text:
 20.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/4
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Италия) на 16 август 2012 г. — Comune di Ancona/Regione Marche
 (Дело C-388/12)
 2012/C 319/06
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Comune di Ancona
 Ответник: Regione Marche
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 30, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1260/1999 (1) да се тълкува в смисъл, че преценката на възможността възлагането да не води до съществени приходи за концедента и до недължими изгоди за концесионера може да се извърши единствено след като се провери дали инфраструктурният обект е претърпял съществено изменение?
 При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1),
 а)
 дали посоченият член се отнася само до физически изменения — в смисъл, че построеният инфраструктурен обект не съответства на обекта, посочен в одобрения за финансиране проект — или и до функционални промени и, в този втори случай, дали е налице съществено изменение, ако инфраструктурният обект се използва „и“ — но не основно — за други дейности освен включените в обявлението и/или в заявлението за участие в процедурата за възлагане на обществена поръчка.
 При отрицателен отговор на въпроса по точка 1),
 б)
 дали посоченият член по отношение на случаите, в които публичното финансиране е използвано за изпълнение на обекти, които могат да бъдат предмет на икономически значима експлоатация се прилага само на етапа на изпълнение на проекта или задължението [за] спазване на правилата за възлагане на обществени поръчки остава и по отношение на възлагането на управлението.
 2.
 Следва ли член 30, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1260/1999 да се тълкува в смисъл, че проверката на обстоятелството дали от възлагането на експлоатацията на трети лица не произтичат значителни нетни приходи или недължими изгоди за предприятие или публична организация, представлява от логическа и правна гледна точка следваща стъпка по отношение на преюдициалния въпрос (и по-специално задължението за спазване на процедурите за възлагане на обществени поръчки), или дали наличието на задължение за обявяване на тръжна процедура следва да се проверява, като се отчита и конкретната правна уредба на концесионните правоотношения?
 (1) Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/49
 Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Hartmann/СХВП (Complete)
 (Дело T-123/10) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Complete“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Мотивиране - Стоки, образуващи еднородна група - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2012/C 25/93)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Германия) (представител: N. Aicher, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално B. Schmidt, впоследствие R. Manea и R. Pethke)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 януари 2010 г. (преписка R 601/2009-4) относно заявка за регистрация като марка на Общността на словния знак „Complete“
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 20 януари 2010 г. (R 601/2009-4).
 2.
 СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Paul Hartmann AG, включително необходимите разноски, направени от последното за целите на производството пред апелативния състав.
 (1) ОВ C 134, 22.5.2010 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/22
 Преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Hamm (Германия), постъпило на 29 май 2017 г. — Surjit Singh Bedi/Федерална република Германия, Федерална република Германия като процесуален субституент на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-312/17)
 (2017/C 309/28)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesarbeitsgericht Hamm
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Surjit Singh Bedi
 Ответник: Федерална република Германия, Федерална република Германия като процесуален субституент на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 2, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО (1) на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите да се тълкува в смисъл, че не допуска съдържащата се в колективен трудов договор правна уредба, според която получаването на временна помощ, предоставена с цел да се гарантира подходяща издръжка на живота на загубили работата си работници и служители въз основа на предвиденото в колективния трудов договор основно трудово възнаграждение до постигането на икономическа сигурност чрез правото на пенсия от задължителното пенсионно осигуряване, се прекратява при придобиването на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст при предсрочно пенсиониране, и при прилагането на тази уредба от значение е възможността за получаване на пенсия за осигурителен стаж и възраст при ранно пенсиониране поради увреждане?
 (1) Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/49
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 април 2011 г. — Chaouch/Комисия
 (Дело F-30/09) (1)
 (Публична служба - Възнаграждение - Надбавка за настаняване - Определяне на правата - Постъпване на служба като длъжностно лице на изпитателен срок - Отчитане на промяна в пребиваването след титуляризацията - Задължение за пребиваване на длъжностното лице по силата на член 20 от правилника)
 2011/C 252/105
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Dhikra Chaouch (Oetrange, Люксембург) (представители: адв. F. Moyse и адв. A. Salerno)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-н D. Martin и г-н J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Отмяна на решението на ОН на жалбоподателката да не се предоставя надбавка за настаняване.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата на г-жа Chaouch.
 2.
 Г-жа Chaouch понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 129, 6.6.2009 г., стр. 21.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 6 март 2008 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S/Skatteministeriet
 (Дело C-98/07) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 19, параграф 2 - Изчисляване на подлежащата на приспадане част - Изключване на сумата от оборота, който може да се отнася за доставките на дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадълженото лице за целите на стопанската му дейност - Понятие за „дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадължено лице за целите на стопанската му дейност“ - Превозни средства, придобити от лизингово дружество с цел отдаването им под наем и последващата им продажба след изтичането на срока на договор за лизинг)
 (2008/C 107/12)
 Език на производството: датски
 Препращаща юрисдикция
 Højesteret
 Страни в главното производство
 Ищци: Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S
 Ответник: Skatteministeriet
 Предмет
 Преюдициално запитване — Højesteret — Тълкуване на член 19 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (OВ L 145, стp. 1) — Изчисляване на подлежащата на приспадане част – Включване или изключване на сумите от оборота при продажба на коли от търговско дружество за лизинг на коли след изтичане на срока на договорите за лизинг
 Диспозитив
 Член 19, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадълженото лице за целите на стопанската му дейност“ не включва превозните средства, които дадено лизингово предприятие придобива с цел да ги отдава под наем и впоследствие да ги продаде след изтичане на срока на договорите за лизинг, както по делото в главното производство, при положение че продажбата на посочените превозни средства след края на тези договори е неразделна част от обичайните икономически дейности на предприятието.
 (1) ОВ C 95 от 28.4.2007 г.


text:
 5.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 291/7
 Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — ZZ/ЕСВД
 (Дело F-78/13)
 2013/C 291/09
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, A. Coolen и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за преместване на жалбоподателя от представителството в Бурунди в седалището на ЕСВД в Брюксел
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на върховния представител на Европейския съюз по въпросите на външните работи от 15 юли 2013 г. за незабавно преместване на жалбоподателя в интерес на службата на длъжност в MDR.C в Брюксел,
 —
 да се установи, че при приемане на обжалваното решение от ЕСВД е допусната поредица от нарушения на служебните задължения, които ангажират отговорността на Съюза,
 —
 да се констатира, че обжалваното решение е увредило тежко жалбоподателя и неговата съпруга,
 —
 това да се приеме изрично за установено,
 —
 да се осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/24
 Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-48/10)
 2010/C 100/35
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: A. Alcover San Pedro)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че като не приело необходимите мерки, за да гарантира, че компетентните органи осигуряват в срок до 30 октомври 2007 г. привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б) и член 15, параграф 2, посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане, а в конкретния случай актуализиране на условията, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (Директива КПКЗ).
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В съответствие с член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО срокът за изпълнение на задължението за адаптиране на съществуващите инсталации към изискванията на Директива КПКЗ посредством предоставяне на интегрални екологични разрешителни, изтича на 30 октомври 2007 г.
 Към тази дата в Испания множество съществуващи инсталации продължават да функционират без посоченото разрешително. С образуването на производство във връзка с това нарушение е ускорен процесът на предоставяне на екологични разрешителни, без обаче да е сложен край на това нарушение в рамките на срока, предвиден в мотивираното становище, нито, според информацията, с която разполага Комисията, до настоящия момент. В съответствие с данните, предоставени от националните органи в отговор на мотивираното становище, към датата на изтичане на предвидения в него срок за съобразяване със задълженията по член 5, параграф 1 от директивата, 533 съществуващи инсталации продължават да функционират без задължителното разрешително КПКЗ.
 При тези обстоятелства е очевидно, че Кралство Испания продължава да не изпълнява задълженията си по посочената разпоредба.
 (1) ОВ L 24, стр. 8.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/75
 Жалба, подадена на 1 септември 2009 г. — Amecke Fruchtsaft/СХВП — Beate Uhse (69 Sex up)
 (Дело T-343/09)
 2009/C 267/134
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG (Menden, Германия) (представители: R. Kaase и J. C. Plate, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Beate Uhse Einzelhandels GmbH
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се допусне жалбата срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 юни 2009 г. по преписка No R 1728/2008-1,
 —
 да се отмени обжалваното решение като несъвместимо с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1),
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително разноските пред отдела по споровете и апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Beate Uhse Einzelhandels GmbH.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „69 Sex up“ за стоки и услуги от класове 32 и 41 (Заявка No 5 274 303).
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: немската словна марка „sex:h:up“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32 (No 30 531 669), като възражението е насочено само срещу регистрирането на стоки от клас 32.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като не съществува вероятност от объркване между марките, предмет на спора.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/41
 Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2009 г. — Qualcomm/Комисия
 (Дело T-48/04) (1)
 (Конкуренция - Концентрации - Пазар на пътните телематични системи - Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с общия пазар - Ангажименти - Явна грешка в преценката - Злоупотреба с власт - Задължение за мотивиране)
 2009/C 180/74
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (Waarle, Нидерландия) (представители: G. Berrisch, avocat и D. Hull, solicitor)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално K. Mojzesowicz и A. Whelan, впоследствие K. Mojzesowicz и X. Lewis)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: първоначално C.-D. Quassowski и S. Flockermann, впоследствие M. Lumma, подпомагани от U. Karpenstein и A. Rosenfeld, avocats); Deutsche Telekom AG (Бон, Германия); Daimler AG, по-рано DaimlerChrysler AG (Щутгарт, Германия) Daimler Financial Services AG, по-рано DaimlerChrysler Services AG (Берлин, Германия) (представители: J. Schütze и A. von Graevenitz, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2003/792/ЕО на Комисията от 30 април 2003 година за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и със Споразумението за ЕИП (преписка COMP/M.2903 — Съвместно предприятие DaimlerChrysler/Deutsche Telekom) (ОВ L 300, стр. 62)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Комисията.
 3)
 Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.
 4)
 Deutsche Telekom AG, Daimler AG и Daimler Financial Services AG понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 94, 17.4.2004 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/2
 Решение на Съда (шести състав) от 30 юни 2016 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-648/13) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Политика на Европейски съюз за водите - Директива 2000/60/ЕО - Moниторинг на екологичното и химичното състояние на повърхностните води - Планове за управление на речните басейни))
 (2016/C 335/02)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и E. Manhaeve)
 Ответник: Република Полша (представители: B. Majczyna, K. Majcher и M. Drwięcki)
 Диспозитив
 1)
 Като не е транспонирала или не е транспонирала правилно член 2, точки 19, 20, 26 и 27, член 8, параграф 1, член 9, параграф 2, член 10, параграф 3 и член 11, параграф 5, както и раздели 1.3, 1.3.4, 1.3.5, 1.4 и 2.4.1 от приложение V и част А, раздели 7.2—7.10 от приложение VII към Директива 2000/60/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, изменена с Директива 2008/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г., Република Полша не е изпълнила задълженията си съгласно посочените разпоредби и член 24 от същата директива.
 2)
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 6.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/6
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Trani (Италия) на 6 март 2009 г. — Francesca Sorge/Poste Italiane SpA
 (Дело C-98/09)
 2009/C 129/09
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Trani
 Страни в главното производство
 Ищец: Francesca Sorge
 Ответник: Poste Italiane SpA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли клауза 8 от Рамковото споразумение, въведено в действие с Директива 1999/70/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба (като посочената в членове 1 и 11 от Законодателен декрет 368/2001), която транспонирайки „Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP)“, е отменила член 1, алинея 2, буква б) от Закон 230/1962 (според който е възможно „да се предвиди срочен договор:. когато целта на назначаването“ е „да се заместят отсъстващи работници“, които „имат право да запазят работното си място, при условие че в срочния трудов договор“ са посочени „името на замествания работник и причината за неговото заместване“), замествайки го с разпоредба, която вече не предвижда подобно задължение за посочване на конкретни данни?
 2)
 ако отговорът на предходния въпрос е утвърдителен, трябва ли националният съд да остави без приложение националната правна уредба, която е в противоречие с общностното право?
 (1) ОВ L, 10.7.1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/16
 Иск, предявен на 13 декември 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-639/11)
 2012/C 73/29
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms, G. Zavvos и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като предвижда, че за да бъдат регистрирани новите леки автомобили или по-рано регистрираните в други държави членки леки автомобили с кормилни уредби отдясно, е необходимо воланът на тези автомобили да бъде преместен отляво, Република Полша нарушава задълженията си по член 2a от Директива 70/311/ЕИО (1) — по отношение на типовото одобрение за кормилните уредби, по член 4, параграф 3 от Рамкова директива 2007/46/ЕО (2) — по отношение на типовото одобрение на Общността за моторните превозни, както и по член 34 от Договора за функциониране на Европейския съюз;
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията упреква Република Полша, че е нарушила член 2а от специалната Директива 70/311/ЕИО, член 4, параграф 3 от Рамкова директива 2007/46/ЕО, както и член 34 ДФЕС.
 В Република Полша движението по пътищата е дясно. Съгласно полското законодателство, за да се регистрира дадено моторно превозно средство, е необходимо да бъде издадено удостоверение, че е преминат технически преглед. Въз основа на предвиденото в наредбите на Министъра на инфраструктурата (3) се приема автоматично, че техническият преглед не е преминат, ако съответният автомобил е с десен волан (тоест се приема, че техническото състояние на автомобила не съответства на приложимите технически изисквания). В резултат на това леки автомобили с десен волан, допуснати до експлоатация и регистрирани в държави членки с ляво движение по пътищата, като например Великобритания, Ирландия, Малта и Кипър, не могат да бъдат регистрирани в Полша. Полските органи не зачитат също така и предходната регистрация на такива автомобили в други държави членки с дясно движение.
 Според Комисията обстоятелството, че не е възможно в Полша да се регистрират (нови и употребявани) леки автомобили, внесени в Полша от държави членки с ляво движение по пътищата — главно от граждани, възползвали се от предоставеното им от правото на Съюза предимство на свободно движение, — не може да бъде обосновано с императивното съображение от обществен интерес, което се явява гарантирането на безопасността на движението по пътищата.
 Комисията смята, че ако автомобилите с десен волан, които не са регистрирани в Полша, могат да се използват в тази държава без каквото и да е друго ограничение, забраната за тяхната регистрация не е подходящо и при никакви обстоятелства не е и пропорционално средство за постигане на преследваната цел.
 Комисията изтъква, че именно дълготрайното използване на такива автомобили по пътищата с дясно движение позволява да се придобие рутина при шофирането, а от гледна точка на безопасността на движението по пътищата —не представлява по-голяма заплаха от епизодичното/временно придвижване в такъв вид автомобили. Освен това според Комисията на разположение са други, по-малко ограничителни мерки — например инсталирането на допълнително огледало, с които би могло да се помогне на водача на автомобила с десен волан да се приспособи към особеностите на дясното движение.
 (1) Директива 70/311/ЕИО на Съвета от 8 юни 1970 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно кормилните уредби на моторните превозни средства и на техните ремаркета (ОВ L 133, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г. глава 13, том 1, стр. 76).
 (2) Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 263, стр. 1).
 (3) Член 9, параграф 2 от Наредбата от 31 декември 2012 г., точка 5.1. от Приложение I към Наредбата на Министъра на инфраструктурата от 16 декември 2003 г., както и точка 6.1. от Приложение I към Наредбата на Министъра на инфраструктурата от 18 септември 2009 г., заменяща и отменяща Наредбата от 16 декември 2003 г.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/21
 Решение на Общия съд от 25 октомври 2012 г. — Astrim и Elyo Italia/Комисия
 (Дело T-216/09) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Услуги по поддръжката на климатична, отоплителна и вентилационна инсталация на Общия център за изследвания в Испра - Отхвърляне на офертата на оферент - Тълкуване на условие, предвидено в спецификацията - Задължение за мотивиране)
 2012/C 379/36
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Astrim SpA (Рим, Италия) и Elyo Italia Srl (Sesto San Giovanni, Италия) (представители: M. Brugnoletti и M. Civello, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално N. Bambara и E. Manhaeve, впоследствие E. Manhaeve и F. Moro, подпомагани от D. Gullo, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията от 27 март 2009 г., с което се отхвърля представената от жалбоподателите оферта в рамките на обявление за обществена поръчка, публикувано от Комисията на 25 октомври 2008 г., за възлагане на услуги по редовна и извънредна поддръжка на климатичната, отоплителна и вентилационна инсталация на Общия център за изследвания в Испра (ОВ 2008/S 208- 274999), както и, при условията на евентуалност, искане за отмяна на точка 17 от покана за представяне на оферта
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Astrim SpA и Elyo Italia Srl да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 167, 18.7.2009 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/20
 Определение на председателя на Общия съд от 15 юли 2011 г. — Fapricela/Комисия
 (Дело T-398/10 R)
 (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
 2011/C 282/41
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA (Ançã, Португалия) (представители: M. Gorjão-Henriques и S. Roux, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, P. Costa de Oliveira и V. Bottka, подпомагани от M. Marques Mendes, avocat)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.344 — Стоманени изделия за предварително напрягане), в частност доколкото с него се изисква учредяване на банкова гаранция, за да не се пристъпи към незабавно събиране на наложената глоба по член 2 от това решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за спиране на изпълнението.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/3
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien (Австрия), постъпило на 8 юли 2015 г. — Hans Maschek
 (Дело C-341/15)
 (2015/C 346/03)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hans Maschek
 Ответник: Magistratsdirektion der Stadt Wien
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместима ли е с член 7 от Директива 2003/88/ЕО национална правна разпоредба като член 41а, параграф 2 от Wiener Besoldungsordnung 1994 (Правилник за възнагражденията на служителите на администрацията на град Виена от 1994 г.), която не предвижда каквото и да било финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск по смисъла на член 7 от Директива 2003/88/ЕО (1) за работник или служител, който е поискал прекратяване от определена дата на трудовото или служебното си правоотношение?
 В случай на отрицателен отговор, [съвместима ли е с член 7 от Директива 2003/88/ЕО] национална правна разпоредба, съгласно която всеки работник или служител, който е поискал прекратяване на трудовото или служебното си правоотношение, трябва да направи всичко необходимо, за да изчерпи неизползвания си платен годишен отпуск в оставащото му до това прекратяване време, като в такива случаи има право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск само ако е подал молба да го използва, считано от датата, на която е заявил желанието си за прекратяването на трудовото или служебното правоотношение, но не е бил в състояние да го изчерпи в частта, за която иска обезщетение?
 2)
 Следва ли да се приеме, че работникът или служителят има право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск в случаите, когато поради неработоспособност не е бил в състояние да го изчерпи непосредствено преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение само ако: а) е уведомил работодателя си за неработоспособността (например поради заболяване) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение), и б) е представил доказателство за неработоспособността си (например поради заболяване) (по-специално болничен лист) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение)?
 В случай на отрицателен отговор, съвместима ли е с член 7 от Директива 2003/88 национална правна разпоредба, съгласно която работник или служител, който поради неработоспособност не е бил в състояние да изчерпи платения си годишен отпуск непосредствено преди прекратяването на трудовото или служебното си правоотношение, има право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск само ако: а) е уведомил работодателя си неработоспособността (например поради заболяване) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото правоотношение), и б) е представил доказателство за неработоспособността си (например поради заболяване) (по-специално болничен лист) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение)?
 3)
 Съгласно постоянната практика на Съда на Европейския съюз (вж. решения от 18 март 2004 г., C-342/01 [Gomez], т. 31, от 24 януари 2012 г., C-282/10 [Dominguez], т. 47 — 50 и от 3 май 2012 г., C-337/10 [Neidei], т. 37) държавите членки могат да приемат законови разпоредби, предвиждащи в полза на работника или служителя по-големи от гарантираните с член 7 от Директива 2003/88 минимални права по отношение на платения годишен отпуск и на обезщетението за неизползването му. Правата по член 7 от Директива 2003/88 имат непосредствен ефект (вж. решения от 24 януари 2012 г., C-282/10 [Dominguez], т. 34 — 36 и от 12 юни 2014 г., C-118/13 [Boilacke], т. 28).
 При такова тълкуване на член 7 от Директива 2003/88 фактът, че националният законодател е предвидил в полза на определена категория лица право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск, което значително надхвърля предвиденото в тази разпоредба от директивата, означава ли, че поради пряката приложимост на член 7 от Директива 2003/88 лицата, на които в нарушение на същата директива националният закон не е предоставил право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск, имат право на такова обезщетение в значително по-голям от предвидения в посочената разпоредба от директивата размер също като лицата, които националната правна уредба поставя в по-благоприятно положение?
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3)


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/50
 Жалба, подадена на 31 май 2010 г. — KNUT IP Management/СХВП — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR)
 (Дело T-250/10)
 ()
 2010/C 209/75
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: KNUT IP Management Ltd. (Лондон, Обединено кралство) (представител: C. Jaeckel, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Zoologischer Garten Berlin AG (Берлин, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 март 2010 г. по преписка R 650/2009-1,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KNUT — DER EISBÄR“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 25, 28 и 41.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Zoologischer Garten Berlin AG.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна марка „KNUD“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 28; германска словна марка „Knut der Eisbär“ за стоки и услуги от класове 16, 25, 28 и 41; словна германска мрака „KNUT“ за стоки и услуги от класове 3, 4, 5, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 33, 35, 39, 41, 42 и 43; германска словна марка „KNUT“ за стоки и услуги от класове 16, 18, 21, 25, 28, 35, 41 и 42.
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и приема възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/3
 Решение на Съда (голям състав) от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
 (Дело C-294/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Безмитен внос на военна екипировка и на стоки с двойна употреба за граждански и военни цели)
 2010/C 51/03
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Ström van Lier, P. Dejmek и G. Wilms)
 Ответник: Кралство Швеция (представители: A. Kruse и A. Falk)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представител: M. Lumma), Република Финландия (представител: J. Heliskoski), Кралство Дания (представител: J. Molde)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1) и, за периода след 31 май 2000 г., от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Безмитен внос на военни материали и на стоки с двойна употреба за военни и граждански цели
 Диспозитив
 1.
 Като не констатира и не извършва плащане на Комисията на Европейските общности на собствените ресурси, които не са събрани през периода от 1 януари 1998 г. до 31 декември 2002 г. в рамките на вноса на военни материали и на стоки за гражданска и военна употреба, и като не плаща лихвите за забава, свързани с неплащането на Комисията на Европейските общности на посочените собствени ресурси, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си съответно по членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) No 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година, до 31 май 2000 г. и, считано от същата дата, по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.
 2.
 Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 3.
 Федерална република Германия, Република Финландия и Кралство Дания понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 217 от 3.9.2005 г.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/6
 Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 10 май 2017 г. — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/António da Silva Rodrigues
 (Дело C-243/17)
 (2017/C 256/04)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP
 Ответник: António da Silva Rodrigues
 Преюдициални въпроси
 1)
 Коя е датата, от която се брои началото на 4-годишния давностен срок, предвиден в член 3, параграф 1, първа алинея (1) при еднократните нарушения (не продължаващи или повтарящи се)?
 2)
 При положение че става въпрос за нарушение, което не е продължаващо или повтарящо се, приложим ли е режимът, съгласно който „в случай на многогодишна програма срокът за давност във всеки случай продължава, докато програмата изрично не бъде прекратена“?
 3)
 Приложимо ли е и предвиденото в член 3 от същия регламент правило, че „срокът за давност влиза в сила най-късно на датата, на която изтича срок равен на двукратния давностен срок, ако компетентните власти не са наложили санкция[...]“, като се има предвид, че става въпрос за многогодишна програма, т.е. посоченият в случая срок също продължава, докато многогодишната програма програмата не бъде прекратена?
 4)
 Какъв е смисълът на израза „в случай на многогодишна програма срокът за давност във всеки случай продължава, докато програмата изрично не бъде прекратена“:
 a)
 давностният срок никога не изтича, докато многогодишната програма изрично не бъде прекратена?
 б)
 давностният срок се спира, докато трае програмата или докато не бъде изрично прекратена, като този срок започва да се брои отначало, считано от този момент?
 в)
 давностният срок продължава да тече, поради което, независимо че става въпрос за многогодишна програма, може да изтече преди изричното прекратяване на програмата, ако междувременно е изтекъл съответният срок?
 (1) Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ 1995, L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/18
 Решение на Общия съд от 8 март 2017 г. — Rafhaelo Gutti/EUIPO — Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA)
 (Дело T-504/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „CAMISERIA LA ESPAÑOLA“ - По-ранна национална фигуративна марка, изобразяваща две кръстосани знамена - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 129/29)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Rafhaelo Gutti, SL (Лоха, Испания) (представител: I. Sempere Massa, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: B. Uriarte Valiente и A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Transformados del Sur, SA (Севиля, Испания) (представител: M. Salas Martin, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 юли 2015 г. (преписка R 2424/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Transformados del Sur и Rafhaelo Gutti
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Rafhaelo Gutti, SL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/9
 Решение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. — Land Burgenland и Австрия/Европейска комисия
 (Съединени дела T-268/08 и T-281/08) (1)
 (Държавни помощи - Държавна помощ, предоставена от австрийските власти в полза на групата Grazer Wechselseitige (GRAWE) във връзка с приватизацията на Bank Burgenland - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Критерий за частния инвеститор в условията на пазарна икономика - Прилагане в случаите, когато държавата действа като продавач - Определяне на пазарната цена)
 2012/C 109/19
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Land Burgenland (Австрия) (представители: U. Soltész и C. Herbst, avocats) (дело T-268/08) и Република Австрия (представители: G. Hesse, C. Pesendorfer, E. Riedl, M. Fruhmann и J. Bauer) (дело T-281/08)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално V. Kreuschitz, N. Khan и K. Gross, впоследствие Kreuschitz, N. Khan и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение 2008/719/ЕО на Комисията от 30 април 2008 година относно държавна помощ C 56/06 (ex NN 77/06), която Австрия е привела в действие за приватизацията на Bank Burgenland (ОВ L 239, стр. 32).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Република Австрия и Land Burgenland да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 247, 27.9.2008 г.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/1
 (2008/C 22/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 8, 12.1.2008 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 315, 22.12.2007 г.
 ОВ C 297, 8.12.2007 г.
 ОВ C 283, 24.11.2007 г.
 ОВ C 269, 10.11.2007 г.
 ОВ C 247, 20.10.2007 г.
 ОВ C 235, 6.10.2007 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/50
 Иск, предявен на 19 юни 2008 г. — Комисия/Община Valbonne
 (Дело T-238/08)
 (2008/C 223/88)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Escobar Guerrero, и E. Bouttier, avocat)
 Ответник: Община Valbonne
 Искания на ищеца
 —
 да се осъди община Valbonne, представлявана от изпълняващия длъжността кмет, да заплати на ищеца сума в размер от 18 619,38 EUR, съответстваща на сумата от 14 261,29 EUR главница и сумата от 4 358,09 EUR лихви за забава, считано от 31 май 2008 г.;
 —
 да се осъди община Valbonne да заплати сумата от 5 000 EUR за покриване на разноските, които той е трябвало да направи за събиране на своето вземане;
 —
 да се осъди община Valbonne да заплати съдебните разноски по настоящото дело.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията сключва за 1998 и 1999 година с община Valbonne във Франция, с община Fermo в Италия и с Европейското обединение по икономически интереси ARCHI-MED, договор за изследвания и обучение по проект за взаимно обучение между кметството на Valbonne и провинция Di Ascoli Piceno, озаглавен „VALASPI MM 1027“.
 Общините и ARCHI-MED между другото се задължават да представят окончателен доклад на Комисията. След като те не представят този доклад след официално предупреждение от Комисията, Комисията стига до извода, че страните не са изпълнили задълженията си по договора и разваля последния, като иска възстановяване на част от авансово изплатените суми от Комисията, увеличени с лихвите.
 В условията на несъстоятелност на ARCHI-MED Комисията иска ответникът да бъде осъден да заплати дължимите суми, доколкото страните по договора отговарят съвместно и солидарно за неговото изпълнение.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/3
 Решение на Съда (втори състав) от 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Италия
 (Дело C-371/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 92/50/ЕИО - Член 11 и член 15, параграф 2 - Обществени поръчки за услуги - Възлагане на поръчики за услуги в областта на информатиката на община Mantoue (Италия) - Директно възлагане без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)
 (2008/C 223/03)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis, C. Zadra, L. Visaggio и C. Cattabriga)
 Ответник: Република Италия (представители: I.M. Braguglia, agent и G. Fiengo, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на Член 11 и член 15, параграф 2 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) — Възлагане на поръчки за услуги в областта на информатиката на община Mantova — Директно възлагане без предварително публикувано обявление за обществена поръчка
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 10, 14.1.2006 г.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/40
 Решение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Schoeller Corporation/СХВП — Sqope (SCOPE)
 (Дело T-90/15) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „SCOPE“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009))
 (2016/C 156/53)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schoeller Corporation GmbH (Берлин, Германия) (представител: D. van Ackeren, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sqope SA (Люксембург, Люксембург) (представител: M.-C. Simon, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 ноември 2014 г. (преписка R 2381/2013-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Sqope SA и Schoeller Corporation GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 21 ноември 2014 г. (преписка R 2381/2013-1).
 2)
 СХВП и Sqope SA понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Schoeller Corporation GmbH.
 (1) ОВ C 118, 13.4.2015 г.


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/7
 Решение на Съда (осми състав) от 15 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Oberster Patent- und Markensenat — Австрия) — Arne Forsgren/Österreichisches Patentamt
 (Дело C-631/13) (1)
 (Преюдициално запитване - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) No 469/2009 - Понятието „активна съставка“ - Конюгатна пневмококова ваксина - Педиатрична употреба - Протеинов носител - Ковалентна връзка)
 (2015/C 073/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Patent- und Markensenat
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Arne Forsgren
 Ответник: Österreichisches Patentamt
 Диспозитив
 1)
 Член 1, буква б) и член 3, буква a) от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкуват в смисъл, че по принцип допускат възможността да се издаде сертификат за допълнителна закрила за активна съставка, когато тя е в ковалентна връзка с други активни съставки, които се включват в състава на лекарствения продукт.
 2)
 Член 3, буква б) от Регламент No 469/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска издаването на сертификат за допълнителна закрила за активна съставка, чието действие не е сред терапевтичните показания, посочени в текста на разрешението за пускане на пазара.
 3)
 Член 1, буква б) от Регламент No 469/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че протеинов носител, конюгиран с полизахариден антиген чрез ковалентна връзка, може да се квалифицира като „активна съставка“ по смисъла на тази разпоредба само ако е установено, че той има собствено фармакологично, имунологично или метаболитно действие, включено в терапевтичните показания на разрешението за пускане на пазара, което следва да се провери от запитващата юрисдикция с оглед на всички фактически обстоятелства, характеризиращи спора в главното производство.
 (1) ОВ C 61, 1.3.2014 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/57
 Жалба, подадена на 3 юли 2017 г. — Capo d’Anzio/Комисия
 (Дело T-425/17)
 (2017/C 277/82)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Capo d’Anzio SpA (Анцио, Италия) (представител: S. Carloni, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение C (2017) 2953 окончателен на Комисията от 28 април 2017 г. относно връщането на 193 120 EUR, ведно с мораторната лихва, отпуснати първоначално на жалбоподателя като предварително финансиране в рамките на споразумение за безвъзмездни средства LIFE10 ENV/IT/000369 — LCA4PORTS
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят посочва в подкрепа на жалбата си:
 1.
 На 14 октомври 2011 г. дружеството Capo d’Anzio сключва споразумение за безвъзмездни средства LIFE10 — ENV/IT/000369, въз основа на което Европейската комисия отпуска на дружеството Capo d’Anzio S.p.a. безвъзмездни средства (в размер на 45,94 % от цялата сума, чийто максимален размер възлиза на 485 300,00) във връзка с проект за проучване на устойчивото развитие на околната среда на Porto di Anzio, предвиден в проект за осъществяване, реконструкция и разширяване, одобрен от компетентните публични органи.
 2.
 В хода на осъществяване на предвидените по проекта дейности, при първоначално пълно съответствие на договорните клаузи и на законовите разпоредби, Комисията установява неизпълнение на някои формални задължения, които обуславят прекъсването на работата по проекта и след това с обжалваното решение иска възстановяване на отпуснатите суми.
 3.
 Твърди се, че е налице нарушение на нормите по членове 11 и сл. от Общите разпоредби, регламентиращи производството, приложимо в случай на прекъсване на работата по проекта и последващо разваляне на договора за безвъзмездни средства и иск за връщане на сумите, изплатени като предварително финансиране.
 4.
 В случая Комисията твърди, че е получила от Capo d’Anzio съобщения, свидетелстващи за временния характер на икономическите и финансовите ѝ затруднения, с изричното посочване, че тези затруднения са следствие от незаконосъобразни действия и факти, независещи от неговата воля.
 5.
 Дружеството Capo d’Anzio S.p.a. редовно и лоялно е уведомявало за тези затруднения, за които то не носи отговорност, като поискало за последен път с известие от 2 ноември 2015 г. и последващо известие от 7 декември 2015 г. те да се вземат предвид при изготвянето на свързаните с договора решения, като иска среща, за да може да изложи собствените си доводи и изрично са задължава във всеки случай да върне предварителното финансиране, ако окончателно не бъде в състояние да се справи с исканото отчитане на проекта.
 6.
 Вместо да вземе предвид изложените доводи и да поиска допълнителна информация, за да даде възможност на жалбоподателя да упражни правото си на защита, Комисията прилага общите разпоредби като приема, че неизпълнението на Capo d’Anzio S.p.a. е виновно.
 7.
 Право на дружеството Capo d’Anzio S.p.a. било да има възможност да изложи искането си пред Комисията, за да докаже липсата на виновно неизпълнение от негова страна и по този начин да предяви правото си да не претърпи вреди поради положение, за което няма вина.
 8.
 Следователно поведението на Комисията е довело до ограничаване на правото на Capo d’Anzio S.p.a. и до нарушаване на общите принципи на правото,според които развалянето на договорите е възможно при виновно неизпълнение.
 9.
 Нарушаването на процесуалните и материалноправните норми води до несправедливост на обжалваното решение, с което се иска възстановяване на отпуснатото частично финансиране, независимо че по същество Capo d’Anzio S.p.a. използвало правилно получените от Комисията суми за заплащане на професионалистите, участващи в изпълнението на проекта, като се дава предимство на чисто формалното обстоятелство, че жалбоподателят не е могъл своевременно да даде отчет за осъществената дейност.


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/43
 Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/СХВП — Stal-Florez Botero (la nana)
 (Дело T-196/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Заявка за фигуративна марка на Общността „la nana“ - По-ранна национална словна марка „NANA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009))
 2014/C 292/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Бремен, Германия) (представител: T. Boddien, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Lina M. Stal-Florez Botero (Марсен, Нидерландия)
 Предмет
 Жалба против решение на първи апелативен състав на СХВП от 29 януари 2013 г. (дело R 300/2012-1) във връзка с производство за обявяване на недействителност между Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG и Lina M. Stal-Florez Botero
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/8
 Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'Etat — Франция) — Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerrannée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Arcelor SA/Premier ministre, Ministre de l'Écologie et du Développement durable, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
 (Дело C-127/07) (1)
 (Околна среда - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Директива 2003/87/ЕО - Приложно поле - Включване на инсталации от стоманодобивния сектор - Изключване на инсталации от химическия сектор и от сектора за цветни метали - Принцип на равно третиране)
 (2009/C 44/13)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Conseil d'Etat
 Страни в главното производство
 Ищци: Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerrannée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Arcelor SA
 Ответници: Premier ministre, Ministre de l'Écologie et du Développement durable, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
 Предмет
 Преюдициално запитване — Conseil d'État — Действителност на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78) в светлината на общностния принцип на равно третиране — Разлика в третирането на инсталациите от стоманодобивния сектор, подчинени на предвидената от директивата схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове, и на пластмасовата и алуминиевата промишленост, които отделят същите парникови газове, но не са подчинени на тази схема — Обективно обоснововаване на тази разлика в третирането?
 Диспозитив
 Разглеждането на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2004/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 година, в светлината на принципа на равно третиране не разкрива обстоятелства, които са от такова естество, че да засягат действителността й, доколкото предвижда, че схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове се прилага за инсталациите от стоманодобивния сектор, без да включва в приложното си поле химическия сектор и сектора за цветни метали.
 (1) ОВ C 117, 26.5.2007 г.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/23
 Жалба, подадена на 1 февруари 2012 г. — Bateni/Съвет
 (Дело T-42/12)
 2012/C 98/39
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Naser Bateni (Хамбург, Германия) (представители: J. Kienzle и M. Schlingmann)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (2),
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, включително тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на правото на защита на жалбоподателя
 —
 Съветът нарушил правото на жалбоподателя на ефективна правна защита, и в частност изискването за мотивиране, доколкото не мотивирал в достатъчна степен включването на жалбоподателя в приложението към оспорваното решение и към оспорвания регламент.
 —
 Въпреки изричното искане от страна на жалбоподателя Съветът не посочил мотиви или съображения, нито представил съответни доказателства, които да обосновават включването на жалбоподателя в приложението към оспорваното решение и към оспорвания регламент.
 —
 Съветът нарушил правото на жалбоподателя на изслушване, доколкото не му предоставил предвидената в член 24, параграфи 3 и 4 от оспорваното решение и в член 36, параграфи 3 и 4 от оспорвания регламент възможност да представи възражения срещу включването му в списъците за санкции и така да наложи преразглеждане на тези актове от Съвета.
 2.
 Второ правно основание: липса на основание за включването на жалбоподателя в списъците за санкции
 —
 От изложените от Съвета съображения за включването на жалбоподателя в списъците за санкции не можело да се установи точно на какво правно основание Съветът е взел такова решение.
 —
 Дейността, която жалбоподателят упражнявал само до март 2008 г., не можела да обоснове включването му в списъците за санкции през декември 2011 г.
 —
 Дейността на жалбоподателя като управител на Hanseatic Trade Trust & Shipping (HTTS) GmbH не обосновавала включването му в списъците за санкции, в частност защото Общият съд на Европейския съюз е отменил Регламент (ЕС) No 961/2010 (3) в частта, в която се отнася до HTTS GmbH.
 —
 Сам по себе си фактът, че жалбоподателят е бил управител на английско дружество, което междувременно е било прекратено, не можело да обоснове извода, че по отношение на жалбоподателя е налице някое от основанията за включване в списъците за санкции по член 20, параграф 1 от Решение 2010/413/ОВППС (4) и/или по член 16, параграф 2 от Регламент No 961/2010.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на основното право на собственост на жалбоподателя
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците за санкции съставлявало неоснователно посегателство срещу основното му право на собственост, тъй като поради недостатъчните мотиви, изложени от Съвета, жалбоподателят не бил в състояние да разбере по какви съображения е включен в списъка на лицата, на които се налагат санкции.
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците за санкции било явно неподходяща мярка за постигане на целите на Решение 2010/413/ОВППС и Регламент No 961/2010 и съответно съставлявало непропорционално посегателство срещу правото му на собственост.
 (1) ОВ L 319, стр. 71.
 (2) ОВ L 319, стр. 11.
 (3) Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1).
 (4) 2010/413/ОВППС: Решение на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39).


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/68
 Жалба, подадена на 18 август 2009 г. — Connefroy и др./Комисия
 (Дело T-327/09)
 2009/C 267/124
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Philippe Connefroy (Le Rozel, Франция), Jean-Guy Gueguen (Carantec, Франция) и EARL de Cavagnan (Bouglon, Франция) (представител: C. Galvez, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени обжалваното решение въз основа на член 230, четвърта алинея от Договора за ЕО,
 —
 да се осъди Комисия да заплати всички разноски по делото.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат да бъде отменено Решение C (2009) 203 окончателен на Комисията от 28 януари 2009 година (1), с което Комисията е обявила за несъвместими с общия пазар държавните помощи, предоставени от Френската република на производителите на плодове и зеленчуци в рамките на „плановете за действие в извънредни ситуации“, целящи да улеснят търгуването на земеделски продукти, произведени във Франция, и е наложила на Френската република да си възстанови въпросните помощи.
 Правните основания и основните доводи, наведени от жалбоподателите, са идентични или подобни на изтъкнатите в рамките на дело T-243/09, Fedecom/Комисия (2).
 (1) ОВ L 127, стp. 11 — публикувано под No 2009/402/ЕО.
 (2) ОВ C 205, 2009 г., стp. 43.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/20
 Иск, предявен на 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-556/07)
 (2008/C 37/30)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin, M. van Heezik)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като се въздържа да контролира, да инспектира и да наблюдава по задоволителен начин осъществяването на риболова, по-специално от гледна точка на забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и като не следи да бъдат взети подходящи мерки срещу виновните за нарушенията на общностната правна уредба относно използването на плаващите хрилни мрежи, Френската република не изпълнява задълженията си по член 2 и член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент 2847/1993 (1) и на член 23, параграфи 1 и 2, член 24 и член 25, параграфи 1 и 2 от Регламент 2371/2002 (2),
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С иска си, Комисията упреква ответника, че прилага неправилно общностната правна уредба относно риболова. Това неправилно прилагане се изразява от една страна във факта, че френските власти не считат мрежата за риба тон (thonaille) за плаваща хрилна мрежа, при положение, че благодарение на техническите си характеристики, мрежата за риба тон (thonaille) действително представлява такава мрежа, забранена от общностната правна уредба. Обстоятелството, че мрежата за риба тон (thonaille) може да се укрепи с помощта на плаваща котва е, от тази гледна точка, без значение, доколкото това укрепване не предполага мрежата за риба тон (thonaille) да не може да се бъде носена от морските течения или от вятъра, а само, че тя се поддържа от шамандури и от тежести, за да се оптимизира нейната ефективност и за да се избегне възможността тя да се разположи хоризонтално, непосредствено под повърхността.
 Неизпълнението се изразява, от друга страна, в липсата на система за ефикасен контрол с оглед осигуряване спазване на забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и в липсата на проследяване на преследването на установените нарушения. Контролът се отнася само до спазването на националното законодателство, не така строго като общностното законодателство, и санкциите, наложени в случай на нарушаване на това законодателство, са леки и слабо възпиращи.
 (1) Регламент (EИО) No 2847/93 на Съвета, от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (OВ L 261, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 109).
 (2) Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (OВ L 358, стp. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 237).


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/41
 Решение на Общия съд от 29 ноември 2012 г. — Thesing и Bloomberg Finance/ЕЦБ
 (Дело T-590/10) (1)
 (Достъп до документи - Решение 2004/258/ЕО - Документи относно държавния дълг и бюджетния дефицит на държава членка - Отказ за достъп - Изключение, свързано с икономическата политика на Съюза или на държава членка - Частичен отказ за достът)
 2013/C 26/78
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Gabi Thesing (Лондон, Обединено кралство) и Bloomberg Finance LP (Уилмингтън, Делауеър, САЩ) (представители: M. Stephens, R. Lands, solicitors, и T. Pitt-Payne, QC)
 Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: първоначално A. Sáinz de Vieuña Barroso, M. López Torres и S. Lambrinoc, впоследствие M. López Torres и S. Lambrinoc)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на изпълнителния съвет на Европейската централна банка, изпратено на г-жа Thesing с писмо от председателя на ЕЦБ от 21 октомври 2010 г., с което се отхвърля искане, подадено от г-жа Thesing за получаването на достъп до два документа, отнасящи се до държавни дълг и бюджетния дефицит на Република Гърция
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-жа Gabi Thesing и Bloomberg Finance LP понасят, освен собствените си съдебни разноски, и тези на Европейската централна банка (ЕЦБ).
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/63
 Жалба, подадена на 18 септември 2007 г. — Pfizer/СХВП — Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)
 (Дело T-354/07)
 (2007/C 269/115)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pfizer Ltd (Sandwich, Обединено кралство) (представители: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, lawyers, и M. Hawkins, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Isdin, SA (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 юни 2007 г. по дело R 567/2006-1; и
 —
 да се осъди ответника да понесе разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „FOTOPROTECTOR ISDIN“ за стоки, по-специално в клас 5 — марка на Общността No 1 075 597
 Притежател на марката на Общността: Isdin, SA
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Националната словна марка „ISTIN“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по заличаването: Частично обявяване на недействителност на марката на Общността
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването, доколкото обявава недействителността на марката на Общността
 Изложени правни основания: Нарушение на правото на жалбоподателя да бъде изслушан, съгласно член 73 от Регламент 40/94 на Съвета и нарушение на член 52, във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламента.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/46
 Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — ЕЕ/СХВП (Изображение на бели точки върху сив фон)
 (Дело T-77/14)
 2014/C 135/58
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ЕЕ Ltd (Hatfield, Обединено кралство) (представител: P. Brownlow, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 24 октомври 2013 г. по преписка R 704/2013-1.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, представляваща изображение на бели точки върху сив фон, за стоки и услуги от класове 7, 9, 16, 25, 35 — 39, 41, 42 и 45 — Заявка за марка на Общността No 11 388 386.
 Решение на проверителя: отказва регистрация на заявената марка.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/33
 Жалба, подадена на 19 октомври 2009 г. — São Paulo Alpargatas/СХВП — Fischer (BAHIANAS LAS ORIGINALES)
 (Дело T-422/09)
 2009/C 297/51
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: São Paulo Alpargatas, SA (представител: P. Merino Baylos, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Enrique Fischer
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се уважи жалбата, като се отмени Решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 август 2009 г. с всички свързани с това правни последици съобразно общностното право,
 —
 Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Enrique Fischer
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BAHIANAS (LAS ORIGINALES)“ (заявка No 5 024 591) за стоки от клас 25
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „havaianas“ (No 3 772 431), испанска фигуративна марка, съдържаща словния елемент „havaianas“ (No 2 341 904) и испанска словна марка „HAVAIANAS“ (No 2 341 905), всички за стоки от клас 25
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността в нейната цялост
 Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение
 Изложени правни основания: Неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/5
 Преюдициално запитване, отправено от Krajský soud v Praze (Чешка република) на 3 април 2012 г. — Radek Časta/Česká správa sociálního zabezpečení
 (Дело C-166/12)
 2012/C 200/09
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Krajský soud v Praze
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Radek Časta
 Ответник: Česká správa sociálního zabezpečení
 Преюдициални въпроси
 1.
 Как следва да се тълкува понятието „капиталова стойност на придобити пенсионни права“ по член 11, параграф 2 от приложение VIII към Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) No 259/68 на Съвета от 29 февруари 1968 година относно Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Общностите, изменен с Регламент No 723/2004 на Съвета (наричан по-нататък „Правилникът“) (1)? Обхваща ли това понятие равнището на пенсионни права, определено под формата както на актюерска равностойност, така и на фиксирана сума за откупуване на пенсионни права съгласно определението в член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника, както е предвидено преди влизането в сила на Регламент No 723/2004, или то трябва да се идентифицира само с едно от тези понятия, а ако това не е така, по какво се различава от тези понятия?
 2.
 Допуска ли член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника във връзка с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, изменен с Договора от Лисабон, прилагането на метода за изчисление на пенсионните права, предвиден в член 105a, алинея 1 от Закон No 155/1995 за пенсионното осигуряване и в Постановление No 587/2006 на Министерския съвет за приемане на подробни правила за взаимното прехвърляне на пенсионни права във връзка с пенсионната схема на Европейските общности? Относимо ли е в този контекст обстоятелството, че в конкретен случай методът на изчисление води до предоставяне на възможност за прехвърляне към пенсионната схема на Европейския съюз на пенсионни права на равнище, което не достига дори до половината на стойността на вноските, платени от длъжностно лице по националната пенсионна схема?
 3.
 Следва ли Решение на Съда по дело Gregorio My/Office national des pensions (ONP), C-293/03, да се тълкува в смисъл, че за изчисляването на подлежащите на прехвърляне към пенсионната схема на Европейския съюз пенсионни права чрез актюерски метод, основаващ се на периода на осигуряване, личната осигурителна основа трябва да обхваща и периода, през който, преди датата на подаване на искане за прехвърляне на пенсионни права, длъжностното лице на Европейския съюз вече е започнало да се осигурява по пенсионната схема на Европейския съюз?
 (1) ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 12.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/23
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Namur (Белгия) на 28 май 2010 г. — Marc Collard/État belge — SPF Finances
 (Дело C-268/10)
 ()
 2010/C 221/37
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Namur
 Страни в главното производство
 Ищец: Marc Collard
 Ответник: État belge — SPF Finances
 Встъпила страна: État belge — SPF Défense
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следните разпоредби на правото на Съюза:
 1.
 Член 6 от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г., с който се изменя Договорът за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., и който влиза в сила на 1 декември 2009 г. и гласи, че „Съюзът зачита правата, свободите и принципите, определени в Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., адаптирана на 12 декември 2007 г. в Страсбург, която има същата юридическа сила като Договорите. (...)“;
 2.
 Член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1), съгласно който „Всеки има право на достъп до здравна профилактика и да ползва медицински грижи (...). При определянето и осъществяването на всички политики и действия на Съюза се осигурява висока степен на закрила на човешкото здраве“;
 тълкувани в съответствие с основополагащите принципи на Европейския съюз, припомнени в преамбюла на Договора от Лисабон,
 забраняват ли на държава членка, в случая Белгия, да допуска на своя територия производството, вноса, рекламирането и продажбата на тютюневи изделия за пушене, въпреки че същата тази държава официално признава, че тези стоки са особено вредни за здравето на потребителите им и причиняват множество заболявания, водещи до трайна неработоспособност, а често и преждевременна смърт, което логично би трябвало да оправдава тяхното забраняване?
 2.
 Следните разпоредби на правото на Съюза:
 1.
 Член 6 от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г., с който се изменя Договорът за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., и който влиза в сила на 1 декември 2009 г. и гласи, че „Съюзът зачита правата, свободите и принципите, определени в Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., адаптирана на 12 декември 2007 г. в Страсбург, която има същата юридическа сила като Договорите. (...)“
 2.
 и член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз, съгласно който „Всеки има право на достъп до здравна профилактика и да ползва медицински грижи (...). При определянето и осъществяването на всички политики и действия на Съюза се осигурява висока степен на закрила на човешкото здраве“;
 тълкувани в съответствие с основополагащите принципи на Европейския съюз, припомнени в преамбюла на Договора от Лисабон,
 допускат ли следните разпоредби на белгийското право:
 член 1 от Общия закон за митниците и акцизите, съгласуван с Кралски указ от 18 юли 1977 г. (Moniteur belge от 21 септември 1977 г.) и потвърден със закона от 6 юли 1978 г. (Moniteur belge от 12 август 1978 г.);
 Закон от 10 юни 1997 г. за общия режим, държането, движението и контрола върху акцизните стоки (Moniteur belge от 1 август 1997 г.);
 Закон от 3 април 1997 г. за данъчния режим на тютюневите изделия (Moniteur belge от 1 август 1997 г.), изменен със закона от 26 ноември 2006 г. (Moniteur belge от 8 декември 2006 г.);
 по силата на които белгийската държава може да приеме за облагаеми с акциз тютюневите изделия за пушене, въпреки че:
 от една страна, посочената държава официално признава, че тези стоки са особено вредни за здравето на потребителите им и причиняват множество заболявания, водещи до трайна неработоспособност, а често и преждевременна смърт, което логично би трябвало да оправдава тяхното премахване;
 от друга страна, по този начин сама препятства приемането на мерки, които могат действително да доведат до такова премахване, като отдава предимство на данъчните приходи пред всяко реално възпиращо действие?
 (1) ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/42
 Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Kaučuk/Комисия
 (Дело T-44/07) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Участие в картела - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
 2011/C 269/92
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kaučuk a.s. (Kralupy nad Vltavou, Чешка република) (представители: първоначално M. Powell и K. Kuik, впоследствие M. Powell, solicitors)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално M. Kellerbauer, V. Bottka и O. Weber, впоследствие M. Kellerbauer, V. Bottka и V. Di Bucci)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение С(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) в частта относно Kaučuk a.s. или, при условията на евентуалност, за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена на Kaučuk
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение С(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) в частта относно Kaučuk a.s.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 82, 14.4.2007 г.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/30
 Жалба, подадена на 5 април 2013 г. — United Parcel Service/Комисия
 (Дело T-194/13)
 2013/C 147/54
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: United Parcel Service, Inc. (Атланта, САЩ) (представители: A. Ryan, B. Graham, Solicitors, W. Knibbeler и P. Stamou, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло Решение на Европейската комисия от 30 януари 2013 г., C(2013) 431 (COMP/M.6.570 — UPS/TNT Express), с което се забранява планираното придобиване от UPS на TNT Express N.V., в частта, в която забранява концентрацията; и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство, в това число разноските на всяка евентуално встъпила страна.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката при проверката на вероятните ценови последици от концентрацията. Освен това Комисията не изпълнила задължението си за мотивиране и нарушила правото на UPS на защита, като променила съществено предложения от UPS иконометричен модел, без да го изслуша и без да обясни в достатъчна степен направените промени.
 2.
 С второто правно основание се твърди, че като установила произволни критерии за проверка на ефикасността, Комисията допуснала грешка по прилагане на правото и се отклонила от установените в съдебната практика критерии. Освен това Комисията допуснала грешка в правото и явна грешка в преценката, като оценила като недостатъчна или нулева ефикасността, която по принцип приела, че е налице. Накрая Комисията нарушила правото на UPS на защита, като основала извода си за липсата на ефикасност на твърдения, които не са били известни преди това на UPS.
 3.
 С третото правно основание се твърди, че Комисията допуснала грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, като не приложила правилно понятието за конкурентна близост. Тя допуснала грешка в правото и когато без конкретни доказателства приела, че предприятието, конкурентно на образуваното в резултат на концентрацията, ще се приспособи към евентуални увеличения на цените на предприятието, резултат от концентрацията.
 4.
 С четвъртото правно основание се твърди, че Комисията нарушила правото на UPS на защита, като отказала достъп до релевантни и оневиняващи доказателства. Освен това Комисията не предоставила мотиви, допуснала правна и фактическа грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, когато приела, че конкурентите, които не са в конкурентна близост, не могат да се развият така че в близко бъдеще да окажат ефективен натиск върху предприятието, образувано в резултат от концентрацията.
 5.
 С петото правно основание се твърди, че Комисията допуснала грешка в правото и явна грешка в преценката при анализа на способността на клиентите да възпрепятстват предприятието, образувано от концентрацията.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/39
 Жалба, подадена на 25 март 2015 г. — Aanbestedingskalender и др./Комисия
 (Дело T-138/15)
 (2015/C 198/53)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Aanbestedingskalender BV (Ede, Нидерландия), Negometrix BV (Амстердам, Нидерландия), CTM Solution BV (Breukelen, Нидерландия), Stillpoint Applications BV (Амстердам, Нидерландия) и Huisinga Beheer BV (Амстердам) (представители: C. Dekker и L. Fiorilli, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви в съответствие с членове 263 ДФЕС и 264 ДФЕС, че частта от Решение на Европейската комисия от 18 декември 2014 година, SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) — The Netherlands E-procurement platform TenderNed, установяваща, че дейността на TenderNed представлява услуги от (неикономически) общ интерес и следователно прилагането и финансирането на TenderNed не представлява държавна помощ, е недействителна;
 —
 да осъди ответника да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези, направени от жалбоподателя; и
 —
 да предприеме по-нататъшни действия, които намери за подходящи.
 Правно основание и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат едно правно основание.
 1.
 Правното основание е изведено от допуснати от Европейската комисия явна грешка в преценката и грешка в правото при заключението, че услугите на TenderNed представляват услуги от общ (неикономически) интерес.
 —
 Жалбоподателяте твърдят, че дейността на TenderNed са с икономически характер и не спадат към държавните прерогативи, тъй като тези услуги не произтичат от задълженията, предвидени от директивите на ЕС относно обществените поръчки, тъй като TenderNed не действа в качеството на публична власт, тъй като дейността на TenderNed не се състои задължително в осигуряване на съответствие с директивите на ЕС относно обществените поръчки, тъй като осигуряване на съответствие със задълженията на директивите на ЕС относно обществените поръчки могат да бъдат изпълнени чрез други средства и тъй като датския закон за обществените поръчки позволява търговски инициативи на пазара на електронно възлагане на обществени поръчки.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/3
 Решение на Съда (четвърти състав) от 24 януари 2013 г. (преюдициални запитвания от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11)/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou
 (Съединени дела C-186/11 и С-209/11) (1)
 (Членове 43 ЕО и 49 ЕО - Национална правна уредба, която предоставя изключително право във връзка с развитието, управлението, организацията и провеждането на хазартни игри на едно-единствено предприятие, учредено като котирано на борсата акционерно дружество - Реклама на хазартните игри и разрастване в други държави - членки на Европейския съюз - Контрол, осъществяван от държавата)
 2013/C 71/04
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias
 Страни в главното производство
 Ищци: Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11)
 Ответници: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou
 В присъствието на: Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias, Атина — Тълкуване на членове 49 и 56 ДФЕС (членове 43 и 49 ЕО) — Национална нормативна уредба, която с цел да ограничи предлагането на хазартни игри предоставя изключителното право във връзка с развитието, управлението, организацията и функционирането на хазартните игри на едно единствено предприятие, учредено като акционерно дружество и котирано на борсата — Извършване от това предприятие на реклама на игрите и разрастването в други страни от Съюза
 Диспозитив
 1.
 Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главните производства, която предоставя изключителното право да развива, управлява, организира и провежда хазартни игри на една-единствена организация, когато, от една страна, тази правна уредба не отговаря в действителност на грижата да се намалят възможностите за игра и да се ограничат дейностите в тази област по последователен и систематичен начин, а от друга страна, когато публичните органи не осигуряват стриктен контрол върху разрастването на сектора на хазартните игри (само доколкото е необходим за борбата със свързаната с тези игри престъпност), като запитващата юрисдикция следва да провери дали всичко посочено е налице.
 2.
 В случай на несъвместимост на националната правна уредба в областта на организирането на хазартни игри с разпоредбите на Договора относно свободното предоставяне на услуги и свободата на установяване националните органи не могат да се въздържат през преходен период от разглеждане на заявления като тези по главните производства, които се отнасят до предоставянето на разрешения в сектора на хазартните игри.
 3.
 При обстоятелства като разглежданите в главните производства компетентните национални органи могат да преценят подадените пред тях заявления за разрешение за организиране на хазартни игри в зависимост от равнището на защита на потребителите и на обществения ред, което те възнамеряват да осигурят, но въз основа на обективни и недискриминационни критерии.
 (1) ОВ C 186, 25.6.2011 г.
 ОВ C 194, 2.7.2011 г.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/36
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. —The Regents of the University of California/CPVO — Nador Cott Protection и CVVP (Tang Gold)
 (Дело T-405/16)
 (2017/C 014/44)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: The Regents of the University of California (Ривърсайд, Калифорния, САЩ) (представители: J. Muñoz-Delgado Mérida, S. Poza Martínez, M. Esteve Sanz и J. Lissen Arbeloa, адвокати)
 Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nador Cott Protection SARL (Сен-Рафаел, Франция) и Club de Variedades Vegetales Protegidas (Валенсия, Испания)
 Данни за производството пред CPVO
 Притежател на сорта растение, който се ползва със спорната правна закрила на Общността: Жалбоподателят
 Сорт растение, който се ползва със спорната правна закрила на Общността: Ползващ се с правна закрила на Общността сорт растение No EU 38924, сортово наименование: Tang Gold, вид: Citrus reticulata Bianco
 Обжалвано решение: Решение на отделението по жалбите на CPVO от 29 април 2016 г. по преписка A006/2014
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Що се отнася до признак No 68 от Протокол CPVO-TP 201/2, на сорта Nadorcott да се признае степен на проява „много висока“ с оценка 9 или, при условията на евентуалност, степен на проява „висока“ с оценка 7, и това съответно да бъде отразено в доклада за различията със сходните сортове, който е част от официалното описание на сорта Tang Gold.
 —
 Да установи и признае наличието на ясни различия между сортовете Tang Gold и Nadorcott по отношение на признаци No 5, 6, 14, 15, 16, 37, 50, 60 и 65 от Протокол CPVO-TP 201/2 и да разпореди чрез поправка те съответно да бъдат включени в доклада за различията със сходните сортове, който е част от официалното описание на сорта Tang Gold.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на членове 57, 62, 67, 75 и 81 от Регламент No 2100/94.
 —
 Нарушение на член 49 от Регламент No 874/09.
 —
 Неправилно тълкуване на доклада на IVIA, озаглавен „Значение на намаляването на съдържанието на семена чрез индуциран мутагенез“.
 —
 Независимост на признак 68 от условията в околната среда.
 —
 Съпоставимостта на представените от UCR данни относно броя на семената в сорта Nadorcott.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/23
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 1 август 2012 г. — Finanzamt Dortmund-West/Klinikum Dortmund gGmbH
 (Дело C-366/12)
 2012/C 366/40
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищец и ответник по ревизионната жалба: Finanzamt Dortmund-West
 Ответник и жалбоподател по ревизионната жалба: Klinikum Dortmund gGmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли тясно свързаната дейност да е доставка на услуги съгласно член 6, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1)?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос: дейност, тясно свързана с болнична или медицинска помощ, само в случаите, когато тази дейност се извършва от същото данъчнозадължено лице, което оказва болничната или медицинската помощ, ли е налице?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос: налице ли е тясно свързана дейност и когато медицинската помощ е освободена от облагане с данък не по силата на член 13, А, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота, а на основание на буква в) от посочената разпоредба?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/19
 Жалба, подадена на 7 май 2014 г. от LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 февруари 2014 г. по дело T-128/11, LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Европейска комисия
 (Дело C-227/14 P)
 2014/C 212/22
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd (представители: A. Winckler, avocat, F.-C. Laprévote, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Съда:
 —
 да отмени частично решението на Общия съд по дело T-128/11, доколкото с него се отхвърля искането им за частична отмяна на решението на Комисията от 8 декември 2010 г. по преписка COMP/39309;
 —
 въз основа на доказателствата с които разполага, да отмени частично решението на Комисията и да намали размера на определените в него глоби — в подкрепа на това искане LG Display представя в приложение A.2. таблица с изчисления за глобата при различни хипотези. В съответствие с това LG Display посочва в това отношение, че Съдът разполага с достатъчно информация, за да упражни пълната си юрисдикция;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски на LG Display във връзка с тази материя; и
 —
 да вземе всякакви други мерки, които Съдът счита за подходящи.
 Основания и основни доводи
 С първото си оплакване LG Display оспорва заключението на Общия съд, че Комисията е имала право да включи продажбите на LG Display в полза на неговите дружества майки LGE и Philips в стойността на продажбите при изчисляването на глобата на LG Display. Това основание е подразделено на две части. Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, не е изложил адекватни мотиви, явно е изопачил доказателствата, нарушил е правото на LG Display на защита и не е упражнил пълната си юрисдикция, като е приел, че Комисията може да включи вътрешните продажби в стойността на продажбите за целите на изчисляването на глобата, главно въз основа на факта, че тези продажби са били извършени на пазара, засегнат от картела, в който е действало LG Display. Второ, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, не е изложил адекватни мотиви, явно е изопачил доказателствата и е нарушил правото на LG Display на защита, като е потвърдил извода на Комисията, че вътрешните продажби действително са били засегнати от картела.
 С второто си основание LG Display оспорва заключението на Общия съд, че Комисията правилно е отказала да предостави на LG Display частичен имунитет за глобите за 2005 г. Това основание е подразделено на две части. Първо, Общият съд е допуснал материалноправна грешка и не е изложил адекватни мотиви за предоставянето на искащия пълен имунитет жалбоподател на привилегировано положение що се отнася до частичния имунитет. Второ, Общият съд явно е изопачил доказателствата и е допуснал материалноправна грешка като е отказал да предостави на LG Display частичен имунитет за глобите за периода считано от 26 август 2005 г., след която дата Комисията не е имала доказателства, представени от искащия имунитет жалбоподател, доказващи, че LG Display е продължило участието си в картела.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/15
 Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — Наказателно производство срещу E, F
 (Дело C-550/09) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Специални ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Обща позиция 2001/931/ОВППС - Регламент (ЕО) No 2580/2001 - Членове 2 и 3 - Включване на организация в списъка на лица, групи и образувания, участващи в извършването на терористични актове - Предаване на организацията, от нейни членове, на средства, произхождащи от дейности по събиране на дарения и продажби на публикации)
 2010/C 234/22
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното наказателно производство
 E, F
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на членове 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 344, стp. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169) — Оспорване пред националния съд на валидността на решение на Съвета, с което дадена организация е включена в предвидения в член 2, параграф 3 от посочения регламент списък, като решението не е било обжалвано от въпросната организация — Приложно поле на разпоредбите на регламента, предвиждащи забраната за предоставяне на икономически ресурси в полза на включена в посочения списък организация — Прехвърляне на икономически ресурси в рамките на организацията от лица, които участват в нея
 Диспозитив
 1.
 Включването на Devrimci Halk Kurtulus Partisi-Cephesi (DHKP-C) в списъка, предвиден в член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, е невалидно и следователно не може да спомогне за обосноваването на присъда във връзка с твърдяното нарушение на този регламент, що се отнася до периода, предхождащ 29 юни 2007 г.
 2.
 Член 2, параграф 1, буква б) от Регламент No 2580/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща предаването на юридическо лице, група или образувание, посочено или посочена в списъка, предвиден в член 2, параграф 3 от този регламент, от член на това юридическо лице, група или образувание, на средства, други финансови активи или икономически ресурси, събрани или получени от външни лица.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г.