text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/36
 Жалба, подадена на 29 ноември 2016 г. — QC/Eвропейски съвет
 (Дело T-834/16)
 (2017/C 038/49)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: QC (остров Лесбос, Гърция) (представител: Ch. Ladis, avvocato)
 Ответник: Европейски съвет
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени „Декларация ЕС—Турция“ от 18 март 2016 г., публикувана на същата дата с прессъобщение No 144/16;
 —
 да се обяви недействителността на всички породени от нея последици;
 —
 да се произнесе по реда на бързото производство;
 —
 да постанови незабавното спиране на споразумението.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.
 1.
 Първото основание почива върху довода, че споразумението нарушава формалноправните и материалноправните изисквания и същевременно е опорочено от превишаване на власт.
 2.
 Второто основание е изведено от релевантните доклади, обосновани от Amnesty International, които свидетелстват за посочените по-горе нарушения и за хуманитарната криза, породена от споразумението.
 —
 Прилагането на споразумението, което според жалбоподателя е същински международен договор, е довело до систематичното отричане на уредбата в областта на убежището и до пряко нарушение на Женевската конвенция,
 3.
 Третото основание е изведено от информационен документ на членовете на Европейския парламент от Конфедеративна група на Европейската обединена левица
 —
 Споразумението е довело и продължава да води до „тежко и продължително нарушение“ на ценностите на ЕС.
 4.
 Четвърто основание, изведено от практиката на Европейския съд по правата на човека.
 —
 В жалбата се разглежда и доказаното на международно равнище твърдение, че Турция не е „сигурна страна“, като се имат предвид практиката на изтезанията и многократните осъждания за нарушения на правата на човека.
 5.
 Пето основание, изведено от ДФЕС.
 —
 В жалбата се съдържа оплакването, че декларацията, която нецелесъобразно е наречена така, съдържа явно нарушение на дял пети, глава V от Договора за функционирането на ЕС относно „международните споразумения“.
 6.
 Шесто основание, изведено от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 —
 Споразумението нарушава и международното право в областта на правата на човека, включително разпоредбите на Хартата на основните права на ЕС относно човешкото достойнство и категоричната забрана за „колективно връщане“. В жалбата по-специално се подчертава имплицитното нарушение или умишленото неприлагане на изрично посочените директиви, които изискват адекватна реакция от страна на ЕС при „масово навлизане“ на лица в неговите граници, особено, когато те са уязвими, както и директивите, които уреждат процедурите по признаване на международна закрила и правото на убежище.
 7.
 Седмо основание, изведено от документацията на професионални организации и други авторитетни организации.
 —
 В жалбата се отбелязва наред с друго, че посредством спорното споразумение ЕС е довел както в Гърция, така и в Турция до огромен наплив на хора, които преживяват при мизерни условия и напълно лишени от права, без да се има предвид фактът, че е възможно те вече да са били подложени на насилие от страна на силите на реда.
 —
 На последно място, жалбата се основава на констатацията, че изправен пред бедствено хуманитарно и социално положение, ЕС явно не е изпълнил своите задължения по общностното и международното право.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/13
 Решение на Съда (трети състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH/Hauptzollamt Osnabrück
 (Дело C-5/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 267 ДФЕС - Производство за инцидентен контрол за конституционосъобразност - Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с конституцията на съответната държава членка - Право на национална юрисдикция да сезира Съда с преюдициално запитване - Национална правна уредба, която предвижда данък за използването на ядрено гориво - Директиви 2003/96/ЕО и 2008/118/ЕО - Член 107 ДФЕС - Членове 93 АЕ, 191 АЕ и 192 АЕ))
 (2015/C 236/17)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Osnabrück
 Диспозитив
 1)
 Член 267 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че национална юрисдикция, която изпитва съмнения относно съвместимостта на национален законодателен акт както с правото на Съюза, така и с конституцията на съответната държава членка, не е лишена от правото, нито е освободена от задължението в предвидените случаи да сезира Съда на Европейския съюз с въпроси относно тълкуването или валидността на това право поради обстоятелството, че е налице висящо производство за инцидентен контрол за конституционност на същия законодателен акт пред компетентната да упражнява такъв контрол национална юрисдикция.
 2)
 Член 14, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, и член 1, параграфи 1 и 2 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда събирането на данък за използването на ядрено гориво за производството на електроенергия с търговска цел.
 3)
 Член 107 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда данъчно облагане на използването на ядрено гориво за производството на електроенергия с търговска цел.
 4)
 Член 93, параграф 1 АЕ, член 191 АЕ във връзка с член 3, параграф 1 от Протокол (No 7) за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите за ЕС, за функционирането на ЕС и за ЕОАЕ, както и член 192, параграф 2 АЕ във връзка с член 1, параграф 2 АЕ и член 2, буква г) АЕ трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда събирането на данък за използването на ядрено гориво за производството на електроенергия с търговска цел.
 (1) ОВ C 85, 22.3.2014 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/27
 Решение на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г. — Harman International Industries/СХВП — Becker (Barbara Becker)
 (Дело T-212/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Barbara Becker“ - По-ранна словна марка на Общността „BECKER“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2009/C 19/51)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Harman International Industries, Inc. (Northridge, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Vanhegan, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider, agent)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Barbara Becker (Miami, Флорида, Съединени щати) (представител: P. Baronikians, avocat)
 Предмет
 жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 март 2007 г. (преписка R 502/2006-1) относно процедура по възражение между Harman International Industries, Inc. и г-жа Barbara Becker.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 7 март 2007 година (Преписка R 502/2006 1).
 2)
 Отхвърля като недопустимо искането на Harman International Industries, Inc. за отхвърляне на заявката за регистрация на марката на Общността „Barbara Becker“.
 3)
 СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Harman International Industries.
 4)
 Г жа Barbara Becker понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 183, 4.8.2007 г.


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/12
 Жалба, подадена на 28 август 2007 г. от Waterford Wedgwood plc срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 юни 2007 г. по дело T-105/05 — Assembled Investments (Proprietary) Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
 (Дело C-398/07 P)
 (2007/C 283/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Waterford Wedgwood plc (представител: J. Pagenberg, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Assembled Investments (Proprietary) Ltd, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Съдът:
 —
 да отмени Решението на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. по дело T-105/05
 —
 да върне делото на Първоинстанционния съд
 —
 да осъди СХВП и Assembled Investments да поемат разноските по производството пред Съда.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил член 8, параграф 1, точка б) от Регламента на Съвета относно марката на Общността (1) поради това, че е приложил погрешни правни критерии при определянето на това, че конфликтните стоки не са сходни.
 По-нататък жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил член 8, параграф 1, точка б) от Регламента на Съвета относно марката на Общността, като е приел в точка 34 от решението си, обратно на апелативния състав, че потребителите няма да счетат съответните стоки за сходни, без наличието на доказателствена основа за този извод, който следователно се базирал на изопачаване на фактите.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/11
 Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2015 г. — Европейска комисия/Република България
 (Дело C-145/14) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 1999/31/ЕО - Член 14 - Депониране на отпадъци - Неопасни отпадъци - Съществуващи депа, които не отговарят на изискванията))
 (2015/C 311/11)
 Език на производството: български
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: С. Петрова и E. Sanfrutos Cano)
 Ответник: Република България (представители: Е. Петранова и Д. Драмбозова)
 Диспозитив
 1)
 Като не е предприела необходимите мерки, така че съществуващите в страната депа за неопасни отпадъци да продължат да действат от 16 юли 2009 г. нататък само ако отговарят на изискванията на Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, Република България не е изпълнила задълженията си по член 14, букви а)—в) от тази директива.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Европейската комисия и Република България понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 159, 26.5.2014 г.


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/24
 Жалба, подадена на 12 май 2016 г. от Schenker Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 29 февруари 2016 г. по дело T-265/12, Schenker Ltd/Европейска комисия
 (Дело C-263/16 P)
 (2016/C 243/25)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Schenker Ltd (представители: F. Montag, Rechtsanwalt, F. Hoseinian, avocat, M. Eisenbarth, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд от 29 февруари 2016 г., Schenker/Комисия (T-265/12, EU:T:2016:111),
 —
 да отмени член 1, параграф 1, буква а) от Решение на Комисията от 28 март 2012 г. по преписка COMP/39462 — Спедиторски услуги (наричано по-нататък „обжалваното решение“) или при условията на евентуалност да върне делото за разглеждане от Общия съд,
 —
 да отмени или евентуално да намали глобите, определени в член 2, параграф 1, буква a) от обжалваното решение, или при условията на евентуалност да върне делото за разглеждане от Общия съд, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят посочва следните основания за жалбата си:
 1.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че Комисията правилно се основала на искането на Deutsche Post за освобождаване от глоби, че принципът на забраната за двойно представителство не бил нарушен и че Комисията не била длъжна да провежда разследване относно евентуално нарушение на този принцип.
 2.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като тълкувал член 1 от Регламент No 141/62 (1) в смисъл, че не бил приложим към поведението, свързано с „Новата система за износ на Обединеното кралство“.
 3.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че поведението, свързано с „Новата система за износ на Обединеното кралство“, може да засегне значително търговията между държавите членки, въпреки че се ограничавало до допълнителни такси за услугите за подаване, свързани със спедиции от Обединеното кралство към страни извън ЕИП.
 4.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че Комисията не нарушила член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, принципа на добра администрация и задължението за мотивиране по член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), като решил да осъди The Brink’s Company солидарно с жалбоподателя (като правоприемник на BAX Global Ltd. (UK) за поведението, свързано с „Новата система за износ на Обединеното кралство“.
 5.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изопачил съдържанието на обжалваното решение, надвишил предоставените му с член 264 ДФЕС правомощия и не извършил преценка с оглед прилагане на принципа на пропорционалност, като приел, че Комисията не нарушила член 23 от Регламент No 1/2003 (2), принципа на пропорционалност и принципа на съответствие между наказанието и нарушението.
 6.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като потвърдил използваните от Комисията на основание Известието относно сътрудничеството от 2006 г. (3) ставки за намаление и изопачил съдържанието на обжалваното решение.
 (1) Регламент No 141 на Съвета за освобождаване на транспортните услуги от прилагането на Регламент No 17 на Съвета (ОВ 124, 1962 г., стр. 2751).
 (2) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (3) Известие на Комисията относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (ОВ C 298, 2006 г., стр. 17; Специално издание на български език, глава 8, том 5 стр. 3).


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/31
 Преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция), постъпило на 16 май 2017 г. — Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA „Ο Εvaggelismos — Ofthalmiatreio Αthinon — Polykliniki“ Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias — (GONK), „Oi Agioi Anargyroi“
 (Дело C-260/17)
 (2017/C 239/39)
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)
 Ответници: GNA „Ο Εvaggelismos — Ofthalmiatreio Αthinon — Polykliniki“ Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias — (GONK), „Oi Agioi Anargyroi“
 Преюдициални въпроси
 1)
 Достатъчно ли е съгласно член 10, буква ж) от Директива 2014/24 (1) за квалификацията на даден договор като „трудов договор“ той да има за предмет наемен труд, или договорът трябва да съдържа конкретни характеристики (например по отношение на вида труд, на предвидените условия, на квалификациите на кандидатите и на елементите от процедурата за подбор на кандидатите), така че подборът на всеки работник да е резултат на индивидуална преценка и на субективна оценка на личността му от страна на работодателя? Могат ли да се считат за „трудови договори“ съгласно член 10, буква ж) от Директива 2014/24 срочните трудови договори, сключени според обективни критерии като продължителност на безработица на кандидата, предишен опит или брой ненавършили пълнолетие деца след формална проверка на придружаващите документи и според предварително определена процедура за възлагане на точки въз основа на горепосочените критерии, каквито са договорите по член 63 от Закон 4430/2016?
 2)
 Допустимо ли е, съгласно разпоредбите на Директива 2014/24 (член 1, параграф 4, член 18, параграфи 1 и 2, член 19, параграф 1, членове 32 и 57 във връзка със съображение 5), от преамбюла на Договора за функционирането на Европейския съюз (членове 49 и 56) и Хартата на основните права (членове 16 и 52), както и съгласно принципите за равно третиране, прозрачност и пропорционалност, използването от страна на публични органи на други средства, включително трудови договори, освен обществените поръчки, за да изпълнят функциите си от обществен интерес и евентуално при какви условия в случай, когато използването им няма характеристиките на постоянна обществена услуга, а — както е в случая, предвиден в член 63 от Закон 4430/2016 — се осъществява за определен период от време и за преодоляване на извънредни обстоятелства, както и поради причини, свързани с ефективност на конкуренцията или законосъобразност на дейността на предприятията на пазара на обществени поръчки? Могат ли горепосочените причини и обстоятелства — като невъзможност за безпрепятствено изпълнение на обществените поръчки или постигането на по-големи икономически ползи в сравнение (с това, което би било възможно) с обществена поръчка — да се считат за императивни мотиви от общ интерес, които са основание за приемането на мерки, предполагащи сериозно ограничаване — по обхват и продължителност — на предприемаческата дейност в областта на обществените поръчки?
 3)
 Изключена ли е предвидената в Директива 89/665 съдебна защита, определена в член 1 съгласно действащата му редакция, срещу решение на публичен орган като решенията, обжалвани в главното производство относно договор, за който се твърди, че е изключен от приложното поле на Директива 2014/24 (например защото е „трудов договор“), когато жалбата е подадена от икономически оператор, който има правен интерес да му бъде възложена обществена поръчка със същия предмет и който твърди, че незаконосъобразно не е приложена Директива 2014/24 с убеждението, че не е приложима?
 (1) Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО текст от значение за ЕИП (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65).


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/24
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Tivoli (Италия) на 3 август 2012 г. — Enrico Petillo и Carlo Petillo/Unipol
 (Дело C-371/12)
 2012/C 295/44
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Tivoli
 Страни в главното производство
 Ищци: Enrico Petillo, Carlo Petillo
 Ответник: Unipol
 Преюдициален въпрос
 Разрешено ли е с оглед на Директиви 72/166/ЕИО (1), 84/5/ЕИО (2), 90/232/ЕИО (3) и 2009/103/ЕО (4), уреждащи задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства, вътрешното законодателство на държава членка да предвижда — чрез задължително изчисляване по силата на закона само на размера на вредите, настъпили в резултат на пътнотранспортни злополуки — възможност за фактическо ограничаване (от гледна точка на изчисляването) на отговорността за неимуществени вреди, които са за сметка на правните субекти (застрахователните дружества), задължени по смисъла на същите директиви да гарантират задължителната застраховка за вреди, причинени от използването на моторни превозни средства?
 (1) Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10).
 (2) Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104).
 (3) Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240).
 (4) Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, стр. 11).


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/21
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — GL2006 Europe/Комисия
 (Дело T-435/09) (1)
 (Арбитражна клауза - Договори за финансова помощ, сключени в рамките на Пета и Шеста рамкова програма за дейности на Общността в областта на изследванията и технологичното развитие и в рамките на програмата eTEN - Проекти Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic и E2SP - Разваляне на договорите - Възстановяване на преведените суми - Дебитни известия - Насрещен иск - Представителство на ищеца)
 2013/C 325/34
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: GL2006 Europe Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представители: M. Gardenal и E. Belinguier-Raiz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Delaude и N. Bambara, а впоследствие S. Delaude, подпомагани от R. Van der Hout, avocat)
 Предмет
 От една страна, предявен въз основа на арбитражни клаузи от дружество GL2006 Europe иск съгласно член 238 ЕО, с който ищецът оспорва проведените в помещенията му от OLAF проверки през декември 2008 г., съдържащото се в писмото от 10 юли 2009 г. решение, с което Комисията е прекратила участието му в два проекта в областта на изследванията и технологичното развитие, както и дванадесет дебитни известия, издадени от Комисията на 7 август 2009 г., с оглед на възстановяването на последната на сумите, които тя е превела на ищеца в рамките на участието му в дванадесет проекта в областта на изследванията и технологичното развитие, и от друга страна, насрещен иск за възстановяване на посочените суми.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по иска, предявен от GL2006 Europe Ltd.
 2.
 Осъжда GL2006 Europe да преведе на Европейската комисия сумата от 2 258 456,31 EUR ведно с лихвите, считано от падежите, предвидени в дебитните известия от 7 август 2009 г.
 3.
 Осъжда GL2006 Europe да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.


text:
 30.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/27
 Жалба, подадена на 15 април 2014 г. от Европейска агенция по лекарствата срещу решението, постановено на 5 февруари 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-29/13, Drakeford/ЕАЛ
 (Дело T-231/14 P)
 2014/C 202/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска агенция по лекарствата (ЕАЛ) (представители: T. Jabłoński и N. Rampal Olmedo, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)
 Друга страна в производството: David Drakeford (Дъблин, Ирландия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба по дело F-29/13 в частта му, с която се отменя решението на ЕАЛ да не поднови договора на ответника в настоящото производство по обжалване,
 —
 да уважи исканията, направени в първоинстационното производство от жалбоподателя по настоящото производство по обжалване, тоест да отхвърли жалбата като напълно неоснователна,
 —
 да осъди ответника в настоящото производство по обжалване да заплати съдебните разноски, направени в това производство и в производството пред Съда на публичната служба.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото основание е изведено от грешки при прилагането на правото от Съда на публичната служба при тълкуването на член 8, алинея 1 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, доколкото той е приел, че изразът „всяко последващо подновяване“ следва да се тълкува като визиращо всички форми, под които срочно нает служител по смисъла на член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз в края на своя срочен договор продължава в това си качество своето трудово правоотношение с работодателя си, дори това подновяване на договора да е придружено от израстване в степен или разширяване на упражняваните функции.
 2.
 Второто основание е изведено грешка при прилагане на правото от Съда на публичната служба, допусната при излагането на изключението от тълкуването на член 8, алинея 1 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз.
 3.
 Третото основание е изведено от грешка при прилагане на правото от страна на Съда на публичната служба, доколкото той е упражнил своето правомощие за пълен съдебен контрол.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/46
 Иск, предявен на 13 април 2010 г. — Pioneer Hi-Bred International/Комисия
 (Дело T-164/10)
 (2010/C 161/74)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Съединени американски щати) (представители: J. Temple Lang, Solicitor и T. Müller-Ibold, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Комисията е нарушила член 18 от Директива 2001/18 относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда, тъй като не представила пред Съвета проект за мерки, които да се приемат на основание член 5, параграф 2 от решението на Съвета и тъй като не приела всички други мерки, които в зависимост от развитието на процедурата по вземане на решение могат да се окажат необходими за приемане на посоченото в член 18 от директивата решение,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 На 2 май 2007 г. ищецът подава първия си иск на основание член 232 ЕО (1) като твърди, че в нарушение на член 18 от Директива 2001/18/ЕО (2) Комисията не предприела действия да осигури приемането на решение относно нотификацията на ищеца във връзка с пускането на пазара на генетично модифицирана царевица, резистентна към насекоми 1507. На 21 януари 2009 г. на основание член 5, параграф 2 от Решение 1999/468 Комисията представя на регулаторния комитет предложение за решение. В рамките на производството пред Първоинстанционния съд страните се споразумяват, че предвид представянето на предложението за решение искът е станал безпредметен и с определение от 4 септември 2009 г. Първоинстанционният съд приема, че основанието за постановяване на решение по същество по дело T-139/07 е отпаднало.
 С настоящия иск на основание член 265 ДФЕС ищецът твърди, че въпреки искането му Комисията все още не е представила предложение пред Съвета за пускане на пазара на генетично модифицирана царевица, резистентна към насекоми 1507. Ищецът изтъква, че след дадената от регулаторния комитет отметка „без становище“ по отношение на предложението от 25 февруари 2009 г., Комисията не е представила никакво проекторешение относно неговата нотификацията на състоялите се след тази дата шест сесии на формацията на Съвета „Околна среда“.
 Ищецът поддържа, че в рамките на предвидената от директивата процедура Комисията е длъжна да осигури приемането и публикуването в определените от директивата срокове на решение относно нотификация. Той твърди също така, че като не представя на Съвета проект за мерките, които следва да се вземат, Комисията не осигурява приемането на подобно решение, макар ищецът и другите страни съгласно директивата да са изпълнили всички изисквания на директивата.
 Освен това ищецът сочи, че макар да е била поканена да действа, Комисията не взела позиция по смисъла на член 265 ДФЕС. По мнение на ищеца причините, поради които Комисията не представила проекторешение пред Съвета са ирелевантни и необосновани. Според ищеца бездействието на Комисията засегнало правното му положение и му причинило специални, доказани и измерими вреди.
 (1) Дело T-139/07, Pioneer Hi-Bred International/Комисия, ОВ C 155, 2007 г., стр. 28.
 (2) Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 106, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75).


text:
 17.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 422/7
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 28 септември 2015 година
 по дело E-6/15
 Надзорен орган на ЕАСТ/Кралство Норвегия
 (Неизпълнение на задължения от държава — членка на ЕАСТ — Свобода на предоставяне на услуги — Директива 2006/123/ЕО относно услугите на вътрешния пазар — Изискване за местно разрешение за строителство)
 (2016/C 422/06)
 По дело E-6/15 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСКАНЕ за обявяване, че Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по член 16 от акта, посочен в точка 1 на приложение X към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар), или, като алтернатива, член 36 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като е оставило в сила раздел 20-1, параграф 2, и раздел 22-3 от Закона за планиране и строителство, във връзка с раздели от 9-1 до 9-4 и 11-1 от Правилата за строителство, според които дружествата, извършващи строителни работи, следва да получат разрешение от местните общини преди започване на своята дейност, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, излезе с решение на 28 септември 2015 г., чийто диспозитив е, както следва:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си съгласно член 16 от акта, посочен в точка 1 на приложение X към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар), като е оставило в сила раздел 20-1, параграф 2, и раздел 22-3 от Закона за планиране и строителство, във връзка с раздели от 9-1 до 9-4 и 11-1 от Правилата за строителство, според които дружествата, извършващи строителни работи, следва да получат разрешение от местните общини преди започване на своята дейност.
 2.
 Осъжда Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/58
 Жалба, подадена на 2 февруари 2016 г. — Sigma Orionis/REA
 (Дело T-47/16)
 (2016/C 098/74)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sigma Orionis SA (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (REA)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 да установи, че:
 —
 REA не е изпълнила задълженията си по договора за субсидиране H2020, като е спряла всички дължими по него на жалбоподателя плащания въз основа на неправомерно изготвен доклад за разследване от OLAF,
 —
 при условията на евентуалност, да разпореди назначаване на експерт, който да установи безспорно дължимите на жалбоподателя суми по спорния договор за субсидиране.
 С оглед на това да осъди ответника:
 —
 да заплати дължимите на основание договор за субсидиране H2020 суми, а именно 425 406,25 EUR, ведно със съответните лихви за забава съгласно член 21.11.1, считано от датата на падежа в определения от Европейската централна банка (ЕЦБ) за основните операции по рефинансиране размер, увеличен с 3,5 пункта,
 —
 да плати обезщетение на жалбоподателя за претърпените от него допълнителни вреди, оценени на настоящия етап на 1 500 000 EUR и подлежащи в хода производството евентуално на увеличаване или намаляване,
 —
 да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е че Изпълнителната агенция за научни изследвания (REA) не можела да вземе решение за пълно спиране на плащанията, дължими на жалбоподателя, като се позове на доклад за разследване, който бил изготвен въз основа на неправомерно събрани доказателства. В това отношение жалбоподателят поддържа, че REA се основала на неправомерно събрани доказателства, поради което както спирането на плащанията, така и прекратяването на договорите за субсидиране било незаконосъобразно.
 2.
 Второто основание е че било допуснато нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като различните доклади за технически одит неизменно стигали до извода, че жалбоподателят е използвал средствата в съответствие с принципите на икономичност, ефикасност и добро финансово управление. Поради това REA не можела да претендира, че правомерно е констатирала допуснати от жалбоподателя нередности в рамките на други субсидии, за да обоснове както прекратяването на спорните договори за субсидиране, така и спирането на всички плащания по тях. Впрочем участието в споразумения за субсидиране представлявало единствен източник на финансиране за жалбоподателя и липсата на нови европейски проекти неизбежно щяла да доведе до изпадането му в несъстоятелност.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/25
 Решение на Общия съд от 3 май 2017 г. — Sotiropoulou и др./Съвет
 (Дело T-531/14) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Икономическа и парична политика - Решения, отправени към държава членка с оглед на коригиране на положение на прекомерен дефицит - Намаляване и премахване на пенсионни права в Гърция - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, от която частноправните субекти черпят права))
 (2017/C 213/32)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищци: Leïmonia Sotiropoulou (Патра, Гърция) и 63-та други ищци, чиито имена са посочени в приложение към решението (представител: K. Chrysogonos, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou и E. Dumitriu-Segnana)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis)
 Предмет
 Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищците твърдят, че са претърпели в резултат на приемането на решенията на Съвета, отправени към Република Гърция във връзка със задействането на предвидения в член 126 ДФЕС механизъм
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда г-жа Leïmonia Sotiropoulou и другите ищци, чиито имена са посочени в приложение, да заплатят съдебните разноски.
 3)
 Европейската комисия понася собствените си разноски.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/57
 Жалба, подадена на 3 юли 2011 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-65/11)
 2011/C 252/127
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: адв. O. Mader, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Европейския парламент, с което се определят на жалбоподателя само две точки за заслуги в рамките на годишното атестиране за 2004 г., през която е командирован в Европейската сметна палата.
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска,
 —
 да се отмени решението на ответника от 19 юли 2010 г., с което в рамките на процедурата по годишно атестиране за 2004 г. не му е определена трета точка за заслуги, като се отмени и решението на ответника от 28 април 2011 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението от 19 юли 2010 г.;
 —
 да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените неимуществени вреди в размер, определен по преценка на Съда;
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/12
 Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 21 април 2008 г. — Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV и Parc Healthcare International Limited/Omnipol Ltd
 (Дело C-167/08)
 (2008/C 183/22)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hof van Cassatie van België (Касационен съд (Белгия)
 Страни в главното производство
 Ищец: Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik International, VO Sembodja BV и Parc Healthcare International Limited
 Ответник: Omnipol Ltd.
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли кредиторът, който предявява иск от името и за сметка на длъжника си, да се смята за страна по смисъла на член 43, параграф 1 от Регламент No 44/2001 (1), т.е. за страна, която може да обжалва решение по молба за декларация за изпълняемост, дори ако формално не е встъпил като страна в процеса по този спор, в рамките на който друг кредитор на този длъжник е поискал тази декларация за изпълняемост.
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/14
 Искане за преюдициално заключение, направено от Verwaltungsgerichts Gießen (Германия) на 3 септември 2007 г. — Olaf Amadeus Wilhelm Happel/Wetteraukreis
 (Дело C-410/07)
 (2007/C 283/27)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgerichts Gießen
 Страни в главното производство
 Ищец: Olaf Amadeus Wilhelm Happel
 Ответник: Wetteraukreis
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли да се тълкуват членове 43 и 49 ЕО в смисъл, че противоречат на съществуването на държавен монопол по отношение на някои хазартни игри като например залагания върху резултатите от спортни състезания, когато във въпросната държава-членка не съществува последователна и системна политика за ограничаване на хазартните игри, по-специално защото организаторите, на които е предоставена национална концесия, насърчават участието в други хазартни игри като националните лотарии и игрите в казино и защото освен това други игри със същия или по-висок риск от поставяне в зависимост като залаганията върху резултатите от определени спортни състезания (например конни надбягвания) и игралните автомати, могат да бъдат престирани като услуги от частни оференти?
 2)
 Трябва ли да се тълкуват членове 43 и 49 ЕО в смисъл, че разрешенията за организиране на залагания върху резултатите от спортни състезания, които не са ограничени в рамките на съответната национална държава и които са предоставени от публични органи на компетентните държави-членки, дават право на притежателя на разрешението, както и на негов довереник да предлагат и да изпълняват също така на територията на други държави-членки без допълнителни национални разрешения съответните предложения за сключване на договор?


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/50
 Иск, предявен на 27 август 2007 г. — Комисия/B2Test
 (Дело T-317/07)
 (2007/C 269/90)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (Брюксел, Белгия) (представители: L. Escobar Guerrero и E. Bouttier, адвокат)
 Ответник: B2Test (Gardanne, Франция)
 Искания на ищеца
 —
 да се осъди дружеството B2Test да плати на ответника сума в размер на 50 110,72 EUR, от които 43 437,94 EUR главница и 6 672,78 EUR лихва за забава до 23 декември 2004 г.;
 —
 да се осъди дружеството B2Test да плати сумата от 8,03 EUR на ден като лихва за забава в същия размер, считано от 24 декември 2004 г. до пълното плащане;
 —
 да се осъди дружеството B2Test да заплати съдебните разноски по настоящото дело.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск, който е основан на клауза за подсъдност, ищецът иска да се осъди ответникът да възстанови авансово платената от Общността сума, както и лихви за забава поради неизпълнение на договор No BRST-CT-98-5452, сключен във връзка със специфична програма за изследвания и за развитие на технологиите, в това число и за демонстрация, в областта на индустриалните технологии и технологиите на материалите (1994-1998) (1)„Research and development of a new safety flooring based on recycled plastic and rubber materials for an environmental and economical added value“.
 Съгласно договора ответникът трябва периодично да представя на Комисията посочената в същия научна и финансова документация. Според ищеца само една част от изискваните от договора документи били представени от ответника със закъснение от приблизително три години след определените за това срокове. Не бил представен какъвто и да е заключителен доклад за проекта. Предвид това ищецът изтъква, че ответникът не е изпълнил задълженията си съгласно договора и че трябва да възстанови на Комисията авансово платената му от нея сума.
 (1) ОВ L 222, 1994 г., стр. 19.


text:
 10.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 244/2
 Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgerichts Hamburg (Германия) на 6 юли 2009 г. — Susanne Bulicke/Deutsche Büroservice GmbH
 (Дело C-246/09)
 2009/C 244/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesarbeitsgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Susanne Bulicke
 Ответник: Deutsche Büroservice GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Национално законодателство, съгласно което (извън колективните трудови договори) срокът за писмено подаване на искане за обезщетение за претърпени загуби и пропуснати ползи и/или за обезщетяване поради дискриминация при наемане на работа е два месеца след получаването на отказ или — чрез тълкуване на тази разпоредба — след узнаването за тази дискриминация, противоречи ли на първичното право на ЕО (гарантиращо ефективна съдебна защита) и/или на общностноправната забрана за дискриминация, основана на възраст, на Директива 2000/78/ЕО от 27 ноември 2000 г. (1), ако за еквивалентни претенции в националното право е предвиден тригодишен давностен срок, и/или на забраната за намаляване на равнището на защита, предвидена в член 8 от тази директива, когато по-ранна национална разпоредба е предвиждала по-дълъг преклузивен срок при дискриминация, основана на пола?
 (1) Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/29
 Жалба, подадена на 13 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-133/11)
 2012/C 133/56
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: P. Goergen, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на производството
 Да се отмени решението на Комисията относно класирането във функционална група АD, 6-а степен, стъпка 2 за старшинство на жалбоподателя, включен в резервната листа от конкурс на общо основание EPSO/A/17/04, обявление за който е публикувано преди да влезе в сила новият правилник за длъжностните лица, като при класирането са приложени по-неблагоприятни за жалбоподателя разпоредби.
 Искания на жалбоподателя:
 —
 да се отмени класирането на жалбоподателя във функционална група АD, 6/2 за старшинство при назначаването му на работа на изпитателен срок, считано от 1 април 2011 г.;
 —
 да се установи, че след обективна преценка на трудовия стаж на жалбоподателя и след прилагане на установените принципи в други процедури по обявления за свободни длъжности, като се вземе предвид принципът, че заплащането трябва да е съразмерно на извършваната работа, жалбоподателят има право да бъде класиран във функционална група АD 11/2, или най-малкото в друга подходяща степен;
 —
 по отношение на претърпените имуществени вреди до деня, в който ще бъде класиран със законосъобразно взето решение в съответната функционална, след отчитане на трудовия му стаж и старшинство, жалбоподателя иска да му бъде изплатена сума, равна на пълната разликата (тоест в размер на 3 051,43 EUR на месец или друга определена чрез експертиза сума) между получаваното възнаграждение от жалбоподателя в резултат на класирането му във функционална група съгласно решението за назначаване, от една страна, и възнаграждението, което би имал право да получава, заедно с дължимите лихви за забава до датата на постановяване на решението относно законосъобразното класиране на жалбоподателя в съответната функционална група, като лихвите се изчисляват въз основа на фиксирания от Европейската централна банка лихвен процент;
 —
 да бъде поставен в такова положение, че и пенсионно осигурителните и други права на жалбоподателя, които следват от трудовото му правоотношение с ответника, да бъдат изчислени или преизчислени все едно че следват от правоотношение, в което жалбоподателят е законосъобразно класиран съгласно направените с настоящата жалба искания, като освен това за претърпените неимуществени вреди му бъде изплатена сумата в размер на 10 000 EUR, заедно с дължимите лихви за забава, изчислени въз основата на фиксирания от Европейската централна банка лихвен процент, считано от датата на назначаване на жалбоподателя на работа при ответника или, при условията на евентуалност, считано от датата, на която е подадена настоящата жалба — до изплащане на дължимата сума в нейната цялост;
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 29.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 339/12
 Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Испания), постъпило на 22 юли 2014 г. — Juan Miguel Iglesias Gutiérrez/Bankia, S.A. и др.
 (Дело C-352/14)
 2014/C 339/14
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa
 Страни в главното производство
 Ищец: Juan Miguel Iglesias Gutiérrez
 Ответници: Bankia, S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE и Fondo de Garantía Salarial
 Преюдициални въпроси
 1)
 Противоречат ли на членове 107 и 108 от консолидирания текст на Договора за [функционирането на] Европейския съюз член 56 от Статута на работниците (Кралски законодателен декрет 1/1995 от 24 март), пета преходна разпоредба от Закон 3/2012 от 6 юли за въвеждане на неотложни мерки за реформиране на пазара на труда, член 123 и член 124, параграф 13 от Ley Reguladora de la Jurisdicción Social (Закон 36/2011 от 10 октомври 2011 г. относно съдилищата, разглеждащи социално-правни спорове, който препраща към предходните разпоредби), доколкото по същество с тях се увеличава размерът на разрешените обезщетения с Решение на Европейската комисия по процедура „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?
 2)
 Противоречи ли на горепосочените разпоредби от правото на Съюза и на Решение на Европейската комисия по процедура „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“ тълкуване на посочените национални разпоредби, което позволява на националния съд, в случай на признаване на уволнението за законно, да намали размера на обезщетението до предвидения във вътрешното право законов минимум?
 3)
 Противоречи ли на горепосочените разпоредби от правото на Съюза и на Решение на Европейската комисия по процедура „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“ тълкуване на посочените национални разпоредби, което позволява на националния съд, в случай на признаване на уволнението за незаконно, да измени размера на обезщетението до уговорения в постигнатото в периода на консултации споразумение, при положение че този размер е по-голям от законовия минимум, но по-малък от законовия максимум?


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/18
 Жалба, подадена на 1 август 2016 година от HX срещу решение на Общия съд, постановено на 2 юни 2016 година по дело T-723/14, НХ/Съвет
 (Дело C-423/16 P)
 (2016/C 350/23)
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател: HX (представител: С. Коев, адвокат)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се приеме, че настоящата жалба е допустима и основателна в нейната цялост и да приемете за обосновани всички изложени в нея правни основания;
 —
 Да се постанови, че обжалваните актове могат да бъдат отменени частично;
 —
 Да се отмени частично Решението на Общия съд на Европейския съюз (седми състав) от 2 Юни 2016г. по дело Т-723/14, НХ/Съвет на Европейския съюз, в частта в която жалбата на г-н HX е отхвърлена;
 —
 Да се отмени частично Решение (ОВППС) 2015/837 от 28 Май 2015 година за изменение на Решение 2013/255 (ОВ L 132, стр. 82), с което Съветът продължава действието на Решение 2013/255 до 1 Юни 2016г, в частта в която се отнася до г-н HX;
 —
 Да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателите, разходи, хонорари и други, свързани със защитата им.
 Правни основания и главни доводи
 1.
 Грешка при прилагане на правото, изразяваща се в нарушение на правото на Съюза, тъй като Решението, по отношение, на което жалбата е отхвърлена, не е било съобщено лично на жалбоподателя, въпреки че адресът му е бил известен на Съвета, трябва да се приеме, че изменението на исканията във връзка с тези актове е допустимо и направено в преклузивния срок., и
 2.
 Грешка при прилагане на правото, изразяваща се в нарушение на процесуални правила, което накърнява интересите на жалбоподателя, изразяващо се в това, че:
 —
 Липсата на отделна писмена молба не нарушава правата на насрещната страна и не затруднява работата на Общия съд; и
 —
 Общият съд не е взел предвид езика на производството, тъй като българската версия на Процедурния правилник не съдържа в себе си императивно задължение за наличие на отделен писмен акт;
 —
 Налице е нарушение на принципа на състезателност в производството, установен в член 64 от Правилника, т.к. жалбоподателят не е получил възможност от Съда да се запознае нито със самото Решение на Съвета, нито с другите езикови версии на Процедурния правилник, за да има възможност да подготви своето искане съобразно езиковите познания и очаквания на съда;
 —
 Общият съд не е изпълнил задълженията си визирани в член 86 параграф 4 от Процедурния правилник, изискващи предоставяне на възможност, а при необходимост и допълнителен срок за представяне на препис от Решение (ОВППС) 2015/837 от 28 Май 2015 година на Съвета, обосноваващо изменението на жалбата;
 —
 Общият съд, в нарушение на член 87 параграф 2 от Процедурния правилник не е обсъдил в цялост в своя предварителен доклад фактическата обстановка по делото.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/22
 Решение на Съда (пети състав) от 5 март 2015 г. — Ahmed Abdelaziz Ezz и др./Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 (Дело C-220/14 P) (1)
 ((Обжалване - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица с оглед на положението в Египет - Замразяване на средства на лица, срещу които са образувани съдебни производства за присвояване на държавни средства - Конвенция на Организацията на обединените нации срещу корупцията))
 (2015/C 138/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin, Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (представители: J. Lewis, QC, B. Kennelly и J. Pobjoy, Barristers, J. Binns, solicitor)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и И. Гюров), Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и D. Gauci)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Ahmed Abdelaziz Ezz, както и г-жа Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, г-жа Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin и г-жа Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз и на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/11
 Решение на Съда (четвърти състав) от 3 май 2012 г. (преюдициално запитване от Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Швеция) — Migrationsverket/Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati
 (Дело C-620/10) (1)
 (Дъблинска система - Регламент (ЕО) No 343/2003 - Процедура за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище - Граждани на трета страна, които притежават валидна виза, издадена от „компетентната държава членка“ по смисъла на същия регламент - Молба за убежище, подадена в държава членка, различна от държавата, компетентна по силата на посочения регламент - Молба за разрешение за пребиваване в държава членка, различна от компетентната държава, последвана от оттегляне на молбата за убежище - Оттегляне, направено, преди компетентната държава членка да поеме отговорност - Оттегляне, което слага край на установените с Регламент No 343/2003 процедури)
 2012/C 174/14
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Migrationsverket
 Ответник по жалбата: Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati
 Предмет
 Преюдициално запитване — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Тълкуване на член 4, параграф 5, алинея 2, както и на член 5, параграф 2 и член 16, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56) — Условия за прилагане на Регламента в случай на оттегляне на молба за убежище — Оттегляне на молби за убежище, подадени от граждани на трета страна в държава членка А в рамките на процедурата за определяне на държавата, компетентна за разглеждането на молбата съгласно посочения регламент в резултат от приемането от страна на друга държава членка Б да поеме отговорност за търсещите убежище — Решение на компетентния орган в държавата членка А да отхвърли молбите за убежище и да приложи процедурата за прехвърляне на търсещите убежище в държавата членка Б независимо от обстоятелството, че молбите за убежище, подадени в държавата членка А са били оттеглени
 Диспозитив
 Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна, трябва да се тълкува в смисъл, че в резултат на оттеглянето на молба за убежище по смисъла на член 2, буква в) от този регламент, направено, преди компетентната да разгледа тази молба държава членка да приеме да поеме отговорността за молителя, този регламент вече не следва да се прилага. В такъв случай държавата членка, на чиято територия е подадена молбата, трябва да вземе необходимите с оглед на това оттегляне решения, и по-конкретно решение за прекратяване на разглеждането на молбата, като отбележи свързаната с това информация в досието на кандидата.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/33
 Определение на председателя на Общия съд от 30 септември 2011 г. — Gollnisch/Парламент
 (Дело T-347/11 R)
 (Обезпечително производство - Отхвърляне на молба за защита на имунитета на член на Европейския парламент - Молба за спиране на изпълнение - Недопустимост)
 2011/C 347/58
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bruno Gollnisch (Limonest, Франция) (представител: G. Dubois, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: R. Passos, D. Moore и K. Zejdová)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решението на Европейския парламент от 10 май 2011 г. да не защити имунитета и привилегиите на жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/23
 Жалба, подадена на 8 юни 2012 г. — Hammar Nordic Plugg/Комисия
 (Дело T-253/12)
 2012/C 258/42
 Език на производството: шведски
 Страни
 Жалбоподател: Hammar Nordic Plugg AB (Trollhättan, Швеция) (представители: I. Otken Eriksson и U. Öberg, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло или частично решението на Европейската комисия от 8 февруари 2012 година относно държавна помощ SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 и ex CP 194/09), приведена в действие от Швеция в полза на Hammar Nordic Plugg AB,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
 Жалбоподателят твърди, че община Vänersborg не му е предоставила незаконосъобразна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, като му е отдала под наем и продала имот, който е публична собственост, под пазарната му цена. Според жалбоподателя Комисията е допуснала няколко грешки в преценката при правната квалификация на твърдените мерки за държавна помощ, тъй като:
 —
 Комисията не е взела предвид обстоятелството, че предхождащото придобиване на обекта за сумата от 17 милиона шведски крони би могло да представлява държавна помощ,
 —
 Комисията не е взела предвид обстоятелството, че действителната продажна цена от 8 милиона шведски крони е съответствала на пазарната цена на обекта,
 —
 Комисията не е зачела принципа за частния инвеститор в пазарната икономика, като е възприела оценка, направена впоследствие в различен момент, за да обоснове решението си, а не при действителната продажба на частен инвеститор,
 —
 така наречената „трета оценка в доклада на PwC“, извършена през март 2008 г., не представлява надежден показател за действителната пазарна цена на обекта, и
 —
 Комисията не е взела предвид обстоятелството, че впоследствие обектът действително е продаден за 8 милиона шведски крони през май 2011 г. на публичен търг в рамките на производство по несъстоятелност на новите приобретатели.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като твърдяната държавна помощ не нарушава конкуренцията и не засяга търговията между държавите членки по смисъла на тази разпоредба.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на задължението на Комисията за провеждане на разследване и за мотивиране, като и на правото на защита на жалбоподателя.


text:
 1.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 61/11
 Жалба, подадена на 11 декември 2013 г. — BH Stores/СХВП — Alex Toys („ALEX“)
 (Дело T-657/13)
 2014/C 61/19
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: BH Stores BV (Кюрасао) (представители: T. Dolde и M. Hawkins, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Alex Toys LLC (Гринуич, Съединени американски щати)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 септември 2013 г., постановено по преписка R 1950/2012-2;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ALEX“ за стоки от класове 16, 20 и 28 — заявка за регистрация на марка на Общността No 6 540 173.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска регистрация на марка No 1 049 274 и No 648 968 за словната марка „ALEX“ и германска регистрация на марка No 39 925 705 за фигуративната марка, съдържаща словния елемент „ALEX“, за стоки от клас 28.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 75 и член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/35
 Решение на Общия съд от 21 ноември 2012 г. — Getty Images/СХВП (PHOTOS.COM)
 (Дело T-338/11) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността PHOTOS.COM - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Липса на отличителен характер, придобит чрез използването - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 9/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Getty Images (US), Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: P. Olson, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 април 2011 г. (преписка R 1831/2010-2) относно заявка за регистрация на словния знак PHOTOS.COM като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Getty Images (US), Inc. да понесе съдебните разноски.
 (1) ОВ C 252, 27.8.2011 г.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Ottica New Line di Accardi Vincenzo/Comune di Campobello di Mazara
 (Дело C-539/11) (1)
 (Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Обществено здраве - Оптици - Регионално законодателство, което изисква разрешение за откриването на нови оптики - Демографски и географски ограничения - Обосноваване - Годност за постигане на преследваната цел - Съгласуваност - Пропорционалност)
 2013/C 344/20
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ottica New Line di Accardi Vincenzo
 Ответник: Comune di Campobello di Mazara
 в присъствието на: Fotottica Media Visione di Luppino Natale Fabrizio e C. s.n.c.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Тълкуване на членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и на член 2, параграф 2, буква е), член 4, параграф 8 и член 15 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50) — Регионално законодателство, което предвижда издаване на разрешение за откриването на нови магазини за упражняване на професията „оптик“ при наличието на две условия, едното от които откриване на един магазин на осем хиляди жители, а другото — минимално разстояние от 300 метра между нова и съществуваща оптика — Ограничение на свободното предоставяне на услуги — Императивни съображения от обществен интерес — Защита на здравето — Пропорционалност
 Диспозитив
 Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска регионална правна уредба като разглежданата в главното производство, която налага ограничения върху издаването на разрешения за създаването на нови оптики, като предвижда, че:
 —
 по принцип във всяка географска зона може да се създаде само една оптика на всеки 8 000 жители, и
 —
 всяка нова оптика трябва да отговаря на изискването за минимално разстояние от вече съществуващите оптики, което по принцип е 300 метра,
 доколкото компетентните органи се ползват по подходящ начин, спазвайки прозрачни и обективни критерии, от предоставените в съответната правна уредба правомощия, за да постигнат по съгласуван и систематичен начин преследваните от същата цели за защита на общественото здраве на цялата дадена територия, което националният съд трябва да провери.
 (1) ОВ C 370, 17.12.2011 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/33
 Жалба, подадена на 2 юли 2009 г. — AECOPS/Комисия
 (Дело T-256/09)
 2009/C 220/71
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços, (Aecops) (Лисабон, Португалия) (представители: J. L. da Cruz Vilaça и L. Pinto Monteiro, advogados)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение от 21 юни 2005 г. на Комисията на Европейските общности по преписка 89 0771 P1, с което одобрената с Решение C(89) 0570 от 22 март 1989 г. помощ се намалява на 48 504 201 PTE [португалски ескудо] и се изисква възстановяване на сумата от 53 310 198 PTE;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Нарушение на правото на предварително изслушване: на жалбоподателя не е дадена възможност да представи становището си преди приемането на окончателно решение за намаляване на икономическа помощ, което предполага неизпълнение на съществено изискване за форма, чието нарушение води до отмяна на посоченото решение.
 Нарушение на принципа на правната сигурност посредством погасяването по давност на производството и прекомерно дълъг срок за приемане на решение.
 Неизпълнение на задължението за мотивиране: в оспорваното решение не са изложени, дори в обобщен вид, доводите, които са довели до намаляването на помощта.


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/33
 Жалба, подадена на 17 юли 2013 г. — ZZ/ЕЦБ
 (Дело F-73/13)
 2013/C 274/55
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: L. Levi, Lawyer)
 Ответник: Европейска централна банка
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на ЕЦБ от 28 май 2013 г., с което жалбоподателят е уволнен дисциплинарно, както и обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени решението на Европейската централна банка от 28 май 2013 г., с което е уволнен дисциплинарно, считано от 31 август 2013 г.,
 —
 вследствие на това да възстанови напълно жалбоподателя на предишната му длъжност, като огласи по подходящ начин това обстоятелство с оглед възстановяване на доброто му име,
 —
 при всички обстоятелства да присъди обезщетение за неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя, определени по справедливост в размер на 20 000 евро,
 —
 да осъди ЕЦБ да понесе съдебните разноски.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/60
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 ноември 2010 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-65/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Здравно осигуряване - Тежко заболяване - Възражение за незаконосъобразност на критериите, определени от лекарския съвет - Отхвърляне на искания за възстановяване на медицински разноски)
 2011/C 30/114
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Отмяна на решението, с което се отказва възстановяване на 100 % на медицинските разноски на жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г., стр. 43.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/43
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 октомври 2009 г. — Aayhan и др./Парламент
 (Дело F-10/08) (1)
 (Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2009/C 312/70
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Laleh Aayhan (Страсбург, Франция) и др. (представител: R. Blindauer, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: г-н M. Mustapha-Pacha и г-жаe R. Ignătescu, впоследствие г-жа R. Ignătescu и г-жа S. Seyr)
 Предмет
 Отмяна на Решението на Европейския парламент от 25 октомври 2007 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателите на 21 юни 2007 г. жалба за признаване на всички договори с определен срок, които те са сключили с тази институция, за един общ договор за неопределено време.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалба F-10/08, Aayhan и др../Парламент.
 2.
 Жалбоподателите понасят направените от тях разноски, както и тези на Европейския парламент.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008, стр. 70.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/8
 Решение на Съда (шести състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Dioikitiko Protodikeio Serron — Гърция) — Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE/Elliniko Dimosio
 (Дело C-116/12) (1)
 (Митническа стойност - Стоки, изнесени за трета страна - Възстановявания при износ - Считана за несъществена преработка в страната на износ - Реекспорт на стоките към територията на Европейския съюз - Определяне на митническата стойност - Договорна стойност)
 2014/C 52/12
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Dioikitiko Protodikeio Serron
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE
 Ответник: Elliniko Dimosio
 Предмет
 Преюдициално запитване — Dioikitiko Protodikeio Serron — Тълкуване на членове 24, 29, 32 и 146 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Митническа стойност — Договорна стойност — Определяне — Изнесени стоки, които са претърпели обработка или преработка в страната на износ, недостатъчна, за да се считат за произхождащи от страната, където е извършена последната преработка по смисъла на член 24 от същия регламент, и които не са поставени под режим на пасивно усъвършенстване с оглед повторен внос в страната на първоначалния износ
 Диспозитив
 1.
 Членове 29 и 32 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г., трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че се прилагат при определянето на митническата стойност на стоки, внесени въз основа на договор, който е квалифициран като договор за продажба, но се оказва, че всъщност е договор за обработка или преработка. При определянето на тази стойност е без значение дали операциите по обработка или преработка отговарят на условията, предвидени в член 24 от същия регламент, за да бъдат съответните стоки считани за стоки с произход от страната, където са извършени тези операции.
 2.
 Членове 29 и 32 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 82/97, трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че при определянето на митническата стойност трябва да се вземе предвид стойността на възстановяването при износ, което е ползвано за дадена стока и е получено в резултат от практика на поведение, която се състои в прилагане на разпоредбите на правото на Съюза с цел неправомерно да се извлече предимство.
 (1) ОВ C 138, 12.5.2012 г.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/30
 Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
 (Дело T-99/12)
 2012/C 151/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,
 —
 вследствие на това да отмени Решение 2011/782/ОВППС от 1 декември 2011 година, както и Регламент No 36/2012 (ЕС) от 18 януари 2012 година, и последващите ги актове за изпълнение в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания, от които първите три по същество са идентични или подобни на правните основания, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1) и T-433/11, Makhlouf/Съвет (2).
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране, което има за последица нарушаване на конкуренцията както в рамките на Европейския съюз, така и в Сирия, и също така между тези две територии.
 (1) ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.
 (2) ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/44
 Жалба, подадена на 20 декември 2014 г. — Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C./Комисия
 (Дело T-821/14)
 (2015/C 065/60)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pollo Delta di Scabin Giancarlo и C. Snc (Porto Viro, Италия) (представител: V. Migliorini, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да обяви за недействително и при всички положения да отмени писмо No SM/FUN S/2622874 от 28.7.2014 на Европейската комисия — генерален директор за селско стопанство и развитие на селските райони Jerry Plewa, адресирано до генералния директор по международните политики и Европейския съюз към Министерството на земеделието и горите на Италия (Direttore Generale delle politiche internazionali e dell’Unione Europea del Ministero delle politiche agricole e forestali) Felice Assenza, узнато от жалбоподателя при запознаване с преписката от дата 19.11.2014 г., в частта, в която отхвърля искането на Италия във връзка с мерките за подкрепа 6 — 9, поискани съгласно член 220 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 и по-специално мерките, свързани с транжорни за клане на животни в изпълнение на санитарни мерки срещу разпространението на птичи грип и свързаните търговски вреди, както и Регламента за изпълнение (ЕС) No 1071/2014 на Комисията от 10 октомври 2014 година относно извънредни мерки за подпомагане на секторите на яйцата и птичето месо в Италия, публикуван в ОВЕС, 11.10.2014 г., в частта, в която изключва от мерките за подпомагане, приети съгласно член 220 от Регламент (ЕС) No 1308/2013, в полза на транжорни за клане на животни в изпълнение на санитарни мерки срещу разпространението на птичи грип и свързаните търговски вреди.
 —
 Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи съвпадат с изтъкнатите по дело T-820/14, Delta Group agroalimentare/Комисия.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/30
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — UFEX и др./Комисия
 (Дело T-60/05) (1)
 (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на бързите международни куриерски услуги - Решение за отхвърляне на жалбата - Отмяна на решението за отхвърляне на жалбата от общностна юрисдикция - Преразглеждане и ново отхвърляне на жалбата - Публично предприятие)
 (2007/C 247/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Union française de l'express (UFEX) (Roissy-en-France, Франция); DHL Express (Франция) SAS, по-рано известно като DHL International SA (Roissy-en-France); Federal express international (Франция) SNC (Gennevilliers, Франция) и CRIE SA (Asnières, Франция) (представители: É. Morgan de Rivery и J. Derenne, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално A. Bouquet и O. Beynet, впоследствие A. Bouquet и V. Di Bucci)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Chronopost SA (Issy-les-Moulineaux, Франция) (представител: D. Berlin, avocat) и La Poste (Париж, Франция) (представител: H. Lehman, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение SG Секретариат (2004) D/205294 на Комисията от 19 ноември 2004 г., с което се отхвърля жалбата на ищците срещу френската поща и френското правителство във връзка с френския пазар на бързи международни куриерски услуги.
 Диспозитив
 1)
 CRIE SA се заличава от списъка на ищците.
 2)
 Искът се отхвърля.
 3)
 Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS и Federal express international (France) SNC заплащат освен собствените си съдебни разноски и три четвърти от съдебните разноски на Chronopos SA и на La Poste. Chronopost и La Poste заплащат една четвърт от собствените си съдебни разноски. CRIE заплаща освен собствените си съдебни разноски, една четвърт от съдебните разноски на Комисията. Комисията заплаща три четвърти от собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 93, 16.4.2005 г.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/24
 Жалба, подадена на 5 октомври 2009 г. — Evonik Degussa и AlzChem Hart/Комисия
 (Дело T-391/09)
 2009/C 297/36
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Evonik Degussa GmbH (Есен, Германия) и AlzChem Hart GmbH (Trostberg, Германия) (представители: C. Steinle, O. Andresen и I. Hermeneit, Rechtsanwälte)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени Решение C (2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 година (по преписка COMP/39.396 — реактиви с основа калциев карбид и магнезий за стоманената и газовата промишленост) в частта, в която засяга жалбоподателите,
 —
 при условията на евентуалност, да се намали глобата, наложената в член 2, букви ж) и з) от посоченото решение,
 —
 при условията на евентуалност, в случай, че т. 1 бъде отхвърлена, да се измени член 2, букви ж) и з) от решението в смисъл да се счита за солидарно отговорен за пълния размер на наложената на жалбоподателите глоба и SKW Stahl-Metallurgie GmbH,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите оспорват Решение C (2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 година по преписка COMP/39.396 — реактиви с основа калциев карбид и магнезий за стоманената и газовата промишленост. С обжалваното решение на жалбоподателите и на други предприятия е наложена глоба за нарушение на член 81 ЕО, както и на член 53 от Споразумението за ЕИП. По мнение на Комисията жалбоподателите са участвали в едно единствено и продължено нарушение в сектора на калциевия карбид и на магнезия в ЕИП, с изключение на Испания, Португалия, Ирландия и Обединеното кралство, което се състояло в подялба на пазара, уговаряне на квоти, разпределяне на клиентите, определяне на цени и обмен на поверителна търговска информация за цени, клиенти и обеми на продажба.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват на първо място, че не били нарушили член 81 ЕО. В тази връзка те изтъкват по-специално, че не можели да бъдат държани отговорни за нарушение, извършено от тяхното бивше дъщерно дружество SKW Stahl-Metallurgie GmbH., тъй като те, съответно техните правопредшественици, не са образували стопанска единица с него. Вместо това жалбоподателите били доказали, че правопредшествениците им не били упражнявали никакво влияние върху SKW Stahl-Metallurgie GmbH. Заедно с това ответникът бил нарушил принципа на личната отговорност, презумпцията за невиновност, принципа на вина и изискването за вина..
 По-нататък жалбоподателите възразяват срещу наложената им глоба. В тази връзка те посочват, че обжалваното решение нарушава член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1) и Насоките за определяне на глобите (2), а също и Известието относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (3), както и принципа на равно третиране и принципа на пропорционалността.
 На последно място жалбоподателите изтъкват, че Комисията не изпълнила задължението си по член 253 ЕО да посочи мотиви във връзка с твърденията си за солидарната отговорност на SKW Stahl-Metallurgie GmbH.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 176).
 (2) Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент No 1/2003 (ОВ, C 210, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).
 (3) Известие на Комисията относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (ОВ, C 45, 2002 г., стр. 3).


text:
 9.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/20
 Определение на Общия съд от 13 януари 2015 г. — Istituto di vigilanza dell’urbe/Комисия
 (Дело T-579/13) (1)
 ((Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Обществени поръчки за услуги - Покана за представяне на оферти - Доставяне на услуги по охрана и посрещане - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна))
 (2015/C 081/26)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Istituto di vigilanza dell’urbe SpA (Рим, Италия) (представители: D. Dodaro и S. Cianciullo)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Cappelletti и F. Moro)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна както на решението на Комисията за отхвърляне на офертата, подадена от жалбоподателя във връзка с публикуваното в Приложение към Официален вестник на Европейския съюз (2013/S 101-172120) обявление за поръчка, и за възлагане на друг оферент на лот No 1 относно доставянето на услуги по охрана и посрещане, така и на всеки предходен, свързан или последващ акт, включително сключения с избрания оферент договор, и от друга страна, искане за обезщетение за вредата, претърпяна вследствие от възлагането на поръчката на избрания оферент.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Istituto di vigilanza dell’urbe SpA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия, включително тези за обезпечителното производство, в съответствие с исканията на последната.
 (1) ОВ C 377, 21.12.2013 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/19
 Определение на Съда (шести състав) от 30 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Ordinario di Firenze — Italie) — Paola C/Presidenza del Consiglio dei Ministri
 (Дело C-122/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Директива 2004/80/ЕО - Член 12 - Обезщетяване на пострадалите от умишлени престъпления, включващи употреба на сила - Изцяло вътрешно положение - Явна липса на компетентност на Съда))
 2014/C 112/22
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Ordinario di Firenze
 Страни в главното производство
 Ищец: Paola C
 Ответник: Presidenza del Consiglio dei Ministri
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale Ordinario di Firenze — Тълкуване на член 12 от Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно обезщетението на жертвите на престъпления (ОВ L 261, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 31) — Приложно поле — Правна уредба, която не предвижда механизъм за обезщетяване на пострадалите от умишлени престъпления, включващи употреба на сила, извършени на територията на страната, гарантиращ справедливо и подходящо обезщетение за всички пострадали от престъпления, включващи употреба на сила
 Диспозитив
 Съдът на Европейския съюз е явно некомпетентен да отговори на въпроса, отправен от Tribunale ordinario di Firenze (Италия).
 (1) ОВ C 141, 18.5.2013 г.


text:
 27.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 123/7
 Решение на Съда (осми състав) от 7 март 2013 г. (преюдициално запитване от Székesfehérvári Törvényszék — Унгария) — Gábor Fekete/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri
 (Дело C-182/12) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Член 137 - Регламент за прилагане на Митническия кодекс - Член 561, параграф 2 - Условия за пълно освобождаване от вносни мита - Внос в държава членка на превозно средство, чийто собственик е установен в трета държава - Лична употреба на превозното средство, разрешена от собственика по начин, различен от трудов договор, сключен с ползвателя - Липса на освобождаване)
 2013/C 123/10
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Székesfehérvári Törvényszék
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Gábor Fekete
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
 Предмет
 Преюдициално запитване — Székesfehérvári Törvényszék — Тълкуване на член 561, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стp. 1) — Условия за пълно освобождаване от вносни мита — Лична употреба на превозно средство — Понятие за трудово правоотношение — Внос в държава членка на автомобил, принадлежащ на фондация, установена в трета държава, от председателя на управителния съвет на посочената фондация — Упълномощаване от въпросната фондация на председателя на нейния управителен съвет да ползва и шофира съответния автомобил
 Диспозитив
 Член 561, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕИО) No 993/2001 на Комисията от 4 май 2001 г., трябва да се тълкува в смисъл, че пълното освобождаване от вносни мита, предвидено в тази разпоредба за превозно средство, използвано за лични цели от лице, установено на митническата територия на Европейския съюз, може да се предостави само ако тази лична употреба е била предвидена в трудов договор, обвързващ това лице със собственика на превозното средство, установен извън тази територия.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 1.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 290/5
 Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland на 27 юли 2011 г. — Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, Walter Walsh/Minister for Social and Family Affairs, Attorney General
 (Дело C-398/11)
 2011/C 290/07
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Ireland
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, Walter Walsh
 Ответници: Minister for Social and Family Affairs и Attorney General
 Преюдициални въпроси
 1.
 Прилага ли се Директива 2008/94/ЕО (1) по отношение на положението на жалбоподателите, като се вземе предвид член 1, параграф 1 от Директивата и обстоятелството, че по ирландското право твърдяната от жалбоподателите загуба на плащания за пенсия не поражда задължение за техния работодател, което да бъде признато в производството за принудително изпълнение или при каквато и да е ликвидация на работодателя на жалбоподателите и която освен това не е правно основание за иск срещу техния работодател при обстоятелствата по настоящото дело?
 2.
 Има ли право националният съд, когато преценява дали държавата е изпълнила задълженията си по член 8, да вземе предвид държавната пенсия въз основа на плащани вноски, която жалбоподателите ще получат (получаването на тази пенсия не зависи от връзка със схема за допълнително пенсионно осигуряване) и да сравни а) общата сума на държавната пенсия и стойността на пенсията, която жалбоподателите
 реално
 ще получат или е вероятно да получат от съответната допълнителна пенсионна схема с б) общия размер на държавната пенсия въз основа на плащани вноски и стойността на придобитите права на пенсия на всеки от жалбоподателите към датата на ликвидацията на схемата, в който държавната пенсия е взета предвид при определяне на размера на правото на пенсия, която претендират жалбоподателите?
 3.
 Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, достатъчна ли е някоя от сумите, които е вероятно да бъдат реално получени от жалбоподателите, за да се приеме, че държавата е изпълнила задълженията си по член 8?
 4.
 Необходимо ли е за прилагането на член 8 от Директивата да се установи някаква причинно следствена връзка между загубите на плащания за пенсия на жалбоподателите и неплатежоспособността на техния работодател, освен факта, че i) пенсионната схема не разполага с достатъчно средства към датата на несъстоятелността на работодателя и ii) неплатежоспособността на работодателя означава, че той не разполага със средства, за да внесе достатъчно пари в пенсионната схема, за да бъде възможно пенсиите на членовете да бъдат изцяло изплатени (като се вземе предвид, че работодателят не е задължен да постъпи по този начин след като схемата е ликвидирана).
 5.
 Изпълнила ли е Ирландия с приетите от нея мерки, така както са описани по-долу, наложените с Директивата задължения, като се вземат предвид социалните, търговски и икономически фактори, отчетени от Ирландия при изменение на пенсионната защита след постановяване на Решение по дело Robins (както се установява от свидетелските показания на Orlaigh Quinn) по-конкретно, като се вземе предвид „необходимостта от балансирано икономическо и социално развитие в Общността“, посочена в съображение 3 от Директивата?
 6.
 Представлява ли икономическото положение (както е описано в свидетелските показания на Colm McCarthy, Phillip Lane и Kevin Cardiff) достатъчно изключително положение, което да може да оправдае по-ниско ниво на защита на интересите на жалбоподателите от това, което при други обстоятелства би могло да се претендира, и ако това е така, кое е това по-ниско ниво на защита?
 7.
 Ако отговорът на втория въпрос е не, представлява ли сам по себе си фактът, че приетите от държавата след постановяване на Решение по дело Robins мерки не са довели до резултат, при който жалбоподателите да получат повече от 49 % от стойността на пенсията, на която имат право въз основа на тяхната допълнителна схема за пенсионно осигуряване, такова сериозно нарушение на задължението на държавата, което да бъде основание за жалбоподателите да претендират вреди (т.е. без да докажат отделно, че действията на държавата след постановяване на Решение по дело Robins представляват сериозно и явно несъобразяване на държавата със задълженията по член 8 от Директивата)?
 (1) Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател ОВ L 283, стр. 36


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/17
 Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Bice International/СХВП — Bice (bice)
 (Дело T-624/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „bice“ - По-ранна фигуративна национална марка „1926 BiCE RISTORANTE“ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009))
 (2016/C 059/17)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Bice International Ltd (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: първоначално N. Gibb, solicitor, и D. McFarland, barrister, впоследствие D. McFarland)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bice AG (Бар, Швейцария) (представител: D. Pauli, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 май 2014 г. (преписка R 1249/2013-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Bice International Ltd и Bice AG
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bice International Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/36
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 19 април 2010 г. — Société Rastelli Davide et C./Jean-Charles Hidoux, в качеството на ликвидатор на дружество Médiasucre international
 (Дело C-191/10)
 (2010/C 161/55)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société Rastelli Davide et C.
 Ответник: Jean-Charles Hidoux, в качеството на ликвидатор на дружество Médiasucre international
 Преюдициални въпроси
 1.
 Когато юрисдикция на държава членка образува основното производство по несъстоятелност спрямо длъжник, като приема, че центърът на основните му интереси е на територията на тази държава членка, допуска ли Регламент (ЕО) No 1346/2000 от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (1) прилагането от тази юрисдикция на правна норма на националното право, която ѝ предоставя компетентност да разшири обхвата на производството по отношение на дружество със седалище в друга държава членка, само въз основа на констатацията, че е налице смесване на имуществата на длъжника и това дружество?
 2.
 Ако процесуалните действия по разширяване на обхвата на производството трябва да се считат за образуване на ново производство по несъстоятелност, което, за да може да бъде разгледано от първоначално сезирания съд на държавата членка, е обусловено от установяване на обстоятелството, че центърът на основните интереси на дружеството, по отношение на което се разширява обхватът на производството, е в тази държава членка, може ли установяването на това обстоятелство да произтича само от констатацията, че е налице смесване на имуществата?
 (1) ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143.