text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/19
 Жалба, подадена на 3 януари 2013 г. — Seal Trademarks/СХВП — Exel Composites (XCEL)
 (Дело T-14/13)
 2013/C 86/32
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Seal Trademarks Pty Ltd (Куинсланд, Австралия) (представител: E. Armijo Chávarri, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Exel Composites Oyj (Mäntyharju, Финландия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение от 11 октомври 2012 г. на втори апелативен състав или
 —
 при условията на евентуалност, да измени решението, тъй като противоречи на член 42, параграфи 2 и 3 и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (като възложи изрично на СХВП съдебните разноски).
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „XCEL“ за стоки от класове 18, 25 and 28 — регистрация на марка на Общността No 3 809 571
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността No 2 996 891, регистрация в Австрия No 149 726 и регистрация в Швеция No 324 307, на словна марка „EXEL“ за стоки от класове 18 и 28
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент на Съвета No 207/2009.


text:
 30.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/11
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 16 април 2012 година — „Стоилов и Ко“ ЕООД/Началник на Митница Столична
 (Дело C-180/12)
 2012/C 194/18
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Стоилов и Ко“ ЕООД
 Ответник: Началник на Митница Столична
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли за тарифното ѝ класиране стоката — ленти от плат от нетъкан текстил за производство на щори за вътрешно обзавеждане, навити на руло, да се класира по Комбинираната номенклатура за 2009 година, представляваща Приложение I към Регламент (ЕО) No 1031/2008 (1) на Комисията от 19 септември 2008 година, в зависимост от качествата на стоката като „тъкан“ по тарифен код 5407 61 30 или това следва да се извърши по тарифен код 6303 92 10 съгласно единственото ѝ предназначение — за щори за вътрешно обзавеждане, като се вземе предвид, следното:
 а)
 понятието „конфекциониран артикул“ по смисъла на Забележка 7 към Глава 63 „Други конфекционирани текстилни артикули; асортименти; парцали и употребявани облекла и текстилни артикули“, Раздел XI „Текстилни материали и изделия от тях“ от Комбинираната номенклатура за 2009 година, тълкувано във връзка с точка 2, буква а) от Общите правила на същата относно понятията некомплектован и незавършен артикул, предвид хипотезата по буква в) от посочената забележка, качествата на процесната стока, и възможността да се произведе единствено крайно изделие от нея;
 б)
 понятието „тъкан“ по глава 54, позиция 5407 61 30 от Комбинираната номенклатура за 2009 година включва ли ленти от плат, които имат и завършени краища по дължина както крайния артикул, за който единствено са предназначени — щори за вътрешно обзавеждане, предвид изричното упоменаване на този артикул в позиция 6303 92 10 от същата номенклатура.
 2.
 Налице ли е разумно основание да се приеме, че за декларатора и задължено по вноса на стоки лице е възникнало оправдано правно очакване за тарифното класиране на стоката и че следва да се приложи посоченият в митническата декларация тарифен код на стоката, съгласно чл. 71, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 (2) на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, както и с оглед на принципа за оправданите правни очаквания, когато съгласно фактите по главното производство, към датата на подаване на декларацията е налице следното:
 а)
 по подадена по-рано митническа декларация с идентични стока и тарифен код, след физическа проверка от митническите органи, в това число и относно тарифното класиране, обективирана в протокол, не са взети проби за анализ и е направен извод за съответствие на стоката с декларираното,
 б)
 поради неизвършване на последваща проверка след вдигането на стоките по други пет митнически декларации за декларирани идентични стока и тарифен код, също подадени по-рано, в това число преди и след датата на протокол за митническа проверка с констатация за съответствие на тарифния код?
 3.
 Следва ли чл.243, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, да се тълкува с оглед спазване на принципа за силата на присъдено нещо, че на оспорване подлежи само актът по чл.232, параграф 1, буква а) от същия кодекс, когато такъв е издаден поради неплащане в срок, с който акт едновременно се установява размерът на сборовете при внос и който представлява изпълнително основание за принудително събиране на сборовете, съгласно националното право на държава-членка?
 4.
 Следва ли член 41, параграф 2, буква а) и член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че когато по направеното доказателствено искане за независима експертиза от задълженото лице след уведомяването му по чл.221, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността липсва изрично произнасяне от митнически орган и обсъждане в мотиви на последващи решения, е допуснато неотстранимо нарушение на правото на добра администрация и на правото на защита в хода на административното производство, което не може да бъде поправено в хода на съдебното производство, предвид обстоятелството, че при условията на главното производство засегнатото лице има възможност само пред първата съдебна инстанция да докаже възраженията си относно тарифното класиране на стоката като постави въпроси на независимо вещо лице?
 (1) Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа
 OB L 291, стр. 1
 (2) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността
 OB L 302, стр. 1; Специално българско издание: глава 2, том 5, стр. 58

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/28
 Решение на Общия съд от 21 май 2014 г. — Bateaux mouches/СХВП (BATEAUX-MOUCHES)
 (Дело T-553/12) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BATEAUX-MOUCHES“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използване - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 212/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (Париж, Франция) (представител: G. Barbaut, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 9 октомври 2012 г. (преписка R 1709/2011-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „BATEAUX-MOUCHES“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Compagnie des bateaux mouches SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/7
 Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 13 август 2012 година — Сигфрид Янош Шнайдер
 (Дело C-386/12)
 2012/C 311/09
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Софийски градски съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Сигфрид Янош Шнайдер
 Преюдициални въпроси
 Дали нормата на член 22, точка 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1) г. на Съвета от 22.12.2000 г. е приложима единствено при искови производства, които имат за предмет вещни права върху недвижими имоти, или същата следва да намери приложение и при охранителни производства, при които граждани на една държава членка, които са поставени под ограничено запрещение от съд на същата държава съгласно националното ѝ законодателство, на които е назначен попечител/също гражданин на тази държава/, искат да се разпоредят с притежавано от тях недвижимо имущество, находящо се на територията на друга държава членка.
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела
 OB L 12, 16.1.2001 г., стр. 1; Специално българско издание: глава 19, том 3, стр. 74


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/31
 Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. от AN срещу решението, постановено на 11 юли 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-111/10, AN/Комисия
 (Дело T-512/13 P)
 2013/C 367/55
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AN (Брюксел, Белгия) (представители: É. Boigelot и R. Murru, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение от 11 юли 2013 г. на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) по дело AN/Европейска комисия (F-111/10),
 —
 да върне делото за ново разглеждане на Съда на публичната служба,
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски за първата инстанция и за производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага две правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране при разглеждането от СПС на повдигнатото пред първата инстанция правно основание относно нередовността на разследването, проведено срещу жалбоподателя, тъй като изложените от СПС в точки 95 и 96 от обжалваното решение мотиви са неправилни или най-малкото недостатъчни и непълни.
 2.
 Второто правно основание е изведено от изопачаването на фактите и доказателствата от СПС, както когато същият приел, че жалбоподателят се ползвал от предвидената в член 22а, параграф 3 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз защита на длъжностно лице, така и когато приел, че жалбоподателят не представил никаква улика, че административно разследване срещу него е образувано за отмъщение (става въпрос за точки 87, 88 и 94 от обжалваното решение).


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/1
 Полагане на клетва от нов член на Съда
 2010/C 80/02
 На 14 декември 2009 година г-н Cruz Villalón, назначен за генерален адвокат за периода от 30 ноември 2009 година до 6 октомври 2015 година с решение на представителите на правителствата на държавите членки от 30 ноември 2009 година (1), положи клетва пред Съда.
 (1) ОВ L 14, 20.1.2010 г., стр. 12


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/35
 Решение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Deutsche Post/СХВП — PostNL Holding (TPG POST)
 (Дело T-102/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „TPG POST“ - По-ранни национална словна марка и словна марка на Общността „POST“ и „Deutsche Post“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 213/58)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: K. Hamacher и C. Giersdorf, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: PostNL Holding BV (Хага, Нидерландия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 декември 2013 г. (преписка R 2108/2012-1), постановено в производство по възражение със страни PostNL Holding BV и Deutsche Post AG
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Deutsche Post AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 112, 14.4.2014 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/37
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 юни 2008 г. — De Fays/Комисия
 (Дело F-97/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Отпуск по болест - Неразрешено отсъствие - Процедура за търсене на становище от независим лекар)
 (2008/C 197/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Chantal De Fays (Bereldange, Люксембург) [представители: P.-P. Van Gehuchten и P. Reyniers, avocats]
 Ответник: Комисия на Европейските общности [представители: D. Martin и K. Herrmann]
 Предмет на делото
 От една страна, отмяна на решенията на Комисията за прилагане по отношение на жалбоподателя на член 60 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г., стр. 45.


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/43
 Жалба, подадена на 19 февруари 2015 г. — Alfa Wassermann Hungary/СХВП — Pharma Mar (YLOELIS)
 (Дело T-85/15)
 (2015/C 118/55)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alfa Wassermann Hungary kft (Будапеща, Унгария) (представител: M. Best, U. Pfleghar и S. Schäffner, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Pharma Mar, SA (Колменар Виехо, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „YLOELIS“— заявка за регистрация No 10 914 431
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 18.12.2014 г. по преписка R 1100/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и решението на отдела по споровете от 24 февруари 2014 г. (производство по възражение No B 2 066 184),
 —
 да отхвърли възражение No B 2 066 184 в неговата цялост,
 —
 да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/26
 Жалба, предявена на 1 март 2008 г. — MasterCard и др./Комисия
 (Дело T-111/08)
 (2008/C 116/47)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: MasterCard Inc. (Purchase, Съединени американски щати), Mastercard International Inc. (Purchase, Съединени американски щати) и MasterCard Europe SPRL (Ватерлоо, Белгия) (представители: B. Amory, V. Brophy и S. McInnes, lawyers, и T. Sharpe, QC)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се приеме настоящата жалба като допустима;
 —
 да се отмени решението в неговата цялост или, при условията на евентуалност, да се отменят членове 3, 4, 5 и 7 от решението;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото дело, в това число и тези на жалбоподателите.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателите искат отмяна на Решение на Комисията C(2007) 6474 окончателен от 19 декември 2007 г. по преписки COMP/34.579 — MasterCard, COMP/36.518 — EuroCommerce, COMP/38.580 — Commercial Cards (MasterCard) и, при условията на евентуалност, отмяна на определени разпоредби от решението относно наложената мярка поради опорочаване на решението с грешки при прилагането на правото, поради недостатъчно мотивиране или липса на мотивиране и поради явни грешки при преценката на фактите. Освен това жалбата е основана на нарушение на правото на защита на жалбоподателите по време на разследването на Комисията. Жалбоподателите се позовават по-конкретно на следните правни основания, отнасящи се съответно до членове 229 ЕО, 230 ЕО и 253 ЕО, както и до принципите на общностното право.
 На първо място, жалбоподателите считат, че Комисията е допуснала правна и фактическа грешка като: a) не e установила надлежно наличието на ограничение на конкуренцията по смисъла на член 81, параграф 1 ЕО и на член 53 ЕИП, б) не и приложила правилен критерий за преценка на обективната необходимост по смисъла на горепосочените разпоредби.
 На второ място, жалбоподателите изтъкват, че Комисията допуснала правна и фактическа грешка като приела, че „MasterCard Payment Organisation“ представлява сдружение на предприятия по смисъла на членове 81 ЕО и 53, параграф 1 ЕИП и че трансграничните обменни такси и свързаните с тях правила представляват решение на това сдружение.
 На трето място, жалбоподателите твърдят, че Комисията е виновна за няколко нарушения на съществени процесуални изисквания и че решението и наложените изпълнителни мерки са несъразмерни.
 В допълнение жалбоподателите твърдят, че изискванията на Комисията за доказване с оглед изпълнение на условията на член 81, параграф 3 ЕО са неоснователно високи.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/63
 Жалба, подадена на 24 юни 2014 г. — Vego Supermercados/Комисия
 (Дело T-465/14)
 2014/C 253/86
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Vego Supermercados, SA (La Coruña, Испания) (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,
 —
 да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са същите, като тези по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/10
 Преюдициално запитване от Fővárosi Ítélőtábla (Унгария), постъпило на 27 януари 2014 г. — Наказателно производство срещу István Balázs и Dániel Papp
 (Дело C-45/14)
 2014/C 142/12
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Ítélőtábla
 Страни в главното производство
 Подсъдими: István Balázs и Dániel Papp
 Друга страна: Fővárosi Fellebbviteli Főügyészség
 Преюдициални въпроси
 От съда се иска да се произнесе по реда на преюдициалното производство относно това дали наличието или липсата на правна дефиниция на надлежно повдигане на обвинение по член 2 от унгарския Наказателно-процесуален кодекс
 1)
 е пречка за упражняване на „правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес“, закрепено в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз?
 2)
 води до нарушаване на „правото на всеки да не бъде съден или наказван два пъти за едно и също престъпление“, закрепено в член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и в член 14, параграф 7 от Международния пакт за граждански и политически права и в член 4, параграф 1 от Протокол No 7 към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г.?
 3)
 води до нарушаване на „забраната на злоупотребата с право“, установена с член 54 от Хартата на основните права на Европейския съюз?


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/55
 Жалба, подадена на 23 май 2008 г. — Polson и др./Комисия
 (Дело T-197/08)
 (2008/C 209/100)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Magnus Polson (Lerwick, Обединено кралство), Garry Sandison (Lerwick, Обединено кралство), Andrew Anderson (Whalsay, Обединено кралство), Ian Johnston (Lerwick, Обединено кралство) (представители: R. Murray, Solicitor, R. Thompson, QC)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отменят член 1, параграф 2 и членове 3-5 от Решение на Комисията относно държавна помощ No C 39/2006 (ex NN 94/2005) от 13 ноември 2007 година относно Схема за помощ за нови акционери, прилагана в Обединеното кралство,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящия случай жалбоподателите искат частична отмяна на Решение 2008/166/ЕО на Комисията, държавна помощ No C 39/2006 (ex NN 94/2005) от 13 ноември 2007 година относно Схема за помощ за нови акционери, прилагана в Обединеното кралство (1). В обжалваното решение Комисията приема, че помощта е несъвместима с общия пазар, доколкото се отнася до помощи, отпуснати за първо придобиване на дял в използван риболовен кораб, и задължава Обединеното кралство да възстанови предоставената помощ. Жалбоподателите са получателите на подлежащата на възстановяване помощ.
 Жалбоподателите искат отмяна на обжалваното решение по следните съображения:
 —
 Комисията допуснала грешка при прилагане на правото като приела, че всички плащания за първото придобиване на дял в използван риболовен кораб са несъвместими с общия пазар и трябва да се възстановят; жалбоподателите твърдят, че предоставените помощи попадат в обхвата на Регламент 875/2007 (2) на Комисията, поради което следва да се считат за помощи de minimis, съвместими с общия пазар; те твърдят, че член 1, параграф 2 и членове 3-5 от обжалваното решение незаконосъобразно са приложени и по отношение на получатели на помощта, които са изпълнили по същество релевантните насоки на Комисията,
 —
 Комисията допуснала грешка при прилагане на правото като приела, че възстановяването на тези плащания е съвместимо с член 14, параграф 1 от Регламент No 659/1999 (3) на Съвета, както и с общите принципи на правна сигурност, на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране.
 (1) ОВ 2008 г. L 55, стр. 27.
 (2) Регламент (ЕО) No 875/2007 на Комисията от 24 юли 2007 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо помощта de minimis в сектора на рибарството и за изменение на Регламент (ЕО) No 1860/2004, ОВ 2007 г. L 193, стр. 6.
 (3) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/23
 Иск, предявен на 21 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-538/09)
 2010/C 51/38
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: г-жа D. Recchia и г-н A. Marghelis)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания
 —
 да се установи, че тъй като белгийското законодателство не изисква да се извършва съответна проверка за въздействие върху околната среда по отношение на някои дейности, който могат да засегнат „Натура 2000“ обект, и предвижда режим на деклариране за определени дейности, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (1),
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си Комисията изтъква едно единствено твърдение за нарушение, изведено от неправилното транспониране на член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО („Директивата за местообитанията“).
 В това отношение ищецът посочва, че тази разпоредба изисква всички планове или проекти, които не са непосредствено свързани с или необходими за управлението на „Натура 2000“ обект, да се подлагат на съответна проверка за въздействие върху околната среда. Белгийското законодателство не било в съответствие с общностното право, доколкото не изисквало да се извършва систематично такава проверка и предвиждало обикновен режим на деклариране за определени дейности, които могат да засегнат „Натура 2000“ обект.
 Такъв бил случаят по-конкретно с всички планове и проекти, за които не се изисква екологично разрешително в област Валония.
 (1) ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/39
 Жалба, подадена на 24 април 2013 г. — Delipapier/Комисия
 (Дело T-238/13)
 2013/C 171/78
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Delipapier (Frouard, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/40
 Жалба, подадена на 12 януари 2009 г. от Георги Керелов срещу Определение от 12 декември 2007 г. на Съда на публичната служба по дело F-110/07, Керелов/Комисия
 (Дело T-100/08 P)
 (2009/C 69/92)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Георги Керелов (Пазарджик, България) (представител: A. Керелов, адвокат)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 12 декември 2007 г. по дело F-110/07, Керелов/Комисия,
 —
 да бъдат уважени направените пред първата инстанция искания на жалбоподателя,
 —
 да бъде осъден ответникът да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Определението на Съда на публичната служба (СПС) от 12 декември 2007 г., постановено по дело Керелов/Комисия, F-110/07, с което е отхвърлена като явно недопустима жалбата, с която жалбоподателят иска отмяна на решението на Директора на Европейската служба за подбор на персонала на Европейските общности (EPSO) да не му бъде даден достъп до сведенията и документите, свързани с общ конкурс EPSO/AD/46/06.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи няколко правни основания, изведени от или с искане за:
 —
 нарушение на принципа на административния процес, тъй като СПС е приел, че в молбата, въз основа на която е образувано производството по делото, не се посочват правни основания, без обаче да извърши служебна проверка на законосъобразността на обжалваното пред първата инстанция решение, без да се ограничава до изложените от жалбоподателя оплаквания,
 —
 нарушение на „правото на достъп до съд“ и на принципа за безпристрастност на Съда, тъй като СПС е отхвърлил жалбата на жалбоподателя като явно недопустима без да му даде възможност да отстрани недостатъците на жалбата си и то на етап във времето, когато жалбоподателят не е могъл да подаде нова редовна жалба, тъй като срокът за обжалване бил изтекъл,
 —
 нарушение на принципите на правото, според които всеки има право случаят му да бъде разгледан от съд и за публичния характер на процеса, тъй като не е било проведено съдебно заседание,
 —
 нарушение на принципа на справедлив процес, тъй като СПС не е изслушал жалбоподателя относно недопустимостта на жалбата му,
 —
 нарушение на член 21, първа алинея от Статута на Съда на Европейските общности и на член 44, параграф 1, в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, тъй като СПС всъщност бил въвел „правило за изкристализиране на спорния дебат“, като приел, че жалбата не съдържа правни основания,
 —
 служебна проверка на всяко друго нарушение на приложимите правни норми, които е могъл да допусне СПС.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/69
 Жалба, подадена на 10 януари 2008 г. — Brune/Kommission
 (Дело F-5/08)
 (2008/C 64/113)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Markus Brune (Брюксел, Белгия) (представител: H. Mannes, Rechtsanwalt)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на ответника относно невключване на жалбоподателя поради недостатъчен брой точки в списъка на лауреатите от конкурс EPSO AD/26/05.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да бъдат отменени решението на ответника от 10 май 2007 г. и решението по жалбата от 2 октомври 2007 г. и да бъде обявен за недействителен списъкът на лауреатите от конкурс EPSO AD/26/05,
 —
 при условията на евентуалност, да бъдат отменени решението на ответника от 10 май 2007 г. и решението по жалбата от 2 октомври 2007 г. и да бъде задължен ответника да включи жалбоподателя в списъка на лауреатите от конкурс EPSO AD/26/05,
 —
 ако не уважи второто искане, да бъдат отменени решението на ответника от 10 май 2007 г. и решението по жалбата от 2 октомври 2007 г. и да бъде задължен ответника да определи нова дата за устен изпит на жалбоподателя с подходящ период за подготовка както и да разгледа възможността за включването му в списъка на лауреатите според съответните критерии за оценка,
 —
 да бъди задължен ответника да представи мотиви към решението от 10 май 2007 г. и да се предостави на жалбоподателя право да се запознае с протокола от устния изпит от 6 март 2007 г.,
 —
 да се осъди ответника за заплата съдебните разноски,
 —
 евентуално, да бъде постановено отсъствено решение.


text:
 20.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/14
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 31 октомври 2013 година
 по дело E-2/12
 INT, HOB-vín ehf.
 (Тълкуване на решение — Консултативно становище — Явно недопустима молба)
 2014/C 81/14
 По дело E-2/12 INT, HOB-vín ehf. — МОЛБА съгласно член 39 от Статута на Съда и член 95 от Процедурния правилник, с която се иска тълкуване на Решение на Съда от 11 декември 2012 г. по дело Е-2/12, HOB-vín (2012) EFTA Ct. Rep. 1092, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 31 октомври 2013 г. определение със следния диспозитив:
 Молбата се отхвърля като явно недопустима.


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/5
 Решение на Съда (първи състав) от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Wintersteiger AG/Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
 (Дело C-523/10) (1)
 (Регламент (ЕО) No 44/2001 - Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Компетентност „в областта на деликтната или квазиделиктната отговорност“ - Определяне на мястото, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие - Уебсайт на доставчик на услуга по каталогизиране, който функционира под наименованието на национален домейн от първо ниво на държава членка - Използване от рекламодател на ключова дума, идентична на марка, регистрирана в друга държава членка)
 2012/C 165/08
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wintersteiger AG
 Ответник: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Определяне на компетентността по отношение на иск, насочен съм забрана на регистрирането на идентичен на определена марка знак при експлоатиращ интернет търсачка доставчик на услуги, което регистриране цели при въвеждането на този знак като ключова дума („AdWord“) автоматично на екрана да се визуализира реклама на стоки или услуги, идентични или подобни на стоките или услугите, за които е регистрирана посочената марка — Положение, при което марката е предмет на закрила в една държава членка, а посоченото публикуване на реклама функционира единствено в рамките на домейна от първо ниво („top-level domain“) на разглежданата интернет търсачка, който е специфичен за друга държава членка, при положение че този домейн е достъпен от първата държава членка и на нейния официален език — Критерии за определяне на „мястото, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие“
 Диспозитив
 Член 5, точка 3 от Регламент No (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че спор относно нарушението на правата върху регистрирана в държава членка марка, извършено чрез използване от страна на рекламодател на ключова дума, идентична с посочената марка, в уебсайта на интернет търсачка, функциониращ под наименованието на национален домейн от първо ниво на друга държава членка, може да бъде отнесен или пред юрисдикциите на държавата членка, в която е регистрирана марката, или пред тези на държавата членка, където е мястото на установяване на рекламодателя.
 (1) ОВ C 30 от 29.1.2011 г.


text:
 3.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/28
 Жалба, подадена на 14 октомври 2011 г. — Stichting Greenpeace Nederland и PAN Europe/Комисия
 (Дело T-545/11)
 2011/C 355/50
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Stichting Greenpeace Nederland (Амстердам, Нидерландия) и Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: B. Kloostra, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се постанови, че решението на Комисията от 10 август 2011 г. нарушава Орхуската конвенция за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) и Регламент (ЕО) No 1367/2006 (2);
 —
 да се отмени решението на Комисията от 10 август 2011 г., и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от обстоятелството, че член 4, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 не предоставя на държавите членки право на вето и че следователно ответникът не може да се позове на становището на държава членка, че изключението по член 4, параграф 2 от посочения регламент се прилага или не към заявлението за информация, подадено от жалбоподателите.
 2.
 Съгласно второто правно основание изключението за оповестяване, установено в член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001, следва да се дерогира поради по-висш обществен интерес от оповестяването на заявената информация, тъй като установените в член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006 условия са изпълнени в настоящия случай.
 3.
 Третото правно основание е изведено от обстоятелството, че оспорваното решение не съответства на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 и на член 4 от Орхуската конвенция, тъй като:
 —
 ответникът не е оценил действителния риск от засягане на посочените търговски интереси чрез оповестяването на заявената информация, и
 —
 ответникът не е претеглил съответните търговски интереси спрямо общия интерес от оповестяването на информация за околната среда, както е определен в член 4, параграф 4, втора алинея от Орхуската конвенция.
 Жалбоподателите изтъкват, че ако Орхуската конвенция не е непосредствено приложима, член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 трябва да се прилага доколкото е възможно в съответствие с конвенцията.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично
 участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към
 институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/27
 Жалба, подадена на 15 май 2014 г. — Klyuyev/Съвет
 (Дело T-340/14)
 2014/C 261/51
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Andriy Klyuyev (Донецк, Украйна) (представител: R. Gherson, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени, доколкото се прилага за жалбоподателя:
 —
 Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и
 —
 Регламент (ЕС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна
 —
 да осъди Съвета да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че член 29 ДЕС не е надлежното правно основание за решението, тъй като жалбата срещу жалбоподателя не го е посочила като лице, което е накърнило върховенството на закона в Украйна по смисъла на членове 21, параграф 2 и 23 ДЕС. Жалбоподателят твърди, че тъй като решението е било невалидно, Съветът не е могъл да се позове на член 215, параграф 2 ДФЕС, за да издаде регламента. Към момента на налагане на ограничителните мерки не е било налице обвинение или жалба срещу жалбоподателя в никоя юрисдикция заради това, че неговите действия са представлявали заплаха за накърняване на върховенството на закона или са нарушили някакви човешки права в Украйна.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на защита и правото на ефективна съдебна защита, тъй като основанието, на което жалбоподателят е бил включен в списъка се свежда до прогласяването на вина преди каквото и да е съдебно произнасяне по въпроса и тъй като на жалбоподателя не е била предоставена никаква конкретна информация относно причините, посочени в обжалваните мерки, за включването му в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, въпреки отправеното от него искане за информация до Съвета.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът не е посочил на жалбоподателя достатъчни причини за включването му в списъка. Жалбоподателят твърди, че не са му били предоставени никакви подробности относно естеството на поведението на жалбоподателя, заради което той е бил включен в списъка. Жалбоподателят по-нататък твърди, че не са му били предоставени никакви подробности относно органа, отговорен за наказателното разследване, на което се твърди, че той е обект, нито за датата, на която е започнало разследването срещу жалбоподателя.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил по необоснован и непропорционален начин основните права на жалбоподателя на собственост и репутация, тъй като ограничителните мерки не са били предвидени в закон и са били наложени без подходящи гаранции, даващи възможност на жалбоподателя да изложи действително случая си пред Съвета.
 5.
 Петото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът се е позовал на неточни по същество факти и е допуснал явна грешка в преценката. Жалбоподателят твърди, че съобразно информацията, с която разполага, срещу него не се води наказателно производство или разследване във връзка с присвояването на украински държавни средства или тяхното нелегално изнасяне извън Украйна.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът не е проверил относимостта и валидността на доказателствата, на които почива включването на жалбоподателя в списъка, тъй като не е съобразил дали настоящият главен прокурор на Украйна има правомощието по силата на Конституцията на Украйна да започне разследване срещу жалбоподателя и не е взел предвид, че разследването срещу жалбоподателя в Австрия е било прекратено поради недостатъчни доказателства в подкрепа на твърденията срещу жалбоподателя за присвояване на държавни средства.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/9
 Жалба, подадена на 22 февруари 2017 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 15 декември 2016 г. по дело T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-95/17 P)
 (2017/C 161/12)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Други страни в производството: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, по-рано Cadbury Holdings Ltd; Société des produits Nestlé SA
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 да осъди Mondelez UK Holdings & Services Ltd да понесе съдебните разноски на Службата.
 Основания и основни доводи
 Нарушение на член 36, първо изречение от Статута на Съда
 Общият съд е основал решението си на противоречиви мотиви, като приема, от една страна, че „доказателствата могат да бъдат представяни общо за всички съответни държави членки“ и като изисква, от друга страна, придобиването на отличителен характер да бъде установено във всяка една държава членка поотделно (вж. точка 139 от обжалваното съдебно решение).
 Нарушение на член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламент No 207/2009
 (1)
 Общият съд е приложил неправилно насоките на Съда, установени в решение от 24 май 2012 г., C-98/11P, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/СХВП, (Форма на шоколадов заек с червена панделка), ECLI:EU:C:2012:307, в точки 62 и 63 (наричано по-нататък „решението Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli“), като е поискал придобиването на отличителен характер да се докаже за всяка една държава членка поотделно.
 Общият съд е трябвало да провери дали доказателствата, представени от притежателя на марката на ЕС, установяват придобиването на отличителен характер в Европейския съюз като цяло, независимо от националните граници.
 Като се съсредоточил изключително върху националните пазари, Общият съд неправилно пренебрегнал факта, че териториалният обхват на признаването на марката е само един от релевантните фактори за определянето дали тази марка е придобила отличителен характер чрез използване в Европейския съюз. Така Общият съд не взел предвид критериите, които са релевантни в контекста на „единния пазар“, по-специално (i) частта от потребителите, за които е установено, че са запознати с марката, спрямо европейските потребители като цяло; (ii) географското значение и разпределението на областите, в които е било доказано придобиването на отличителен характер; и (iii) икономическото значение на областите, в които е било доказано придобиването на отличителен характер за европейския пазар на въпросните стоки и услуги.
 Подходът в обжалваното съдебно решение не може да се обоснове с обществения интерес, който обуславя разглежданото абсолютно основание за отказ. Съществуват защитни мерки, които компенсират възможността на притежателя на марка на ЕС да упражни изключителните си права дори в държави членки, в които марката на ЕС не е придобила същата степен на отличителност като в други държави членки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/35
 Иск, предявен на 3 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Гръцка република
 (Дело C-298/08)
 (2008/C 223/56)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и I. Chatsigiannis).
 Ответник: Гръцката република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/22/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/559/ЕИО на Съвета, или във всички случаи, като не е уведомила Комисията за такива разпоредби, Гръцката република не е изпълнила задълженията по тази директива;
 —
 да се осъди Гръцката република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата във вътрешния правен ред е изтекъл на 1 април 2007 г.
 (1) ОВ L 102, 11.4.2006 г., стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 187.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/23
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-94/12)
 (Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване - Саморъчен подпис на адвоката, различен от подписа на оригинала на жалбата, подадена по пощата - Просрочване на жалбата - Явна недопустимост)
 2013/C 377/54
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет
 Искане за отмяна на отказа на искането на жалбоподателя да му бъде изплатено обезщетение от 20 000 EUR за твърдяна вреда, претърпяна вследствие нарушаване на лекарската тайна
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/4
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshofs (Германия), постъпило на 24 март 2017 г. — Peek & Cloppenburg KG/Peek & Cloppenburg KG
 (Дело C-148/17)
 (2017/C 231/05)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg
 Ответник: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместимо ли е с член 14 от Директива 2008/95/ЕО (1) положение, при което недействителността или отмяната на национална марка, която представлява основанието да се претендира предходността на марка на Съюза и е била обект на отказ от права или е с изтекъл срок на защита, може да бъде установена а posteriori само когато предпоставките за обявяване на недействителността или за отмяната са били налице не само към момента на отказа от марката или на изтичането на срока ѝ на защита, но и към момента на постановяване на съдебното решение, с което това се установява?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 Има ли претендирането на предходността по член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (2) за последица това, че правата, произтичащи от националната марка, са погасени и не могат повече да бъдат правомерно използвани или това, че националната марка остава в сила въз основа на правото на Съюза дори когато не е вписана повече в регистъра на съответната държава членка, в резултата на което може и трябва да продължи да бъде правомерно използвана?
 (1) Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299 от 8 ноември 2008 г., стр. 25).
 (2) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78 от 24 март 2009 г., стр. 1).


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/7
 Иск, предявен на 29 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-557/10)
 2011/C 38/08
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и M. França)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че що се отнася до първия пакет от мерки за железопътния транспорт, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 3 от Директива 91/440/ЕИО (1) на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (изменена с Директива 2001/12/ЕО (2)), член 7, параграф 3 от Директива 91/440 и член 6, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност.
 —
 Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Независимост на управлението
 Член 5, параграф 3 от Директива 91/440 съдържа списък с решения, които предприятията за железопътен транспорт има право да вземат без намесата на държавата. Сред тях са решенията относно персонала, активите и собственото снабдяване. Тези решения все пак се вземат в контекста на приетите от държавата основни насоки на общата политика. Що се отнася обаче до публичното предприятие CP в Португалия, държавата не само установява общи стратегически насоки за придобиване и отчуждаване на дялове в други предприятия, от една страна, но и предвижда, че всички отделни решения за придобиване и отчуждаване на дялове от капитала на дружества задължително подлежат на одобрение от правителството, от друга страна. По тези съображения Комисията счита, че Португалия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 3 от Директива 91/440 (в изменената ѝ редакция).
 Таксуване на достъпа до железопътната инфраструктура
 Съгласно член 7, параграф 3 от Директива 91/440 (в изменената ѝ редакция) и член 6, параграф 1 от Директива 2001/14 държавите членки предоставят условия за изравняване на баланса на управителя на инфраструктурата. В Португалия обаче таксите за използване на инфраструктурата, държавното финансиране и доходите от други стопански дейности се окозват недостатъчни за изравняване на баланса на управителя на железопътните инфраструктури, публичното предприятие REFER E.P. Ето защо Комисията счита, че Португалия не е изпълнила задълженията си по член 7, параграф 3 от Директива 91/440 (в изменената ѝ редакция) и по член 6, параграф 1 от Директива 2001/14.
 (1) OB L 237, стр. 25; Специално издание на български език, глава 7, том 2, стр. 86.
 (2) ОВ L 75, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66.
 (3) OB L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/15
 Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 12 март 2015 г. — Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda
 (Дело C-123/15)
 (2015/C 213/23)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Max-Heinz Feilen
 Ответник: Finanzamt Fulda
 Преюдициални въпроси
 Допуска ли свободата на движение на капитали, установена в член 63, параграф 1 във връзка с член 65 от Договора за функционирането на Европейския съюз, правна уредба на държава членка, съгласно която данъкът върху наследството се намалява при придобиване на имущество по наследство от лица с определен данъчен клас, когато наследството включва имущество, което през последните десет години преди наследяването вече е било придобивано по наследство от лица със същия данъчен клас, като предходното придобиване е било обложено с данък върху наследството в тази държава членка, но намаляването на данъка е изключено, ако предходното придобиване е било обложено с данък върху наследството в друга държава членка?


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/9
 Искане за преюдициално заключение, направено от Cour de cassation (Франция) на 3 април 2007 г. — Commune de Mesquer/Total France SA, Total International Ltd
 (Дело C-188/07)
 (2007/C 129/16)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Commune de Mesquer
 Ответник: Total France SA, с предишно наименование Total raffinage distribution, Total International Ltd
 Преюдициални въпроси
 1)
 Дали тежкото гориво — продукт, получен при рафиниране — отговарящо на спецификациите на потребителя, предназначено от производителя за продажба като гориво и упоменато в Директива 68/414/ЕИО от 20 декември 1968 г. (1), изменена с Директива 98/93/ЕО от 14 декември 1998 г. (2) относно стратегически ресурси, за които има задължение за поддържане на минимални запаси, може да бъде квалифицирано като отпадък по смисъла на член 1 от Директива 75/442/ЕИО от 15 юли 1975 г. (3), така както е изменена с Директива 91/156/ЕИО от 18 март 1991 г. (4) и кодифицирана с Директива 2006/12/ЕИО (5)?
 2)
 Дали товар от тежко гориво, транспортиран от кораб и случайно разсипан в морето, съставлява сам по себе си или след смесването му с вода и със седименти, отпадък по смисъла на буква Q 4 от Приложение I към Директива 2006/12/ЕО?
 3)
 В случай на отрицателен отговор на първия въпрос и положителен на втория, могат ли производителят на тежкото гориво (Total raffinage) и/или продавачът и наемателят на транспортното средство (Total international Ltd) да бъдат смятани като производител и/или притежател на отпадък по смисъла на член 1, букви б) и в) от Директива 2006/12/ЕО и за прилагането на член 15 от същата директива, когато към момента на инцидента, вследствие на който се е превърнал в отпадък, продуктът е превозван от трето лице?
 (1) Директива на Съвета от 20 декември 1968 година относно налагането на задължение на държавите-членки на ЕИО да поддържат минимални запаси от суров нефт и/или нефтопродукти (ОВ L 308, стр. 14).
 (2) Директива 98/93/ЕО на Съвета от 14 декември 1998 година относно изменение на Директива 68/414/ЕИО относно налагане на задължение за държавите-членки на ЕИО да поддържат минимални запаси от суров нефт и/или нефтопродукти (ОВ L 358, стр. 100).
 (3) Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39).
 (4) Директива на Съвета от 18 март 1991 година за изменение на Директива 75/442/ЕИО относно отпадъците (ОВ L 78, стр. 32).
 (5) Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година относно отпадъците (ОВ L 114, стр. 9).


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/26
 Решение на Общия съд от 1 февруари 2012 г. — Carrols/СХВП — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)
 (Дело T-291/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 73/51
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Carrols Corp. (Dover, Delaware, Съединени американски щати) (представител: I. Temiño Ceniceros, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Giulio Gambettola (Los Realejos, Испания) (представител: F. Brandolini Kujman, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2009 г. (преписка R 632/2008-1) относно производство по обявяване на недействителност между Carrols Corp. и г-н Giulio Gambettola
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Carrols Corp. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/58
 Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — K/Парламент
 (Дело F-15/07)
 (2007/C 95/116)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: K (процесуален представител: Dieter Struck)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението за отказ на Европейския парламент от 29 ноември 2006 г.;
 —
 да се осъди ответника да заплати обезщетение за морални и материални вреди;
 —
 да се осъди ответника поради нарушаване на принципа на равно третиране, както и поради преднамерено и съзнателно нарушаване на общото право на лична свобода и неприкосновеност;
 —
 да се осъди ответника поради нарушаване на принципа на оправданите правни очаквания и на задължението за мотивиране на административните актове, както и поради нарушаване на принципа за забрана на дискриминация;
 —
 да се осъди ответника да заплати разноските по делото и по предходните производства.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът, бивше длъжностно лице, на служба към Европейския парламент от 1 януари 1978 г., претендира обезщетение за морални и материални вреди поради практиката на ответника, довела до нарушаване на общото право на лична свобода и неприкосновеност и на извънредните обстоятелства, които са довели да инвалидността.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/52
 Жалба, подадена на 23 октомври 2015 г. — Frank/Комисия
 (Дело T-603/15)
 (2016/C 048/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Regine Frank (Бон, Германия) (представител: W. Trautner, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени съобщеното с писмо от 5 юни 2015 г. решение предложението на жалбоподателя No 680151 — „QUASIMODO“ да не бъде оценено положително в етап 1 и да не бъде допуснато за разглеждане в етап 2,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят оспорва, че Комисията мълчаливо е отхвърлила административната жалба срещу решението на Изпълнителната агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA) от 5 юни 2015 г. предложението на жалбоподателя No 680151 — „QUASIMODO“ да не бъде оценено положително в етап 1 и да не бъде допуснато за разглеждане в етап 2, отправено във връзка с покани за представяне на предложения и свързани с тях дейности по работната програма на ЕНС за 2015 г. в обхвата на рамковата програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ (2014 — 2020 г.).
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква две основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на принципа на прозрачност
 Жалбоподателят посочва, че поведението на ERCEA в много отношения нарушава принципа на прозрачност. Основата за оценка не е обявена нито в „Guidelines for Applicants“, нито е изяснена подходящо в решение от 5 юни 2015 г.
 2.
 Второ основание: нарушение на принципа на равенство
 Освен това се твърди, че Комисията нарушава и принципа на равенство с недиференцирани оценки и посегателство върху научната репутация на жалбоподателя.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/23
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Белгия) на 28 януари 2010 г. — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, Marc Janssens/Belgische Staat
 (Дело C-45/10)
 2010/C 100/34
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Ищци: Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, Marc Janssens
 Ответник: Belgische Staat
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 3, буква б), член 4, параграф 2, член 5 и член 17, втора алинея от Регламент (ЕО) 998/2003 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета, както и разпоредбите и приложенията към Решение No 2003/803/ЕО (2) на Комисията от 26 ноември 2003 година за установяване на образец за паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове, допускат ли възможността национална правна уредба да предвижда използване и на модела на европейски паспорт на домашни любимци като доказателство за идентификация и регистрация на кучета и освен това да установява, че трети лица могат, посредством самозалепващи се идентификационни етикети, да внасят изменения в данните относно идентификацията на собственика на животното в части I—III на европейски паспорт за домашни любимци, заверен от одобрен ветеринарен лекар, в резултат на които изменения предходните идентификационни данни се закриват?
 2.
 Национални разпоредби — които предвиждат използването и на модела на европейски паспорт за домашни любимци, съдържащ се в Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 година, като доказателство за идентификация и регистрация на кучета и които освен това установяват, че трети лица могат, посредством самозалепващи се идентификационни етикети, да внасят изменения в данните относно идентификацията на собственика на животното в части I—III от този паспорт — представляват ли технически регламент по смисъла на член 1 от Директива 98/34/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, които по силата на член 8 от директивата трябва да бъдат изпратени на Комисията, преди да бъдат приети?
 (1) ОВ L 146, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 47, стр. 190.
 (2) ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 140.
 (3) ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.


text:
 7.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/53
 Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Georgsmarienhütte/Комисия
 (Дело T-176/14) (1)
 ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне - Жалба за отмяна - Искане за изменение на исканията - Липса на нови обстоятелства - Недопустимост))
 (2015/C 294/64)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Georgsmarienhütte GmbH (Георгмариенхюте, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от C. Renner, адвокат)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Надзорен орган на ЕАСТ (представители: първоначално X. Lewis, M. Schneider и C. Howdle, впоследствие X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali и C. Perrin)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Отхвърля като недопустимо искането за изменение на исканията на настоящата жалба, така че да обхващат Решение C (2014) 8786 окончателен на Комисията от 25 ноември 2014 година относно държавна помощ SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители.
 3)
 Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Flachglas Torgau GmbH и Saint-Gobain Isover G+H AG, на Kronotex GmbH & Co. KG и Kronoply GmbH, на Bayer MaterialScience AG, на Sabic Polyolefine GmbH, на Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH и Ineos Vinyls Deutschland GmbH, както и на Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG и Wacker Chemie AG.
 4)
 Georgsmarienhütte GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 5)
 Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 142, 12.5.2014 г.


text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/15
 Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — EyeSense/СХВП — Osypka Medical (ISENSE)
 (Дело T-207/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ISENSE“ - По-ранна национална словна марка „EyeSense“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 126/31
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: EyeSense AG (Базел, Швейцария) (представител: адв. N. Aicher,)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Manea)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Osypka Medical GmbH (Берлин, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 4 февруари 2011 г. (преписка R 1098/2010-4) относно производство по възражение между EyeSense AG и Osypka Medical GmbH
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда EyeSense AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 194, 2.7.2011 г.


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/13
 Решение на Общия съд от 19 май 2011 г. — PJ Hungary/СХВП — Pepekillo (PEPEQUILLO)
 (Дело T-580/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PEPEQUILLO“ - По-ранни словни и фигуративни национални марки и марки на Общността „PEPE“ и „PEPE JEANS“ - Restitutio in integrum - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Член 78 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 81 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент No 207/2009)
 2011/C 194/19
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Будапеща, Унгария) (представители: M. H. Granado Carpenter и C. Gutiérrez Martínez, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Pepekillo, SL (Algésiras, Испания) (представител: J. Garrido Pastor, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решенията на първи апелативен състав на СХВП от 30 април и 24 септември 2008 г. (и двете постановени по преписка R 722/2007-1), съответно относно искането на Pepekillo, SL за restitutio in integrum и относно производството по възражение между PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) и Pepekillo
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 24 септември 2008 г. (преписка R 722/2007-1).
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 СХВП понася направените от нея съдебни разноски, половината от разноските на PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft), както и необходимите разходи, направени от PJ Hungary kft във връзка с производството пред първи апелативен състав на СХВП.
 4.
 Pepekillo, SL понася, наред с направените от него съдебни разноски, и половината от съдебните разноски на PJ Hungary kft.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/41
 Решение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — mPAY24/СХВП — Ultra (M PAY)
 (Дело T-557/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „M PAY“ - По-рани словна марка на Общността и национална словна марка „MPAY24“ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 221/66
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: mPAY24 GmbH (Виена, Австрия) (представител: H-G. Zeiner, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Словения)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 септември 2008 г. (преписка R 221/2007-1) относно производство по възражение между mPAY24 GmbH и Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 30 септември 2008 г. (преписка R 221/2007-1), доколкото с него се отхвърля възражението, подадено от mPAY24 GmbH.
 2.
 Осъжда OHMI да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/49
 Иск, предявен на 22 ноември 2010 г. — ADEDY и др./Съвет на Европейския съюз
 (Дело T-541/10)
 ()
 2011/C 30/88
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищци: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Атина, Гърция), Sp. Papaspyros (Атина, Гърция) и Il. Iliopoulos (Атина, Гърция) (представител: адв. Tsipra, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищците
 Ищците искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2010/486/ЕО на Съвета от 7 септември 2010 година, „което изменя Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит“ (ОВ L 241 от 14 септември 2010 г., стр. 12),
 —
 да отмени Решение 2010/320/ЕО на Съвета от 8 юни 2010 година, „отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит“ (ОВ L 145 от 11 юни 2010 г., стр. 6),
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищците искат отмяната на Решение 2010/486/ЕО на Съвета на Европейския съюз от 7 септември 2010 година, „което изменя Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит“ (ОВ L 241 от 14 септември 2010 г., стр. 12), и отмяната на Решение 2010/320/ЕО на Съвета от 8 юни 2010 година, „отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит“ (ОВ L 145 от 11 юни 2010 г., стр. 6).
 В подкрепа на своите доводи ищците изтъкват следните правни основания:
 На първо място ищците поддържат, че обжалваните решения са приети при надвишаване на предоставените от Договорите правомощия на Европейската комисия и на Съвета. В частност, членове 4 и 5 от Договорите установяват принципите на субсидиарност и на пропорционалност. По-нататък, член 5, параграф 2 от Договорите предвижда изрично, че всички области на компетентност, които държавите членки не са предоставили на Съюза, принадлежат на държавите членки. По смисъла на член 126 и сл. от Договорите, мерките, които Съветът може да приеме в рамките на процедурата при прекомерен дефицит и които могат да се съдържат в неговите решения, не могат да бъдат специално, изрично и стриктно предвидени в случаите, в които Договорите не предоставят на Съвета такова правомощие.
 На второ място ищците подчертават, че обжалваните решения са приети в нарушение на предоставените от Договорите компетентности на Европейската комисия и на Съвета, и що се отнася до тяхното съдържание, са в противоречие със същите. В частност, обжалваните решения посочват като правно основание за приемането им член 126, параграф 9 и член 136 от Договора. Същевременно, обжалваните актове са приети при надвишаване на правомощията, предоставени от тези разпоредби на Европейската комисия и на Съвета, просто като мярка за приложение на двустранен договор между петнадесетте държави — членки на еврозоната, които са взели решение за предоставяне на двустранните заеми, и Гърция. Договорите обаче нито признават, нито предвиждат правомощие на Съвета да приеме подобен акт.
 На трето място ищците подчертават, че обжалваните решения, въвеждайки намаления на заплатите и пенсиите, нарушават придобити имуществени права на ищците, поради което са приети в нарушение на член 1 от Допълнителен протокол No 1 към Европейската конвенция за защита правата на човека.


text:
 3.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 254/16
 Жалба, подадена на 22 май 2015 г. — Iberdrola/Комисия
 (Дело T-260/15)
 (2015/C 254/19)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Iberdrola, SA (Билбао, Испания) (представители: J. Ruiz Calzado и J. Domínguez Pérez, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1,
 —
 да отмени член 4, параграф 1 от решението, доколкото в него се изисква от Кралство Испания да сложи край на схема за помощи, посочена в член 1,
 —
 да отмени член 4, параграфи 2, 3, 4 и 5 от решението, доколкото с тях се предвижда възстановяване на установената от Комисията държавна помощ,
 —
 при условията на евентуалност, да ограничи обхвата на задължението за възстановяване, наложено на Кралство Испания в член 4, параграф 2 от решението, до същите условия като предвидените в първото и второто решение и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото производство е обжалвано същото решение, което е обжалвано по дела T-12/15, Banco de Santander и Santusa/Комисия, и T-252/15 Ferrovial SA и др./Комисия.
 Правните основания и основните доводи са подобни на тези, които са изтъкнати по посочените дела.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/5
 Решение на Съда (втори състав) от 19 септември 2013 г. — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 (Дело C-15/12 P) (1)
 (Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) No 826/2009 - Внос на някои видове магнезиеви тухли с произход от Китай - Регламент (ЕО) No 384/96 - Член 2, параграф 10, буква б) - Обективно сравнение - Член 11, параграф 9 - Частично междинно преразглеждане - Задължение за прилагане на същата методология като тази при разследването, довело до налагане на митото - Промяна в обстоятелствата)
 2013/C 336/11
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (представители: J.-F. Bellis и R. Luff, avocats)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от G. Berrisch, Rechtsanwalt, и N. Chesaites, Barrister), Европейска комисия (представители: E. Gippini Fournier и H. van Vliet)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 16 декември 2011 г. по дело Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Съвет (T-423/09), с което Общият съд отхвърля искането за отмяна на Регламент (ЕО) No 826/2009 на Съвета от 7 септември 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1659/2005 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове магнезиеви тухли с произход от Китайската народна република (ОВ L 240, стр. 7) — Сравнение между нормалната стойност и експортната цена — Отчитане на данъка върху добавената стойност на страната на произход — Прилагане на метод, различен от използвания при първоначалното разследване — Грешки при прилагане на правото
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 89, 24.3.2012 г.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/71
 Жалба, подадена на 1 октомври 2015 г. — Syndial/Комисия
 (Дело T-581/15)
 (2015/C 398/85)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Syndial SpA — Attività Diversificate (San Donato Milanese, Италия) (представители: L. Acquarone и S. Grassi, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени и/или да измени писмо на Европейската комисия — Генерален секретариат Ref. Ares(20015)3238796 от 3 август 2015 година относно „Решение на Генералния секретариат от името на Комисията на основание член 4 от разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕО) No 1049/2001“, с предмет „Потвърдително заявление за достъп до документи по смисъла на Регламент (ЕО) No 1049/2001 — GESTDEM 2015/2796“, с което се потвърждава отказът на Генерална дирекция Околна среда на Европейската комисия, съдържащ се в писмо ENV.D.2/MC/vf/ARES(2015) от 16 юни 2015 година, на искането за достъп до документи, представено от Syndial S.p.A. с писмо INAMB-10/15 от 6 май 2015 година, изпратено с обратна разписка на 8 май 2015 година, и вследствие на това, да установи правото на Syndial да се запознае с документацията, свързана с производството за установяване на неизпълнение на задължения No 2009/4426, като разпореди предоставянето — цялостно или частично — на актовете и документите, посочени в искането за достъп, представено с горепосоченото писмо INAMB-10/15 от 06 май 2015 година, изпратено с обратна разписка на 8 май 2015 година, или да установи правото на Syndial да бъде официално изслушано от Комисията с цел да се изясни и потвърди информацията, налична в рамките на производството за установяване на неизпълнение на задължения.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание за неизпълнение на задължение и/или за неправилно прилагане на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001.
 —
 Жалбоподателят счита, че в настоящия случай не е приложено правилно ограничението за изключението, което Комисията противопоставя на достъпа до документите, свързани с процедура за установяване на неизпълнение на задължения No 2009/4426, а именно наличието на „по-висш обществен интерес [който] диктува оповестяването“, предвидено в последната част от член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001.
 —
 Разрешеният и вече реализиран проект за оздравяване, който е трябвало да бъде изпълнен пряко от Syndial (собственик на зоната) на територията Cengio, е съобразен цялостно с общностните принципи в областта на реабилитацията и почистването на засегнатите зони от замърсяване от по-ранен период.
 —
 Становището на Италианската република в рамките на процедурата за установяване на неизпълнение на задължения No 2009/4426 изненадващо пренебрегва обществения интерес, преследван в национален план, чрез автоматичното приемане на обвиненията от страна на Комисията, като се забравя, че процедурата, довела до разрешаването на проекта за оздравяване на територията, е следвала установения в национален план ред за издаването на разрешение, и то точно от министерството, което днес оспорва нейната валидност. Вследствие на това издаването на разрешение на Syndial да провери дали контролът върху спазването на съответствието с общностните принципи продължава е от релевантен висш обществен интерес, който оправдава оповестяването по смисъла на член 4, параграф 2.
 —
 Интересът, на който се позовават направените от Syndial искания за достъп, не е от частен характер — което било легитимно — , а включва още по-релевантния интерес от обществен характер, който е свързан с ефективната защита на интереса за справедливото и доброто протичане на разглежданата общностна процедура и на вътрешното административно производство (които са изрично закриляни на основание, на първо място, на Хартата на основните права на Европейския съюз, и на второ място, на член 97 от Конституцията на Италианската република), който се отнася не само до правото на защита на частноправните субекти (пряко заинтересовани от последиците на решенията, приемани в рамките на производството за установяване на неизпълнение на задължения), но и по-конкретно, до основното право на информация по въпросите на околната среда, което ясно е видно от принципите на правото на Съюза [член 191, параграфи 2 и 3, първа алинея, във връзка с принципа, предвиден в член 11 ДФЕС, приложен и чрез присъединяването на Европейския съюз към Орхуската конвенция от 27 юни 1998 година].
 2.
 Второто основание, изведено от нарушение и/или от неправилно прилагане на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 — Незаконосъобразен отказ на частичен достъп.
 —
 Общата презумпция за неоповестяване, предвидена в член 4, параграф 2, трето тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001, „не изключва правото на съответните лица да докажат, че даден документ, чието оповестяване се иска, не е предмет на посочената презумпция или че съществува по-висш обществен интерес, който обосновава оповестяването на този документ на основание член 4, параграф 2 от Регламент No 1049/2001“ (вж. решение на Общия съд от 25 март 2015 г. по дело T 456/13, т. 64).
 —
 Конкретното дело се отнася до заявление за достъп до документи, оповестяването на които не само не противоречи на даден обществен интерес, но всъщност и допринася за неговото осъществяване, тъй като едва след запознаване с документите могат да се изведат елементите, необходими не само за отхвърляне от техническа и правна гледна точка на обвиненията, отправени в рамките на процедурата по установяване на неизпълнение на задължения, както и да се докаже валидността на следваната процедура, в пълно съгласие с компетентните органи, за да се избере най-подходящият проект за почистване на територията Cengio, принадлежала по-рано на ACNA, в съответствие с общностните принципи в областта на реабилитацията на териториите, засегнати от замърсяване в предишен период и в областта на устойчивостта на свързаните с околната среда мерки, както и с изпълнението на този проект.
 —
 Могло е достъпът да бъде ограничен до това да бъдат посочени документите, приложени към делото от Италианската република, без да се оповестяват документите, които вече са били приложени към преписката в процедурата.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/23
 Иск, предявен на 9 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
 (Дело C-547/08)
 (2009/C 32/40)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и M. Sundén)
 Ответник: Кралство Швеция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/70/ЕО на Комисията от 1 август 2006 година (1) относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определението „видни политически личности“ и техническите критерии за процедурите по опростена проверка на клиентите и за изключения поради финансова дейност на случайна или много ограничена база, или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 15 декември 2007 г.
 (1) ОВ L 214, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 241.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/61
 Решение на Общия съд от 7 юни 2013 г. — Spar Österreichische Warenhandels/Комисия
 (Дело T-405/08) (1)
 (Конкуренция - Концентрации - Пазари за търговия със стоки за текущо потребление - Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с вътрешния пазар - Ангажименти - Явна грешка в преценката - Право на изслушване - Задължение за мотивиране)
 2013/C 225/135
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Spar Österreichische Warenhandels AG (Залцбург, Австрия) (представители: първоначално адв. A.-H. Bischke, S. Brack и D. Bräunlich, впоследствие адв. A.-H. Bischke и D. Bräunlich)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Noë, N. von Lingen и O. Weber, впоследствие S. Noë и N. von Lingen, подпомагани от M. Buntscheck, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Billa AG (Винер Нойдорф, Австрия) (представители: адв. H. Wollmann, G. Drauz и F. Urlesberger)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията от 23 юни 2008 г. с което, при спазване на предложените ангажименти, за съвместима с общия пазар се обявява концентрация, чрез която Billa AG придобива изключителен контрол върху Adeg österreich Handels AG (дело COMP/M.5047 — REWE/ADEG) съгласно член 6, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, стр. 1)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Spar Österreichische Warenhandels AG да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези направени от Европейската комисия и Billa AG.
 (1) ОВ C 6, 10.1.2009 г.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/27
 Жалба, подадена на 5 април 2017 г. от ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 януари 2017. г. по дело T-768/14, ANKO/Европейска комисия
 (Дело C-172/17 P)
 (2017/C 168/36)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (представител: Stauroula Paliou, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени решението на Общия съд от 25 януари 2017 г. по дело T-768/14 и да върне делото на Общия съд за произнасяне по същество;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква, че решението на Общия съд от 25 януари 2017 г. по дело T-768/14 съдържа правни констатации, които нарушават нормите на правото на Съюза, и оспорва тези констатации с настоящата жалба.
 Според жалбоподателя оспорваното решение трябва да бъде отменено на следните основания:
 i.
 Първо, изопачаване на фактическите доказателства във връзка с надеждността на системата за отчитане на периодите на заетост
 ii.
 Второ, грешка при прилагане на правото във връзка с правилата, уреждащи, що се отнася до жалбата, предмета и доказателствата.
 iii.
 Трето, грешка в прилагане на правото по отношение на правилата, които уреждат, що се отнася до насрещната жалба, до възлагането на тежестта на доказване.
 iv.
 Четвърто, съществено процесуално нарушение, и по-конкретно, поради липса на мотиви по отношение на това, че вземането на Комисията е безспорно, ликвидно и изискуемо.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/63
 Жалба, подадена на 3 септември 2010 г. — Coedo Suárez/Съвет
 (Дело F-73/10)
 ()
 2010/C 301/101
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ángel Coedo Suárez (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет на производството
 Жалба за отмяна на решението на ответника, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за обезщетение, и искане за обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за обезщетение, а ако е необходимо — и решението на органа по назначаването, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба,
 —
 що се отнася до искането за обезщетение за имуществените вреди, ответникът да бъде осъден да заплати сума, чийто размер според жалбоподателя следва да се определи по справедливост на 450 000 EUR, заедно със законната лихва, считано от датата на постановяване на съдебното решение;
 —
 що се отнася до искането за обезщетение за неимуществените вреди, ответникът да бъде осъден да вземе подходящи мерки за възстановяване на достойнството и доброто име на жалбоподателя и да му заплати символичната сума от едно евро, или при условията на евентуалност, да му заплати сума, чийто размер според жалбоподателя следва да се определи по справедливост на 300 000 EUR, заедно със законната лихва, считано от датата на постановяване на съдебното решение;
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/24
 Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te 's Hertogenbosch (Нидерландия) на 31 октомври 2012 г. — X/Heffingsambtenaar de la commune Z
 (Дело C-486/12)
 2013/C 26/45
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Gerechtshof te 's Hertogenbosch
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X
 Ответник: Heffingsambtenaar de la commune Z
 Преюдициални въпроси
 1.
 Удовлетворява ли се изискването на член 12, буква a), второ тире от Директивата (1) да се предоставя съобщение на заинтересуваното лице относно данните, които се обработват, ако на това лице се предоставя достъп до тези данни (съгласно член 79, параграф 2 от Wet GBA (Закон за главния регистър на лични данни на общините)?
 2.
 Член 12, буква a) от Директивата допуска ли да се събират такси за съобщаване на данните, които се обработват, като за тази цел се издава извлечение от главния регистър общината?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос, събираните в конкретния случай такси прекалени ли са по смисъла на член 12, буква a) от Директивата?
 (1) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/10
 Жалба, подадена на 29 ноември 2013 г. от Villeroy & Boch AG срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дела T-373/10, Т-374/10, Т-382/10 и Т-402/10, Villeroy & Boch AG и др./Европейска комисия
 (Дело C-625/13 P)
 2014/C 39/17
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Villeroy & Boch AG (представители: M. Klusmann, Rechtsanwalt, S. Thomas)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Като поддържа исканията си, предявени в хода на първоинстанционното производство, жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) от 16 септември 2013 г. по съединени дела T-373/10, T-374/10, T-382/10 и T-402/10 в частта, в която се отхвърля жалбата му и в частта, която се отнася до него,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени частично член 1 от Решение C(2010) 4185 окончателен на ответника от 23 юни 2010 г. в редакцията му след обжалваното съдебно решение в частта, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 при условията на евентуалност, да намали съответно наложената на жалбоподателя глоба в член 2 от оспорваното решение на ответника от 23 юни 2010 г.,
 —
 отново при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С първите шест основания жалбоподателят упреква Общия съд в допускането на грешки при прилагане на правото, свързани с преценката на доказателствата. Така Общият съд приел съответните доказателствени средства във връзка с нарушение, за което се твърди, че е извършено във Франция, за достатъчни за осъждането на жалбоподателя, докато същите доказателствени средства в паралелни производства (1) били преценени по изцяло различен начин. Това нарушавало принципите на допустимото съмнение и на логиката, тъй като една и съща преценка не може да доведе до различен резултат, който е в ущърб на жалбоподателя.
 С второто основание жалбоподателят твърди, че в качеството му на производител на санитарни стоки от керамика Общият съд го упреква в нарушения, извършени в Италия от предприятия, които не са му конкуренти (а именно производители на санитарна арматура), макар да не е участвал в срещите на картела, за който се твърди, че съществува. Освен това жалбоподателят смята, че по този въпрос Общият съд е постановил в паралелни дела (2) относно конкуренти на жалбоподателя, че в случая на предприятия, които не са конкуренти, не е налице противоправно поведение, включително ако са присъствали в извършването на нарушенията на производителите на санитарна арматура. Освен очевидно неравно третиране, което било явно дискриминационно в ущърб на жалбоподателя, обжалваното съдебно решение нарушавало принципите на допустимото съмнение и на логиката. Когато Общият съд смята, че са възможни две различни преценки на едни и същи факти и обстоятелства, що се отнася до санкциите, следва да се приеме по-малко обременителната преценка, а не, както в случая, най-неизгодната.
 С третото основание се изтъква незаконосъобразността на решение с декларативен характер, което се основава на просрочени факти относно сложно нарушение, извършено в Нидерландия, както и непоследователността в твърденията на Общия съд в мотивите във връзка с диспозитива. Диспозитивът бил по-обхватен от фактическите констатации на Общия съд в мотивите към решението, поради което обжалваното съдебно решение било опорочено от сериозна липса на мотиви, защото диспозитивът не се подкрепя от мотивите. Това било нарушение на член 101 ДФЕС и член 81 от Процедурния правилник на Общия съд.
 С четвъртото основание се оспорва по отношение на Белгия несъобразяването на решаващи факти, които самият Общ съд установил в хода на съдебното заседание.
 С петото основание се повдигат възражения във връзка с твърденията за извършено в Германия нарушение. Жалбоподателят твърди, че думите му не са взети предвид или са изопачени, както и че различните твърдения за обмяна на информация, която била недопустима по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС, са несъстоятелни от правна гледна точка.
 С шестото основание се изтъкват грешки при прилагане на правото относно преценката на Общия съд за извършеното в Австрия нарушение.
 Със седмото основание жалбоподателят смята, че фактът, че чрез приспадане му се вменяват нарушения, извършени от юридически самостоятелни предприятия, нарушава принципа, според който няма наказание без вина.
 С осмото основание жалбоподателят упреква Общия съд, че е квалифицирал практики, които не са свързани помежду си, като едно-единствено сложно и продължавано нарушение (single, complex and continuous infringement), при положение че те са независими една от друга, както от правна, така и от фактическа страна, и че такава квалификация не е обоснована дори поради липсата на допълняемост между съвместно разглежданите практики. Във възприетия от Общия съд подход правното понятие за едно-единствено сложно и продължавано нарушение нарушавал принципа за справедлив процес.
 С деветото основание жалбоподателят смята, че тъй като не е участвал пряко в нарушението, не може да бъде солидарно отговорен, понеже били нарушени принципите на законосъобразност и на лична отговорност.
 С десетото основание жалбоподателят смята, че Общият съд е упражнил непълен контрол („light review“) и го упреква, че не е упражнил правилно контролното си правомощие, а следователно и не е осигурил спазването на установения в правото на Съюза принцип на оправданите правни очаквания.
 Накрая, с единадесетото основание жалбоподателят поддържа, че във всички случаи наложената глоба е непропорционална. Предвид факта че някои утежняващи факти са били отменени от Общия съд и че други факти трябва също да се отменят поради неправилно мотивиране от правна гледна точка, не може да се приеме за пропорционална, нито за допустима максималната законна санкция, наложена от Общия съд в размер на 10 % от оборота на концерна. Когато изложените в подкрепа на нарушението факти са невалидни в по-голямата си част, не може да се приеме — предвид очевидната липса на доказателства и на причинна връзка, както и на факта, че практиките не могат да бъдат вменени на жалбоподателя — че в продължение на десет години е извършвано едно-единствено, сложно и продължавано нарушение за три групи продукти в шест различни държави, а само, че са налице конкретни нарушения на регионално равнище, като подобни нарушения в никакъв случай не могат да обосноват обхвата на наложената санкция. Разглежданата в настоящия случай фактическа обстановка далеч не представлява сериозен дори много сериозен случай, което Общият съд е пропуснал да вземе предвид, нарушавайки грубо критериите за преценка, които е трябвало да разтълкува.
 (1) Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. по съединени дела Keramag Keramische Werke AG и др./Комисия, T-379/10 и T-381/10, все още непубликувано в Сборника.
 (2) Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. по съединени дела Keramag Keramische Werke AG и др./Комисия, T-379/10 и T-381/10, все още непубликувано в Сборника, както и Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. по дело Wabco Europe и др./Комисия, T-380/10, все още непубликувано в Сборника.