 —
 Комисията е нарушила член 108 от Договора и член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999 (2), като не е започнала официално производство по разследване, независимо от наличието на обективни и съгласувани данни, които доказват, че са налице редица трудности относно преценката на съвместимостта на нотифицираната мярка.
 —
 Комисията е допуснала злоупотреба с власт като е използвала фазата, предшестваща уведомлението, с цел да се избегне откриването на официално производство по разследване.
 (1) Директива 2003/54/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 12, стр. 61).
 (2) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/10
 Решение на Съда (шести състав) от 15 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Helsingin hovioikeus — Финландия) — Nike European Operations Netherlands BV/Sportland Oy, en liquidation
 (Дело C-310/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (EО) No 1346/2000 - Членове 4 и 13 - Производство по несъстоятелност - Увреждащи действия - Иск за възстановяване на плащания, извършени преди образуването на производството по несъстоятелност - Право на държавата членка по образуването на производството по несъстоятелност - Право на друга държава членка, уреждащо разглежданите действия - Закон, недопускащ „в съответния случай [...] никакви средства за оспорване на тези действия“ - Тежест на доказване))
 (2015/C 406/10)
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Helsingin hovioikeus
 Страни в главното производство
 Въззивник: Nike European Operations Netherlands BV
 Въззиваем: Sportland Oy, en liquidation
 Диспозитив
 1)
 Член 13 от Регламент (ЕО) No 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност следва да се тълкува в смисъл, че неговото прилагане е подчинено на условието съответното действие да не може да бъде оспорвано на основание, изведено от правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), като се вземат предвид всички обстоятелства в конкретния случай.
 2)
 За целите на прилагането на член 13 от Регламент No 1346/2000 и в случай че ответникът по иск за обявяване на нищожността, унищожаемостта или относителната недействителност на дадено правно действие се основе на разпоредба от правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), съгласно която това действие може да се оспори единствено при наличие на предвидените в тази разпоредба обстоятелства, той следва да се позове на отсъствието на тези обстоятелства и да представи доказателства относно това.
 3)
 Член 13 от Регламент No 1346/2000 следва да се тълкува в смисъл, че с формулировката „не допуска никакви средства за оспорване на тези действия“ се имат предвид, освен разпоредбите на правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), уреждащи материята на несъстоятелността, също и всички общи разпоредби и принципи на това право.
 4)
 Член 13 от Регламент No 1346/2000 следва да се тълкува в смисъл, че ответникът по иск за обявяване на нищожността, унищожаемостта или относителната недействителност на дадено правно действие следва да докаже, че правото, приложимо към това действие по същество (lex causae), в неговата цялост не допуска да се оспорва посоченото действие. Компетентният национален съд, сезиран с подобен иск, може да постанови, че ищецът трябва да представи доказателства относно съществуването на дадена разпоредба или принцип посоченото право, въз основа на които това действие може да бъде оспорено единствено ако този съд приеме, че ответникът преди това е доказал ефективно, че с оглед на обичайно приложимите разпоредби на неговото национално процесуално право съответното действие не може да бъде оспорвано съгласно същото право.
 (1) ОВ C 292, 1.9.2014 г.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/31
 Иск, предявен на 7 октомври 2009 г. — Tecnoprocess/Делегация на Европейската комисия в Мароко и др.
 (Дело T-403/09)
 2009/C 297/46
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Tecnoprocess Srl (Рим, Италия) (представител: A. Majoli, avvocato)
 Ответници: Делегация на Европейската комисия в Мароко, Делегация на Европейската комисия в Република Нигерия, Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се устави неоснователното обогатяване на Делегацията в Абуджа, на Делегацията в Рабат и на Европейската комисия,
 —
 в резултат на това да се осъдят Делегацията в Абуджа, Делегацията в Рабат и Европейската комисия солидарно да заплатят на ищеца сумата от 114 069,94 EUR ведно с дължимите до пълното ѝ изплащане лихви или друга сума, която Първоинстанционният съд счете за подходяща ведно с дължимите до пълното ѝ изплащане лихви,
 —
 да се осъдят Делегацията в Абуджа, Делегацията в Рабат и Европейската комисия солидарно да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Дружеството ищец в настоящото производство, което е същото като по дело T-264/09 Tecnoprecess/Комисия и Делегация на Европейската комисия в Кралство Мароко и по дело T-367/09 Tecnoprocess/Комисия и Делегация на Европейската комисия в Република Нигерия, поддържа, че в рамките на договорите, сключени с мароканските и нигерийските власти, предмет на тези две дела, горепосочените Делегации, както и Европейската комисия неоснователно са отказали да разрешат по взаимно съгласие различни въпроси, свързани с изпълнението на въпросните договори, въпреки че дружеството многократно е предлагало на общностните институции да компенсират вземанията със задълженията по посочените договори.
 В резултат на това Делегациите и Комисията задържали неоснователно значителни суми, които трябвало да бъдат прехвърлени на ищеца и по този начин се обогатили неоснователно.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/7
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Alba Iulia (Румъния) на 7 юни 2013 г. — Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală/Cătălin Ienciu
 (Дело C-313/13)
 (2013/C 226/12)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Alba Iulia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală
 Ответник: Cătălin Ienciu
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли членове 73 и 78 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета да се тълкуват в смисъл, че когато положението на продавача по отношение на задължението за ДДС се промени и се приеме, че той е данъчнозадължено по ДДС лице и насрещната престация (цената) за прехвърлянето на недвижим имот е определена от страните, без изобщо да се споменава ДДС, облагаемата основа се формира от:
 а)
 насрещната престация (цената) за прехвърлянето на имота, определена от страните, намалена с процента на ДДС, или
 б)
 насрещната престация (цената) за прехвърлянето на имота, договорена от страните?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/39
 Иск, предявен на 3 юли 2007 г. — Koninklijke Grolsch/Комисия
 (Дело T-234/07)
 (2007/C 211/75)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Koninklijke Grolsch NV (представители: M.B.W. Biesheuvel, advocaat и J.K. de Pree, advocaat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени изцяло или частично решението, адресирано до Grolsch и във всички случаи — частта му, адресирана до Grolsch;
 —
 да се отмени, или при условията на евентуалност, да се намали глобата, наложена на Grolsch;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва решението на Комисията от 18 април 2007 г. в производство съгласно член 81 от Договора за ЕО (COMP/B-2/37.766 — Нидерландски пазар на бира), по силата на което на ищеца е наложена глоба.
 В подкрепа на своя иск ищецът изтъква три процесуални основания. На първо място, той твърди, че неоснователно дългото производство е довело до нарушаване на изискването за разумен срок на производството. На второ място ищецът посочва, че правата му на защита са били нарушени, като му е бил отказан достъп до отговорите на други страни във връзка с известието за нарушения. На трето място е бил нарушен принципът на добрата администрация, включително принципът за полагане на дължимата грижа и презумпцията за невиновност, доколкото Комисията е действала пристрастно по време на разследването, не е взела предвид елементите, свързани с освобождаване от отговорност и е провела разследването по непълен или небрежен начин.
 По-нататък ищецът изтъква шест правни основания във връзка със заключенията, направени от Комисията по същество. Според ищеца Комисията е нарушила член 81 ЕО, задължението за мотивиране и принципа на добрата администрация в направените от нея заключения, по отношение първо, на твърдяната цел на споразуменията, второ, на твърдяната случайна подялба на клиенти в сегменти като хотелиерството, ресторантьорството и домашна употреба, трето, на твърдяното съгласуване на други търговски условия, четвърто, на твърдяни споразумения и/или твърдяни съгласувани практики по отношение на цените и увеличаването на цените, както в сегменти като хотелиерството и ресторантьорството, така и при домашната употреба, включително за private label bier, пето, на твърдяната продължителност на нарушението и шесто, на твърдяното пряко участие на ищеца в твърдяното нарушение.
 Накрая ищецът изтъква две правни основания във връзка с размера на наложената глоба. Според ищеца Комисията е нарушила член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 (1), като е приложила стойност за оборота, която включва акциз, с цел прилагане на максималния процент от 10 %. Ищецът изтъква също, че наложената глоба е несъразмерна с оглед на продължителността на производството и разликите с паралелно разглежданото белгийско дело за бира (2).
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стp. 1).
 (2) Дело No IV/37.614/F3 PO/Interbrew и Alken-Maes (ОВ 2003, L 200, стp. 1).


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/24
 Жалба, подадена на 14 ноември 2007 г. — Bayern Innovativ/СХВП — Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)
 (Дело T-413/07)
 (2008/C 8/44)
 Език, на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bayern Innovativ — Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH (Нюрнберг, Германия) (представители: A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Life Sciences Partners Perstock N.V. (Амстердам, Нидерландия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 2 август 2007 г. по преписка R 1545/2006-1 относно марка на Общността No 3 585 957 („LifeScience“);
 —
 да се отхвърли изцяло възражение No B 795 270, направено от противната страна;
 —
 да се разпореди на СХВП да регистрира марка на Общността No 3 585 957 („LifeScience“), както е публикувана;
 —
 ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски, свързани с производството пред Първоинстанционния съд, а противната страна да се осъди да заплати разноските, свързани с административното производство пред апелативния състав
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка на Общността, съдържаща цветно изображение на ДНК-спирала, овал, решетка, както и словните елементи „LifeScience“, изписани отдолу, за стоки и услуги по класове 16, 35, 36, 41 и 42 — заявка No 3 585 957.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Life Sciences Partners Perstock N.V.
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността, съдържаща цветно изображение на гола жена, обвита от ДНК-спирала, със словните елементи „Life Sciences Partners“ за услуги по класове 35 и 36 — заявка No 2 136 026.
 Решение на отдела по споровете: приема възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета.


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/30
 Жалба, подадена на 21 юни 2016 г. — Moravia Consulting/EUIPO — Citizen Systems Europe („SDC-554S“)
 (Дело T-316/16)
 (2016/C 287/36)
 Език на жалбата: чешки
 Страни
 Жалбоподател: Moravia Consulting spol. s.r.o. (Бърно, Чешка република) (представител: M. Kyjovský, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Citizen Systems Europe GmbH (Щутгарт, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SDC-554S“ — заявка за регистрация No 12 780 581
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 1 април 2016 г. по преписка R 1575/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на правило 50, параграф 1 от Регламент No 2868/95.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/19
 Жалба, подадена на 13 декември 2007 г. от Carlos Correia de Matos срещу Решението, постановено на 27 септември 2007 г. по дело T-440/05 Carlos Correia de Matos/Европейски парламент
 (Дело C-502/06 P)
 (2008/C 22/37)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Carlos Correia de Matos
 Друга страна в производството: Европейски парламент
 С Определение от 21 ноември 2007 г. Съдът (осми състав) отхвърля жалбата като недопустима.


text:
 20.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/6
 Решение на Общия съд от 12 септември 2012 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-394/06) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Приключване на сметки - Разходи, изключени от финансиране - Нередности или небрежност от страна на административни или други органи на държавите членки - Член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) No 729/70 и член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 1258/1999 - Прекомерно закъснение на Комисията при оценяването на информацията, която ѝ е предоставена съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 595/91 - Разумен срок)
 2012/C 319/07
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Aiello, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представител: C. Cattabriga, подпомаган от M. Moretto, avocat)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2006/678/ЕО на Комисията от 3 октомври 2006 г. относно финансовите мерки във връзка с приключването на сметките по отношение на разходите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, в някои случаи на нередности от страна на операторите (ОВ L 278, стр. 24)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/49
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 2 март 2016 г. — Loescher/Съвет
 (Дело F-84/15) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Представител на синдиката - Предоставяне на разположение на синдикална или професионална организация - Процедура по повишаване за 2014 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен - Член 45 от Правилника - Съпоставяне на заслугите - Отсъствие на произтичащо от Правилника задължение да се предвиди специален метод за съпоставяне на заслугите на персонала, предоставен на разположение на синдикални или професионални организации - Отчитане на атестационните доклади - Преценка на нивото на упражняваните функции - Доказателства - Проверка на явната грешка в преценката))
 (2016/C 136/69)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението жалбоподателят да не бъде повишен в следващата степен (AD 12) в процедурата за повишаване за 2014 г. на Съвета на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Loescher понася направените от него съдебни разноски и е осъден да заплати съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 279, 24.8.2015 г., стр 60.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/13
 Решение на Съда (седми състав) от 24 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-477/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/36/ЕО - Признаване на професионалните квалификации - Липса на транспониране в определения срок)
 2009/C 282/23
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и M. Adam)
 Ответник: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в определения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 63 от тази директива.
 2.
 Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 18.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 201/8
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 28 януари 2015 година
 по дело E-14/14
 Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
 (Неизпълнение от договаряща се страна на нейните задължения — Нетранспониране — Директива 2009/48/ЕО относно безопасността на детските играчки)
 (2015/C 201/08)
 По дело E-14/14 Надзорният орган на ЕАСТ/Исландия — ИСК за постановяване, че като не е приела в определения срок и/или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ за мерките, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 1а от глава XXIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно безопасността на детските играчки), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение No 127/2012 на Съвместния комитет от 13 юли 2012 г., Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 28 януари 2015 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че с неприемането в определения срок на мерките, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 1а от глава XXIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно безопасността на детските играчки), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение No 127/2012 на Съвместния комитет от 13 юли 2012 г., Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.
 2.
 Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/57
 Жалба, подадена на 25 август 2010 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Комисия
 (Дело T-359/10)
 ()
 (2010/C 288/105)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Ecologistas en Acción-CODA (представител: J. Ramos Segarra, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 30 юни 2010 г. на Генералния секретариат на Европейската комисия, с което се отказва достъпа до исканите от жалбоподателя документи в производството GESTDEM 2010/957 и да се приеме за установено правото за получаване на исканите сведения.
 —
 писмо от 7 януари 2010 г. на Servicio de Asesoramiento Urbanístico del „Ajuntament de Valencia“,
 —
 съобщение от 17 януари 2010 г. на испанските власти относно положението по дело EU-PILOT 724/09/2ENVI,
 —
 писмо от 21 януари 2010 г. на „Generalität Valenciana“ — Dirección General de Gestión del Medio Natural.
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Сдружението — жалбоподател в настоящото производство оспорва решението за отказ във връзка с неговото заявление за достъп до определени документи, предоставени от Испания в рамките на разследването във връзка с преписка EU-PILOT-ENVI 72409 с предмет изпълнението на Специалния план за защита и вътрешно преустройство (СПЗВП) за квартал Cabanyal на град Валенсия, одобрен от Ayuntamiento de Valencia и от Generalidad valenciana.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение нарушава членове 3, 4 и 6 от Регламент (ЕО) No 1367/2006 (1).
 В това отношение жалбоподателят посочва, че обратно на твърденията на Комисията няма вътрешни съдебни производства, които по ясен начин да са свързани с започнатата от Комисията процедура. Посочените от ответника съдебни производства се отнасяли до нарушението на вътрешните норми, които в нито един случай не уреждали околната среда, нито били свързани с прилагането на оценката на въздействието върху околната среда.
 Жалбоподателят счита също, че във всички случаи оповестяването на поисканите сведения не може да засегне опазването на околната среда, за която се отнасят посочените сведения.
 (1) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/7
 Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 16 август 2016 г. — Openbaar Ministerie/Krzysztof Marek Poltorak
 (Дело C-452/16)
 (2016/C 383/09)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Amsterdam
 Страни в главното производство
 Вносител на искането: Openbaar Ministerie
 Ответник: Krzysztof Marek Poltorak
 Преюдициални въпроси
 1)
 Автономни понятия на правото на Съюза ли са изразите „съдебен орган“ по член 6, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР (1) и „съдебно решение“ по член 1, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: въз основа на какви критерии може да се определи дали даден орган на издаващата държава членка е „съдебен орган“ от такова естество и дали издадената от него европейска заповед за арест следователно е „съдебно решение“ от такова естество?
 3)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: Главната дирекция на националната полиция в Швеция попада ли в понятието „съдебен орган“ по член 6, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР и издадената от този орган европейска заповед за арест следователно дали е „съдебно решение“ като посоченото в член 1, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР?
 4)
 При отрицателен отговор на първия въпрос: в съответствие ли е с правото на Съюза определянето на национален полицейски орган като Главна дирекция на националната полиция като издаващ съдебен орган?
 (1) Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/27
 Решение на Първоинстанционния съд от 29 октомври 2009 г. — Peek & Cloppenburg/СХВП — Redfil (Agile)
 (Дело T-386/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността Agile - По-ранни национални словни марки и словна марка на Общността Aygill’s - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2009/C 312/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Peek & Cloppenburg (Хамбург, Германия) (представители: T. Dolde, A. Renck и V. von Bomhard, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Laitinen, впоследствие R. Pethke)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Redfil, SL (Барселона, Испания) (представители: C. Hernández Hernández, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 26 юли 2007 г. (преписка R 1324/2006-2) относно процедура по възражение между Peek & Cloppenburg и Redfil, SL
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 юли 2007 г. (преписка R 1324/2006-2).
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, направени от Peek & Cloppenburg.
 3.
 Redfil, SL понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 297, 8.12.2007 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/8
 Решение на Съда (първи състав) от 22 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — STEKO Industriemontage GmbH/Finanzamt Speyer-Germersheim
 (Дело C-377/07) (1)
 (Корпоративен данък - Преходни разпоредби - Приспадане на обезценката на дялови участия в чуждестранни дружества)
 (2009/C 69/12)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: STEKO Industriemontage GmbH
 Ответник: Finanzamt Speyer-Germersheim
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 56 ЕО — Корпоративен данък — Преходни разпоредби за 2001 година, забраняващи на дружество да приспадне обезценената стойност, която са претърпели притежаваните от него чуждестранни дялови участия.
 Диспозитив
 При обстоятелства като разглежданите в главното производство, при които местно капиталово дружество притежава по-малко от 10 % дялово участие в друго капиталово дружество, член 56 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска възможност забраната за приспадане на свързаното с такова участие намаление на печалбата да влезе в сила по-рано за дяловото участие в чуждестранно дружество, отколкото за дяловото участие в местно дружество.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/11
 Решение на Съда (първи състав) от 8 март 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Société Euro Park Service, правоприемник на правата и задълженията на дружеството Cairnbulg Nanteuil/Ministre des finances et des comptes publics
 (Дело C-14/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пряко данъчно облагане - Дружества от различни държави членки - Обща система за данъчно облагане - Сливане чрез придобиване - Предварително одобрение от данъчната администрация - Директива 90/434/ЕИО - Член 11, параграф 1, буква а) - Данъчна измама или отклонение от данъчно облагане - Свобода на установяване))
 (2017/C 144/15)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société Euro Park Service, правоприемник на правата и задълженията на дружеството Cairnbulg Nanteuil
 Ответник: Ministre des finances et des comptes publics
 Диспозитив
 1)
 Доколкото член 11, параграф 1, буква а) от Директива 90/434/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави членки, не извършва изчерпателна хармонизация, правото на Съюза позволява да се преценява съвместимостта на национално законодателство като разглежданото по главното производство с първичното право, при положение че това законодателство е било прието, за да се транспонира във вътрешното право възможността, предоставена в тази разпоредба.
 2)
 Член 49 ДФЕС и член 11, параграф 1, буква a) от Директива 90/434 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство като разглежданото по главното производство, което, в случай на операция на трансгранично сливане, поставя предоставянето на данъчни предимства, приложими за такава операция по силата на тази директива, в конкретния случай отложено данъчно облагане на капиталовите печалби, свързани с активите, прехвърлени на дружество, установено в друга държава членка, от учредено по френското право дружество, в зависимост от процедура по предоставяне на предварително одобрение, в рамките на която данъчнозадълженото лице, за да получи това одобрение, трябва да докаже, че съответната операция се основава на търговски съображения, че нейната основна цел или една от основните ѝ цели не е извършването на данъчна измама или отклонението от данъчно облагане и че условията на операцията позволяват да се осигури бъдещото облагане на капиталовите печалби, чието данъчно облагане е отложено, докато в случай на операция на вътрешно сливане подобно отложено облагане се предоставя, без данъчнозадълженото лице да бъде длъжно да провежда такава процедура.
 (1) ОВ C 106, 21.3.2016 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/71
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2008 г. — Joseph/Комисия
 (Дело F-54/07) (1)
 (Публична служба - Договорно наети служители - Късно подадена жалба - Случайно събитие - Назначаване - Членове 3а, 3б и 85 от УРДС - Продължителност на договора - Решение на Комисията от 28 април 2004 г. относно максималния срок за обжалване от персонала в службите на Комисията, който не е безсрочно нает - Член 12 от ОРИ относно процедурите, уреждащи наемането на работа и заетостта на договорно наетите служители в Комисията - Равно третиране)
 (2008/C 209/130)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Anne Joseph (Дамаск, Сирия) (представители: N. Lhoëst и S. Fernandez Menendez, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и L. Lozano Palacios)
 Предмет
 Прекратяване на договора за наемане на работа на жалбоподателя в качеството на договорно нает служител, доколкото продължителността му е не 3 години, а 15 месеца, на основание, от една страна, на решението на Комисията от 28 април 2004 г. относно максималния срок за обжалване от персонала в службите на Комисията, който не е безсрочно нает и, от друга страна, на член 12 от Общите разпоредби за изпълнение относно процедурите, уреждащи наемането на работа и заетостта на договорно наетите служители в Комисията.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка от страните следва да понесе направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 199, 25.8.2008 г., стр. 50.


text:
 22.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 399/10
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Bacău (Румъния) на 21 септември 2012 г. — Elena Luca/Casa de Asigurări de Sănătate Bacău
 (Дело C-430/12)
 2012/C 399/16
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Bacău
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Elena Luca
 Ответник: Casa de Asigurări de Sănătate Bacău
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допускат ли член 56 от [ДФЕС] (предишен член 49 ДЕО) и член 22 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 (1) национална правна уредба като съдържащата се в член 40, алинея 1, буква б) и член 46 от Ordinul 592/2008, съгласно която работникът — наето или самостоятелно заето лице — или членове на неговото семейство имат право на покриване на пълния размер на разходите за болнично лечение, получено от тях в друга държава членка, само при условие, че са получили предварително разрешение в този смисъл?
 2.
 Представлява ли частичното покриване на медицинско лечение, получено в рамките на Общността, изчислено по тарифите на осигуряващата държава членка — в нашия случай съгласно член 71 от Ordinul 122/2007 (понастоящем отменен с Ordinul 729/2009) — ограничение по смисъла на член 56 [ДФЕС] (предишен член 49 ДЕО)?
 3.
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, в какъв размер трябва да се покрият разходите, направени от осигуреното лице, в хипотезата, в която размерът на плащанията, предвиден в законодателството на държавата членка по местопребиваване, се различава от размера на обезщетенията, предвидени от законодателството на държавата членка, в която е извършено лечението?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/18
 Определение на Съда (шести състав) от 6 февруари 2014 г. — El Corte Inglés, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-301/13 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Словна марка CLUB GOURMET и CLUB DEL GOURMET - Отхвърляне на възражението - Процедурен правилник на Съда - Член 181 - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
 2014/C 175/21
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (представители: J. L. Rivas Zurdo и E. Seijo Veiguela, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на Общия съд (четвърти състав) от 20 март 2013 г. по дело El Corte Inglés/СХВП — Chez Gerard (CLUB GOURMET) (T-571/11), с което Общият съд е отхвърлил жалбата срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 юли 2011 г. (преписка R 1946/2010-1) относно производство по възражение между El Corte Inglés, SA и Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда El Corte Inglés SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/19
 Жалба, подадена на 19 декември 2011 г. от Mindo Srl срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 5 октомври 2011 г. по дело T-19/06, Mindo Srl/Европейска комисия
 (Дело C-652/11 P)
 2012/C 49/32
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mindo Srl (представители: C. Osti, A. Prastaro, G. Mastrantonio, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени изцяло Решение на Общия съд от 5 октомври 2011 г. по дело T-19/06 Mindo/Комисия, като след това,
 —
 върне делото за ново разглеждане на Общия съд, който да се произнесе по същество с оглед на указанията на Съда, тъй като обжалваното съдебно решение лишава Mindo от правото му на всеобхватен съдебен контрол в рамките на първоинстанционното производство,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателя извежда исканията си от следните правни основания:
 Общият съд приема, че Mindo няма правен интерес да води делото, тъй като не може да се ползва от отмяната на оспорваното решение нито само по себе си, нито с оглед на предявения от Alliance One International Inc.’s („Alliance One“) иск за възстановяване на част от платената глоба, нито с оглед на последващи искове на трети лица за обезщетение.
 Жалбоподателят посочва на първо място, че следва да бъдат отменени посочените по-горе изводите на Общия съд, тъй като са в противоречие с действащото законодателство и се основават на изопачаване на фактите по делото и във всички случаи се характеризират с недостатъчни и противоречиви мотиви.
 Жалбоподателят изтъква на второ място, че обжалваното съдебно решение следва да бъде отменено, тъй като лишава Mindo от правото му на достъп до правосъдие (а следователно и от правото му на всеобхватен съдебен контрол), а в случай че следва да бъде тълкувано в смисъл, че с него се изисква жалбата в първоинстанционното производство да е била подадена съвместно от Mindo и Alliance One, с обжалваното съдебно решение се нарушава правото на защита на Mindo и Alliance One.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/28
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Zucchetti Rubinetteria/Комисия
 (Дело T-396/10) (1)
 (Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение за констатиране на нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Координиране на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация - Понятие за нарушение - Единно нарушение - Съответен пазар - Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г. - Тежест - Коефициенти)
 2013/C 325/47
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Zucchetti Rubinetteria SpA (Gozzano, Италия) (представители: M. Condinanzi, P. Ziotti и N. Vasile, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis и L. Malferrari, подпомагани първоначално от F. Ruggeri Laderchi и A. De Matteis, впоследствие от F. Ruggeri Laderchi, avocats)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.092 — Оборудване за баня) в частта, която се отнася до жалбоподателя, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на наложената му глоба
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Zucchetti Rubineteria SpA понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/13
 Иск, предявен на 5 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-475/08)
 (2009/C 32/22)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и B. Schima)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания
 —
 да се установи, че
 като не е определило системните оператори, както се изисква съгласно член 7 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (1),
 като е предвидило не само регулиран достъп, а и договорен достъп на трети страни до мрежата, в противоречие с член 18 от Директива 2003/55/ЕО във връзка с член 25, параграф 2 от нея,
 като не е транспонирало член 22, параграф 3, букви г) и д) и параграф 4 от Директива 2003/55/ЕО,
 Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си Комисията изтъква три твърдения за нарушения.
 В началото тя упреква ответника, че не е определил операторите на преносни мрежи, хранилища и съоръжения за втечнен природен газ, както се предвижда в членове 7 и 11 от Директива 2003/55/ЕО.
 Освен това тя твърди, че ответникът създава правна несигурност по отношение на новите оператори на пазара, доколкото оставя впечатление, че договореният достъп до мрежата е алтернатива на регулирания достъп. От член 18 и от член 25, параграф 2 от Директива 2003/55/ЕО обаче ясно следва, че регулираният достъп е единствената възможност за достъп на трети страни до мрежата и че само регулаторният орган може да определя или одобрява, преди влизането им в сила, поне методите, използвани за изчисляване или установяване на тарифите.
 Накрая Комисията подчертава, че като е освободил главните нови съоръжения за втечнен природен газ от прилагането на директивата, ответникът не е транспонирал правилно член 22, параграф 3, буква г) от директивата, що се отнася до задължението за публикуване на решението и член 22, параграф 3, буква д) от същата директива, свързан със задължението за консултиране с други държави-членки или с други засегнати от взаимовръзките на тези инфраструктури регулаторни власти. Освен това ответникът не бил предвидил в националното си законодателство задължението за незабавно уведомяване на Комисията за решението за подобно освобождаване, заедно с цялата информация във връзка с това решение, както се посочва в член 22, параграф 4 от директивата.
 (1) ОВ L 176, стp. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/10
 Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — А/В и др.
 (Дело C-112/13) (1)
 ((Член 267 ДФЕС - Национална конституция - Производство за задължителен инцидентен контрол за конституционосъобразност - Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с националната конституция - Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Липса на местоживеене или на известно местопребиваване на ответника на територията на някоя държава членка - Пророгация на компетентност при явяване на ответника - Особен представител на отсъстващия ответник))
 2014/C 409/14
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: A
 Ответници: B, C, D, E, F, G, H
 Диспозитив
 1)
 Правото на Съюза, и по-специално член 267 ДФЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, съгласно която произнасящи се като въззивна или последна инстанция общи съдилища са длъжни, когато считат, че даден национален закон противоречи на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да сезират по време на производството Конституционния съд с цел отмяна на закона в неговата цялост, вместо само да се задоволят с това да не прилагат закона в конкретния случай, когато приоритетът на това производство може да попречи — както преди отправянето на такова искане за отмяна до националната юрисдикция, която упражнява контрол за конституционност на законите, така и евентуално след решението на тази юрисдикция по посоченото искане — тези общи съдилища да упражнят правото, съответно да изпълнят задължението си да сезират Съда с преюдициални въпроси. От друга страна, правото на Съюза, и по-специално член 267 ДФЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска такава национална правна уредба, когато посочените общи съдилища имат възможност
 —
 да сезират Съда с всеки преюдициален въпрос, който счетат за необходим, и във всеки момент от производството, който според тях е подходящ, включително след приключването на производство за инцидентен общ контрол на законите,
 —
 да приемат необходимите мерки, за да обезпечат временната съдебна защита на гарантираните от правния ред на Съюза права, и
 —
 след приключването на производството за посочения инцидентен контрол да оставят без приложение разглежданата национална законова разпоредба, ако считат, че тя противоречи на правото на Съюза.
 Запитващата юрисдикция трябва да провери дали разглежданата по главното производство национална правна уредба може да се тълкува съобразно тези изисквания на правото на Съюза.
 2)
 Член 24 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че когато съгласно националната правна уредба по отношение на ответник, на когото не е връчена искова молба или жалба за образуване на производство поради липса на известно местопребиваване, национален съд назначи особен представител на отсъстващия ответник, явяването на особения представител на отсъстващия ответник не е равностойно на явяването пред съд на ответника по смисъла на член 24 от посочения регламент, с който се установява международната компетентност на този съд.
 (1) ОВ C 226, 3.8.2013 г.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/30
 Жалба, подадена на 12 август 2016 г. — OT/Комисия
 (Дело F-75/15)
 (2016/C 383/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: OT (представител: D. Sobor, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на ответника от 26 септември 2014 г. за отказ да допусне кандидатурата на жалбоподателя за длъжността директор на Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании, както и искане за обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е понесъл.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ответника от 26 септември 2014 г. за отказ да допусне кандидатурата на жалбоподателя за длъжността директор на Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании,
 —
 да се отмени решението на ответника от 9 април 2015 г. за отхвърляне на жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателя,
 —
 да се осъди ответникът да заплати сумата от 2 836 107 EUR (два милиона осемстотин тридесет и шест хиляди сто и седем евро) като имуществени вреди, понесени от жалбоподателя,
 —
 да се осъди ответникът да заплати сумата от 100 000 EUR (сто хиляди евро) като неимуществени вреди, понесени от жалбоподателя, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/30
 Решение на Общия съд от 6 юли 2016 г. — Mozzetti/EUIPO — di Lelio (Alfredo alla Scrofa)
 (Дело T-96/15) (1)
 ((Mарка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „Alfredo alla Scrofa“ - По-ранна национална словна марка „L’ORIGINALE ALFREDO“ - Искане за доказване на използване - Член 57, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2016/C 305/41)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Mario Mozzetti (Рим, Италия) (представител: E. Montelione, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ines di Lelio (Рим) (представители: D. De Simone, G. Orsoni и R. Fecchio, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2014 г. (преписка R 655/2014-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между г-жа di Lelio и г-н Mozzetti.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Mario Mozzetti да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 127, 20.4.2015 г.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/39
 Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Changmao Biochemical Engineering/Съвет
 (Дело T-442/12)
 2012/C 366/80
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Китай) (представители: E. Vermulst и S. Van Cutsem, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 626/2012 на Съвета от 26 юни 2012 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) No 349/2012 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на винена киселина с произход от Китайската народна република (ОВ L 182, стp. 1), в частта му, която се отнася до жалбоподателя; и
 —
 да разпореди ответникът да заплати разноските по производството.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че ответникът е извършил явна грешка в преценката и е нарушил член 2, параграф 7, буква в), първо тире от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стp. 51), като е отхвърлил искането на жалбоподателя за третиране съобразно условията на пазарна икономика, въз основа на твърдяно несъобразяване с цената на суровината бензен. Институциите на Съюза са извършили явна грешка в преценката, сравнявайки цените на бензена, произведен от въглища, с тези на бензена, произведен от петрол, и са основали преценката си на експортната такса за бензена, за която те признават, че не е била в сила. Освен това институциите са нарушили член 2, параграф 7, буква в), първо тире от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета, приемайки че невъзстановяването на ДДС при износа на бензен представлява значителна държавна намеса в търговските решения на жалбоподателя.
 2.
 С второто правно основание се твърди, че ответникът е извършил явна грешка в преценката и е нарушил член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета, тъй като при проверката за налагане на временни мерки Съветът е трябвало да третира жалбоподателя съобразно условията на пазарна икономика и поради това е заключил погрешно, че обстоятелствата във връзка с дъмпинга са се променили значително и че тези промени са имали траен характер.
 3.
 С третото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил задължението за мотивиране, член 296 ДФЕС и член 6, параграф 7, член 11, параграф 3, член 14, параграф 2 и член 18, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета, като не е взел предвид и не е изложил основания за отхвърлянето на предоставените от жалбоподателя коментари и доказателства и не е посочил недвусмислено основанията си относно твърдяното несъобразяване с цената на суровината бензен.
 4.
 С четвъртото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил член 2, параграф 7, буква в), втори подпараграф от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета, като не е взел решение относно третирането съобразно условията на пазарна икономика в тримесечен срок от откриване на разследването.
 5.
 С петото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета и правото на защита, като е отказал да разгласи подробна информация, въз основа на която да бъде изчислена нормалната стойност.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/35
 Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — Kappa Filter Systems/СХВП (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)
 (Дело T-422/12)
 2012/C 355/74
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Kappa Filter Systems GmbH (Steyr-Gleink, Австрия) (представител: адв. C. Hadeyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 юли 2012 г. по преписка R 817/2012-4,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS“ за стоки и услуги от класове 9, 11 и 37 — Заявка за марка на Общността No 010139749.
 Решение на проверителя: отказва регистрацията.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/16
 Жалба, подадена на 7 декември 2010 г. — Laboratoire Garnier/СХВП (natural beauty)
 (Дело T-559/10)
 2011/C 38/30
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Laboratoire Garnier et Cie (Париж, Франция) (представители: R. Dissmann и A. Steegmann, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 септември 2010 г. по преписка R 971/2010-1;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „natural beauty“ за стоки от клас 3 — заявка за регистрация на марка на Общността No 8294233
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и в) от Регламент No 207/2009 на Съвета съгласно член 65, параграф 2 от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че тези абсолютни основания за отказ се прилагат по отношение на обжалваната марка.


text:
 8.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/19
 Дело, заведено на 21 февруари 2008 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Република Исландия
 (Дело E-3/08)
 (2008/C 113/16)
 На 21 февруари 2008 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Република Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Niels Fenger и Florence Simonetti, действащи като представители на Надзорния орган.
 Надзорният орган на ЕАСТ моли Съда на ЕАСТ да декларира, че:
 1.
 с неприемането на мерките, необходими за да стане актът, посочен в точка 12ф от глава XV на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕО) No 648/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно детергентите), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, част от нейната вътрешна правна уредба в предписания срок, Република Исландия не е изпълнила своите задължения съгласно член 7 от ЕИП; и
 2.
 съдът да нареди на Република Исландия да поеме разходите по съдебното производство.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Настоящото дело се отнася до регламент на ЕО относно детергентите.
 —
 Член 7 от Споразумението за ЕИП постановява, че:
 „Актовете, на които се прави позоваване или които се съдържат в приложенията на настоящото споразумение или в решенията на Съвместния комитет на ЕИП, са задължителни за договарящите се страни и представляват съставна част от, или се включват в тяхната вътрешна правна уредба по следния начин:
 а)
 даден акт, който съответства на определен регламент на ЕИО, се включва като такъв във вътрешната правна уредба на договарящите се страни;
 б)
 даден акт, който съответства на определена директива на ЕИО, предоставя на договарящите се страни възможността да изберат формата и начините на неговото прилагане.“.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че правителството на Исландия не е успяло да направи регламента част от своята вътрешна правна уредба в предписания срок.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/26
 Определение на Първоинстанционния съд от 14 май 2007 г. — Gnemmi/Комисия
 (Дело T-199/05) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад относно развитието на кариерата - Процедура по оценяване за 2003 г. - Явно недопустим и явно лишен от всякакво правно основание иск)
 (2007/C 170/52)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Laura Gnemmi (Arona, Италия) (представители: първоначално G. Bounéou и F. Frabetti, впоследствие F. Frabetti, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Berscheid и M. Velardo)
 Предмет
 Като главно искане — отмяна на процедурата по оценяване за 2003 г., доколкото се отнася до ищеца, и при условията на евентуалност, на доклада относно развитието на кариерата на ищеца за същата година.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля като частично явно недопустим, и в останалата му част, като явно лишен от всякакво правно основание.
 2)
 Ищецът поема собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 22.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 399/4
 Решение на Съда (първи състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Folien Fischer AG, Fofitec AG/Ritrama SpA
 (Дело C-133/11) (1)
 (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Специална компетентност по дела относно гражданска отговорност при деликт или квазиделикт - Отрицателен установителен иск („negative Feststellungsklage“) - Право на предполагаемия причинител на вредоносно събитие да предяви иск срещу евентуално увреденото лице пред съд на държавата, в която е настъпило или може да настъпи твърдяното събитие, за да се установи, че не е налице отговорност за непозволено увреждане)
 2012/C 399/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Folien Fischer AG, Fofitec AG
 Ответник: RITRAMA SpA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална компетентност по дела относно гражданска отговорност при деликт или квазиделикт — Отрицателен установителен иск („negative Feststellungsklage“) — Право на причинителя на вредоносно събитие да предяви иск срещу увреденото лице пред съд на държавата, в която е настъпило или може да настъпи събитието, за да се установи, че не е налице отговорност за непозволено увреждане
 Диспозитив
 Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че отрицателен установителен иск относно липсата на гражданска отговорност при деликт или квазиделикт попада в приложното поле на тази разпоредба.
 (1) ОВ C 204, 9.7.2011 г.


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/15
 Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 3 юли 2015 г. — ENEA S.A. w Poznaniu/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
 (Дело C-329/15)
 (2015/C 320/22)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Najwyższy
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: ENEA S.A. w Poznaniu
 Ответник: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki [Председател на Комисията за енергийно регулиране]
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че представлява държавна помощ задължението за изкупуване на електрическа енергия, произведена в комбинация с топлинна енергия, предвидено в член 9а, параграф 8 от Закона за енергетиката от 10 април 1997 г. в редакцията, която е в сила през 2006 г. на основание член 1, точка 13 от Закона за изменение на Закона за енергетиката и на Закона за опазване на околната среда от 4 март 2005 г. (Dz.U., 2005 г., nr 62, poz. 552)?
 2)
 При положителен отговор на първия въпрос, следва ли член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че на нарушение на тази разпоредба е възможно пред национална юрисдикция да се позове енергийно предприятие, разглеждано като еманация на държава членка, задължено да изпълни окачественото като държавна помощ задължение?
 3)
 При положителен отговор на първи и втори въпрос, следва ли член 107 от Договора за функциониране на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че противоречието на произтичащото от националното право задължение с член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз изключва възможността за налагане на парична санкция на предприятието, което не е изпълнило това задължение?


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/67
 Жалба, подадена на 24 декември 2008 г. — Dole Food Company и Dole Germany/Комисия
 (Дело T-588/08)
 (2009/C 44/114)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Dole Food Company, Inc. (Wilmington, Съединени щати) и Dole Germany OHG (Хамбург, Германия) (представител: J.-F. Bellis, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени обжалваното решение,
 —
 да се отмени или да се намали размерът на наложената глоба,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба на основание член 230 EО жалбоподателите искат отмяна на Решение на Комисията C(2008) 5955 окончателен от 15 октомври 2008 г. (преписка COMP/39.188 — Банани), относно производство по член 81, параграф 1 ЕО, с което е прието, че те носят отговорност за участие в съгласувани практики за съгласуване на офертните цени на бананите, внесени в осемте държави-членки от Северноевропейската област на Общността. Те искат също отмяна или намаляване на наложената им глоба.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателите сочат две правни основания.
 На първо място, жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешка, като е приела, че спорното поведение представлява ограничаване на конкуренцията по смисъла на член 81 ЕО. Жалбоподателите твърдят, че всъщност спорното поведение се състояло изключително в редки двустранни контакти между вносителите на банани, изразяващи се в общи разговори за пазара и не представлявали част от по-широк картел, с предмет определяне на цените или подялба на пазарите, така че нямали за предмет ограничаване на конкуренцията. Тези контакти се осъществявали преди определянето на офертните цени, което е на етап, много отдалечен от договарянето на реалните цени с клиентите. По-нататък жалбоподателите твърдят, че тези контакти не били и не могли да бъдат ограничаващи конкуренцията на пазара на бананите, след като офертните цени не са реални цени и не представляват основа за договаряне на реалните цени на зелените банани.
 На второ място, жалбоподателите твърдят, че наложената им глоба е необоснована, тъй като основният размер на глобата се основавал на стойността на продажбите на стоки, с които твърдяното нарушение нямало връзка. Освен това жалбоподателите твърдят, че глобата била също несъразмерна, тъй като основният й размер бил неправилно определен въз основа на предпоставката, че поведението се отнасяло до определяне на цените.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/44
 Жалба, подадена на 28 март 2014 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-29/14)
 2014/C 184/74
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: L. Vogel, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяната на решенията на Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO), с които се отменят и заменят първоначалните предложения за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди постъпването на служба в Европейския парламент, след трансфера на жалбоподателя в Комисията
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ОН от 18 декември 2013 г., съобщено на жалбоподателя с електронна поща от 19 декември 2013 г., с което са били отхвърлени оплакванията, направени от жалбоподателя на 9 септември 2013 г. срещу решенията на PMO от 10 юни 2013 г.;
 —
 доколкото е необходимо, да се отменят и посочените решения, приети от PMO от 10 юни 2013 г. срещу които са били направени оплакванията на жалбоподателя;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство, на основание член 87 от Процедурния правилник, включително направените във връзка с производството необходими разноски и по-конкретно разходите за настаняване, път и престой, както и адвокатските възнаграждения съгласно член 91, буква б) от същия правилник.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/18
 Преюдициално запитване, отправено от Cour du travail de Bruxelles (Белгия) на 30 септември 2009 г. — Jhonny Briot/Randstad Interim, Sodexho SA, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-386/09)
 2009/C 312/29
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour du travail de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Ищец: Jhonny Briot
 Ответници: Randstad Interim, Sodexho SA, Съвет на Европейския съюз
 Преюдициални въпроси
 1.
 Когато при прехвърляне на предприятие по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23 (1) се установи, че прехвърляният обект, а именно ресторант на общностна институция, е използвал значителен брой наети на временна работа работници по силата на рамков договор, сключен с различни дружества за временната работа, трябва ли дружеството за временна работа или, при липса на такова, институцията, която контролира и управлява работата на временните работници, да се счита за работодател прехвърлител по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) от същата директива?
 В случай че качеството на работодател прехвърлител не би могло да се приеме нито за дружеството за временна работа, нито за предприятието ползвател, трябва ли да се счита, че работниците на временна работа не могат да се ползват от гаранциите, предоставени от Директива 2001/23?
 2.
 Трябва ли член 4, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО да се тълкува в смисъл, че неподновяването на срочните трудови договори на работниците на временна работа поради прехвърляне на дейността, в рамките на която са били назначени, нарушава предвидената в тази разпоредба забрана, така че тези работници да трябва да се считат все още на разположение на ползвателя към момента на прехвърлянето?
 3.
 Трябва ли член 3, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО, евентуално във връзка с член 2, параграф 2, буква в), да се тълкува като задължаващ приобретателя да запази трудовото правоотношение с работниците на временна работа, които са били наети в рамките на дейността, предмет на прехвърлянето или които трябва да се считат все още на разположение на ползвателя към момента на прехвърлянето?
 При утвърдителен отговор на този въпрос, трябва ли член 3, параграф 1 да се тълкува като налагащ сключването на безсрочен трудов договор в случай че приобретателят не е дружество за временна работа и не може да сключва трудови договори за временна работа?
 (1) Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/18
 Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Leifheit/СХВП — Vermop Salmon (Twist System)
 (Дело T-334/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Twist System“ - По-ранни словни марки на Общността „TWIX“ и „TWIXTER“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 258/30
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Leifheit AG (Насау, Германия) (представители: адв. G. Hasselblatt и адв. V. Töbelmann)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Vermop Salmon GmbH (Гилхинг, Германия) (представители: адв. W. von der Osten-Sacken, адв. O. Sude и адв. M. Ring)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 май 2010 г. (съединени преписки R 924/2009-1 и R 1013/2009-1) относно производство за обявяване на недействителност между Vermop Salmon GmbH и Leifheit AG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Leifheit AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 27.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/24
 Жалба, подадена на 8 февруари 2017 г. — Consorzio IB Innovation/Комисия
 (Дело T-84/17)
 (2017/C 095/32)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Consorzio IB Innovation (Бентивоглио, Италия) (представители: A. Masutti и P. Manzini, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, при условията на евентуалност също и частично — съобразно изложените в жалбата основания, които са уважени,
 —
 да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу решение от 30 ноември 2016 г. на генерална дирекция „Научни изследвания и иновации“ на Европейската комисия (реф. No Ares 2016 — 6711369), с което последната изразява съгласието си с окончателния доклад Lubbock Fine No 14-BA259-027 от 21 ноември 2016 г. и вследствие на това приема, че Consorzio IB Innovation (наричано по-нататък „консорциумът“ или „IBI“) е длъжно да върне сумата 294 925,43 EUR по договор No 261679-CONTAIN и сумата 155 482,91 EUR по договор No 288383-ICARGO, както и да провери наличието на системни недостатъци във връзка с редица по-късни договори.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание се отнася до неправилното и противоречиво тълкуване на понятията „бенефициер“ и „трети страни“ в нарушение на Общото споразумение (General Agreement (GA) и на Общите условия (General Conditions), съдържащи се в приложение II към GA.
 —
 В това отношение се посочва, че като се имат предвид характеристиките на консорциума, съвкупността от неговите членове съставлява колективен субект, който се разглежда като бенефициер на GA. Членовете на консорциума следователно не са трети страни спрямо получателя, а части от самия бенефициер. Ето защо персоналът, който посочените членове предоставят на консорциума за посочените в GA задачи се счита за персонал на бенефициера и не трябва да се посочва в приложение I, както се изисква в обжалваното решение.
 2.
 Второто основание се отнася до факта, че обжалваното решение няма правно основание, мотивите му са противоречиви и то нарушава принципа на добрата администрация.
 —
 В това отношение се посочва, че обжалваното решение задължително трябва да се основава на изрична правна норма, а не, както е в случая, на издаден от службите на Комисията Наръчник по финансови въпроси (Guide on Financial issues), който няма правна сила. Посоченото решение не е съобразено и с принципа на добрата администрация, който забранява на Комисията да приема актове, задължителни за техните адресати, въз основа на непълен и противоречив доклад на външен за Комисията одитор.
 3.
 Третото основание се отнася до неправилното тълкуване и прилагане на член II. 15. 2.c от приложение II към GA CONTAIN и ICARGO.
 —
 В това отношение се изтъква, че консултантите на IBI, чиито косвени разходи са били отхвърлени, са били професионалисти, които не са били назначени на друго място, т.е. са били „самостоятелно заети лица“ („self-employed“). Следователно те не попадат в приложното поле на нито една от двете хипотези, при които параграф 2.c от разглежданите разпоредби изключва възможността за възстановяване на разходите. След като консултантите на IBI, които са на надомна работа, не попадат в приложното поле на нито една от двете хипотези, приложими по изключение, спрямо тях по необходимост се прилага общото правило, т.е. за техните косвени разходи се прилага правилото за фиксирана ставка в размер 60 %.
 4.
 Четвъртото основание се отнася до нарушение на приложимия в Европейския съюз езиков режим.
 —
 В това отношение се изтъква, че както докладът на одитора, така и решението на ответника, в което той намира отражение, са съставени на английски език, т.е. на език, който е различен от езика на IBI. Ето защо е нарушен член 3 от Регламент (ЕИО) No 1 на Съвета от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност.
 5.
 Петото основание се отнася до нарушението на принципа на добрата администрация поради липсата на добросъвестност и неполагането на дължимата грижа при разглеждането на случая.
 —
 В това отношение се изтъква, че когато Комисията възлага на външен одитор задачата да анализира правилността на счетоводната отчетност по проектите, задължението за добросъвестност преминава върху одитора. Освен това, след получаването на доклада на одитора съгласно принципа за добра администрация Комисията е длъжна да положи специална грижа при разглеждането му и има правомощието да се намеси при необходимост, като измени съдържанието на доклада. Комисията нарушила това задължение за добросъвестност.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/16
 Решение на Съда (първи състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Copad SA/Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, действащ в качеството на синдик на Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL)
 (Дело C-59/08) (1)
 (Директива 89/104/ЕИО - Право относно марките - Изчерпване на правата на притежателя на марката - Лицензионен договор - Продажба на стоки, носещи марката, в нарушение на разпоредба на лицензионния договор - Липса на съгласие на притежателя на марката - Продажба на търговци на стоки с намалени цени - Засягане на добрата репутация на марката)
 2009/C 141/25
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Copad SA
 Ответник: Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, действащ в качеството на синдик на Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на членове 5, 7 и на член 8, параграф 2 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Понятие за изчерпване на правата на притежателя на марката — Продажба от лицензополучател на стоки, носещи марката, в нарушение на разпоредба на лицензионния договор, забраняваща някои начини за пускане в продажба — Продажба на търговци на едро и на търговци на стоки с намалени цени — Засягане на добрата репутация на марката — Липса на съгласие на притежателя на марката
 Диспозитив
 1)
 Член 8, параграф 2 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките, съответно изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година, трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на марката може да се позове на правата, предоставени от последната, срещу лицензополучател, който нарушава разпоредба на лицензионния договор, забраняваща по съображения, свързани с престижа на марката, продажбата на търговци на стоки с намалени цени на стоки като разглежданите в делото по главното производство, при положение че бъде установено, че поради обстоятелства, свързани с делото по главното производство, това нарушение засяга елегантния и престижен вид, придаващ луксозен ореол на посочените стоки.
 2)
 Член 7, параграф 1 от Директива 89/104, съответно изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство, трябва да се тълкува в смисъл, че пускането на пазара от лицензополучателя на стоки, носещи марката, в нарушение на разпоредба на лицензионния договор, е направено без съгласието на притежателя на марката, когато се установи, че тази разпоредба съответства на една от разпоредбите, предвидени в член 8, параграф 2 от тази директива.
 3)
 Когато пускането на пазара на луксозни стоки от лицензополучателя в нарушение на разпоредба на лицензионния договор трябва все пак да се счита за направено със съгласието на притежателя на марката, последният може да се позове на такава разпоредба, за да се противопостави на препродажба на стоките на основание член 7, параграф 2 от Директива 89/104, съответно изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство, само когато предвид обстоятелствата, присъщи на случая, бъде установено, че такава препродажба засяга добрата репутация на марката.
 (1) ОВ C 92, 12.4.2008 г.