text:
 8.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 273/2
 Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република) на 24 май 2012 г. — JS/Česká správa sociálního zabezpečení
 (Дело C-253/12)
 2012/C 273/02
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: JS
 Ответник: Česká správa sociálního zabezpečení
 Преюдициални въпроси
 1.
 Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1) (Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета за координация на системите за социална сигурност (2)) изключва ли от своя персонален обхват гражданин на Чешката република, който — при обстоятелства като тези в главното производство — преди 1 януари 1993 г. е бил подчинен на пенсионноосигурителното законодателство на несъществуваща понастоящем държава (Чехословашката федерална република), чиито [осигурителни] периоди в съответствие с член 20 от Споразумението за социалното осигуряване, сключено на 29 октомври 1992 г. между Чешката [република] и Словашката република, посочено в Приложение III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета (Приложение II към Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета), се разглеждат като [осигурителни] периоди в схемата на Словашката република и, съгласно установените от Конституционния съд на Чешката република национални норми, същевременно като периоди в схемата на Чешката република?
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 2.
 Член 18 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 2 от Договора за Европейския съюз и с член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета (или с член 4 от Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета) представлява ли пречка за органите на Чешката република — при обстоятелства като тези в главното производство — да предоставят преференциално третиране (допълнително обезщетение за старост, когато размерът на това обезщетение, отпуснато съгласно член 20 от Споразумението за социалното осигуряване, сключено на 29 октомври 1992 г. между Чешката [република] и Словашката република и съгласно Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета (Регламент No 883/2004), е по-нисък от обезщетението, което би било получено, ако пенсията за осигурителен стаж бе изчислена в приложение на законодателството на Чешката република) само на гражданите на Чешката република, когато посоченото третиране произтича от основното право на социално осигуряване при старост, тълкувано от Конституционния съд на Чешката република специално във връзка с осигурителния стаж за пенсия, придобит в бившата Чехословашка федерална република, и се възприема като част от националната идентичност, и когато това третиране не би могло да накърни правото на свободно движение на работниците като основно право на Съюза, при положение че предоставянето на подобно третиране на всички други граждани на държави членки на ЕС, които също са придобили подобен осигурителен стаж за пенсия в бившата Чехословашка федерална република, би могло значително да застраши финансовата стабилност на пенсионносигурителната система на Чешката република?
 Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен:
 3.
 Правото на Европейския съюз представлява ли пречка националният съд, който е най-висшата чешка юрисдикция в областта на административното правораздаване и чиито решения не подлежат на обжалване, да бъде обвързан, в съответствие с националното право, от правната преценка на Конституционния съд на Чешката република, когато изглежда, че тази преценка не е в съответствие с правото на Съюза, както е тълкувано от Съда на Европейския съюз?
 (1) ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26, поправена версия в ОВ L 28, 30.1.1997 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 32, 6.2.2008 г., стр. 31.
 (2) ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в ОВ L 33, 7.2.2008 г., стр. 12.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/28
 Жалба, подадена на 19 януари 2011 г. — Universal/Комисия
 (Дело T-42/11)
 2011/C 80/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Universal Corp. (Richmond, Съединени американски щати) (представител: C. R. A. Swaak, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени оспорваното решение, изложено в писма от 12 и 30 ноември 2010 г. и/или
 —
 да се установи, че жалбоподателят не следва да заплаща изцяло или частично наложената в хода на административното производство глоба до влизането в сила на решение по дело Deltafina/Комисия, Т-12/06 или по всяко последващо производство, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си по реда на член 263 ДФЕС жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията, изложено в писмото ѝ до Universal Corporation от 12 ноември 2010 г., потвърдено с писмото от 30 ноември 2010 г., с което се иска тя да заплати наложената на 20 октомври 2005 г. солидарно на Universal Corporation и на Deltafina SpA глоба по преписка COMP/C.38.281.B2 — Raw Tabacco Italy, вследствие оттеглянето на жалбата по дело Universal Corp./Комисия, Т-34/06, но преди да бъде постановено решението по дело Deltafina SpA/Комисия, Т-12/06 и по всяко последващо производство.
 Жалбоподателят извежда три оплаквания в своята жалба.
 1.
 Съгласно първото оплакване оспорваното решението е опорочено:
 —
 Оспорваното решение е опорочено тъй като глобата се покрива изцяло от предоставената от дъщерното дружество Deltafina гаранция. Като дружество майка, притежаващо капитала на дъщерното дружество на 100 %, жалбоподателят е солидарно отговорен за изплащането на наложената на Deltafina от Комисията глоба по отношение на нейното пряко участие в нарушението. Следователно оттеглянето на подадената от жалбоподателя жалба за отмяна е ирелевантно по отношение на момента, в който следва да се заплати глобата.
 2.
 Второто оплакване се отнася до нарушаването на принципа на защита на оправданите правни очаквания:
 —
 Оспорваното решение нарушава принципа на защита на оправданите правни очаквания по отношение на действителността на банковата гаранция до приключване на образуваното по искане на Deltafina производство. Като е приела банковата гаранция във връзка с производството за отмяна по жалба на Deltafina Комисията е създала оправданото правно очакване, че до влизането в сила на решението по дело Т-12/06 тя ще се въздържа да изисква заплащането на глобата. Освен това Комисията нарушила оправданото правно очакване на жалбоподателя, че за целите на търсенето на отговорност и принудителното изпълнение ще има последователно отношение спрямо него и Deltafina и ще ги третира като едно предприятие.
 3.
 Третото оплакване се отнася до твърдението за нарушаване на задължението за добро администриране, произтичащо от член 266 ДФЕС:
 —
 С поставеното от оспорваното решение изискване за предварително изплащане на солидарно дължимата глоба в хода на образуваното по искане на Deltafina висящо производство Комисията нарушила произтичащото от член 266 ДФЕС задължение за добро администриране, с което е длъжна да се съобразява. В случай на пълно или частично уважаване на жалбата на Deltafina Комисията ще трябва да намали или отмени глоба, за която Universal е солидарно отговорна.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/16
 Решение на Съда (трети състав) от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG/Landeshauptstadt München
 (Дело C-113/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2000/13/ЕО - Етикетиране и представяне на храни - Член 1, параграф 3, буква б) - Понятието „предварително опакована храна“ - Член 2 - Осведомяване и защита на потребителите - Член 3, параграф 1, точка 8 - Място на произход или място, от което идва храната - Член 13, параграф 1 - Етикетиране на предварително опаковани храни - Член 13, параграф 4 - Опаковки или контейнери, чиято най-голяма повърхност е с площ по-малка от 10 см2 - Директива 2001/110/ЕО - Член 2, точка 4 - Посочване на страната или страните на произход на меда - Порционни опаковки с мед, които са опаковани в общи кашони, доставяни на заведения за обществено хранене - Порционни опаковки, които се продават поотделно или се предлагат на крайния потребител към предварително приготвени ястия, заплащани общо - Обозначаване на страната или страните на произход на този мед))
 (2016/C 419/19)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG
 Ответник: Landeshauptstadt München
 в присъствието на: Landesanwaltschaft Bayern
 Диспозитив
 Член 1, параграф 3, буква б) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните трябва да тълкува в смисъл, че всяка от порционните опаковки с мед, които са с формата на затворени със запечатано алуминиево покритие капсули и са опаковани в доставяни на заведения за обществено хранене общи кашони, представлява „предварително опакована храна“, когато тези заведения продават споменатите опаковки поотделно или ги предлагат на крайния потребител към предварително приготвени ястия, заплащани общо.
 (1) ОВ C 198, 15.6.2015 г.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/18
 Жалба, подадена на 19 май 2016 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 март 2016 г. по дело T-675/14, Испания/Комисия
 (Дело C-279/16 P)
 (2016/C 279/25)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. J. García-Valdecasas Dorrego)
 Друга страна в производството: Европейска комисия и Република Литва
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се уважи настоящата касационна жалба и да се отмени решението на Общия съд.
 —
 С ново решение да се отмени Решение за изпълнение 2014/458/ЕС на Комисията от 9 юли 2014 г. (1), за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), що се отнася до разходите, направени от Кралство Испания, в размер от 2 713 208,07 EUR.
 Основания и основни доводи
 1.
 Грешка при прилагане на правото, произтичаща от липса на мотиви на обжалваното решение, доколкото Общият съд е бил длъжен да се произнесе по липсата на мотиви на решението на Комисията, защото това основание е било формулирано достатъчно ясно и точно, за да позволи на Общият съд да заеме позиция.
 2.
 Грешка при прилагане на правото, свързана с обхвата на задължението за мотивиране, доколкото разсъжденията, на които се основава Общият съд, не са съвместими с изискването за яснота и недвусмисленост, на които трябва да отговарят мотивите на решението на Комисията в изпълнение на изискванията на член 296 ДФЕС. Мотивите на този акт не са нито недвусмислени, нито ясни, което е довело до накърняване на правото на защита на тази държава членка.
 3.
 Явно изопачаване на фактите, доколкото като е приел в точка 55 от обжалваното решение, че „Кралство Испания не е доказало, че някои стопанства не са имали нито едно от задълженията, във връзка с които са установени неизпълнения“, Общият съд е допуснал такова изопачаване. Всъщност, на първо място, това твърдение е в разрез със системата на условност, тъй като в тази сфера само определени стопанства са рискови, тоест тези, за които се прилагат специфичните изисквания, във връзка с които са установени неизпълнения. На второ място, Кралство Испания е представило на Комисията конкретни данни, доказващи, че определени стопанства не са били носители на специални задължения.
 4.
 Грешка при тълкуването на член 31, параграф 2 от Регламент No 1290/2005 и във връзка с принципа на пропорционалност що се отнася до прилагането на фиксираната финансова корекция и отхвърлянето на предложената от Кралство Испания корекция.
 4.1
 Грешка при тълкуването на член 31, параграф 2 от посочения регламент с мотив, че тази разпоредба изисква като ключов елемент да се вземат предвид причинените финансови вреди. След като тези вреди са били точно оценени от Кралство Испания не е било възможно да се прилага фиксирана финансова корекция, която е приложима само когато е невъзможно използване на друг по-подходящ метод.
 4.2
 Грешка при прилагане на правото що се отнася до съдебния контрол на принципа на пропорционалност, тъй като използваният от Комисията метод е довел до по-висока с 530 % фиксирана финансова корекция от изчислението, направено от Кралство Испания. Това изчисление отчита реални данни за наложени през предходните години санкции, в които са били коригирани неизпълненията, свързани с условността. Сумата, получена в резултат от фиксираната финансова корекция, е изцяло непропорционална и разплащателните агенции не трябва да поемат плащането на надценените корекции.
 5
 Грешка при тълкуването на член 31, параграф 2 от Регламент No 1290/2005 и във връзка с принципа на пропорционалност, доколкото е прието, че е възможно кумулирането на фиксирана финансова корекция и еднократна финансова корекция за бюджетната линия за 2008 г. Всъщност в съответствие с документ AGRI-2005-64043-ES корекциите не трябва да се прилагат към суми, които вече са били коригирани на същите основания; практиката на Съда допуска кумулиране само когато рискът за фондовете не може да бъде покрит единствено с аналитичните корекции; полученият резултат е непропорционален и необоснован, доколкото ако беше приложена само фиксираната финансова корекция, подлежащата на изваждане сума би била по-малка от тази, получена при събирането на двете финансови корекции.
 (1) ОВ L 2015, стр. 62.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/41
 Жалба, подадена на 8 март 2010 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-116/10)
 2010/C 134/70
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: J. Möller и Rechtsanwalt U. Karpenstein)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение C(2009) 10675 на Комисията от 23 декември 2009 г. за намаляване на подкрепата, предоставена по силата на Решение C(97) 1120 на Комисията от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) за програмата „Ziel 2-Programm Nordrhein-Westfalen (1997—1999)“ във Федерална република Германия;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С обжалваното решение Комисията намалява помощта на ЕФРР за програмата „Ziel 2 Programm Nordrhein-Westfalen (1997—1999)“ във Федерална република Германия.
 Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 Като първо правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията не е преценила правилно фактите и обстоятелствата по случая. Жалбоподателят счита, че Комисията се позовава на грешни стойности при изчисляването на използвания процент на грешка.
 В рамките на второто правно основание жалбоподателят поддържа, че определените в член 24, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 4253/881 (1) условия за финансова корекция не са изпълнени. Той счита, че тази разпоредба не дава право на Комисията да извършва финансови корекции поради административни грешки или твърдения за незадоволителни системи за управление и контрол. Освен това той изтъква, че финансова корекция с размери като на тази, която Комисията прилага, не може да се приеме и по други причини. От една страна, „неправомерностите“, които Комисията критикува, могат да обосноват финансови корекции, само ако имат или са имали отрицателно въздействие върху бюджета на Съюза. Според жалбоподателя случаят с оспорваните от Комисията действия не е такъв. От друга страна, той поддържа, че по цяла поредица от спорни проекти, като този в дадения случай, няма нарушение на общностното право.
 Като трето правно основание жалбоподателят отбелязва, че Комисията не е имала право да извършва финансови корекции въз основа на екстраполация или с фиксиран размер на основание на Регламент (ЕИО) No 4253/88. Той поддържа, че ясният текст на член 24 от този регламент визира само конкретни случаи и стойности, които могат да бъдат обозначени с цифри.
 В рамките на последното правно основание жалбоподателят поддържа, че дори и да е допустимо да се извършват финансови корекции въз основа на екстраполация или с фиксиран размер, в случая корекциите са незаконосъобразни. В това отношение той отбелязва, че Комисията не е установила дали критикуваните от нея действия имат „присъщ на системата“ характер и дали финансовите корекции с фиксиран размер съответстват на принципа на пропорционалност.
 (1) Регламент (ЕИО) No 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година за определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) No 2052/88 по отношение координирането на дейностите на различните структурни фондове между тях самите и с операциите на Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти (ОВ L 374, стр. 1).


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/11
 Иск, предявен на 15 юли 2014 г. — Sotiropoulou и други/Съвет
 (Дело T-531/14)
 2014/C 351/13
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищци: Leimonia Sotiropoulou (Patrasso, Гърция) и 63 други ищци (представител: K. Chrisogonos, dikigoros)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищците
 Ищците искат от Общия съд:
 —
 да осъди ответника да им заплати обезщетение общо в размер на 8 70 504,11 EUR за финансовите загуби, които са претърпели между 1 януари 2013 г. и 31 май 2014 г. в резултат на незаконното намаляване на основните им пенсии с посочените по-долу решения на Съвета на Европейския съюз,
 —
 да осъди ответника да заплати на всеки от тях сумата от 3 000,00 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди поради незаконното намаляване на основните им пенсии с посочените по-долу решения на Съвета на Европейския съюз, и
 —
 да осъди ответника да заплати направените от ищците разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Искът е по член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, причинени на ищците от драстичното намаляване на основните им пенсии поради изпълнението на мерките и измененията на пенсионната система на Гърция, предвидени с решенията на Съвета на Европейския съюз 2010/320/EС от 8 юни 2010 година (1), 2010/486/EС, от 7 септември 2010 година (2), 2011/57/EС от 20 декември 2010 година (3), 2011/257/EС от 7 март 2011 година (4), 2011/734/EС от 12 юли 2011 година (5), 2011/791/EС от 8 ноември 2011 година (6), 2012/211/EС от 13 март 2012 година (7) и 2013/6/EС от 4 декември 2012 година (8), за които се твърди, че са незаконосъобразни.
 В подкрепа на иска си ищците излагат две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушението на принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност.
 —
 Ищците твърдят, че оспорваните решения на Съвета на Европейския съюз, отнасящи се по-конкретно до приемането на подробно описани мерки, на политики и действия в областта на осигуряването и пенсионната система, са приети от Съвета при превишаване на признатите му с Договора правомощия и в нарушение на принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност по членове 4 и 5 ДЕС във връзка с разпоредбите на членове 2 — 6 ДФЕС. Приемайки решения по член 126, параграф 9 и член 136 ДФЕС, отправени към Гърция, Съветът на Европейския съюз не може да регламентира в подробности политиката, която Гърция трябва да следва в посочените по-горе области, които са от нейната изключителна компетентност като държава членка на Европейския съюз. Поради това си съдържание посочените решения са незаконосъобразни и са основание за извъндоговорна отговорност на Европейския съюз за обезщетяване на ищците за претърпените от тях вреди поради намаляването на пенсиите им в резултат на тези решения.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушаване на основните права по членове 1, 25 и 34 от Хартата на основните права на Европейския съюз
 —
 Ищците твърдят, че оспорваните решения на Съвета на Европейския съюз са наложили приемането на мерки за пенсионната система, които са влошили рязко икономическото положение на ищците и довели до влошаването на положения, на които те разчитали. Драстичното орязване и намаляване на пенсиите, наложено, за да се приложат определените в посочените решения на Съвета на Европейския съюз мерки, включвало радикално намаляване на социалното осигуряване и бързо влошаване на жизнения стандарт на пенсионерите като ищците, които с намаляването на пенсиите били лишени от по-голямата част от доходите, с които разполагали по-рано. Приемането и осъществяването на посочените намаления довели до пряко нарушаване на правото на ищците на човешко достойнство, на правото им като възрастни хора на достоен и независим живот, както и правото им на достъп до обезщетенията за социална сигурност и до социалните служби, които осигуряват закрила при старост —права, изрично гарантирани в членове 1, 25 и 34 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Поради това сами по себе си въпросните решения са незаконосъобразни и са основание за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз за обезщетяване на ищците за причинените им вреди от намаляването на пенсиите им с тези решения.
 (1) Решение 2010/320/ЕС на Съвета от 8 юни 2010 година отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 145, 11.6.2010 г., стр. 6).
 (2) Решение 2010/486/ЕС на Съвета от 7 септември 2010 година за изменение на Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 241, 14.9.2010 г., стр. 12).
 (3) Решение 2011/57/ЕС на Съвета от 20 декември 2010 година за изменение на Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 26, 29.1.2011 г., стр. 15).
 (4) Решение 2011/257/ЕС на Съвета от 7 март 2011 година за изменение на Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 110, 29.4.2011 г., стр. 26).
 (5) Решение 2011/734/ЕС на Съвета от 12 юли 2011 година отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемането на считаните за необходими мерки за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 296, 15.11.2011 г., стр. 38).
 (6) Решение 2011/791/ЕС на Съвета от 8 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/734/ЕС от 12 юли 2011 г., отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемане на считаните за необходими мерки за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 320, 3.12.2011 г., стр. 28).
 (7) Решение 2012/211/ЕС на Съвета от 13 март 2012 година за изменение на Решение 2011/734/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемане на считаните за необходими мерки за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 113, 25.4.2012 г., стр. 8).
 (8) Решение 2013/6/ЕС на Съвета от 4 декември 2012 година за изменение на Решение 2011/734/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемането на считаните за необходими мерки за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 4, 9.1.2013 г., стр. 40).


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/34
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 май 2009 г. — Sergio и др./Комисия
 (Дело F-137/07) (1)
 (Публична служба - Права и задължения - Синдикална свобода - Меморандум за разбирателство Комисия — синдикални и професионални организации - Индивидуални решения за командироване/освобождаване от длъжност, основани на меморандум - Увреждащ акт - Процесуална легитимация - Длъжностно лице, действащо в качеството си на частно лице, а не за сметка на синдикална организация - Недопустимост - Уведомяване на адвоката на жалбоподателите за отхвърлянето на жалбата - Момент, от който започва да тече срокът за обжалване)
 2009/C 193/56
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Giovanni Sergio (Брюксел, Белгия) и други (представител: M. Lucas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: г-н J. Currall и г-жа B. Eggers)
 Предмет
 От една страна отмяната на „Меморандум за разбирателство между Синдикалните и професионалните организации (СПО)“ и Генерална дирекция „Персонал и администрация (ГД ADMIN)“, както и на решенията на органа по назначаването (ОН), потвърдени с протокола от 19 декември 2006 г., и на решението от 14 ноември 2006 г., и от друга страна, искане за обезщетение под формата на едно символично евро.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Sergio, г-н Blanchard, г-н Marquez-Garcia, г-н Scheuer и г-н Wurzler да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 79, 29.3.2008 г., стр. 37.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/40
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Португалия/Комисия
 (Дело T-183/06) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от Общността - Текстилен лен - Ефикасност на контрола)
 2009/C 282/74
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, подпомаган от C. Botelho Moniz и E. Maia Cadete, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Afonso, L. Parpala и F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2006/334/ЕО на Комисията от 28 април 2006 г. за изключване от общностно финансиране на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 124, стр. 21).
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение 2006/334/ЕО на Комисията от 28 април 2006 г. за изключване от общностно финансиране на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ доколкото изключва всички направени от Република Португалия разходи в сектора на лена.
 2.
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/3
 Решение на Съда (първи състав) от 24 юни 2015 г. — Кралство Испания/Европейска комисия
 (Дело C-263/13 P) (1)
 ((Обжалване - Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) - Намаляване на финансовата помощ - Метод на изчисление чрез екстраполиране - Процедура по приемане на решението от Европейската комисия - Неспазване на определения срок - Последици))
 (2015/C 279/03)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и A. Steiblytė)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Испания/Комисия (T-65/10, T-113/10 и T-138/10, EU:T:2013:93).
 2)
 Отменя решения на Комисията C(2009) 9270 от 30 ноември 2009 г., C(2009) 10678 от 23 декември 2009 г. и C(2010) 337 от 28 януари 2010 г., с които се намалява финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), отпусната съответно по оперативна програма „Андалусия“ по цел No 1 (1994 — 1999 г.), в приложение на Решение C(94) 3456 на Комисията от 9 декември 1994 г., по оперативна програма „Баска област“ по цел No 2 (1997 — 1999 г.), в приложение на Решение C(1998) 121 на Комисията от 5 февруари 1998 г., и по оперативна програма „Област Валенсия“ по цел No 1 (1994 — 1999 г.), в приложение на Решение C(1994) 3043/6 на Комисията от 25 ноември 1994 г.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да понесе разноските, направени от Кралство Испания, и собствените си съдебни разноски, направени както на първа инстанция, така и при настоящото обжалване.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/34
 Жалба, подадена на 11 септември 2015 г. — Coveris Rigid (Auneau) France/Комисия
 (Дело T-531/15)
 (2015/C 406/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Франция) (представители: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg и L. Titze, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени член 1, параграф 5 от Решение на Комисията от 24 юни 2015 г. C(2015)4336 окончателен по преписка AT.39563 — Опаковки на храни за търговия на дребно, доколкото в този член се преценява, че жалбоподателят е нарушил член 101 ДФЕС с участието си през посочения в член 1, параграф 5, буква г) от решението на Комисията период в едно-единствено продължено нарушение, изразяващо се в редица нарушения в сектора на опаковките от полистиренова пяна в производството на опаковки за храни, предназначени за търговията на дребно на френска територия; и
 —
 Да отмени член 2, параграф 5 от Решение на Комисията от 24 юни 2015 г. C(2015)4336 окончателен по преписка AT.39563 — Опаковки на храни за търговия на дребно, доколкото с него се налага глоба от 4 7 56 000 евро на жалбоподателя, и
 —
 Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от това, че Комисията е приложила неправилно принципа за персоналната отговорност с твърдението си, че Coveris е отговорно за това, че е участвало в едно-единствено продължено нарушение в сектора на производството на опаковки за храни от полистиренова пяна, предназначени за търговията на дребно във Франция. Извънредните обстоятелства по делото оправдавали прилагането на цялостен подход към двете части от сделката по изкупуването на ONO Packaging от неговите работници, или, субсидиарно, прилагането на принципа на икономическата приемственост по отношение на частта от сделката по прехвърлянето на активи. На това основание на Coveris вече не можело да бъде търсена отговорност за твърдяното нарушение.
 2.
 Второто основание, изведено от това, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, като е извършила разграничаване между, от една страна, частта по прехвърлянето на активите в сделката по изкупуването на ONO Packaging от неговите работници, и от друга страна, частта по прехвърляне на акциите, като впоследствие поделя отговорността между правните субекти (а именно Coveris и ONO Packaging Portugal), които са две отделни предприятия, като им възлага отговорността за твърдяните нарушения, допуснати от едно единствено предприятие, което е останало незасегнато от изкупуването от работниците.


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/27
 Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 21 юни 2017 г. — Finanzamt B/A-Brauerei
 (Дело C-374/17)
 (2017/C 309/35)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt B
 Ответник: A-Brauerei
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 107, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че е налице забранена по тази разпоредба помощ, когато съгласно правната уредба на държава членка при облагаемо придобиване не се събира данък върху придобиването на недвижим имот, на основание че е налице преобразуване (сливане), ако в операцията по преобразуването участват определени правни субекти (упражняващо контрол предприятие и контролирано дружество) и в продължение на пет години преди юридическото действие и пет години след него упражняващото контрол предприятие има дял в контролираното дружество в размер на 100 %?


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/68
 Решение на Общия съд от 28 май 2013 г. — Chiboub/Съвет
 (Дело T-188/11) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Замразяване на средства - Липса на правно основание)
 2013/C 225/151
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Абу Даби, Обединени арабски емирства) (представители: първоначално G. Perrot и F. Gaudillière, впоследствие M.-M. Le Roux, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално A. Vitro, G. Étienne и S. Cook, впоследствие A. Vitro и G. Étienne)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Bordes и M. Konstantinidis) и Република Тунис (представител: W. Bourdon, адвокат)
 Предмет
 Искане за отмяна, първо, на Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 62), на второ място — на Решение за изпълнение 2011/79/ОВППС на Съвета от 4 февруари 2011 г. за изпълнение на Решение 2011/72 (ОВ L 31, стр. 40), и на трето място — на Регламент (ЕС) No 101/2011 на Съвета от 4 февруари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 31, стр. 1), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отменя приложението към Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис, изменено с Решение за изпълнение 2011/79/ОВППС на Съвета от 4 февруари 2011 г. за изпълнение на Решение 2011/72, в частта, която се отнася до г-н Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub.
 2.
 Отменя Регламент (ЕС) No 101/2011 на Съвета от 4 февруари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис, в частта, която се отнася до г-н Chiboub.
 3.
 Правните последици спрямо г-н Chiboub на приложението към Решение 2011/72, изменено с Решение за изпълнение 2011/79, се запазват до влизането в сила на отмяната на Регламент No 101/2011, доколкото се отнася до г-н Chiboub.
 4.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези, които са направен от г-н Chiboub.
 5.
 Европейската комисия и Република Тунис понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/33
 Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kanyama/Съвет
 (Дело T-145/17)
 (2017/C 129/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Célestin Kanyama (Ла Гомб Демократична република Конго) (представител: O. Okito, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) 2016/2230 за изпълнение на Решение 2016/2231/ОВППС на Съвета от 12 декември 2016 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго и за изменение на Решение 2010/788/ОВППС, в частта, която се отнася до г-н Célestin Kanyama,
 —
 да осъди Съвета да понесе наред със собствените си разноски и разноските на жалбоподателя и на всички встъпили страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-139/17, Kibelisa/Съвет.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/72
 Иск, предявен на 17 септември 2007 г. — Traore/Комисия
 (Дело F-90/07)
 (2007/C 269/131)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Amadou Traore (Rhodes Saint Genèse, Белгия) (представител: E. Boigelot, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението за отхвърляне на кандидатурата на ищеца за длъжността временно управляващ делегацията на Комисията в Того, на която е назначен г-н Х;
 —
 да се отмени назначението на г-н Х на споменатата длъжност;
 —
 да се отмени решението за отхвърляне на кандидатурата на ищеца за длъжността ръководител на оперативната дейност на делегацията на Комисията в Танзания, на която е назначен г-н Y;
 —
 да се отмени назначението на г-н Y на споменатата длъжност;
 —
 да се осъди ответникът да заплати сумата от 3 500 EUR като обезщетение за претърпени неимуществени вреди и накърняване на кариерата на ищеца;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава първо на нарушения в производството по назначаването, от една страна, поради определянето на нивото на спорните длъжности на степени AD9 до AD14 в нарушение на принципите, постановени по-специално в Решението по дело Economidis/Комисия (1), и, от друга страна, поради неспазване на обявлението за свободна длъжност за първата от спорните длъжности и на реда, определен в член 29, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (Правилник). Той добавя, че не е извършено съпоставяне на заслугите, което сочело наличието на злоупотреба с правомощия, както и на нарушение на принципа за равно третиране и на принципа за право на развитие в кариерата.
 Ищецът по-нататък изтъква, че Комисията била нарушила член 1г, параграф 1 от Правилника, тъй като била отхвърлила неговите кандидатури по-специално заради африканския му произход.
 (1) Решение на Съда на публичната служба от 14 декември 2006 г., F-122/05, ОВ C 331 от 30.12.2006 г., стр. 47.


text:
 9.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/9
 Преюдициално запитване от Korkein oikeus (Финландия), постъпило на 30 декември 2014 г. — Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu
 (Дело C-605/14)
 (2015/C 081/11)
 Език на производството: финландски
 Запитваща юрисдикция
 Korkein oikeus
 Страни в главното производство
 Ищци: Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu
 Ответници: Pekka Komu, Jelena Komu
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 22, точка 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001
 (1)
 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела да се тълкува в смисъл, че дело, в което част от съсобствениците на недвижим имот искат прекратяване на съсобствеността чрез продажбата на имота и назначаването на представител за извършването на продажбата, представлява дело, което има за предмет вещни права върху недвижим имот по смисъла на член 22, точка 1?
 (1) ОВ L 12, стр. 1.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/12
 Жалба, подадена на 19 септември 2012 г. — Европейска комисия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-427/12)
 2012/C 355/20
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Smulders, C. Zadra, E. Manhaeve)
 Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 80, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (1), доколкото предвижда приемане на мерки, които установяват такси, дължими на Европейска агенция по химикали (ECHA), чрез акт за изпълнение по смисъла на член 291 ДФЕС, а не чрез делегиран акт съгласно член 290 ДФЕС;
 —
 да се запазят правните последици на отменената разпоредба, както и на всеки акт, приет на основание на тази разпоредба, до влизането в сила, в разумен срок, на нова заместваща я разпоредба;
 —
 да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски.
 При условията на евентуалност, ако Съдът реши, че настоящото искане за частична отмяна е недопустимо,
 —
 да се отмени посоченият регламент изцяло;
 —
 да се запазят правните последици на горепосочения регламент, както и на всеки акт, приет на основание на този регламент, до влизането в сила, в разумен срок, на нова заместваща го правна уредба;
 —
 да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията изтъква едно единствено правно основание в подкрепа на жалбата си, изведено от нарушение на Договора и по-специално на системата за разпределяне на регулаторните правомощия, които законодателят на Съюза може да предостави на Комисията съгласно член 290 ДФЕС и член 291 ДФЕС.
 Комисията поддържа, че Съветът и Европейският парламент неправилно са решили да ѝ предоставят изпълнителни правомощия на основание член 291 ДФЕС, за да установи таксите, дължими на Европейска агенция по химикали. Според Комисията актът, който тя трябва да приеме на основание член 81, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012, всъщност представлявал делегиран акт по смисъла на член 290 ДФЕС, тъй като има за цел да допълни определени несъществени елементи от законодателния акт. С оглед на естеството на предоставянето на правомощия на Комисията, както и на предмета на акта, който трябва да бъде приет въз основа на тези правомощия, този акт следователно трябвало да бъде приет съгласно процедурата, предвидена в член 290 ДФЕС, а не по процедурите, предвидени в член 291 ДФЕС.
 (1) ОВ L 167, стр. 1.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/26
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 30 октомври 2008 г. — Франция/Комисия
 (Дело T-257/07 R II)
 (Обезпечително производство - Здравна политика - Регламент (ЕО) No 999/2001 - Ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии - Регламент (ЕО) No 746/2008 - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Неотложност - Претегляне на интереси)
 (2008/C 327/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, R. Loosli-Surrans, A.-L. During и G. de Bergues)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin и A. Bordes)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално C. Gibbs и I. Rao, впоследствие I. Rao, подпомагани от T. Ward, barrister)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Регламент (ЕО) No 746/2008 на Комисията от 17 юни 2008 година за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 202, стр. 11), доколкото с него се въвеждат, в глава A от това приложение VII, точка 2.3, буква б), подточка iii), точка 2.3, буква г) и точка 4.
 Диспозитив
 1)
 Спира прилагането на приложението към Регламент (ЕО) No 746/2008 на Комисията от 17 юни 2008 година за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии до обявяване на решението по главното производство доколкото с него се въвеждат, в глава A от приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 от 22 май 2001 г., точка 2.3, буква б), подточка iii), точка 2.3, буква г) и точка 4.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 10.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/6
 Дело, заведено на 12 август 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-21/15)
 (2015/C 410/05)
 На 12 август 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Øyvind Bø и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за изпълнението на акта, посочен в точка 1а от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/88/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО по отношение на разпоредбите за двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 2 от акта и член 7 от Споразумението.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 28 март 2015 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 28 януари 2015 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2011/88/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО по отношение на разпоредбите за двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 1а от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 2 от акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/67
 Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)
 (Дело T-479/09)
 2010/C 24/118
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Бургос, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2009 г. — R 1044/2008-4,
 —
 да се осъди ответникът (СХВП) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Bricocenter Italia S.r.l.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BRICOCENTER Garden“ (заявка за регистрация No 4 935 144), за услуги от клас 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 989 046), за услуги от класове 35, 37 и 39
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/22
 Преюдициално запитване, отправено от Kúria (Унгария) на 5 декември 2012 г. — BDV Hungary Trading Kft., в процедура на доброволна ликвидация/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
 (Дело C-563/12)
 2013/C 114/33
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BDV Hungary Trading Kft., в процедура на доброволна ликвидация
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли член 15 от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1) (наричана по-нататък „старата Директива за ДДС“) и член 146 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (2) (наричана по-нататък „новата Директива за ДДС“) да се тълкуват в смисъл, че превозът на предназначените за износ стоки извън територията на Общността трябва да се извърши в определен срок, за да може да се квалифицира като освободена доставка за износ?
 2.
 От значение ли са за отговора на първия въпрос международните търговски клаузи, дали продавачът, купувачът или превозвачът са действали добросъвестно, с дължимата грижа или евентуално противоправно, обхванатият от декларацията период или обстоятелството, че превозът на стоките действително е извършен след изтичане на срока, но в рамките на срока за погасяване по давност на задължението за начисляване на данъка?
 3.
 Съвместимо ли е с принципите на данъчен неутралитет, правна сигурност и пропорционалност в правната уредба на държава членка да се предвиждат допълнителни предпоставки освен установените в Директивите и разглеждането на износа като освободена доставка да зависи от кумулативното изпълнение на обективни предпоставки, които не са предвидени в Директивите?
 4.
 Може ли член 15 от старата Директива за ДДС и членове 131 и 273 от новата Директива за ДДС да се тълкуват в смисъл, че държава членка може — с цел предотвратяване избягването на данъци, злоупотребите и данъчните измами и правилно начисляване и събиране на данъка — да предвиди предпоставки за освобождаванията при износ като тези по член 11, параграф 1 от Закон No LXXIV от 1992 г. за данъка върху добавената стойност и член 98, параграф 1 от Закон No CXXVII от 2007 г. за данъка върху добавената стойност?
 5.
 Съобразено ли е с основните принципи на правото на Съюза и с разпоредбите на Директивите преквалифицирането на освободена доставка от данъчния орган поради неспазване на предпоставки, които не са предвидени в членове 15 и 146 от Директивите, и изискването на данък от данъчно задълженото лице? При утвърдителен отговор, при какви обстоятелство е възможно това?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.
 (2) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/10
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 19 август 2010 г. — Société Veleclair/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
 (Дело C-414/10)
 ()
 2010/C 301/13
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société Veleclair
 Ответник: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли член 17, параграф 2, буква б) от Шеста директива (1), като се има предвид по-специално опасността от измами, държавата членка да обуслови правото на приспадане на данъка върху добавената стойност при внос на стоки от фактическото внасяне на този данък в бюджета от страна на задълженото лице, в случай че задълженият да внесе данъка върху добавената стойност при внос на стоки и имащият право на съответното приспадане са, както във Франция, едно и също лице?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/11
 Решение на Съда (първи състав) от 1 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln, Германия) — Gaz de France — Berliner Investissement SA/Bundeszentralamt für Steuern
 (Дело C-247/08) (1)
 (Свободно движение на капитали - Освобождаване в държавата членка на дъщерното дружество от удържането на данък при източника върху печалбата, разпределена на дружеството майка - Понятие за дружество от една държава членка - „Société par actions simplifiée“ по френското право)
 2009/C 282/19
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Köln
 Страни в главното производство
 Ищец: Gaz de France — Berliner Investissement SA
 Ответник: Bundeszentralamt für Steuern
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Köln (Германия) — Тълкуване на член 43, член 48, член 56, параграф 1 и член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Договора за ЕО, както и на член 2, буква а) и на буква е) от приложението към Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97) — Понятие за дружество от една държава членка — Отказ в държавата членка, в която е установено дъщерното дружество, да се предостави право на освобождаване от удържане на данък при източника на дружество майка, учредено според френското право под формата на „société par actions simplifiée“, тъй като към момента на настъпването на обстоятелствата тази дружествена форма все още не е включена в съдържащия се в приложението към директивата списък
 Диспозитив
 1.
 Член 2, буква а) от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки във връзка с буква е) от приложението към директивата трябва да се тълкува в смисъл, че дружество по френското право с формата „société par actions simplifiée“ не може да се разглежда като „дружество от една държава членка“ по смисъла на тази директива за периода преди изменението ѝ с Директива 2003/123/ЕО на Съвета от 22 декември 2003 година.
 2.
 При разглеждането на втория въпрос не са установени никакви обстоятелства, засягащи валидността на член 2, буква а) от Директива 90/435 във връзка с буква е) от приложението към нея и във връзка с член 5, параграф 1 от тази директива.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/21
 Иск, предявен на 18 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-529/09)
 2010/C 51/34
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Flynn и C. Urraca Caviedes)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не приема мерките, необходими за изпълнение на Решение 1999/509/ЕО на Комисията от 14 октомври 1998 г. относно помощта, предоставена от Испания на предприятията от групата Magefesa и на нейните дружества правоприемници (ОВ 1999, L 198, стр. 15), Кралство Испания не изпълнява задълженията си по член 288, четвърта алинея ДФЕС, и по членове 2 и 3 от посоченото решение в частта му, която се отнася до Industrias Domésticas, S.A. (Indosa);
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Кралство Испания не приема в определения срок мерките, необходими за изпълнението на Решение 1999/509/ЕО в частта му, която се отнася до Industrias Domésticas, S.A. (Indosa).


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/22
 Решение на Съда (осми състав) от 22 септември 2016 г. — Pensa Pharma, SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S
 (Дело C-442/15 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Словна марка „PENSA PHARMA“ - Фигуративна марка „pensa“ - Искания за обявяване на недействителност от страна на притежателите на словните марки „pentasa“ - Обявяване на недействителност - Производство пред EUIPO - Изменение на предмета на спора - Ново основание пред Общия съд))
 (2016/C 419/28)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pensa Pharma, SA (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (представители: I. Fowler, solicitor, и D. Slopek, Rechtsanwalt)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Pensa Pharma SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 414, 14.12.2015 г.


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/26
 Иск, предявен на 26 юли 2015 г. — Mahmoudian/Съвет
 (Дело T-406/15)
 (2015/C 337/26)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Fereydoun Mahmoudian (Техеран, Иран) (представители: A. Bahrami и N. Korogiannakis, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да обяви иска за допустим и основателен;
 —
 да осъди Съвета да заплати сумата от 2 2 27 000 EUR като обезщетение за имуществените вреди и сумата от 6 00 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска ищецът излага едно основание, което по същество е идентично или сходно с основанието, изложено по дело T-405/15, Fulmen/Съвет.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/42
 Иск, предявен на 13 май 2008 г. — Комисия/I.D. FOS Research
 (Дело T-170/08)
 (2008/C 171/81)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и W. Roels)
 Ответник: I.D. FOS Research EEIG (със седалище в Mol, Белгия)
 Искания на ищеца
 —
 да се осъди ответникът да заплати на Комисията сумата от 21 599,26 евро заедно с лихви за забава в размер на 6 375,94 евро;
 —
 да се осъди ответникът да заплаща като лихва за забава по 3,99 евро на ден, считано от 8 януари 2007 г. до окончателното изплащане на дължимата сума;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 На 12 декември 1995 г. Европейската общност, представлявана от Комисията, сключва договор BRPR-CT95-0099 с ответника. Предмет на договора е проект за подобряване качеството на контрола и методите за нанасяне на покритие на напрегнати кабели. Договорът и проектът се осъществяват в рамките на специалната програма за научни изследвания и технологично развитие, вкл. демонстриране, в областта на индустриалните технологии и технологиите на материалите (1).
 След като изпълнението по договора приключва, ответникът извършва проверка на изпълнението Въз основа на резултатите от проверката Комисията решава, на основание на общите условия на договора, да поиска да й се възстанови част от изплатената сума.
 (1) Решение 94/571/ЕО на Съвета от 27 юли 1994 година за приемане на специална програма за научни изследвания и технологично развитие, вкл. демонстриране, в областта на индустриалните технологии и технологиите на материалите (1994-1998 г.) (ОВ L 222, стр. 19).


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/29
 Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — RP Technik/СХВП — Tecnomarmi („RP ROYAL PALLADIUM“)
 (Дело T-768/15)
 (2016/C 078/40)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: RP Technik GmbH Profilsysteme (Бьонен, Германия) (представител: P. Henrichs, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Tecnomarmi Snc (Тревизо, Италия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „RP ROYAL PALLADIUM“ — марка на Общността No 11 358 496
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 14 октомври 2014 г. по преписка R 2061/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди подпомагащата страна да заплати направените разноски в производството, включително и тези пред апелативния състав;
 —
 при условията на евентуалност, да осъди ответника да заплати на жалбоподателя направените разноски, включително и тези в производството пред апелативния състав, в случай, че в производството не участва подпомагаща страна.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 19.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/36
 Дело, заведено на 21 януари 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-2/15)
 (2015/C 92/10)
 На 21 януари 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Janne Tysnes Kaasin в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че като не е приела в предписания срок мерките, необходими за въвеждането като такъв в националния ѝ правен ред на акта, посочен в точка 66зд от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент за изпълнение (ЕС) No 104/2013 на Комисията от 4 февруари 2013 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 185/2010 по отношение на проверката на пътници и лица, които не са пътници, чрез оборудване за откриване на следи от експлозиви (ETD) в комбинация с ръчни метал-детектори (HHMD), адаптиран спрямо Споразумението чрез Протокол 1 към същото, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно член 7 от Споразумението.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Жалбата се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 9 септември 2014 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 9 юли 2014 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Регламент за изпълнение (ЕС) No 104/2013 на Комисията от 4 февруари 2013 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 185/2010 по отношение на проверката на пътници и лица, които не са пътници, чрез оборудване за откриване на следи от експлозиви (ETD) в комбинация с ръчни метал-детектори (HHMD), посочен в точка 66зд от приложение ХIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, както и секторните адаптации в приложение XIII (наричан по нататък „актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е въвела акта като такъв в националния си правен ред в предписания срок, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/32
 Иск, предявен на 30 март 2007 г. — Aventis Pharma/СХВП — Altana Pharma (PRAZOL)
 (Дело T-95/07)
 (2007/C 117/51)
 Език, на който е подадена исковата молба: английски
 Страни
 Ищец: Aventis Pharma SA (Antony, Франция) [представител: R. Gilbey, lawyer]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Altana Pharma AG (Konstanz, Германия)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 февруари 2007 г. по дело R 302/2005-4 и да се потвърди решението на отдела по споровете от 26 януари 2005 г.;
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските на жалбоподателя в производството пред настоящата инстанция.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Altana Pharma AG
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „PRAZOL “за стоки и услуги по клас 5 — заявка No 1 154 269
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражение: Ищецът
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка „PREZAL “за стоки и услуги по клас 5.
 Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по спорове и отхвърляне на възражението.
 Изложени правни основания: Апелативният състав не е извършил сравнение в цялост между марките и не е взел предвид всички относими фактори.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/28
 Решение на Общия съд от 30 септември 2010 г. — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex)
 (Дело T-534/08) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „GRANUflex“ - По-ранно наименование на дружеството и търговско наименование „GRANUFLEX“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 317/50
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Granuband BV (Krommenie, Нидерландия) (представител: M. Ellens, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: W. Verburg)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft (Будапеща, Унгария) (представител: K. Szamosi, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 септември 2008 г. (преписка R 1277/2007-2) в процедура за обявяване на недействителност между Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft и Granuband BV
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Granuband BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/25
 Жалба, подадена на 11 декември 2014 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 октомври 2014 г. по дело T-340/07, RENV: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
 (Дело C-575/14 P)
 (2015/C 065/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: M. Sfyri, I. Ampazis, Δικηγόροι)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд.
 —
 да осъди Комисията да поправи вредата, претърпяна жалбоподателя вследствие на неизпълнението от Комисията на договорните ѝ задължения по договор EDC-53007 EEBO/27873 относно проекта „e-Content Exposure and Business Opportunities“ и по-специално да осъди Комисията да заплати сумата от 1 72 588,62 EUR, представляваща понесените от жалбоподателя разходи за дейностите, извършени от него в изпълнение на договорните му задължения преди прекратяването на договора на 16 май 2003 г.; при условията на евентуалност, в случай че Съдът приеме, че жалбоподателят е трябвало да преустанови всякаква дейност, считано от 16 май 2003 г., да осъди Комисията да заплати най-малко 1 27 076,48 EUR, представляваща всички разходи, надлежно поети или извършени от жалбоподателя до тази дата в пълно съответствие с клаузите на договора.
 —
 да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя всички съдебни разноски във връзка с първоинстанционното производство, дори настоящата жалба да бъде отхвърлена, както и по производството по обжалване, в случай че последната бъде уважена.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят основава жалбата си на обстоятелството, че Общият съд е изопачил ясното съдържание на представените пред него доказателства, като е тълкувал неправилно приложение II „Общи условия“ от договор EDC-53007 EEBO/27873, поставил е под съмнение доказателствената стойност на представените описи на разходите и вследствие на това погрешно е приел, че представените от жалбоподателя документи не доказват в достатъчна степен, че посочените в тях разходи действително са извършени в изпълнение на проекта.


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/16
 Жалба, подадена на 4 февруари 2015 г. от Safa Nicu Sepahan Co. срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 25 ноември 2014 г. по дело T-384/11, Safa Nicu Sepahan Co./Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-45/15 P)
 (2015/C 118/23)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Safa Nicu Sepahan Co. (представител: A. Bahrami, avocat)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 По съображенията, изложени в настоящата жалба, Safa Nicu Sepahan Co. смята, че Съдът на Европейския съюз трябва:
 1.
 да отмени отчасти решението на Общия съд, постановено на 25 ноември 2014 г. по дело T-384/11, доколкото:
 —
 същият не признал понесените от Safa Nicu Sepahan Co. имуществени вреди и не му предоставил обезщетение за тях,
 —
 същият признал, че Safa Nicu Sepahan Co. е понесло неимуществени вреди, но като единствено обезщетение за тези вреди му предоставил произволно ниска сума от 50 000 EUR.
 2.
 да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол и въз основа на данните, с които разполага:
 на първо място
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 5 6 62 737,40, EUR, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 2 0 00 000 EUR, ведно с лихвите, за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на жалбоподателя за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите.
 при условията на евентуалност
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, но не по-малко от 50 000 EUR, ведно с лихвите (както вече е постановено в цитираното решение на Общия съд), за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на Safa Nicu Sepahan Co. за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите.
 При условията на евентуалност спрямо предходното
 3.
 да върне делото на Общия съд, който да преразгледа размера на вредите и да постанови ново решение в полза на Safa Nicu Sepahan Co.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага две основания срещу решението на Общия съд от 25 ноември 2014 г., всяко от които съдържа няколко оплаквания:
 —
 С първото основание жалбоподателят твърди, че в точки 93 — 149 от обжалваното съдебно решение Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изцяло отхвърлил искането на жалбоподателя за обезщетение за имуществени вреди, независимо че признал и потвърдил, че жалбоподателят действително претърпял имуществени вреди вследствие от особено неправомерното поведение на Съюза. В това отношение жалбоподателят излага следните оплаквания:
 —
 решението не предоставя никакво обезщетение за вредите, причинени от Съюза и неговите служители в нарушение на член 340, параграф 2 ДФЕС и на член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на ЕС; и двете норми прогласявали принципа на „пълно обезщетяване“;
 —
 на следващо място, с непредоставянето на никакво обезщетение за имуществени вреди, наличието на които било признато, решението нарушава принципите на пропорционалност и на справедлива оценка, и представлява отказ от правосъдие,
 —
 освен това решението нарушава закона поради явното изопачаване на факти и доказателства, и отхвърлянето с това решение на всички вреди на жалбоподателя следва от неправилна, нелогична и противоречива аргументация.
 —
 С второто основание жалбоподателят твърди, че в точки 92 и 149 от обжалваното съдебно решение Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че предоставянето на сума от 50 000 EUR би представлявало подходящо обезщетение. Така Общият съд не изпълнил задължението си за мотивиране, нарушил принципа на пропорционалност и принципа на плащане на обезщетение за действителните вреди и разходи, което довело до произволен и неправомерен резултат.


text:
 22.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 329/3
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 2 юли 2014 г. — Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz
 (Дело C-315/14)
 2014/C 329/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ответник в първоинстанционното производство и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Marchon Germany GmbH
 Ищец в първоинстанционното производство и ответник в производството по ревизионно обжалване: Yvonne Karaszkiewicz
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 17, параграф 2, буква а), първо тире от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на национална правна уредба, съгласно която „нови клиенти“ могат да бъдат и привлечените от търговския представител клиенти, които вече поддържат търговски отношения с принципала във връзка с продаваните от него продукти от дадена продуктова гама, но не и във връзка с продукти, изключителното разпространение на които принципалът е възложил на търговския представител?
 (1) ОВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


text:
20150731040616982015/C 270/412822015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150526333311Дело T-282/15: Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Грайфери на автомобилни гуми)
 ---documentbreak--- C2702015BG3310120150526BG0041331331Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Грайфери на автомобилни гуми)
 (Дело T-282/15)2015/C 270/41Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pirelli Tyre SpA (Милано, Италия) (представители: D. Caneva и G. Fucci, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (грайфери на автомобилни гуми) — заявка за регистрация No 4 700-0002
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2015 г. по преписка R 1288/2014-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да уважи искането за restitutio in integrum, направено от Pirelli Tyre SpA по смисъла на член 67 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността, като обяви за редовно плащането на таксата за запазване за втория 5-годишен период с удържане от текуща сметка No 000069, открита на името на Bugnion SpA, както и че въпросната регистрация понастоящем следователно поражда действие,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски на Pirelli Tyre SpA, направени в хода на настоящото производство.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 67 от Регламент (ЕО) No 6/2002 относно промишления дизайн на Общността.


text:
 18.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 15/17
 Определение на Общия съд от 19 ноември 2013 г. — 1. garantovaná/Комисия
 (Дело T-42/13) (1)
 (Жалба за отмяна - Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Глоби - Лихви за забава - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
 2014/C 15/24
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: 1. garantovaná a.s. (Братислава, Словакия) (представители: първоначално M. Powell, solicitor, G. Forwood, barrister, M. Staroň и P. Hodál, адвокати, впоследствие K. Lasok, QC, J. Holmes, B. Hartnett, barristers, и O. Geiss, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka, F. Dintilhac и N. von Lingen)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмо на Комисията от 21 декември 2012 г. (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост), изискващо от жалбоподателя да ѝ плати заедно с лихви за забава или да ѝ представи банкова гаранция в нейна полза, покриваща размера на глобата, наложена му с Решение C(2009) 5791, окончателен, на Комисията от 22 юли 2009 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда 1. garantovaná a.s. да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 79, 16.3.2013 г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/26
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 2 юли 2010 г. — SIAT SA/Белгийската държава
 (Дело C-318/10)
 ()
 2010/C 246/44
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: SIAT SA
 Ответник: Белгийската държава
 Преюдициален въпрос
 Дали член 49 от Договора за ЕО в редакцията му, приложима към конкретния случай, като се има предвид, че фактите в основата на спора са настъпили преди влизането в сила на Лисабонския договор на 1 декември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство на държава членка, съгласно което възнагражденията за престации или за услуги не се считат за професионални разходи, които могат да се приспаднат, когато са изплатени или предоставени пряко или непряко на данъчно задължено лице, местно за друга държава членка или на чуждестранен обект, които по силата на законодателството на страната, в която са установени, не се облагат в нея с данък върху дохода или се облагат за доходите в конкретния случай според данъчен режим, който е значително по-благоприятен от режима, според който се облагат тези доходи в държавата членка, чието национално законодателство се разглежда, освен ако данъчно задълженото лице не докаже с всички възможни правни средства, че тези възнаграждения съответстват на действителни и неподправени сделки и че не надхвърлят обичайните граници, въпреки че подобно доказване не се изисква за приспадане на възнагражденията за престации или за услуги, изплатени на данъчно задължено лице, местно за тази държава членка, дори ако това данъчно задължено лице не се облага с данък върху дохода или се облага според данъчен режим, който е значително по-благоприятен от общия правен режим в тази държава?


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/6
 Решение на Съда (трети състав) от 15 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Trento — Италия) — Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia
 (Дело C-221/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 97/81/EО - Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) - Преобразуване на трудовия договор на непълно работно време в трудов договор на пълно работно време против волята на работника))
 (2014/C 462/09)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale ordinario di Trento
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Teresa Mascellani
 Ответник: Ministero della Giustizia
 Диспозитив
 Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено на 6 юни 1997 г., което се съдържа в приложение към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), и по-точно клауза 5.2, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска, при обстоятелства като тези в делото по главното производство, национална правна уредба, по силата на която работодателят може да разпореди преобразуването на трудово правоотношение на непълно работно време в трудово правоотношение на пълно работно време без съгласието на засегнатия работник.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/4
 Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Европейска комисия/Edison SpA
 (Дело C-446/11 P) (1)
 (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Задължение за мотивиране)
 2014/C 45/06
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и V. Bottka)
 Друга страна в производството: Edison SpA (представители: M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro и E. Bruti Liberati, avvocati)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 16 юни 2011 г. по дело Edison/Комисия (T-196/06), с което Общият съд отменя Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото то се отнася до Edison SpA — Норми, предвиждащи възможност за търсене на отговорност от дружеството майка за антиконкурентните практики на дъщерното дружество — Нарушение на правото на защита и неизпълнение на задължението за мотивиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/40
 Жалба, подадена на 20 март 2008 г. — Herbert Meister/СХВП
 (Дело F-37/08)
 (2008/C 142/76)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Herbert Meister (Аликанте, Испания) (представител: H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Предмет на производството
 Отмяна на мълчаливото решение на СХВП, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя във връзка с твърдени грешки в неговите атестационни доклади.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени мълчаливото решение на председателя на СХВП от 3 януари 2008 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 27 август 2007 г.,
 —
 да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателя обезщетение за неимуществени вреди в определен по преценка на Съда на публичната служба размер,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на председателя на СХВП, връчено на жалбоподателя на 7 януари 2008 г., с което се отхвърля жалбата му от 27 август 2007 г.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/39
 Жалба, подадена на 14 януари 2015 г. — Alkarim for Trade and Industry/Съвет
 (Дело T-35/15)
 (2015/C 089/47)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Сирия) (представители: J.-P. Buyle и L. Cloquet, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото засяга жалбоподателя;
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, доколкото засяга жалбоподателя;
 —
 да осъди Съвета да заплати всички разноски в производството, включително и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита и на правото на справедлив съдебен процес, доколкото жалбоподателят изобщо не е бил изслушан преди приемането на спорните санкции.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката на фактите.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от непропорционално нарушение на правото на собственост и на упражняване на професионална дейност.
 5.
 Петото правно основание е изведено от незаконосъобразност на критикуваните решения, доколкото не са били изпълнени условията по член 32 от Решение 2013/255/ОВППС (1) и членове 14 и 26 от Регламент No 36/2012 (2), тъй като жалбоподателят никога не е участвал съзнателно и доброволно в операции, целящи да заобиколят европейските или международни санкции.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от злоупотреба с власт, доколкото е можело да се счита, въз основа на обективни, относими и съвпадащи индиции, че спорните мерки са били взети с оглед постигане на други цели, различни от изложените (изключване от пазара — фаворизиране на други участници).
 7.
 Седмото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране.
 (1) Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 147, стp. 14).
 (2) Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) No 442/2011 (OВ L 16, стp. 1).


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/29
 Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (Lean Performance Index)
 (Дело T-598/11)
 2012/C 32/60
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Мосбах, Германия) (представител: W. Göpfert, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 септември 2011 г. по преписка No R 131/2011-1,
 —
 ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Lean Performance Index“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35 и 42.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009, тъй като съответната марка на Общността имала отличителен характер и не била описателна.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/22
 Определение на Общия съд от 9 септември 2013 г. — Telefónica/Комисия
 (Дело T-430/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, позволяваща данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с вътрешния пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Липса на качество на действителен бенефициер по схемата за помощи - Липса на задължение за връщане - Недопустимост)
 2013/C 336/45
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Telefónica, SA (Мадрид, Испания) (представители: адв. J. Ruiz Calzado, адв. M. Núñez Müller и адв. J. Domínguez Pérez)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2011/282/ЕС на Комисията от 12 януари 2011 г. относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведено в действие от Испания (ОВ L 135, стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Telefónica, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 16.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 216/12
 Дело, заведено на 17 декември 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-34/15)
 (2016/C 216/09)
 На 17 декември 2015 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Øyvind Bø и Íris Ísberg в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 1а от глава ХХIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/46/ЕС на Комисията от 6 декември 2012 година за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта или във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тези мерки.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 13 юли 2015 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 13 май 2015 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2012/46/ЕС на Комисията от 6 декември 2012 година за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника, в точка 1а от глава ХХIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него (наричана по-долу „актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/18
 Жалба, подадена на 8 октомври 2013 г. — Al Matri/Съвет
 (Дело T-545/13)
 2013/C 359/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Доха, Катар) (представители: M. Lester, Barrister и G. Martin, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2013/409/ОВППС на Съвета (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) No 735/2013 на Съвета (2) в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на своята жалба.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът е допуснал явна грешка в преценката, приемайки за спазени по отношение на жалбоподателя на критериите за включване в списъка с оспорените мерки.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че са нарушени правото на защита и правото на ефективна съдебна защита на жалбоподателя.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че не са били изложени подходящи доводи.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че са били ограничени неоправдано и непропорционално правото на собственост и правото осъществяване на търговска дейност на жалбоподателя.
 (1) Решение за изпълнение 2013/409/ОВППС на Съвета от 30 юли 2013 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 204, стр. 52).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) No 735/2013 на Съвета от 30 юли 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 101/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 204, стр. 23).


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/56
 Жалба, подадена на 25 септември 2009 г. — El Corte Inglés/СХВП — Pucci International (Emidio Tucci)
 (Дело T-373/09)
 2009/C 282/105
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. Rivas Zurdo, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Emilio Pucci International BV (Амстердам, Нидерландия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2009 г. по обединени преписки 770/2008-2 и 826/2008-2, доколкото въз основа на пристрастна преценка на жалбите на заявителя и на ответната страна с него се отказва регистрацията на марка на Общността No 3 679 591 за класове 3, 18, 24, 25 и за „материали за почистване; стоманена вълна“ от клас 21,
 —
 да се допусне регистрацията на марка на Общността No 3 679 591„EMIDIO TUCCI“ в нейната цялост,
 —
 да се осъди/ят ответната/ите страна/и, които се противопоставят на тази жалба, да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Дружеството жалбоподател.
 Марка на Общността, предмет на спора:„EMIDIO TUCCI“ (заявление за регистрация No 3 679 594), чиито букви са изписани ръкописно, за стоки и услуги от класове 1-45.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: EMILIO PUCCI INTERNATIONAL B.V.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността „EMILIO PUCCI“ No 203570 (класове 18 и 24), италиански словни марки No 769250 (класове 3, 14, 18, 21, 24, 25 и 33) и No 274991 (класове 9, 12, 18, 20, 26, 27 и 34) и италианска фигуративна марка No 275894 (класове 14, 18, 24 и 25).
 Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Частично уважава жалбата на заявителя и на ответната страна.
 Изложени правни основания: Неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/10
 Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — EWRIA и др./Комисия
 (Дело T-369/08) (1)
 (Дъмпинг - Внос на железни и стоманени въжета и кабели, произведени в Китай, Индия, Южна Африка, Украйна и Русия - Отказ за започване на частично междинно преразглеждане на наложено антидъмпингово мито)
 2011/C 38/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Германия); Câbleries namuroises SA (Namur, Белгия); Ropenhagen A/S (Vallensbaek Strand, Дания); ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Германия); Heko Industrieerzeugnisse (Hemer); Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH (Solms, Германия); Jose Casañ Colomar, SA (Valence, Испания); и Denwire Ltd (Dudley, Обединеното кралство) (представител: T. Lieber, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Clyne и H. van Vliet)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията от 4 юли 2008 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателите за частично междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на железните и стоманените въжета и кабели
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда European Wire Rope Importers Association (EWRIA), Câbleries namuroises SA, Ropenhagen A/S, ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH, Heko Industrieerzeugnisse GmbH, Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH, Jose Casañ Colomar SA и Denwire Ltd да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/52
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 15 април 2010 г. — Angelidis/Парламент
 (Дело F-104/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Свободна длъжност - Изпълнение на съдебно решение за отмяна на решение за назначаване - Ново обявление за свободна длъжност - Оправдани правни очаквания - Принцип за право на развитие на длъжностните лица в кариерата - Равно третиране - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Явна грешка в преценката - Злоупотреба с власт)
 2010/C 148/92
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Angel Angelidis (Люксембург, Люксембург) (представител: É. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: C. Burgos и S. Seyr)
 Предмет
 От една страна, отмяна на обявлението за свободна длъжност No 12564 за заемане на длъжността „директор“ в Генералната дирекция по вътрешни политики на Съюза — Дирекция D по бюджетни въпроси на Европейския парламент, както и на процедурата за назначение, започнала с това обявление. От друга страна, решение за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за длъжността „директор“ по бюджетните въпроси в Генералната дирекция по вътрешни политики и за назначаване на друг кандидат на същата длъжност. Накрая, искане за поправяне на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди и за назначаването му със степен Директор „ad personam“
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Европейския парламент да заплати сумата 1 000 EUR на г-н Angelidis.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски и една трета от разноските, направени от г-н Angelidis.
 4.
 Г-н Angelidis понася две трети от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г., стр. 77.