text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/12
 Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Combescot/Комисия
 (Дело C-526/07 P)
 (2008/C 37/16)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Philippe Combescot (представители: A. Maritati и V. Messa, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Като измени постановеното от Първоинстанционния съд решение от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Съдът да установи съществуването на професионални и здравни вреди в резултат на незаконосъобразното изключване на заявлението на Combescot от конкурса за възлагане на поста на ръководител на делегация в Колумбия; както и да определи по различен начин неимуществената вреда с произтичащо от това съответно определяне на дължимото обезщетение; за тази цел да приеме исканията, които вече са направени в първоинстанционното производство и се потвърждават тук: „да се признае, че г-н Combescot е претърпял вреди по отношение на престижа и професионализма си с тежки последици върху психологическото му равновесие, причинени от неговото незаконосъобразно изключване от конкурса; да присъди на г-н Combescot сумата от 100 000 евро като обезщетение за вредите“.
 —
 Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалването е насочено срещу решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, заведено по жалбата на длъжностното лице Philippe Combescot срещу Комисията на Европейските общности.
 Жалбата се отнася до изключването на Philippe Combescot, по това време постоянен съветник в Гватемала, от конкурс COM/091/03 за заемане на поста на ръководител на делегация в Колумбия (наричано по-нататък „решението за изключване“).
 Първоинстанционният съд приема решението за незаконосъобразно и следователно годно да обоснове направеното от жалбоподателя искане за обезщетение на вредите, като обаче изключва съществуването на професионална вреда и вреда за здравето и се ограничава да признае една установена по не по-добър начин неимуществена вреда, за която присъжда сумата от 3 000 евро в полза на длъжностното лице.
 С настоящото обжалване защитниците на Combescot искат Съдът да измени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности в частта, в която изключва наличието на професионална вреда и вреда за здравето и затова определя обезщетението, като приема за съществуваща единствено споменатата неимуществена вреда; следователно да потвърди, че вследствие на незаконосъобразното изключване от конкурса длъжностното лице е претърпяло очевидни вреди за кариерата, както и за професионалния си престиж; също и че решението за изключване във всеки случай е обусловило вътрешно страдание и вълнение, което впоследствие е причинило тежко депресивно състояние, удостоверено в документи и преди всичко установено от институцията посредством нейни доверени специалисти. Ето защо се иска Съдът да оцени комплексно фактическите обстоятелства, които са оказали отражение върху случая, преценявайки всички тях като релевантни с оглед да оценят — така че да бъде справедливо — неимуществената вреда на значително по-висока сума, пряко пропорционална както на перспективите за кариера, които решението за изключване е отнело на длъжностното лице, така и на предвидимите тежки последици, които то е обусловило.
 Следователно настоява се върху искането за обезщетение на вредата, така както е определена тя в исканията, изброени в жалбата по настоящото производство.
 Оспорват се изводите, до които достига Първоинстанционният съд във връзка с липсата на конкретни данни за професионалната вреда, като от друга страна се изтъква, че на жалбоподателя никога не е била изпратена информация относно критериите за селекция, приложени от Комисията за избиране на ръководителя на делегация в Колумбия.
 Що се отнася до обезщетението за физическата вреда, доказателството за въздействието на незаконосъобразното поведение върху здравословното състояние на Combescot произлиза от времевата връзка помежду им. Изключването от конкурса впрочем е последната от серия угнетяващи постъпки на Комисията по отношение на длъжностното лице. На последно място, при определянето на неимуществената вреда се иска адекватна оценка на тази вреда въз основа на принципа за определяне на вредата по справедливост, като се държи сметка за вредоносните последици, изразяващи се в тревога, стрес, но също и в претърпените от длъжностното лице затруднения вследствие на изключването му от конкурса.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/44
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет
 (Дело T-643/11) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китай - Преразглеждане - Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Право на защита - Фактическа грешка - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране))
 (2015/C 046/53)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Китай) и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Германия) (представители: K. Neuhaus, H.-J. Freund и B. Ecker, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, в качеството на представител, подпомаган първоначално от G. Berrisch и A. Polcyn, впоследствие от A. Polcyn и D. Geradin, адвокати)
 Страна встъпила в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Stobiecka Kuik)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1008/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република, приложимо и към вноса на ръчни колички за палети и основните им части, доставяни от Тайланд, независимо от това дали са декларирани с произход от Тайланд, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 (ОВ L 268, стр. 1), в частта, в която този регламент се отнася до жалбоподателите.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и четири пети от съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Съветът понася една пета от направените от него съдебни разноски.
 4)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 2.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 33/7
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 19 април 2016 година
 по дело E-14/15
 Holship Norge AS/Norsk Transportarbeiderforbund
 (Членове 31, 53 и 54 от Споразумението за ЕИП — законодателство в областта на конкуренцията — колективни трудови договори — колективни действия — право на установяване)
 (2017/C 33/06)
 По дело E-14/15, Holship Norge AS/Norsk Transportarbeiderforbund – МОЛБА до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, отправена от Върховния съд на Норвегия (Norges Høyesterett), относно тълкуване на Споразумението за ЕИП, и по-специално членове 31, 53 и 54, Съдът в състав: Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 19 април 2016 г. решение със следния диспозитив:
 1.
 Изключението от правилата на конкуренцията в Споразумението за ЕИП, което се прилага за колективните трудови договори, не обхваща оценката на разглежданото правило за приоритет на наемане на работа или използването на бойкот срещу ползвател на пристанище с цел да се постигне приемането на колективен трудов договор, когато това приемане предполага, че ползвателят на пристанището трябва да отдава предпочитание на закупуването на услуги по товарене и разтоварване от отделно дружество като разглежданата административна служба, вместо да използва собствените си работници за тази цел.
 2.
 Членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП може да се прилагат самостоятелно или съвместно спрямо система като разглежданата.
 3.
 В случай, че пристанище като разглежданото не бъде счетено за съществена част от територията на ЕИП, идентичните или съответстващите системи на дадена административна служба, които може да съществуват в други пристанища, трябва да бъдат взети предвид с цел определяне на това дали се упражнява господстващо положение върху територията, обхваната от Споразумението за ЕИП, или върху съществена част от нея.
 4.
 Бойкот като разглеждания, целящ постигане на приемане на колективен трудов договор, в който се предвижда клауза за приоритет, е от естество да възпре и дори да предотврати установяването на дружества от други държави на ЕИП и по този начин представлява ограничение на правото на установяване по смисъла на член 31 от Споразумението за ЕИП.
 5.
 Не е от значение за оценката на това дали съществува ограничение, ако нуждите на дружеството от услуги по товарене и разтоварване се окажат много ограничени и/или спорадични.
 6.
 В ситуация като разглежданата в главното производство не е от значение за оценката дали ограничението е законосъобразно или не, че дружеството, спрямо което е наложен бойкот, прилага по отношение на собствените си работници на пристанище друг колективен трудов договор.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/13
 Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Hostel drap/СХВП — Aznar textil (MY drap)
 (Дело T-636/11)
 2012/C 65/26
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Hostel drap, SL (Monistrol de Montserrat, Испания) (представител: C. Prat, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Aznar textil, SL (Paterna, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 26 септември 2011 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) по преписка R 2127/2010-2;
 —
 да отхвърли възражението;
 —
 да върне преписката на СХВП, която да регистрира заявената марка за всички поискани класове;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „MY drap“ за стоки от класове 16, 21 и 24
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Aznar textil, SL
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общоизвестната фигуративна марка на Общността „BON DRAP“ за стоки от класове 23, 24 и 26
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009, доколкото конфликтните марки не били сходни и между тях не съществувала вероятност от объркване.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/18
 Определение на Съда (първи състав) от 10 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank ’s-Gravenhage — Нидерландия) — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken
 (Дело C-155/11) (1)
 (Преюдициално запитване - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 269/30
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank ’s-Gravenhage
 Страни в главното производство
 Ищец: Bibi Mohammad Imran
 Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank ’s-Gravenhage, zittinghoudende te Zwolle-Lelystad — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164) —Условия за упражняване на това право — Национално законодателство, което предвижда задължение за член на семейството на лице, което е гражданин на трета страна и пребивава законно в съответната държава членка, да премине изпит за интегриране, за да може да влезе на територията на страната — Случай, в който съответният член на семейство е майка на осем деца, седем от които са малолетни или непълнолетни и пребивават законно в съответната държава членка — Възможност за преминаване в трета страна по пребиваване на курс на обучение на езика на държавата членка — Медицински причини или други съображения, поради които съответният член на семейство не е могъл да премине успешно в разумен срок изпита за интегриране
 Диспозитив
 Няма основание за постановяване на съдебно решение по същество във връзка с преюдициалното запитване, отправено от Rechtbank ’s-Gravenhage (Нидерландия), с Решение от 31 март 2011 г.
 (1) ОВ C 219 от 23.7.2011 г.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/41
 Жалба, подадена на 19 март 2009 г. — Icebreaker/СХВП — Gilmar (ICEBREAKER)
 (Дело T-112/09)
 2009/C 113/83
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Icebreaker Ltd (Уелингтън, Нова Зеландия) (представител: L. Prehn, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Gilmar SpA (San Giovanni in Marignano (Rimini), Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 15 януари 2009 г. по преписка No R 1536/2007-4 и да се одобри регистрацията на марка на Общността за стоки от клас 25,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ICEBREAKER“ за стоки от класове 9, 24 и 25 — Заявка No 3 205 523.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианската словна марка „ICEBERG“ за стоки от клас 25, международната регистрация на словната марка „ICEBERG“ за стоки от клас 25, испанската словна марка „ICEBERG“ за стоки от клас 25, италианската словна марка „ICE“ за стоки от клас 25, международната регистрация на словната марка „ICE“ за стоки от клас 25
 Решение на отдела по споровете: частично приема възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля възражението
 Изложени правни основания: нарушаване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че има вероятност от объркване между марките, предмет на спора.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/33
 Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция) на 3 ноември 2011 г. — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados „EEAE“, Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon „PSAS“, Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon „SEMA“, Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon „PSAS“/Ypourgos Anaptixis и Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados
 (Дело C-555/11)
 (2012/C 25/61)
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados „EEAE“, Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon „PSAS“, Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon „SEMA“, Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon „PSAS“.
 Ответници: Ypourgos Anaptixis (Министър на развитието) и Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 3 [попр.: 2], параграф 3, алинея 2 от Директива 2002/92/ЕО, съгласно който: „Горните дейности[, посочени в първата алинея от същата разпоредба], когато се предприемат от застрахователно предприятие или от заето лице на застрахователно предприятие, действащ[о] на отговорност на застрахователното предприятие, не се смятат за застрахователно посредничество“, да се тълкува в смисъл, че на служител в застрахователно предприятие, който не отговаря на изискванията по член 4, параграф 1 от Директивата, се предоставя възможност да осъществява дейности по застрахователно посредничество, непостоянно и не като основно професионално занятие, дори когато този служител не е в трудово правоотношение с предприятието, но въпреки това последното упражнява надзор върху действията на служителя, или директивата дава възможност такива дейности да се осъществяват само в рамките на трудово правоотношение?


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/13
 Иск, предявен на 28 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-150/11)
 2011/C 160/16
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и A. Marghelis)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като изисква освен представянето на свидетелството за регистрация, и сертификат за съответствие на превозно средство с оглед на прегледа за проверка на техническата изправност, предхождащ регистрацията на превозно средство, регистрирано по-рано в друга държава членка, и като подлага по-рано регистрираните в друга държава членка превозни средства на преглед за проверка на техническата изправност преди регистрирането им, като не отчита резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност, проведен в друга държава членка, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по силата на Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 година относно документите за регистрация на превозни средства (1) и на член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си Комисията повдига две оплаквания, изведени от неспазването на член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз и на Директива 1999/37/ЕО от страна на националното законодателство, което от една страна изисква представянето на сертификат за съответствие преди регистрирането на превозно средство, регистрирано по-рано в друга държава членка, и от друга страна отказва да вземе предвид резултатите от извършения по-рано в тази друга държава преглед за проверка на техническата изправност.
 С първото си оплакване Комисията упреква ответника, че общо и систематично налага преглед за проверка на техническата изправност преди регистрацията на използвани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки, без да отчита евентуалните вече извършени в последните прегледи. Такъв преглед може да разубеди някои заинтересувани лица да внасят в Белгия използвани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки, и поради това представлява пречка за свободното движение на стоки, забранена по член 34 ДФЕС.
 С второто си оплакване Комисията отбелязва, че съгласно националната правна уредба искането за регистрация не може да се валидира в отсъствието на удостоверение за преглед за проверка на техническата изправност, което се издава от белгийските органи само при условие, че е представен сертификат за съответствие, който се представя в допълнение на свидетелството за регистрация, издадено в друга държава членка. Такова законодателство е в разрез с член 4 от Директива 1999/37/ЕО и лишава от смисъл принципа на признаване на хармонизираните свидетелства за регистрация, издавани от други държави членки. Действително такава мярка, макар и приложима без разлика по отношение превозните средства, регистрирани в Белгия или друга държава членка, засяга в по-голяма степен използваните превозни средства от други държави членки, доколкото в повечето държави членки сертификатът за съответствие не придружава превозното средство.
 (1) ОВ L 138, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 74.


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/3
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия) на 25 юни 2013 г. — Erich Pickert/Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-347/13)
 2013/C 274/06
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Ищец: Erich Pickert
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли извънредното обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1) да се отнася пряко за резервирания полет?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, какъв следва да е броят на предходните курсове, които могат да бъдат извършени с определения за планирания полет самолет, за да може да се вземе предвид настъпило извънредно обстоятелство? Съществува ли ограничение във времето, в рамките на което да може да се вземат предвид извънредните обстоятелства, настъпили при осъществяване на предходните курсове с този самолет?
 Ако това е така, как следва да се изчислява това ограничение?
 3.
 В случай че извънредни обстоятелства, които са настъпили при осъществяване на предходните курсове, са от значение също и за по-късно осъществявания полет със същия самолет, трябва ли необходимите мерки, които следва да се вземат от опериращия въздушен превозвач по член 5, параграф 3 от Регламента, да бъдат насочени единствено към предотвратяване на извънредните обстоятелства или също и към предотвратяване на по-голямо закъснение?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ. L 46,стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/35
 Жалба, подадена на 20 юли 2015 г. — Pinto Eliseu Baptista Lopes Canhoto/СХВП — University College London („CITRUS SATURDAY“)
 (Дело T-400/15)
 (2015/C 320/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ana Isabel Pinto Eliseu Baptista Lopes Canhoto (Алжеш, Португалия) (представител: A. Pita Negrão, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: University College London (Лондон, Обединено кралство)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Общността „CITRUS SATURDAY“ — марка на Общността No 11 789 195
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 29 април 2015 г. по преписка R 2109/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима,
 —
 да обяви обжалваното решение за нищожно,
 —
 да върне делото на отдела по споровете на СХВП за продължаване на разследването
 Изложени основания
 —
 Нарушение на правилата относно марката на Общността,
 —
 нарушение на принципите на правото на EC.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/41
 Решение на Общия съд от 26 април 2016 г. — Strack/Комисия
 (Дело T-221/08) (1)
 ((„Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, свързани с преписката по разследване на OLAF - Жалба за отмяна - Мълчаливи и изрични откази за достъп - Изключение, свързано със защитата на личния живот и личната неприкосновеност - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решение - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност“))
 (2016/C 211/51)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представители: H. Tettenborn и N. Lödler, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Costa de Oliveira и B. Eggers, впоследствие B. Eggers и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на всички мълчаливи откази и на всички изрични решения на Комисията, приети след подаването на първоначалните заявления за достъп до документи от г-н Strack на 18 и 19 януари 2008 г., и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по законосъобразността на мълчаливите откази за достъп до документи, постановени по подадените от г-н Guido Strack заявления за достъп.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по законосъобразността на изричните решения за частичен или пълен отказ за достъп до документи, приети от Комисията на Европейските общности и от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) в рамките на потвърждаващите заявления на г-н Strack за достъп до документи от 22 февруари и 21 април 2008 г., доколкото тези документи не съществуват или вече не са налични, до тези документи или части от тях е предоставен публичен достъп или г-н Strack признава законосъобразността на постановените откази за достъп.
 3)
 Отменя решението на OLAF от 30 април 2010 г., доколкото:
 —
 се отказва достъп до документите, върху които е отбелязано съкращението „PD“,
 —
 името на г-н Strack е било заличено в документите, върху които е отбелязано съкращението „PA“,
 —
 в списъка на OLAF от 30 април 2010 г. са били пропуснати документи или те не са били предоставени на г-н Strack единствено с мотива, че той е техен автор, че те се намират у него на основание на Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни или на друго основание, без да са били публично оповестявани, или че са били изключени от заявлението за достъп, доколкото тези документи се отнасят до кореспонденцията между OLAF и Европейския омбудсман или между OLAF и г-н Strack и засягат последния, без да са част от преписката по разглежданото разследване.
 4)
 Отменя решението на OLAF от 7 юли 2010 г., доколкото:
 —
 на основание на Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията се отказва достъп до Документ No 266,
 —
 се отказва достъп до Документ No 268, с изключение на информацията, до която г-н Strack е могъл да има достъп на основание на Регламент No 1049/2001 при предаването на други документи,
 —
 името на г-н Strack е било заличено във формулярите за разпространение, приложени към посоченото решение.
 5)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 6)
 Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски, направени от г-н Strack.
 7)
 Г-н Strack понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/9
 Решение на Съда (втори състав) от 24 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Roby Profumi Srl/Comune di Parma
 (Дело C-257/06) (1)
 (Член 28 ЕО - Директива 76/768/ЕИО - Защита на здравето - Козметични продукти - Внос - Съобщаване на властите в държавата на внос на информация, свързана с козметични продукти)
 (2008/C 64/11)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Ищец: Roby Profumi Srl
 Ответник: Comune di Parma
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на член 28 ЕО и на член 7 от Директива 76/768/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с козметични продукти (ОВ L 262, стр. 169; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 3, стр. 101), изменена с Директива 93/35/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. (ОВ L 151, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 237) — Готови за продажба продукти, произхождащи от другите държави-членки — Национални разпоредби, които задължават вносителя да съобщава пълен и подробен списък на веществата, съдържащи се в продукта
 Диспозитив
 Член 7 от Директива 76/768/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с козметични продукти, изменена с Директива 93/35/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г., допуска национална разпоредба, която в интерес на бързо и подходящо медицинско лечение при възникване на проблеми задължава вносителя на козметични продукти да съобщава на Министерство на здравеопазването и на областната управа наименованието или фирмата на предприятието, неговото седалище и това на производствената единица, както и пълния и подробен списък на използваните вещества и на веществата, съдържащи се в посочените продукти.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/62
 Жалба, подадена на 2 октомври 2009 г. — Rosenruist/СХВП (Изображение на две пресичащи се в една точка криви върху джоб)
 (Дело T-388/09)
 2009/C 282/115
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rosenruist — Gestão e serviços, Lda (Funchal, Португалия) (представители: S. Gonzáles Malabia и S. Rizzo, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 юни 2009 г. по преписка R 237/2009-2; и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски и тези на жалбоподателя
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Марка, изобразяваща две пресичащи се в една точка криви върху джоб за стоки и услуги, класирани в класове 18 и 25
 Решение на проверителя: Отказ на заявката за регистрация като марка на Общността
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 40/94 на Съвета (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно е установил, че при разглежданата марка на Общността не е налице присъщ отличителен характер.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/30
 Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-150/15)
 (2016/C 383/40)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: E. Nordh, адвокат)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на решението на ЕИБ за „освобождаване от служба“ на жалбоподателя и на други решения, свързани с първото, както и искане за поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отменят решенията на ответника от 13 април 2015 г., 12 май 2015 г., 16 юни 2015 г. и 20 октомври 2015 г. за „освобождаване от служба“ на жалбоподателя,
 —
 да се отмени решението на ответника от 18 юни 2015 г. за блокиране на достъпа на жалбоподателя до електронната поща и до компютърните връзки,
 —
 да се отмени решението на ответника да не предостави на жалбоподателя достъп до фишовете му за трудово възнаграждение и да го заличи от списъка на служителите си,
 —
 да се осъди ответника да заплати сумата от 950 000 EUR, заедно с лихви, като обезщетение за неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя поради тези решения, както и поради неизпълнение от страна на ответника на задължението му за полагане на грижа и нарушение от страна на последния на процесуалните гаранции,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/20
 Иск, предявен на 9 март 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-130/12)
 2012/C 133/37
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и J. Hottiaux)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 Ищецът моли Съда:
 —
 да обяви, че като не е приела в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2009/113/ЕО (1) на Комисията от 25 август 2009 година за изменение на Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства и при всички случаи като не е уведомила за това Комисията, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1 от тази директива;
 —
 да осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 14 септември 2010 г.
 (1) ОВ L 223, стр. 31.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/13
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Namur (Белгия) на 22 декември 2010 г. — Adrien Daxhelet/État belge — SPF Finances
 (Дело C-623/10)
 2011/C 80/25
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Namur
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Adrien Daxhelet
 Ответник: État belge — SPF Finances
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допускат ли член 6 от дял първи „Общи разпоредби“ от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г. за изменение на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., в сила от 1 декември 2009 г. (който до голяма степен възпроизвежда разпоредбите, съдържащи се в член 6 от дял първи на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., влязъл в сила на 1 ноември 1993 г.), както и член 234 (предишен член 177) от Договора за създаване на Европейската общност (Договора за ЕО) от 25 март 1957 г., от една страна, и/или член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., от друга страна, възможността национални законови разпоредби, в случая разпоредбите на член 9, параграф 2 от белгийския Закон от 6 януари 1989 г. за Арбитражния съд (понастоящем наречен Конституционен съд), да изискват от националните съдилища да прилагат съдебната практика, произтичаща от решенията, постановени от висшестояща национална юрисдикция (в случая горепосочения Конституционен съд) по исканията за отмяна на разпоредби на вътрешното право, с които е сезирана, когато тези искания се основават на нарушение на разпоредби на правото на Европейския съюз, които се прилагат пряко и с предимство във вътрешния правов ред?
 2.
 Допускат ли член 6 от дял първи „Общи разпоредби“ от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г. за изменение на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., в сила от 1 декември 2009 г. (който до голяма степен възпроизвежда разпоредбите, съдържащи се в член 6 от дял първи на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., влязъл в сила на 1 ноември 1993 г.), както и член 234 (предишен член 177) от Договора за създаване на Европейската общност (Договора за ЕО) от 25 март 1957 г., от една страна, и/или член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., от друга страна, възможността национални законови разпоредби, в случая разпоредбите на член 26, параграф 4 от белгийския Закон от 6 януари 1989 г. за Арбитражния съд (понастоящем наречен Конституционен съд), изменен със Закона от 12 юли 2009 г., разглеждани поотделно или във връзка с разпоредбите на член 9, параграф 2 от посочения Специален закон от 6 януари 1989 г., да изискват от националните съдилища да поставят на висшестояща национална юрисдикция (в случая горепосочения Конституционен съд) всеки преюдициален въпрос, свързан с тълкуването на разпоредби на правото на Европейския съюз, които се прилагат пряко и с предимство във вътрешния правов ред, когато тези разпоредби са възпроизведени и в националната Конституция и посочените съдилища предполагат, че в рамките на споровете, с които са сезирани, тези разпоредби са нарушени, като в резултат от всичко това посочените съдилища се оказват лишени от възможността да прилагат непосредствено правото на Европейския съюз, най-малкото в хипотезата, при която горепосочената висшестояща юрисдикция вече се е произнесла по идентичен въпрос?


text:
 20.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/23
 Решение на Общия съд от 18 януари 2017 г. — Andersen/Комисия
 (Дело T-92/11 RENV) (1)
 ((Държавни помощи - Железопътен транспорт - Помощи, отпуснати от датските власти в полза на публичното предприятие Danske Statsbaner - Договори за обществена услуга, изразяваща се в железопътен превоз на пътници между Копенхаген и Истад - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия - Действие на материалноправните норми по време - Услуга от общ икономически интерес - Явна грешка в преценката))
 (2017/C 086/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jørgen Andersen (Балеруп, Дания) (представители: J. Rivas Andrés и M.-I. Rantou, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati и T. Maxian Rusche)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: C. Thorning, подпомаган от R. Holdgaard); и Danske Statsbaner (DSB) (Копенхаген, Дания) (представител: M. Honoré)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя в производството по обжалване: Dansk Tog (Копенхаген, Дания) (представители: G. van de Walle de Ghelcke, J. Rivas Andrés и F. Nissen Morten, адвокати)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение 2011/3/ЕС на Комисията от 24 февруари 2010 година относно договорите за обществена услуга за транспорт между датското Министерство на транспорта и Danske statsbaner (държавна помощ C 41/08 (ex NN 35/08) (ОВ L 7, 2011 г., стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 1, втора алинея от Решение 2011/3/ЕС на Комисията от 24 февруари 2010 година относно договорите за обществена услуга за транспорт между датското Министерство на транспорта и „Danske statsbaner“ (държавна помощ C 41/08 (ex NN 35/08) в частта, която се отнася до плащането от 21 декември 2009 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Jørgen Andersen, Европейската комисия, Dansk Tog, Кралство Дания и Danske Statsbaner (DSB) понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 103, 2.4.2011 г.


text:
 14.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 414/41
 Жалба, подадена на 6 юли 2015 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-100/15)
 (2015/C 414/51)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. Isola и G. Isola, avvocati)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет на производството
 Отмяна, от една страна на доклада за атестиране на жалбоподателя за 2013 г. и, от друга страна, на последващите и свързани решения на ЕИБ, като например решението за неповишаване в степен D, както и поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да отмени решението от 8 декември 2014 г. на комитета по жалбите и да върне преписката на този комитет с посочване на критериите, които трябва да спази при приемането на ново решение;
 —
 Да отмени насоките, определени от Дирекция „Човешки ресурси“ в известието „Насоки за бюджетната 2013 г. за атестиране на персонала“ в частта, в която предвиждат, че окончателната оценка трябва да се изразява в словесно обобщение, без изобщо да определя съответните декларации;
 При условията на евентуалност:
 —
 Да отмени доклада за атестиране за 2013 г. в неговата цялост (в частта оценка, доколкото на жалбоподателя не е поставена оценка „изключително изпълнение на задачите“ или „много добро изпълнение на задачите“ и той не се предлага за повишение във функция D, и на последно място, доколкото не предвижда развитието на кариерата му и не определя цели за 2014 г.);
 —
 Да отмени всички свързани, последващи и предварителни актове, включително обявените повишения в известие „Performance Evaluation exercise 2013 — List of promotions and awards“, разпространено на 31 март 2014 г.;
 —
 Да установи упражнения срещу него тормоз;
 —
 Да установи отговорността на Европейския съюз за подбуждане към тормоз и нарушаване на правилата относно „справедливия процес“;
 —
 Да осъди ответниците да заплатят обезщетение по справедливост за телесните, имуществени и неимуществени вреди, подробно посочени в точки 112 — 120 по-горе;
 —
 Да осъди ответниците да заплатят солидарно компенсационни и мораторни лихви и компенсация за паричната обезценка на присъдените суми;
 —
 Да осъди двата ответници да заплатят съдебните разноски, които подлежат на точно установяване.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/51
 Жалба, подадена на 14 октомври 2010 г. — Iberdrola/Комисия
 (Дело T-486/10)
 ()
 2010/C 328/80
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Iberdrola, SA (Билбао, Испания) (представители: J. Ruiz Calzado и E. Barbier de la Serre, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението и
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като това по дело T-484/10, Gas Natural Fenosa SDG/Комисия и по дело T-490/10, Endesa/Комисия.
 Според жалбоподателя Комисията е допуснала поредица от правни грешки и грешки в преценката, като след предвидения в член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) 659/1999 (1) предварителен анализ е приела, че компенсацията за обществена услуга, за която Кралство Испания е направило уведомление, е обоснована в съответствие с правните норми на ЕС относно държавните помощи. Жалбоподателят посочва пет правни основания за отмяна.
 В първото правно основание за отмяна жалбоподателят изтъква, че Комисията се е въздържала да започне официалната процедура по разследване, предвидена в член 4, параграф 4 от Регламента, независимо, че са съществували редица опасения относно съвместимостта на нотифицираната помощ с общия пазар. Ето защо жалбоподателят твърди, че Комисията явно е нарушила член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999.
 Във второто правно основание за отмяна, което се състои от две части, жалбоподателят посочва първо, че Комисията е допуснала правни грешки и грешки в преценката, като е приела, че нотифицираната от Кралство Испания мярка отговаря на необходимостта от компенсиране на разходите за предоставяне на услуга от общ икономически интерес, обоснован по съображения за сигурност на снабдяването, когато нито съществуват, нито пък се предвижда съществуването в средносрочен план на проблеми, свързани със снабдяването в Испания; и второ, жалбоподателят посочва наличието на явна грешка в преценката, доколкото е прието, че нотифицираната от Кралство Испания мярка е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 ДФЕС и Третата директива относно електроенергията.
 В третото правно основание за отмяна жалбоподателят посочва, че разрешената от Комисията държавна помощ е в противоречие с материалните и времеви ограничения, установени в Регламент (ЕО) No 1407/2002 (2) относно държавните помощи за въгледобивната промишленост и в Предложение за Регламент на Съвета относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въгледобивни мини.
 В четвъртото правно основание за отмяна жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация, който я задължава да провери надлежно, в детайли и безпристрастно всички релевантни за преписката елементи, като не е счела за уместно да изиска всички мнения, необходими, за да бъде напълно информирана относно всички данни по преписката преди да приеме своето решение, а е предпочела да одобри нотифицираната мярка в първата фаза.
 В петото правно основание, което се състои от три части, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила установения в съдебната практика принцип, който забранява на Комисията да обявява за съвместима с вътрешния пазар държавна помощ, нарушаваща други разпоредби на Договора, и по-специално като е пренебрегнала обстоятелството, че мярката нарушава разпоредбите, в които се установява принципът на свободно движение на стоки, целите, преследвани от директивите относно вътрешния пазара на електроенергия и целите, свързани с устойчивото развитие на Европейския съюз.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).
 (2) Регламент (ЕО) No 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 година относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (ОВ L 205, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 124).


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/10
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo regionale per il Molise (Италия), постъпило на 18 март 2016 г. — Spinosa Costruzioni Generali SpA, Melfi Srl/Comune di Monteroduni
 (Дело C-162/16)
 (2016/C 200/15)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo regionale per il Molise
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Spinosa Costruzioni Generali SpA, Melfi Srl
 Ответник: Comune di Monteroduni
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли общностните принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност, наред с принципите за свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги, предвидени в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и произтичащите от тях принципи на равнопоставеност, недискриминация, взаимно признаване, пропорционалност и прозрачност, предвидени (последно) в Директива No 2014/24/ЕС (1), национална правна уредба като италианската, произтичаща от тълкуването на разпоредбите на член 87, параграф 4 и на член 86, параграф 3-bis от Законодателен декрет No 163 от 2006 г. във връзка с член 26, параграф 6 от Законодателен декрет No 81 от 2008 г., дадено в изпълнение на правомощието за еднакво прилагане и тълкуване на закона, на основание член 99 от Codice del processo amministrativo, в решения на пленума на Consiglio di Stato No 3 и No 9 от 2015 г., съгласно която липсата на отделно отразяване на разходите за безопасност в предприятието в икономическите оферти в процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, води във всички случаи до отстраняването на фирма оферент, дори ако изискването за отделно отразяване не е било посочено нито в условията за обществената поръчка, нито в приложения формуляр за представяне на офертите, и дори независимо от обстоятелството, че по същество в офертата са включени минималните разходи за безопасност в предприятието?
 (1) Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, стр. 65).


text:
 10.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/16
 Жалба, подадена на 18 март 2016 г. — Laboratoire de la mer/EUIPO — Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER)
 (Дело T-109/16)
 (2016/C 165/18)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Laboratoire de la mer (Сен Мало, Франция) (представител: S. Szilvasi, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Ингелайм, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „RESPIMER“ — Заявка за регистрация No 11 228 004
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 януари 2016 г. по преписка R 3109/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да разреши регистрацията на „RESPIMER“ (заявка No 11 228 004) като марка на Европейския съюз за всички обозначени стоки от класове 3, 5 и 10;
 —
 да осъди Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG да възстанови всички съдебни разноски, направени от жалбоподателя пред отдела по споровете на EUIPO, пети апелативен състав на EUIPO и Общия съд на Европейския съюз.
 Изложени основания
 —
 Отказът на пети апелативен състав да вземе предвид решението от 4 април 2013 г. на French national institute of industrial property що се отнася до същите марки, води до липса на правно основание на решението на този състав от 21 януари 2016 г.;
 —
 Нарушение на член 8, параграф1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/73
 Жалба, подадена на 31 октомври 2012 г. — CH/Парламент
 (Дело F-129/12)
 2013/C 26/151
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CH (представители: адв. L. Levi, адв. C. Bernard-Glanz, адв. A. Tymen)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя и на решението за отхвърляне на неговото искане за съдействие с цел признаване на психически тормоз, и искане за обезщетение на вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за допустима и основателна,
 —
 да се отмени решението за уволнение на жалбоподателя от 19 януари 2012 г.,
 —
 да се отмени решението от 20 март 2012 г., с което се отхвърля искането за съдействие на жалбоподателя от 22 декември 2011 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 20 юли 2012 г., получено на 24 юли 2012 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 30 март 2012 г. срещу решението за уволнението му,
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 8 октомври 2012 г., получено на 11 октомври 2012 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 22 юни 2012 г. срещу решението за отхвърляне на искането му за съдействие,
 —
 да се осъди ответника да заплати сумата от 120 000 EUR като обезщетение за вреди,
 —
 да се осъди Парламента да заплати всички съдебни разноски.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/21
 Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-124/13)
 2013/C 156/32
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейски парламент (представители: L.G. Knudsen, I. Liukkonen и R. Kaškina)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Регламент (ЕС) No 1243/2012 на Съвета от 19 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1342/2008 за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (1); и
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Европейският парламент изтъква едно основание за отмяна на обжалвания регламент, изведено от твърдението, че член 43, параграф 3 ДФЕС не е подходящото правно основание за приемането на обжалвания регламент и че той е трябвало да бъде приет на основание член 43, параграф 2 ДФЕС, тъй като последната разпоредба предоставя на законодателя на Европейския съюз необходимите правомощия да приеме акт с целта и съдържанието на обжалвания регламент. Използваното правно основание изключва Европейския парламент от участие в приемането на акта, докато член 43, параграф 2 ДФЕС предвижда да се следва обикновената законодателна процедура. Неправилното правно основание трябва да доведе до отмяната на обжалвания регламент.
 С първата част на своето основание за отмяна Парламентът поддържа, че като инструмент за запазване и управление на запасите от риба всеки многогодишен план, като разглеждания в настоящия случай, представлява единно цяло, обхващащо само разпоредби, насочени към преследването на цели, свързани с поддържане и запазване в рамките на общата политика в областта на рибарството и поради това трябва да бъде приет изцяло на основание член 43, параграф 2 ДФЕС.
 Втората част на основанието на Парламента за отмяна се състои в твърдението, приемането на обжалвания регламент с акт, който е отделен от останалата част от предложението на Комисията, представлява във всички случаи нарушение на процедурата и обезсмисля установената съдебна практика относно избора на правно основание съобразно с центъра на тежестта на акта. Като е разделил предложението, Съветът изкуствено е избрал различно правно основание за някои елементи на предложения акт, докато единственото правно основание, от което те щяха да се обхващат е член 43, параграф 2 ДФЕС, ако актът беше приет изцяло в посочената по-горе форма.
 (1) ОВ L 352, стр. 10.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/3
 Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-271/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на капитали - Приложно поле - Пенсионни фондове от отворен тип - Ограничаване на инвестирането на капитали в чужбина - Пропорционалност)
 2012/C 49/04
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: E. Montaguti и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша (представители: M. Dowgielewicz, M. Szpunar, M. Jarosz и P. Kucharski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 56 ЕО — Пенсионни фондове, които са част от национална система на задължително осигуряване и се основават на система на капитализация — Национална правна уредба, с която чрез тези фондове се ограничава инвестирането на капитали в чужбина и се въвежда неблагоприятен по отношение на него режим
 Диспозитив
 1.
 Като е запазила в сила член 143, член 136, параграф 3 и член 136a, параграф 2 от Закона за организацията и дейността на пенсионните фондове (Ustawa o organizacji i funkcjonowaniu funduszy emerytalnych) от 28 август 1997 г., изменен, по силата на които се ограничават инвестициите в другите държави членки на полските пенсионни фондове от отворен тип, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 56 ЕО.
 2.
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 233, 26.9.2009 г.


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/5
 Решение на Съда (седми състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale Genova — Италия) — Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli
 (Съединени дела C-606/12 и C-607/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 17, параграф 2, буква е) - Условие за връщане на стоката в държавата членка, от която първоначално е изпратена или превозена))
 2014/C 129/06
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione tributaria provinciale Genova
 Страни в главното производство
 Ищец/Жалбоподател: Dresser Rand SA
 Ответник: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli
 Предмет
 Преюдициално запитване — Commissione tributaria provinciale di Genova — Тълкуване на член 17, параграф 2, буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.) — Прехвърляне в друга държава членка — Понятие „обработка на стоката“ — Дейност по проверка на адаптивността към други стоки — Условие за връщане на стоката в държавата членка, от която първоначално е изпратена или превозена — Възможност изпращането да се третира като прехвърляне в друга държава членка в случай на изпращане към държава членка, различна от държавата, от която е тръгнала стоката.
 Диспозитив
 Член 17, параграф 2, буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че за да не бъде квалифицирано изпращането или превозването на стока като прехвърляне в друга държава членка, след извършването на обработка в държавата членка, в която завършва изпращането или превозването, тази стока трябва задължително да бъде върната на данъчнозадълженото лице в държавата членка, от която първоначално е изпратена или превозена.
 (1) ОВ C 101, 06.04.2013 г.


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/7
 Определение на Съда (девети състав) от 10 ноември 2016 г. — Alain Laurent Brouillard/Съд на Европейския съюз
 (Дело C-590/15 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка чрез договаряне с цел сключване на рамкови договори за превод на юридически текстове - Изключване на предложен подизпълнител - Професионална компетентност - Изискване за завършено висше юридическо образование - Признаване на дипломи))
 (2017/C 063/10)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alain Laurent Brouillard (представител: P. Vande Casteele, avocat)
 Друга страна в производството: Съд на Европейския съюз (представители: J. Inghelram и S. Chantre)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Alain Laurent Brouillard да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 48, 8.2.2016 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/8
 Решение на Съда (голям състав) от 16 май 2017 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — Berlioz Investment Fund S.A./Directeur de l'administration des Contributions directes
 (Дело C-682/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2011/16/ЕС - Административно сътрудничество в областта на данъчното облагане - Член 1, параграф 1 - Член 5 - Искане за информация, отправено до трето лице - Отказ за отговор - Санкция - Понятие „предполагаема значимост“ на исканата информация - Упражняван от запитания орган контрол - Съдебен контрол - Обхват - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 51 - Прилагане на правото на Съюза - Член 47 - Право на ефективна съдебна защита - Достъп на съда и на третото лице до искането за информация, отправено от запитващия орган))
 (2017/C 239/10)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Berlioz Investment Fund S.A.
 Ответник: Directeur de l'administration des Contributions directes
 Диспозитив
 1)
 Член 51, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка прилага правото на Съюза, по смисъла на посочената разпоредба, и следователно Хартата на основните права на Европейския съюз е приложима, когато тази държава членка предвижда в законодателството си имуществена санкция за административен субект, който отказва да предостави информация в рамките на обмен между данъчни органи, основан по-специално на разпоредбите на Директива 2011/16/ЕС на Съвета от 15 февруари 2011 година относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и за отмяна на Директива 77/799/ЕИО.
 2)
 Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че административният субект, на който е наложена имуществена санкция за неизпълнението на административно решение, което изисква той да представи информация в рамките на обмен между национални данъчни органи съгласно Директива 2011/16, има право да оспори законосъобразността на това решение.
 3)
 Член 1, параграф 1 и член 5 от Директива 2011/16 трябва да се тълкуват в смисъл, че „предполагаемата значимост“ на информацията, която една държава членка е поискала от друга държава членка, представлява условие, на което искането за информация трябва да отговаря, за да задейства задължението на запитаната държава членка да предприеме действия по него, и оттам — условие за законосъобразност на разпореждането, отправено от тази държава членка до административен субект, и на наложената на последния санкция за неизпълнението на това разпореждане.
 4)
 Член 1, параграф 1 и член 5 от Директива 2011/16 трябва да се тълкуват в смисъл, че проверката на запитания орган, до който запитващият орган е отправил искане за информация съгласно тази директива, не се свежда до формалната редовност на посоченото искане, а трябва да дава възможност на запитания орган да се увери, че поисканата информация не е изобщо лишена от предполагаема значимост, предвид самоличността на съответното данъчнозадължено лице и на третото лице, от което евентуално е потърсена информация, и предвид нуждите на съответното данъчно разследване. Същите разпоредби на Директива 2011/16 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че по подадената от административен субект жалба срещу санкция, наложена му от запитания орган поради неизпълнението на издадено от последния разпореждане след искане за информация, отправено от запитващия орган съгласно Директива 2011/16, националният съд има, наред с правомощието да измени наложената санкция, и правомощие да провери дали разпореждането е законосъобразно. Що се отнася до условието за законосъобразност на това разпореждане, а именно предполагаема значимост на поисканата информация, съдебният контрол се свежда до проверка за явна липса на такава значимост.
 5)
 Член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че при упражняването на съдебен контрол съдът на запитаната държава членка трябва да има достъп до искането за информация, отправено от запитващата държава членка до запитаната държава членка. Съответният административен субект обаче няма право на достъп до цялото искане за информация, което си остава поверителен документ съгласно член 16 от Директива 2011/16. За да може това лице пълноценно да изложи позицията си относно липсата на предполагаема значимост на поисканата информация, по принцип е достатъчно то да разполага с информацията, посочена в член 20, параграф 2 от тази директива.
 (1) ОВ C 78, 29.2.2016 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/15
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 29 декември 2010 година — АДСИЦ „Болкан енд Сий пропъртис“/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Варна
 (Дело C-621/10)
 2011/C 72/27
 Език на производството: български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд — Варна.
 Страни в главното производство
 Ищец: АДСИЦ „Болкан енд Сий пропъртис“.
 Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Варна.
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли чл.80, ал. 1, б.„в“ от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че при доставка между свързани лица, когато насрещната престация е по-висока от пазарната цена, данъчната основа е пазарната стойност на операцията единствено в случаите, когато доставчикът няма право на пълно приспадане на данъчен кредит за закупуването/създаването на стоките, предмет на доставката.
 2.
 Следва ли чл.80, ал. 1, б.„в“ от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че когато доставчикът е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на последваща доставка между свързани лица на стойност по-висока от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл. 173—177 от директивата, то държавата-членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.
 3.
 В чл.80, ал.1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност изчерпателно ли са изброени хипотезите, представляващи условия, при наличието на които държавата-членка може да вземе мерки данъчната основа на доставката да е пазарната стойност на операцията.
 4.
 Допустима ли е национална правна уредба като тази на чл.27, ал.3, т. 1 от ЗДДС за обстоятелства различни от изброените в чл.80, ал. 1, б.„а“, „б“ и „в“ от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 5.
 В случай като процесния, разпоредбата на чл.80, ал.1, б.„в“ от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност има ли директен ефект и може ли да бъде приложена пряко от националния съд.
 (1) OB L 347, стр. 1, Специално българско издание: глава 09, том 03, стр. 7


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/34
 Определение на председателя на Общия съд от 24 април 2015 г. — Hydrex/Комисия
 (Дело T-45/15 R)
 ((Обезпечително производство - Договор за финансиране на проект по финансов инструмент за околната среда - Нареждане за събиране на вземане - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на формалните изисквания - Недопустимост))
 (2015/C 205/46)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Hydrex NV (Антверпен, Белгия) (представител: P. Van Eysendeyk, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Lejeune и G. Wils)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение C (2015) 103 окончателен на Комисията от 12 януари 2015 г. относно нареждане No 3241405101 за събиране на вземане, издадено срещу жалбоподателя в размер на 5 40 721,10 EUR.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/28
 Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Alicante, осми състав (Испания), постъпило на 15 февруари 2016 г. — The Irish Dairy Board Co-operative Limited/Tindale & Stanton Ltd España, S.L.
 (Дело C-93/16)
 (2016/C 156/37)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Alicante, осми състав
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: The Irish Dairy Board Co-operative Limited
 Ответник: Tindale & Stanton Ltd España, SL
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли член 9, параграф 1, буква б) от РМО (1), доколкото изисква наличието на вероятност от объркване, за да може притежателят на марка на Общността да забрани на трето лице използването на знак в търговията без негово съгласие, в предвидените в този член случаи да се тълкува в смисъл, че позволява да се изключи вероятността от объркване, когато години наред поради толерантността на притежателя по-ранната марка на Общността е съществувала, съвместно и безконфликтно, в две държави членки на Съюза със сходни национални марки, доколкото липсата на вероятност от объркване в тези две държави се пренася към други държави членки или към целия Съюз с оглед на единното третиране, наложено на марката на Общността?
 2)
 Възможно ли е в посочената в предходната точка хипотеза да се вземат предвид географските, демографските, икономическите или други характеристики на държавите, в които е било налице съвместното съществуване, за да се направи преценка на вероятността от объркване по такъв начин, че липсата на такова объркване в тези държави да може да се пренесе към трета държава или към целия Съюз?
 3)
 Трябва ли в хипотезата на член 9, параграф 1, буква в) от РМО тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че когато в продължение на определен брой години по-ранната марка е съществувала съвместно с оспорвания знак в две държави членки на Съюза без възражение на притежателя на по-ранната марка, тази толерантност на притежателя за използването на по-късния знак, по-конкретно в тези две държави може да се пренесе към останалата част от територията на Съюза с цел да се определи дали трето лице използва по-късния знак на правилно основание поради единното третиране, наложено на марката на Общността?
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, стр. 1).


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/18
 Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Австрия) на 17 май 2010 г. — Harald Jung и Gerald Hellweger/Magistrat der Stadt Salzburg, друга страна в производството: Finanzamt Salzburg-Stadt
 (Дело C-241/10)
 ()
 2010/C 221/30
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Harald Jung и Gerald Hellweger
 Ответник: Magistrat der Stadt Salzburg
 Друга страна: Finanzamt Salzburg-Stadt
 Преюдициални въпроси
 Следва ли Приложение X към списъка по член 24 от Акта относно условията на присъединяването на Република Унгария към Европейския съюз (1. Свободно движение на хора) (1) да се разбира в смисъл, че предоставянето на работници от Унгария на Австрия не следва да се счита за командироване на работници и че националните ограничения относно наемането на унгарски работници в Австрия се прилагат по същия начин и за унгарски работници, предоставени от страна на унгарски предприятия (и надлежно наети от тях)?
 (1) ОВ L 236, стр. 846.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/54
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Kristan/Парламент
 (Дело T-640/15)
 (2016/C 048/62)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tina Kristan (Любляна, Словения) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение A(2015)8656 C на Европейския парламент от 16 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент;
 —
 да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.
 2.
 Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.
 3.
 Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.
 4.
 Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.
 5.
 Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 30, стр. 142).


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/2
 Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-503/14) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 21 ДФЕС, 45 ДФЕС и 49 ДФЕС - Членове 28 и 31 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Свободно движение на хора - Свободно движение на работници - Свобода на установяване - Данъчно облагане на физически лица за увеличения на стойността вследствие на замяна на дялове или акции - Данъчно облагане на физически лица за увеличения на стойността вследствие на прехвърляне на цялото имущество, свързано с упражняване на стопанска и професионална дейност - Данъчно облагане на частноправни субекти на изхода - Незабавно събиране на данъка - Разлика в третирането на физическите лица, които прехвърлят дружествени дялове или акции и запазват местоживеенето си на националната територия, и на онези физически лица, които извършват такава замяна и преместват местоживеенето си в друга държава членка на Европейския съюз или на Европейското икономическо пространство - Разлика в третирането на физическите лица, които извършват прехвърляне на цялото имущество, свързано с упражнявана от тях дейност в лично качество, на дружество със седалище или с действително управление на територията на Португалия и на онези физически лица, които извършват такова прехвърляне на дружество със седалище или с действително управление на територията на друга държава членка - Пропорционалност))
 (2017/C 053/02)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braga da Cruz и W. Roels)
 Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Rebelo и J. Martins da Silva)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и K. Petersen)
 Диспозитив
 1)
 Като е приела и е запазила в сила член 10, параграф 9, буква а) от Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (Кодекс за подоходното облагане на физическите лица), съгласно който, когато данъчнозадължено лице е изгубило качеството си на живеещ на португалска територия, с оглед на данъчното облагане за годината, през която е настъпило това обстоятелство, данъчнозадълженото лице трябва да включи в категорията на увеличенията на стойността и сумата, която по силата на член 10, параграф 8 от посочения кодекс не е била обложена при замяната на дружествените дялове или акции, Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 21 ДФЕС, 45 ДФЕС и 49 ДФЕС, както и по членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП от 2 май 1992 г.
 2)
 Като е приела и е оставила в сила член 38, параграф 1, буква а) от същия кодекс, който запазва възможността предвиденото с тази разпоредба отлагане на данъчното облагане да се ползва от физическите лица, прехвърлили цялото имущество, с което те упражняват стопанска или професионална дейност в лично качество, на дружество с уставно седалище и с място на действително управление на португалската територия, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС и по член 31 от Споразумението за ЕИП.
 3)
 Осъжда Португалската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия.
 4)
 Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 16, 19.1.2015 г.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/38
 Жалба, подадена на 28 септември 2015 г. — Kozmetika Afrodita/СХВП — Núñez Martín и Machado Montesinos (KOZMETIKA AFRODITA)
 (Дело T-574/15)
 (2015/C 406/38)
 Език на жалбата: словенски
 Страни
 Жалбоподател: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Словения) (представител: B. Grešak, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Други страни в производството пред апелативния състав: Pedro Núñez Martín (Мадрид, Испания) и Carmen Guillermina Machado Montesinos (Мадрид)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „KOZMETIKA AFRODITA“ — заявка за регистрация No 1 1 7 98 253
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 юли 2015 г. по преписка R 2577/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на правило 50, параграф 2, буква з) от Регламент No 2868/95.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/42
 Жалба, подадена на 9 ноември 2009 г. — Nikolchov/Комисия
 (Дело F-94/09)
 2010/C 11/81
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Владимир Николчов (Брюксел, Белгия) (представител: B. Lemal, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет на производството
 Отмяна на решението от 29 юли 2009 г. на органа по назначаване, с което на жалбоподателя се отказва предоставянето на дневни надбавки след неговото назначаване като длъжностно лице на изпитателен срок на 16 януари 2009 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за допустима от формална гледна точка;
 —
 да се постанови, че е налице нарушение на приложение VII към Правилника, на член 10 от приложение VII към Правилника и на Решение на Комисията от 15 април 2004 г. за приемане на общи разпоредби за изпълнение във връзка с прилагането на член 7, параграф 3;
 —
 в резултат, да се разпореди отмяната на решението на органа по назначаване (No R/9/09) от 29 юли 2009 г., отхвърлящо жалбата, с която жалбоподателят иска да му бъдат предоставени дневни надбавки въз основа на второто му встъпване в длъжност в съответствие с член 10, параграф 2, буква б), второ тире от приложение VII към Правилника;
 —
 да се разпореди ответника да заплати на жалбоподателя неплатените дневни надбавки в размер на 10 979,43 евро, или всяка друга сума, която Съдът определи, заедно с лихвите за забава, считано от датата на подаване на жалбата до датата на плащане;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/11
 Иск, предявен на 27 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-220/07)
 (2007/C 211/21)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J.-P. Keppenne и M. Shotter)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че поради транспонирането във вътрешното право на разпоредбите, свързани с определянето на предприятията, които могат да гарантират предоставяното на универсална услуга, Френската република не е изпълнила задълженията си съгласно член 8, параграф 2, членове 12 и 13, както и съгласно приложение IV от Директива за универсалната услуга 2002/22/EО (1);
 —
 да се осъди Френска република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С исковата си молба Комисията по същество обвинява ответната страна, че е транспонирала по неправилен начин Директива 2002/22 доколкото френското законодателство предполага, че на всеки стопански субект, който може да осигури предоставяне на един от компонентите на универсалната услуга на цялата национална територия, може да бъде възложено да осъществи това. Такава разпоредба нарушава както принципа за забрана на дискриминацията, отразен в член 8, параграф 2 от горепосочената директива, така и принципите за рентабилност и ефикасност, които произтичат от членове 8, 12 и 13 от нея и от нейното приложение IV, тъй като тази разпоредба изключва a priori стопанските субекти, които не могат да осигурят предоставяне на универсална услуга на цялата национална територия. Без съмнение самата директива не изключва in fine определяне на един единствен стопански субект, на когото да се възложи да обхване цялата национална територия, но при всички случаи, тя изисква държавите-членки предварително да осъществят отворена процедура в съответствие с критериите, посочени в член 8, параграф 2 от директивата, за да гарантират, че евентуалното определяне на един-единствен стопански субект е най- ефикасното и най-рентабилно решение.
 (1) Директива 2002/22/EО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51).


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/25
 Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Lucchini/Комисия
 (Дело T-91/10) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на арматурна стомана на пръти или на кангали - Решение, констатиращо нарушение на член 65 ВС, на основание Регламент (ЕО) No 1/2003 след изтичане на срока на Договора за ЕОВС - Фиксиране на цените и сроковете за плащане - Ограничаване или контрол върху производството или продажбите - Съществено процесуално нарушение - Правно основание - Право на защита - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Отчитане на отменително съдебно решение по свързано дело))
 (2015/C 034/28)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Lucchini SpA (Милано, Италия) (представители: първоначално M. Delfino, J.-P. Gunther, E. Bigi, C. Breuvart и L. De Sanctis, впоследствие J.-P Gunther, E. Bigi, C. Breuvart и D. Galli, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално R. Sauer и B. Gencarelli, подпомагани от M. Moretto, avocat, впоследствие M. Sauer и R. Striani, подпомагани от M. Moretto)
 Предмет
 Искане за прогласяване несъществуването или за отмяна на Решение C (2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 г. (дело COMP/37.956 — Арматурна стомана, повторно приемане), изменено с Решение C (2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 г., при условията на евентуалност — искане за отмяна на член 2 от това решение, а при условията на евентуалност спрямо предходното — искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Lucchini SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/19
 Определение на Съда (шести състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Sandra Bitter, в качеството ѝ на синдик на Ziegelwerk Höxter GmbH/Bundesrepublik Deutschland
 (Дело C-580/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2003/87/EО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Санкция за извънредно количество емисии - Пропорционалност))
 (2016/C 068/24)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sandra Bitter, в качеството ѝ на синдик на Ziegelwerk Höxter GmbH
 Ответник: Bundesrepublik Deutschland
 Диспозитив
 След разглеждане на поставения въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат, с оглед на принципа на пропорционалност, валидността на член 16, параграф 3, второ изречение от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., доколкото той предвижда санкция в размер на 100 EUR за тон еквивалент на въглероден диоксид, за който операторът не е възстановил квоти.
 (1) ОВ C 96, 23.3.2015 г.


text:
 25.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 334/33
 Дело, заведено на 17 юли 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-14/14)
 (2014/C 334/14)
 На 17 юли 2014 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider и Janne Tysnes Kaasin в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че като не е приела всички мерки, необходими за прилагането в предвидения срок на акта, посочен в точка 1а от глава XXIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно безопасността на детските играчки), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение на Съвместния комитет No 127/2012, и/или като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ незабавно за тези мерки, Исландия не е изпълнила задълженията си по посочения акт и по член 7 от Споразумението за ЕИП.
 2.
 Да осъди Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 5 май 2014 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 5 март 2014 г. и отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно безопасността на детските играчки (наричана по-нататък „актът“), посочена в точка 1а от глава XXIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела всички мерки, необходими за прилагането на акта в предвидения срок, и/или като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тях, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 54 от акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/41
 Жалба, подадена на 14 декември 2015 г. — Justice & Environment/Комисия
 (Дело T-727/15)
 (2016/C 059/47)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Чешка република) (представител: S. Podskalská, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да обяви за недействително решението на Европейската комисия, генерална дирекция „Околна среда“ от 19 август 2015 г., референтен номер Ref GestDem No 2015/4284, с което се отказва достъп до документи и решение на генералния секретар от името на Европейската комисия от 15 октомври 2015 г., референтен номер Ares(2015)4311297, с което е отказана молбата за потвърждаване; и
 —
 Да осъди ответника за заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателя изтъква, че обжалваните решения са незаконосъобразни поради противоречие с: (i) член 15 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 255 ДЕО); (ii) член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1); (iii) член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006 (2); и (iv) Конвенцията на Икономическата комисия на Обединените нации за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда (Орхуска конвенция) във връзка с Решение на Съвета от 17 февруари 2005 г. за сключване, от името на Европейската общност, на Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси (2005/370/ЕО) (3)
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OB L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (OB L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 (3) ОВ L 124, 2005, стр. 1.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/21
 Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — Teva Pharma и Teva Pharmaceuticals Europe/EMA
 (Дело T-547/12)
 2013/C 46/38
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Teva Pharma BV (Утрехт, Нидерландия) и Teva Pharmaceuticals Europe BV (Утрехт) (представители: K. Bacon и D. Piccinin, Barristers, G. Morgan и C. Drew, Solicitors)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската агенция по лекарствата, което се съдържа в писмото ѝ от 26 ноември 2012 г., и с което тя отказва да потвърди заявлението на жалбоподателите за разрешение за търговия за генеричния им вариант на „Abacavir/Lamivudine“; и
 —
 да осъди Европейската агенция по лекарствата да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателите изтъкват едно правно основание, като твърдят, че отказът да се потвърди заявлението им за разрешение за генеричния вариант на лекарствен продукт с установени комбинации, на основание, че той се ползва от десетгодишен период на закрила, противоречи на Регламент (ЕО) No 726/2004 (1) и на Директива 2001/83/ЕО (2), надлежно тълкувани. По-конкретно, жалбоподателите твърдят, че титулярът на разрешение за търговия за този лекарствен продукт не може да се ползва от десетгодишен период на закрила на данните, тъй като това е лекарствен продукт с установени комбинации, включващ две активни вещества, които се доставят и използват в Европейския съюз като съставки на различни лекарствени продукт в продължение на няколко години. Поради това жалбоподателите твърдят, че лекарственият продукт се обхваща от същото общо разрешение за търговия по смисъла на член 6, параграф 1, втора алинея от Директива 2001/83, като по-ранните разрешения за търговия за неговите съставки. Така жалбоподателите твърдят, че този лекарствен продукт не се ползва от допълнителен период на закрила на данните, след изтичането на периода на закрила на данните за последните разрешения.
 (1) Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр.83).
 (2) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр.3).


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/20
 Преюдициално запитване, отправено от Cour administrative d'appel de Lyon (Франция) на 9 април 2013 г. — Maurice Leone, Blandine Leone/Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales
 (Дело C-173/13)
 2013/C 171/40
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative d'appel de Lyon
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Maurice Leone, Blandine Leone
 Ответници: Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли да се счита, че разпоредбите на член L. 24 във връзка с член R. 37 от Кодекса за гражданските и военните пенсии, в редакцията им след изменението със Закон No 2004-1485 от 30 декември 2004 г. за финансови промени за 2004 г. и с Декрет No 2005-449 от 10 май 2005 г., водят до непряка дискриминация между мъжете и жените по смисъла на член 157 от Договора за функционирането на Европейския съюз?
 2.
 Може ли да се счита, че разпоредбите на член 15 от Декрет No 2003-1306 от 26 декември 2003 г. относно пенсионната схема за служителите, осигурявани към Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales, водят до непряка дискриминация между мъжете и жените по смисъла на член 157 от Договора за функционирането на Европейския съюз?
 3.
 При утвърдителен отговор на някой от първите два въпроса, може ли подобна непряка дискриминация да се обоснове с разпоредбите на член 157, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз?


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/43
 Жалба, подадена на 1 септември 2015 г. — Aranynektár/СХВП — Naturval Apícola (Natür-bal)
 (Дело T-503/15)
 (2015/C 354/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi kft (Dunavarsány, Унгария) (представител: I. Molnár, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Naturval Apícola, SL (Monserrat, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: Словна марка на Общността „Natür-bal“— Заявка за регистрация No 11 374 841
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 юни 2015 г. по дело R 1158/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да уважи настоящата жалба,
 —
 да отмени обжалваното решение, да отхвърли жалбата на страната, направила възражение, срещу решението на отдела по споровете (решение No B 2 156 383 от 5 март 2014 г.) и да потвърди посоченото решение на отдела по споровете,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/25
 Определение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Комисия
 (Дело T-225/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, допускаща данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2012/C 133/48
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Билбао, Испания) (представители: адв. J. Buendía Sierra, адв. E. Abad Valdenebro, адв. M. Muñoz de Juan и адв. R. Calvo Salinero)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Urraca Caviedes)
 Предмет
 Искане за отмяна на член 1, параграф 1 от Решение 2011/5/ЕО на Комисията от 28 октомври 2009 година относно данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведена в действие от Испания (ОВ L 7, 2011 г., стр. 48)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/42
 Жалба, подадена на 4 декември 2014 г. — Hassan/Съвет
 (Дело T-790/14)
 (2015/C 034/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Samir Hassan (Дамаск, Сирия) (представител: L. Pettiti, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) да отмени:
 —
 Решение за изпълнение 2014/678/ОВППС на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия в частта, в която г-н Samir Hassan е включен в списъка в приложението към посоченото Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 относно ограничителни мерки срещу Сирия,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 1013/2014 на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия в частта, в която г-н Samir Hassan е включен в списъка в приложение II към Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия,
 —
 да приеме и постанови, че последиците на отменените актове ще бъдат окончателни,
 —
 на основание членове 268 и 340 ДФЕС да поправи вредите, причинени на г-н Hassan в резултат на приемането на посочените по-горе ограничителни мерки срещу него, и на това основание:
 —
 да признае, че е налице извъндоговорна отговорност на Съвета на Европейския съюз за претърпените и бъдещите имуществени вреди и за неимуществените вреди,
 —
 да присъди на г-н Hassan сумата от 2 50 000 EUR месечно считано от 1 септември 2011 г., за да поправи претърпените имуществени вреди,
 —
 да присъди на г-н Hassan символичната сума от едно (1) евро за претърпените неимуществени вреди
 —
 и да осъди Съвета на Европейския съюз да поправи бъдещите имуществени вреди,
 —
 във всеки случай да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от явна грешка на Съвета при преценката на фактите и в резултат на това, грешка при прилагане на правото, тъй като Съветът вписал отново името на жалбоподателя в списъците на лицата и образуванията, по отношение на които се прилагат ограничителните мерки, въз основа на недостатъчно обосновани от правна страна мотиви.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на правото на собственост и на принципа на пропорционалност.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на презумпцията за невиновност на жалбоподателя.
 4.
 Четвъртото правно основание е относно обезщетяването на вредите, които се твърди, че жалбоподателят претърпял поради незаконните мерки, приети от Съвета спрямо него.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/39
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 2 юли 2009 г. — Insula/Комисия
 (Дело T-246/09 R)
 (Обезпечително производство - Дебитни известия - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост)
 2009/C 205/72
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Париж, Франция) (представители: P. Marsal и J.-D. Simonet, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на две дебитни известия, с които се налага възстановяването на парични суми, изплатени на жалбоподателя в рамките на договори за субсидиране.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2)
 Първоинастнационният съд не се произнася по съдебните разноски.