text:
 15.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/5
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 8 октомври 2012 г. — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau/Hauptzollamt Duisburg
 (Дело C-450/12)
 2012/C 389/08
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau
 Ответник: Hauptzollamt Duisburg
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли позиция 7321 от Комбинираната номенклатура в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), в редакцията му, изменена с Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 година (2) да се тълкува в смисъл, че описаните в мотивите към настоящото решение комплекти с елементи за кюнец на печка могат да бъдат разглеждани като части от печки, котли с огнище и готварски печки?
 2.
 При отрицателен отговор на въпрос 1, може ли комплектите с елементи за кюнец на печка да бъдат причислени към позиция 7307?
 (1) ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.
 (2) ОВ L 291, стр. 1.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/19
 Жалба, подадена на 16 декември 2008 г. от Powerserv Personalservice GmbH, известно преди това като Manpower Personalservice GmbH, срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 15 октомври 2008 г. по дело T-405/05, Powerserv Personalservice GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-553/08 Р)
 (2009/C 69/35)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Powerserv Personalservice GmbH, известно преди това като Manpower Personalservice GmbH (представител: B. Kuchar, Rechtsanwältin)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Manpower Inc.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени обжалваното Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. по дело T-405/05 и да обяви за недействителна марка на Общността 76059 за всички описани от нея стоки и услуги;
 —
 да отмени обжалваното Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. по дело T-405/05, доколкото то се отнася до липсата на предоставени доказателства за изискуемия отличителен характер на марка на Общността 76059 и да върне преписката за ново разглеждане;
 —
 във всяка от хипотезите, да осъди СХВП и притежателя на марката на Общността да понесат направените от тях съдебни разноски, както и да понесат направените от жалбоподателя разходи в производството пред апелативния състав на СХВП и съдебни разноски в производствата пред Първоинстанционния съд и на Съда.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу решението на Първоинстанционния съд, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (наричана по-нататък: „СХВП“) от 22 юли 2005 г. относно искането за обявяване на недействителност на марката на Общността „MANPOWER“. Първоинстанционният съд приема, че марката на Общността „MANPOWER“ е описателна за стоките и услугите, регистрирани само в Обединеното кралство, Ирландия, Германия и Австрия, и потвърждава решението на апелативния състав, според което въпросната марка е придобила отличителен характер чрез използването й в държавите-членки, в които тя се явява описателна.
 Като правно основание в подкрепа на жалбата се изтъква нарушение на разпоредбите на член 51, параграф 1, буква a) и параграф 2 във връзка с член 7, параграф 1, буква в) и параграф 3 от Регламент (EО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността.
 Противно на съображенията на Първоинстанционния съд — съгласно основателната преценка на апелативния състав на СХВП — знакът „MANPOWER“ е също описателен в Нидерландия, Швеция, Дания и Финландия, както и във всички други държави, които са членки на Общността отпреди 1 май 2004 г. Ако Първоинстанционният съд беше отчел факта, че според статистика на Европейската комисия 47 % от въпросните лица в Общността говорят английски език, той е би трябвало да достигне до извода, че словната марка „MANPOWER“ е описателна освен в Германия и в Австрия, също и в други държави на Европейския съюз, по-специално в Нидерландия, Швеция, Дания и Финландия. По отношение на другите държави, които са членки на Общността отпреди 1 май 2004 г., Първоинстанционният съд също не е установил, че поради задължителното образование във всяка от тези държави-членки съответната част от цялото население притежава достатъчно знания по английски език, за да разбира значението на основни думи като „MAN“ и„POWER“ и по този начин да схваща думата „MANPOWER“ като описателна по отношение на стоките и услугите на притежателя на марката. Първоинстанционният съд обаче не само не изтъквал причини защо трябвало да се отрича, че населението извън Обединеното кралство и Ирландия притежава дори основни познания по английски език, но бил в противоречие със своята практика, според която на цялото население извън Обединеното кралство и Ирландия се признава, че притежава определени основни познания по английски език във връзка с възприемането на марка.
 По отношение на доказателството относно придобиването на отличителен характер чрез използване Първоинстанционният съд бил допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото разширил кръга на съответните потребители в сравнение с обжалваното решение на апелативния състав, без да прецени отново доказателствата относно изискуемия отличителен характер. Дори ако се приемела тезата на Първоинстанционния съд, според която трябвало да бъде представено доказателство за известността само по отношение на Обединеното кралство, Ирландия, Германия и Австрия, то с оглед разширяване на обхвата на съответните потребители той следвало да отмени решението на апелативния състав по този пункт и да върне преписката на посочения апелативен състав. Първоинстанционния съд също потвърдил неправилно становището на апелативния състав относно ефекта „spillover“, [разпростиране] — на евентуалната известност на въпросната словна марка от Обединеното кралство спрямо Ирландия, въпреки че не можело да се приема „прекалено разпростиране“ на известността на дадена марка нито от една държава-членка по отношение на друга такава, нито от една стока или услуга по отношение на друга стока или услуга.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/30
 Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — SV Capital/ЕБО
 (Дело T-660/14) (1)
 ((Икономическа и парична политика - Искане за започване на разследване на предполагаемо нарушение на правото на Съюза - Решение на ЕБО - Решение на Апелативния съвет на европейските надзорни органи - Служебно разглеждане - Липса на компетентност на автора на акта - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Частична недопустимост))
 (2015/C 346/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: SV Capital OÜ (Tallinn, Естония) (представител: M. Greinoman, адвокат)
 Ответник: Европейски банков орган (ЕБО) (представители: J. Overett Somnier и Z. Giotaki, подпомаган от F. Tuytschaever, адвокат)
 Встъпила страна: Европейска комисия (представители: W. Mölls и K.-P. Wojcik)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на Решение C 2013 002 на ЕБО от 21 февруари 2014 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за започване на разследване срещу естонския и финландския надзорен орган на финансовия сектор на основание член 17, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение No 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ L 331, стр. 12) поради твърдяно нарушение на правото на Европейския съюз, и от друга страна, на Решение 2014 C1 02 на Апелативния съвет на Европейските надзорни органи от 14 юли 2014 г., с което се отхвърля подадената срещу това решение жалба.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2014–C1–02 на Апелативния състав на европейските надзорни органи от 14 юли 2014 година.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 431, 1.12.2014 г.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/4
 Определение на Съда (осми състав) от 7 март 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social — Испания) — Rafaela Rivas Montes/Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
 (Дело C-178/12) (1)
 (Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда - Социална политика - Принцип на равно третиране - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Срочни трудови договори в публичния сектор - Определяне на трудовия стаж - Различно третиране на лицата според това дали работят по служебно или по трудово правоотношение - Вземане предвид на предходния трудов стаж в администрацията - Явна липса на компетентност на Съда)
 2013/C 129/06
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social
 Страни в главното производство
 Ищец: Rafaela Rivas Montes
 Ответник: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social — Тълкуване на член 45, параграф 4 ДФЕС — Национално законодателство, което урежда начина на изчисляване на допълнителното трудово възнаграждение за трудов стаж в публичната администрация — Прилагане от административна служба на различни правила според това дали правоотношението е служебно или трудово — Невземане предвид на някои периоди на положен труд от работещите по трудово правоотношение
 Диспозитив
 Преюдициалните въпроси, поставени от Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba (Испания) с акт от 27 февруари 2012 г., очевидно не са от компетентността на Съда на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 209, 14.7.2012 г.


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/20
 Иск, предявен на 23 юли 2010 г. — Yusef/Комисия
 (Дело T-306/10)
 ()
 2010/C 260/28
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Лондон, Обединено кралство) (представители: E. Grieves, Barrister и H. Miller, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че Комисията неправомерно бездейства и не оттегля името на ищеца от приложение 1 към Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета,
 —
 да се разпореди на Комисията незабавно да оттегли името на ищеца от посоченото приложение,
 —
 да се осъди Комисията освен направените от нея съдебни разноски да заплати съдебните разноски, направени от ищеца, както и всички суми, изплатени като правна помощ от касата на Съда.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът подава иск на основание член 265 ДФЕС, с който цели отмяна на Регламент (ЕО) No 1629/2005 на Комисията от 5 октомври 2005 година за изменение за петдесет и четвърти път на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (1), в частта, която се отнася до него.
 Ищецът сочи три правни основания в подкрепа на иска си.
 Първо, той изтъква, че Комисията към нито един момент не е предприела действия, за да провери независимо основанието за включване на ищеца в приложение 1, нито е потърсила съображенията за това включване.
 Второ, той твърди, че Комисията не му е представила никакви съображения, които да обосновават включването му в приложение 1, в нарушение на правото му на ефективни средства за защита, на правото му да се защитава сам и в нарушение на правото му на собственост съгласно Европейската конвенция за правата на човека.
 Трето, той твърди, че бездействието на Комисията да оттегли името му от приложение 1 е нелогично, тъй като не са налице съображения, отговарящи на съответните критерии за включване в приложение 1, и тъй като министерството на външните работи и работите по Общността на нациите на Обединеното кралство счита, че ищецът е престанал да отговаря на съответните критерии.
 (1) ОВ L 260, 2005 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 4, стр. 81.


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/18
 Решение на Общия съд от 25 юни 2015 г. — SACE и Sace BT/Комисия
 (Дело T-305/13) (1)
 ((Държавни помощи - Застраховане на експортни кредити - Презастрахователно покритие, предоставено от публично предприятие на неговото дъщерно дружество - Капиталови вноски за покриване на загубите на дъщерното дружество - Понятие за държавни помощи - Отговорност на държавата - Критерий за частния инвеститор - Задължение за мотивиране))
 (2015/C 262/23)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) (Рим, Италия) и Sace BT SpA (Рим) (представители: M. Siragusa и G. Rizza, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte, D. Grespan и K. Walkerová)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2014/525/ЕС на Комисията от 20 март 2013 година относно мерки SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), приложени от Италия през 2004 г. и 2009 г. за Sace BT S.p.A. (ОВ L 239, стр. 24)
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 2, втора алинея от Решение 2014/525/ЕС на Комисията от 20 март 2013 година относно мерки SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), приложени от Италия през 2004 г. и 2009 г. за Sace BT SpA.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) и Sace BT понасят направените от тях съдебни разноски, включително тези в обезпечителното производство.
 4)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, включително тези в обезпечителното производство.
 5)
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски, включително тези в обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/9
 Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Roma (Италия) на 12 септември 2008 г. — Instituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Daniela Lotti и Clara Matteucci
 (Дело C-396/08)
 (2008/C 327/14)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Corte d'appello di Roma
 Страни в главното производство
 Ищец: Instituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
 Ответници: Daniela Lotti и Clara Matteucci
 Преюдициални въпроси
 1)
 Дали италианското законодателство (член 7, параграф 1 от Закон 638/83), което води до това да не се отчитат като продължителност на вноските, обуславящи придобиването на право на пенсия, периодите, през които не е извършвана работа в рамките на вертикално правоотношение при непълно работно време, се намира в съответствие с Директива 97/81/ЕО (1) и по-специално с клауза 4 [от приложеното към нея Рамково споразумение] относно принципа на недопускане на дискриминация?
 2)
 Дали посоченото национално законодателство се намира в съответствие с директивата и по-специално с клауза 1 [от приложеното към нея Рамково споразумение] — където се предвижда, че националното законодателство трябва да улесни развитието на работата при непълно работно време, и с клаузи 4 и 5 [от посоченото Рамково споразумение] — възлагащи на държавите-членки да отстранят пречките от правно или административно естество, които могат да ограничат възможностите за работа при непълно работно време, тъй като е несъмнено, че липсата на отчитане за пенсионни цели на седмиците, през които не е работено, представлява съществена пречка пред избора на работа при непълно работно време във форма от вертикален тип?
 3)
 Дали клауза 4 [от посоченото Рамково споразумение] относно принципа на недопускане на дискриминация може да се разпростре и към областта на различните типове договори за работа при непълно работно време, тъй като в случай на хоризонтална работа при непълно работно време, за равен брой изработени и заплатени часове през календарната година, въз основа на националното законодателство се отчитат всички седмици от календарната година, за разлика от случая при вертикалното непълно работно време?
 (1) Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EKP) — Приложение: Рамково споразумение за работа при непълно работно време (ОВ L 14, 20.1.1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35).


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/2
 Решение на Съда (трети състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Baranya Megyei Bíróság, Република Унгария) — Ker-Optika Bt./ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
 (Дело C-108/09) (1)
 (Свободно движение на стоки - Обществено здраве - Търговия с контактни лещи чрез интернет - Национална правна уредба, която разрешава продажбата на контактни лещи единствено в магазините за медицински материали - Директива 2000/31/ЕО - Информационно общество - Електронна търговия)
 2011/C 30/03
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Baranya Megyei Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ker-Optika Bt.
 Ответник: ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
 Предмет
 Преюдициално запитване — Baranya Megyei Bíróság — Тълкуване на членове 28 и 30 ЕО и на Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257) — Търговия с контактни лещи чрез Интернет — Национална правна уредба, която предвижда, че контактните лещи се продават единствено в магазините за медицински материали
 Диспозитив
 Национални правила относно търговията с контактни лещи попадат в приложното поле на Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), доколкото се отнасят до акта на продажба на такива лещи чрез интернет. За разлика от това, национални правила относно доставката на посочените лещи не попадат в приложното поле на тази директива.
 Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС, както и Директива 2000/31, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която разрешава търговията с контактни лещи само в специализирани магазини за медицински средства.
 (1) ОВ C 141, 20.6.2009 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/22
 Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. — Lomnici/Парламент
 (Дело T-650/13)
 (2014/C 71/41)
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Жалбоподател: Zoltán Lomnici (Будапеща, Унгария) (представител: Z. Lomnici Jr., abogado)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията по петициите към Европейския парламент от 17 октомври 2013 г. относно петиция No 1298/2012.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква неизпълнение на задължението за мотивиране и нарушение на правото на всеки гражданин на Съюза на производство със всички гаранции. В тази връзка, наред с останалото, той отбелязва, че неговата петиция е била оставена без разглеждане без да са изложени мотивите за това, че той не бил поканен на събранието и че решението не му било съобщено.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/32
 Поправка на известието в Официален вестник по дело C-528/11
 (
 Официален вестник на Европейския съюз C 370 от 17 декември 2011 г.
 )
 2012/C 133/64
 Текстът на известието в Официален вестник по дело C-528/11, Халаф, се заменя със следния текст:
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 18 октомври 2011 година — Зухейр Фрайех Халаф/Държавна агенция за бежанците при Министерския съвет
 (Дело C-528/11)
 2012/C 133/64
 Език на производството: български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Зухейр Фрайех Халаф
 Ответник: Държавна агенция за бежанците при Министерския съвет
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 3, § 2 от Регламент (ЕО) No 343/2003 (1) на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна, да се тълкува в смисъл, че допуска държава-членка да поеме отговорност за разглеждането на молбата за убежище, когато по отношение на подалото молба за убежище лице не са налице факти от лично естество, обуславящи приложимост на хуманитарната клауза по член 15 от същия регламент и когато компетентната по правилата на член 3, § 1 от същия регламент държава-членка не е отговорила запитването за обратно приемане по член 20, § 1 от този регламент и при условие, че в същия не са предвидени разпоредби за спазването на принципа за солидарност по член 80 от Договора за функционирането на Европейския съюз?
 2.
 Какво е съдържанието на правото на убежище по чл.18 от Хартата за правата на ЕС във връзка с чл. 53 от същата, определението по чл.2, буква в) и съображение 12 от преамбюла на Регламент (ЕО) N2 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище?
 3.
 Следва ли чл. 3, § 2 от Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна, във връзка с задължението по чл. 78, §1 от Договора за функционирането на Европейския съюз за спазване на международни актове в областта на убежището, да се тълкува в смисъл, че задължава държавите членки да изискат становище на Службата на Върховния комисариат за бежанците при Организацията на обединените нации в производството по определянето на компетентната държава членка по регламента, когато в актове на тази служба са изнесени факти и направени изводи, че компетентната по правилата на § 1 от същата разпоредба на регламента държава-членка нарушава разпоредби по правото на Европейския съюз в областта на убежището?
 При положителен отговор на този въпрос, да се отговори и на въпроса:
 Когато не е взето посоченото становище на Службата на Върховния комисариат за бежанците, допуснато ли е съществено нарушение на процедурата при определянето на компетентната държава-членка по чл.3 от същия регламент и нарушение на правото на добра администрация и на ефективни средства за защита съответно по чл. 41 и чл. 47 от Хартата за правата на Европейския съюз, и по аргумент от чл. 21 на Директива 2005/85/ЕО (2) на Съвета от 01.12.2005г. за минималните стандарти относно процедурата за предоставянето и отнемането на статут на бежанец в държавите-членки, предвиждаща правото тази служба да изрази становище при разглеждането на всяка молба за убежище?
 (1) OB L 50, стр. 1; Специално българско издание, 2003 г., глава 19, том 6, стр. 56
 (2) OB L 326, стр. 13; Специално българско издание, 2005 г., глава 19, том 7, стр. 242


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/11
 Преюдициално запитване от Bundespatentgerichts (Германия), постъпило на 17 януари 2014 г. — BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz
 (Дело C-20/14)
 2014/C 129/14
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundespatentgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BGW Marketing- & Management-Service GmbH
 Ответник: Bodo Scholz
 Преюдициални въпроси
 Следва ли член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2008/95/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че при идентични и сходни стоки и услуги може да се приеме наличие на вероятност от объркване в съзнанието на потребителите, ако буквена поредица с отличителен характер, която доминира по-ранния средно отличителен словен/фигуративен знак, се използва в по-новия словен знак на трето лице, като към тази буквена поредица се прибавя свързана с нея описателна комбинация от думи, която обяснява буквената поредица като съкращение на описателните думи?
 (1) Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/8
 Решение на Съда (първи състав) от 16 февруари г. (преюдициално запитване от rechtbank van Koophandel te Gent — Белгия) — Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV
 (Дело C-507/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Самостоятелно заети търговски представители - Директива 86/653/ЕИО - Координиране на правото на държавите членки - Белгийският закон за транспониране - Договор за търговско представителство - Установен в Белгия принципал и установен в Турция търговски представител - Клауза за избора на белгийското право - Неприложим закон - Споразумение за асоцииране ЕИО—Турция - Съвместимост))
 (2017/C 112/12)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Страни в главното производство
 Ищец: Agro Foreign Trade & Agency Ltd
 Ответник: Petersime NV
 Диспозитив
 Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, и Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, което е подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара от Република Турция, от една страна, както и от държавите — членки на ЕИО, и Общността, от друга страна, и което е сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национална правна уредба за транспониране на тази директива в правото на съответната държава членка, която изключва от своето приложно поле договор за търговско представителство, в рамките на който търговският представител е установен в Турция, където той упражнява дейности, произтичащи от този договор, а принципалът е установен в посочената държава членка, така че при тези обстоятелства търговският представител не може да се позове на правата, които посочената директива гарантира на търговските представители след прекратяването на такъв договор за търговско представителство.
 (1) ОВ C 414, 14.12.2015 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/40
 Жалба, подадена на 30 юни 2011 г. — Ecologistas en Acción-CODA/Комисия
 (Дело T-341/11)
 2011/C 252/89
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Ecologistas en Acción-CODA (Мадрид, Испания) (представител: J. Doreste Hernández, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да се отмени мълчаливият отказ поради липса на отговор в предвидения срок от генералния секретариат на Европейската комисия, в резултат на което на жалбоподателя се отказва достъп до документите, заявени в рамките на производството GESTDEM 2011/6,
 —
 да се признае правото на ECOLOGISTAS EN ACCION да получи заявените документи, които са му неправомерно отказани от Комисията:
 а)
 Summary by the Spanish Ministry of Environment of the information submitted to the European Commission concerning the environmental assessment of the construction of the Granadilla Port, transmitted to the Permanent Representation of Spain to the European Union on 4 November 2005,
 б)
 Обяснителна бележка, complementary information by Gobierno de Canarias, November 2005,
 в)
 Alternative analysis concerning the location of the Granadilla Port by Gobierno de Canarias, July 2005, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Предмет на настоящата жалба е искането за предоставяне на достъп до документи за околната среда, което Европейската комисия мълчаливо отхвърля.
 Отказът за предоставяне на информация се отнася до три документа, предадени от испанската администрация на Европейската комисия, за да се произнесе последната със становище на основание член 6, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) във връзка с построяването на мост в Granadilla (Тенерифе, Испания).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, глава 1, том 3, стр. 76).
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията не е посочила писмено на ECOLOGISTAS EN ACCIÓN причините, поради които отказва достъпа до заявените документи и че е оставила в ръцете на Кралство Испания решението по искането за предоставяне на трите документа, при положение че те не попадат в приложното поле на нито едно от изключенията, предвидени в член 4, параграфи 1, 2 и 3 от посочения регламент.
 2.
 Второто правно основание е нарушение на Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 —
 Според жалбоподателя, тъй като и трите документа съставляват информация за околната среда, мълчаливият отказ нарушава буквата и духа на посочения по-горе регламент и на Орхуската конвенция.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/26
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — Edipower SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 (Дело C-332/10)
 ()
 2010/C 346/43
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Edipower SpA
 Ответник: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли членове 23, 43, 49 и 56 от Договора, член 11, параграфи 2 и 6, както и член 24 от Директива 2003/54 (1) национална правна уредба, която в отсъствието на уведомяване на Европейската комисия налага постоянно на определени производители на електроенергия, които при дадени обстоятелства се оказват с основно значение за удовлетворяването на нуждите на търсенето на услуги по диспечиране, да отправят предложения на борсовите пазари за електроенергия съгласно програми, установени по решение на оператора на мрежата в зависимост от други правила, и според която възнаграждението по тези предложения не се определя свободно от производителя, а зависи от параметри, които не са определени предварително в съответствие с „прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури“?
 (1) ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/16
 Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 1 декември 2011 г. — TVI Televisão Independente, S.A./Fazenda Pública
 (Дело C-618/11)
 2012/C 49/26
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: TVI Televisão Independente, S.A.
 Ответник: Fazenda Pública
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съобразен ли е с предвиденото в член 11, част A, параграф 1, буква а) от Директива 77/388/ЕО (1) (понастоящем член 73 от Директива 2006/112/ЕО (2) на Съвета от 28 ноември 2006 г.) и по-специално с понятието за „насрещна престация, получена или която следва да бъде получена от доставчика срещу доставката“ член 16, параграф 1 от CIVA [Кодекс за данъка върху добавената стойност], според тълкуването, дадено му в обжалваното решение (в смисъл, че таксата за излъчване на търговска реклама е свързана с доставката на услугите за реклама, поради което за целите на ДДС тя трябва да бъде включена в данъчната основа на доставката на услуги)?
 2.
 Съобразен ли е с предвиденото в член 11, част A, параграф 3, буква в) от Директива 77/388/ЕО (понастоящем член 79, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г.) и по-специално с понятието за „сумите, които данъчнозадълженото лице получава от клиента като изплащане на разходи, направени от името и за сметка на клиента и отчетени в неговите счетоводни книги по разчетна сметка“ член 16, параграф 6, буква в) от CIVA, според тълкуването, дадено му в обжалваното решение (в смисъл, че таксата за излъчване на търговска реклама не представлява сума, платена от името и за сметка на получателя на услугите, макар и да се вписва в отделни разчетни сметки и да е предназначена за публични организации, поради което тя не се изключва от данъчната основа на ДДС)?
 (1) Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).
 (2) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и Поправка в ОВ L 74, 19.3.2011 г., стр. 3).


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/35
 Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — Real Express/СХВП — MIP Metro („real“)
 (Дело T-580/13)
 2014/C 45/61
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Real Express Srl (Букурещ, Румъния) (представител: C. Anitoae, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 септември 2013 г., постановено по преписка R 1519/2012-4;
 —
 да осъди ответника и встъпилата страна да заплатят разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка в синьо и червено, съдържаща словния елемент „real“ за стоки и услуги от класове 3 и 35 — заявка за регистрация на марка на Общността No 9 512 609.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: румънски марки No 38 089 и No 80 065.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/2
 Решение на Съда (втори състав) от 12 юни 2014 г. — Deltafina SpA/Европейска комисия
 (Дело C-578/11 P) (1)
 ((Обжалване - Картели - Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Освобождаване от глоби - Задължение за сътрудничество - Право на защита - Граници на съдебния контрол - Право на справедлив съдебен процес - Разпит на свидетели или изслушване на страни - Разумен срок - Принцип на равно третиране))
 2014/C 282/02
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Deltafina SpA (представители: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: E. Gippini Fournier et L Malferrari)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Deltafina SpAда заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/29
 Жалба, подадена на 2 септември 2015 г. — Република Литва/Европейска комисия
 (Дело T-508/15)
 (2015/C 371/32)
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, M. Palionis и A. Petrauskaitė)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2015/1119 от 22 юни 2015 г за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която се отнася до Република Литва и е свързана със схемата за ранно пенсиониране при производството на селскостопански продукти (бюджетна позиция: 6711);
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно основание.
 С приемането на обжалваното решение Комисията нарушила член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 1306/2013 (1) във връзка с принципа на пропорционалност, тъй като:
 (1)
 Без да вземе предвид естеството на нарушението и причинената на Европейския съюз финансова вреда, Комисията приложила корекция с фиксирана ставка, макар благодарение на информацията, представена ex-post извършената надлежно и разумно проверка на всички заявления, Литва дала възможност да се определи реалната финансова вреда, причинена на Европейския съюз. Правителството на Република Литва твърди, че ex-post проверките, извършени от литовските органи, са подходящо средство за определяне на реалната вреда на фондовете, тъй като:
 —
 избраният за проверките критерий съответства на понятието за производство на селскостопански продукти;
 —
 Комисията неправилно свързала понятието за производство на селскостопански продукти с понятието за полупазарни земеделски стопанства;
 —
 Комисията не взела предвид целите на Република Литва и мерките, ясно определени в документите от програмата за развитие на селското стопанство.
 (2)
 Във всеки случай Комисията приложила неправилно прекомерна финансова корекция от 5 % процента, когато прилагането ѝ е предвидено само в случай, че опасността от загуби за бюджета на ЕС е значителна, докато извършените проверки и представената от Република Литва информация установявали, че е възможно да възникне единствено неголям финансов риск за бюджета на ЕС.
 (1) Регламент (ЕС) No 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 352/78, (ЕО) No 165/94, (ЕО) No 2799/98, (ЕО) No 814/2000, (ЕО) No 1290/2005 и (ЕО) No 485/2008 на Съвета, (OB L 347, 20.12.2013 г., стр. 549)


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/6
 Определение на Съда (осми състав) от 22 май 2014 г. — Bilbaína de Alquitranes, SA и др./Европейска агенция по химикалите (ECHA)
 (Дело C-287/13 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Регламент (ЕО) No 1907/2006 (REACH) - Член 59 и приложение XIII - Идентифициране на високотемпературната смола от въглен катран като пораждащо сериозно безпокойство вещество, за което трябва да се приложи разрешителната процедура - Равно третиране))
 2014/C 261/08
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. (представител: K. Van Maldegem, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: M. Heikkilä, W. Broere и T. Zbihlej, подпомагани от J. Stuyck и A.-M. Vandromme, advocaten)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bilbaína de Alquitranes SA, Cindu Chemicals BV, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV и Rütgers Poland sp. z o.o. да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/30
 Преюдициално запитване, отправено от Giudice di pace di Varese (Италия) на 17 декември 2009 г. — Siddiquee Mohammed Mohiuddin/Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 (Дело C-541/09)
 2010/C 63/49
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Giudice di pace di Varese, Италия
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Siddiquee Mohammed Mohiuddin
 Ответник: Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 Преюдициални въпроси
 1.
 Пораждат ли членове 4 и 6 от Регламент (ЕО) No 882/04 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, субективно право за правните субекти да бъдат подложени в областта на храните и напитките на контрол, осъществяван изключително от персонал, който отговаря на изискванията, посочени в тези разпоредби, и възможно ли е позоваване на тези членове в съдебно производство за защита срещу налагане на принудителни мерки от държавите членки?
 2.
 При отрицателен отговор, засяга ли Директива 2000/13/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателството на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните, в рамките на общностния режим на правна уредба на етикетирането на храните и напитките, здравни аспекти?
 3.
 Директива 76/768/ЕИО (3) на Съвета от 27 юли 1976 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с козметични продукти, и нейните последващи изменения или другите относими общностни разпоредби допускат ли държава членка да може да направи разграничение между отговорността на различните оператори в промишления отрасъл, изключвайки от отговорност търговеца поради самото естество на дейността му като търговец?
 4.
 При отрицателен отговор трябва ли член 6 от директивата и последващите му изменения, да се разбират в смисъл, че пораждат солидарна отговорност на производителя на козметичния продукт и на обикновения търговец, който не участва във фазите на производство, опаковане и етикетиране на козметичния продукт?
 (1) ОВ L 165, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216.
 (2) ОВ L 109, стр. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 9.
 (3) ОВ L 262, стр.169, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 3, стр. 101.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/72
 Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — Torijano Montero/Съвет
 (Дело F-91/07)
 (2007/C 269/132)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Javier Torijano Montero (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues, R. Albelice и Ch. Bernard-Glanz, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени обявлението за свободна длъжност от 31 октомври 2006 г., публикувано от генералния секретар на Съвета в съобщение до персонала No 171/06 относно длъжността ръководител на отдел „външна сигурност“ на Службата за сигурност на Съвета;
 —
 да се отмени решението на органа по назначаване от 31 май 2007 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя;
 —
 да се посочат на органа по назначаване последствията от отмяната на обжалваните решения и по-специално да се преразгледат изискванията за степен в обявлението за свободна длъжност, за да се даде възможност на жалбоподателя да представи кандидатурата си;
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят, който е длъжностно лице със степен AD 6, оспорва обстоятелството, че посоченото по-горе обявление за свободна длъжност предоставя възможност само на длъжностните лица, които са със степен не по-ниска от AD 8, да представят кандидатурите си за длъжността ръководител отдел „външна сигурност“ на Службата за сигурност на Съвета, която длъжност е със степен AD 11.
 След като напомня, че в рамките на дело F-76/05 (1) иска да му се присъди степен AD 8, жалбоподателят се позовава на нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания, доколкото поради заемането на разглежданата длъжност щял да загуби настоящото си качество на ръководител на сектор „външна сигурност/защита на мисиите“ в полза на кандидата, който бъде избран.
 Освен това жалбоподателят твърди нарушение на интереса на службата доколкото изискването за степен в обявлението за свободна длъжност не позволява да се разгледа неговата кандидатура, въпреки че той бил най-способен да изпълнява функциите, посочени в обявлението. Освен това администрацията не обяснила с какво интересът на службата оправдавал дерогиране на член 31, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, съгласно който длъжностните лица се назначават на степени от AD 5 до AD 8.
 Накрая жалбоподателят твърди, че администрацията нарушила принципа за равно третиране и допуснала очевидна грешка в преценката.
 (1) ОВ C 281, 12.11.2005 г., стр. 23 (дело, което първоначално е регистрирано в Първоинстанционния съд под номер T-302/05 и е прехвърлено в Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/21
 Жалба, подадена на 8 март 2011 г. — ZZ/Съвет
 (Дело F-26/11)
 2011/C 179/35
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което жалбоподателят не е включен в списъка с повишените в степен AD13 длъжностни лица в рамките на процедурата за повишаване за 2010 г., както и осъждане на ответника да заплати на жалбоподателя сума като обезщетение за претърпените неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решението на органа по назначаването да не включи жалбоподателя в списъка на повишените в степен AD13 длъжностни лица в рамките на процедурата за повишаване за 2010 г., както това решение следва от съобщение до персонала No 80/10 от 26 април 2010 г. и от съобщение до персонала No 81/10 от 26 май 2010 г.;
 —
 доколкото е необходимо, отмяна на решението на ОН, с което се отхвърля жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателя;
 —
 доколкото е необходимо, отмяна на решението за повишаване на длъжностните лица от степен AD12 в степен AD13 при процедурата за повишаване за 2010 г. (съобщение до персонала No 80/10 от 26 април 2010 г. и съобщение до персонала No 81/10 от 26 май 2010 г.);
 —
 осъждане на ответника да заплати на жалбоподателя сумата от 150 000 евро като обезщетение на претърпените неимуществени вреди;
 —
 да осъди Съветът на Съюза да заплати съдебните разноски.


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/45
 Жалба, подадена на 27 ноември 2015 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-146/15)
 (2016/C 068/58)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Парламента, с което се отхвърля молбата за преобразуване в точки за заслуги на докладите за годишна оценка на жалбоподателя, които са били утвърдени след повишаването му в степен AD 12
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на органа по назначаването от 8 април 2015 г., с което се отхвърля молбата за преобразуване на докладите за годишна оценка на жалбоподателя, утвърдени след повишаването му в степен AD 12, в точки за заслуги;
 —
 да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/31
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 24 май 2012 г. — Alionescu/Комисия
 (Дело F-91/11)
 (Публична служба - Назначаване - Конкурс на общо основание - Решение за удължаване на срока за записване - Липса на административна жалба - Явна недопустимост)
 2012/C 217/66
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ciprian-Calin Alionescu (Etterbeek, Белгия) (представител: адв. M. Stănculescu)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на EPSO да удължи с шест часа срока за подаване на кандидатури за конкурса на общо основание EPSO/AD/206-207/11
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Г-н Alionescu понася направените от него съдебни разноски.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/4
 Състав по жалбите
 (2010/C 288/07)
 На 14 септември 2010 г. Общият съд реши, че за периода от 20 септември 2010 г. до 31 август 2011 г. съставът по жалбите ще се състои от председателя на Общия съд и, на ротационен принцип, от двама председатели на състави.
 Съдиите, които ще заседават с председателя на състава по жалбите, за да се формира разширеният състав от петима съдии, са тримата съдии от първоначално сезирания съдебен състав и, на ротационен принцип, двама председатели на състави.


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/3
 Решение на Съда (втори състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — H.I.D., B.A./Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlande, Attorney General
 (Дело C-175/11) (1)
 (Преюдициално запитване - Обща европейска система за убежище - Молба от гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец - Директива 2005/85/ЕО - Член 23 - Възможност за използване на приоритетна процедура за разглеждане на молбите за убежище - Национална процедура, която предвижда да се приложи ускорена или приоритетна процедура за разглеждане на молби за убежище от лица, принадлежащи към определена въз основа на гражданството или на страната на произход категория - Право на ефективна съдебна защита - Член 39 от посочената директива - Понятие за юрисдикция по смисъла на този член)
 2013/C 86/04
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Ireland
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: H.I.D., B.A.
 Ответници: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlande, Attorney General
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Ireland — Тълкуване на членове 23 и 39 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242) — Молба от гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец — Съответствие с правото на Съюза на национална процедура, която предвижда да се приложи ускорена или приоритетна процедура за разглеждане на молби за убежище от лица, принадлежащи към определена въз основа на гражданството или на страната на произход категория — Право на ефективни правни средства за защита — Понятие за „юрисдикция“ по смисъла на член 267 ДФЕС
 Диспозитив
 1.
 Член 23, параграфи 3 и 4 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да предвижда, при спазване на основните принципи и гаранции, посочени в глава II от същата директива, някои категории молби за убежище, определени въз основа на критерия за гражданството или страната на произход на кандидата, да бъдат разглеждани по реда на ускорена или приоритетна процедура.
 2.
 Член 39 от Директива 2005/85 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която позволява на кандидат за убежище да подаде жалба срещу решението на решаващия орган пред юрисдикция като Refugee Appeals Tribunal (Ирландия) и да обжалва решението на последната по въззивен ред пред по-горна юрисдикция, като High Court, или да оспори валидността на решението на същия този решаващ орган пред High Court, чиито решения могат да бъдат обжалвани пред Supreme Court (Ирландия).
 (1) ОВ C 204, 9.7.2011 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/29
 Иск, предявен на 30 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-44/09)
 (2009/C 69/54)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и. M. Karanasou-Apostolopoulou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/113/ЕО (1) на Съвета от 13 декември 2004 година относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги, или като във всеки случай не е уведомила Комисията за такива разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2004/113/ЕО е изтекъл на 21 декември 2007 г.
 (1) ОВ L 373, 21.12.2004 г., стр. 37.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 35.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/48
 Жалба, подадена на 12 април 2010 г. — Grupo Osborne/СХВП — Confecciones Sanfertús (TORO)
 (Дело T-165/10)
 2010/C 148/78
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Испания) (представител: J. Iglesias Monravá, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП), постановено по преписка R 0638/2009-2,
 —
 да се допусне регистрация на марка на Общността No 2 844 264 за клас 25, и
 —
 да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TORO XL“ (заявка за регистрация No 2 844 264) за стоки и услуги от класове 18, 25 и 39
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Confecciones Sanfertús, S.L.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска словна марка „LETORO“ (No 465 635) за стоки от класове 24 и 25 и испански фигуративни марки, съдържащи словния елемент „TORO“ (No 802 043 и No 1 513 622), за стоки от клас 25
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 относно марката на Общността; наличие на предходно решение на отдела по споровете, с което се приема, че марка „TORO“ и марка „LETORO“ са съвместими; както и обстоятелството, че не е доказано използването на испанските марки „LETORO“ (словна) и „TORO“ (фигуративна).


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/1
 2009/C 153/01
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 141, 20.6.2009 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 129, 6.6.2009 г.
 ОВ C 113, 16.5.2009 г.
 ОВ C 102, 1.5.2009 г.
 ОВ C 90, 18.4.2009 г.
 ОВ C 82, 4.4.2009 г.
 ОВ C 69, 21.3.2009 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/37
 Решение на Първоинстанционния съд от 2 октомври 2009 г. — Кипър/Комисия
 (Съединени дела T-300/05 и Т-316/05) (1)
 (Земеделие - Обща организация на пазарите - Преходни мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки - Регламент (ЕО) No 651/2005, определящ преходни мерки в сектора на захарта - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Начален момент - Закъснение - Изменение на разпоредба от регламент - Възобновяване на обжалването срещу тази разпоредба и срещу всички разпоредби, които образуват едно цяло с нея - Недопустимост - Регламент (ЕО) No 832/2005 относно определянето на излишъка в количествата захар, изоглюкоза и фруктоза - Възражение за незаконосъобразност - Компетентност - Принцип на недопускане на дискриминация - Оправдани правни очаквания - Жалба за отмяна - Пропорционалност - Мотиви - Забрана за прилагане с обратна сила - Колегиалност)
 2009/C 282/68
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Кипър (представители: P. Kliridis, K. Lykourgos и A. Pantazi-Lamprou)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Visaggio и H. Tserepa-Lacombe, впоследствие T. van Rijn и H. Tserepa-Lacombe)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Република Естония (дело T-316/05) (представител: L. Uibo) и Република Латвия (представител: E. Balode-Buraka)
 Предмет
 По дело Т-300/05 — жалба за отмяна на Регламент (ЕО) No 651/2005 на Комисията от 28 април 2005 г. за изменение на Регламент No 60/2004 за определяне на преходни мерки в сектора на захарта във връзка с присъединяването на Чешката република, Република Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия към Европейския съюз (ОВ L 108, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 63, стр. 218) и по дело Т-316/05 — жалба за отмяна на Регламент (ЕО) No 832/2005 на Комисията относно определянето на излишъка в количествата захар, изоглюкоза и фруктоза за Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 138, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 64, стр. 3).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Република Кипър да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 3.
 Република Естония и Република Латвия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 271, 29.10.2005 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/33
 Определение на Общия съд от 16 септември 2015 г. — Diapharm/Комисия
 (Дело T-620/14) (1)
 ((Иск за установяване на неправомерно бездействие - Защита на потребителите - Здравни претенции за храните - Регламент (ЕО) No 1924/2006 - Растителни вещества - Срок за предявяване на иск - Липса на правен интерес - Неподлежащ на обжалване акт - Недопустимост))
 (2015/C 381/37)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Diapharm GmbH & Co. KG (Мюнстер, Германия) (представители: M. Weidner, N. Hußmann и T. Guttau, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Wilderspin и S. Grünheid)
 Предмет
 Искане да се установи неправомерно бездействие от страна на Комисията, доколкото тя не е разпоредила на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да извърши оценка на здравните претенции относно растителните вещества като предварително условие за приемане на окончателния списък на разрешените претенции съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (OВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска като недопустим.
 2)
 Осъжда Diapharm GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 409, 17.11.2014 г.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/28
 Иск, предявен на 22 март 2007 г. — Fabryka Samochodów Osobowych/Комисия
 (Дело T-88/07)
 (2007/C 117/44)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Fabryka Samochodów Osobowych S.A. (Варшава, Република Полша) [представители: W. Radzikowski, R. A. Kozłowski i G. Dźwigała, radcy prawni]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на Комисията, доколкото с член 2, параграфи 2, 3 и 4 от него се налагат следните форми компенсационни мерки: а) ограничаване на годишното производство на моторни превозни средства от страна на ищеца и на зависимите от него понастоящем или в бъдеще дружества, както и на всички контролирани от акционера на FSO дружества до края на месец юли 2011 г., както и б) забрана да се кандидатства за нова лицензия,
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските.
 Правни основания и главни доводи
 Ищецът моли да се отмени Решение на Комисията на Европейските общности от 20 декември 2006 г. относно държавна помощ No С 3/2005 (ех No 592/2004 [ex PL 51/2004]), с което се обявяват за съвместими с общия пазар мерките за помощ в полза на ищеца, които съгласно текста на решението Полша отчасти е въвела в действие, доколкото решението задължава ищеца като получател на помощта да ограничи годишното производство и продажбата на моторни превозни средства в Общността до 2011 г. В мотивите на решението освен това се съдържа и адресираната към ищеца забрана да кандидатства за нова лицензия преди края на 2011 г.
 Ищецът моли решението да се отмени и твърди в тази връзка, че то нарушава Договора за ЕО и основните правила за прилагането му. Освен това решението е постановено при нарушение на съществени процедурни изисквания.
 В подкрепа на иска си ищецът посочва следните основания:
 —
 Комисията е нарушила член 88 ЕО, параграф 3 ЕО и член 3 от Регламент No 659/1999 (1) и е допуснала явна грешка при преценката на фактическите обстоятелства, тъй като е обявила част от мерките за помощ за въведени в действие,
 —
 при определянето на обхвата на компенсационните мерки Комисията е нарушила принципа за съразмерност, за свободно упражняване на стопанска дейност, член 253 ЕО, както и точки 11, 32, 37, 39 и 54 от Насоките на Общността относно държавната помощ за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (2) и е допуснала явна грешка при преценката на фактическите обстоятелства, по-специално като е надценила и в резултат на това неправилно е определила размера на помощта; не е взела предвид формата на помощта; неправилно е определила съответния пазар; неправилно е определила пазарния дял на ищеца като получател на помощта; не е взела предвид съществени аспекти при оценката на въздействието от предоставянето на помощта на ищеца; определила е компенсационни мерки, които имат отрицателни последици за възстановяването на дейността на ищеца след приключването на преустройството; не е взела предвид факта, че ответникът упражнява дейността си в региони, които имат право да получават регионални помощи,
 —
 в нарушение на принципа за правна сигурност и член 253 ЕО Комисията е предприела допълнителна компенсационна мярка, която не е посочена в разпоредителната част на решението,
 —
 Комисията е нарушила член 253 ЕО като не е посочила достатъчно данни относно вида и обхвата на определените компенсационни мерки, нито е разгледала всички посочени в този въпрос предложения.
 (1) Регламент (EО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1).
 (2) ОВ 1999 г. C 288, стр. 2.


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/4
 Определение на Съда (пети състав) от 15 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Oviedo — Испания) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE
 (Дело C-352/10) (1)
 (Преюдициално запитване - Недопустимост)
 2011/C 89/07
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Oviedo
 Страни в главното производство
 Ищец: Angel Lorenzo González Alonso
 Ответник: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE
 Предмет
 Преюдициално запитване — Audiencia Provincial de Oviedo — Тълкуване на член 3, параграф 2, буква г) от Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защита на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект (ОВ L 372, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 188) — Сключен извън търговския обект договор, по силата на който се предоставя застраховка „Живот“ срещу заплащането на месечна застрахователна премия, инвестирана в различни финансови продукти на самото дружество
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Audiencia Provincial de Oviedo с акт от 22 юни 2010 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/21
 Решение на Първоинстанционния съд от 15 май 2007 година — Black & Decker/СХВП — Atlas Copco (Триизмерно представяне на електрически уред в жълт и черен цвят)
 (Съединени дела T-239/05, T-240/05, T-245/05 до T-247/05, T-255/05, T-274/05 до T-280/05) (1)
 („Марка на Общността - Производство по възражение - Срок за подаване на възражение - Изпращане по факс - Допустимост - Ясно посочване на по-ранната марка - Правило 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2868/95“)
 (2007/C 140/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: The Black & Decker Corporation (Таусън, Мериленд, Съединени американски щати) (представители: H. Carr, QC и P. Harris, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Atlas Copco AB (Стокхолм, Швеция) (представители: R. Meade, barrister и M. Gilbert, solicitor)
 Предмет
 Тринадесет иска, предявени съответно срещу решенията на първи апелативен състав на СХВП от 19 април (R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 и R 724/2004-1), от 27 април (R 722/2004-1) и от 3 май 2005 година (R 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 и R 794/2004-1), във връзка с производствата по възражение между Atlas Copco AB и The Black & Decker Corporation.
 Диспозитив
 1)
 Исковете се отхвърлят.
 2)
 Ищецът се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 205, 20.8.2005 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/22
 Жалба, подадена на 1 август 2008 г. от Kurt-Wolfgang Braun-Neumann срещу Определение на Съда на публичната служба, постановено на 23 май 2008 г. по дело F-79/07, Braun-Neumann/Парламент
 (Дело T-306/08 P)
 (2008/C 247/43)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Lohr am Main, Германия) (представител: Rechtsanwalt P. Ames)
 Друга страна в производството: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 23 май 2008 г. по дело F-79/07,
 —
 да бъде постановено решение по спора и да се уважи жалбата на жалбоподателя, като съответно се осъди Европейския парламент да заплати на жалбоподателя със задна дата, считано от 1 август 2004 г., другата половина от наследствената пенсия, дължима след смъртта на г-жа Mandt, в размер на месечни вноски от 1 670,84 евро, заедно с лихвите, изчислени съобразно лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка по постоянното пределно кредитно улеснение, увеличен с 3 %,
 —
 при условията на евентуалност, делото да се върне на Съда на публичната служба на Европейския съюз за постановяваване на решение.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата е насочена срещу Определение на Съда на публичната служба от 23 май 2008 г. по дело F-79/07, Braun-Neumann/Парламент, с което подадената от жалбоподателя жалба се отхвърля като недопустима.
 Жалбоподателят изтъква в подкрепа на своята жалба, че Съдът на публичната служба е допуснал грешка при тълкуването на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, тъй като с предприетото от него тълкуване били нарушени общи принципи на общностното право. Според жалбоподателя, неправилно било разглеждащият делото по същество съд да тълкува писмо като увреждащ акт. Освен това, принципът на правната сигурност можел да бъде гарантиран само, когато липсата на указание за началото на срока за обжалване се разглеждал като вредно. На последно място, трябвало да се приеме, че тълкуването от страна на разглеждащия по същество спора съд по отношение на последиците за жалбоподателя било противоречиво.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/21
 Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — FRA.BO/Комисия
 (Дело T-381/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на медните съединители и на съединителите от медни примеси - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Известие относно сътрудничеството - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Смекчаващи обстоятелства - Освобождаване от глоба - Оправдани правни очаквания - Равно третиране)
 2011/C 145/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: FRA.BO SpA (Bordolano, Италия) (представители: първоначално R. Celli, solicitor, и F. Distefano, avocat, впоследствие F. Distefano)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от S. Kinsella, solicitor, и K. Nordlander, avocat)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Съединители), както и, при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя в посоченото решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда FRA.BO да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 24.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 392/45
 Жалба, подадена на 30 август 2016 г. — Sicignano/EUIPO — Inprodi (GiCapri „a giacchett’e capri“)
 (Дело T-619/16)
 (2016/C 392/59)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pasquale Sicignano (Санта Мария ла Карита, Италия) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli, G. Petrocchi, avvocati)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Inghirami Produzione Distrinuzione SpA (Inprodi) (Милано, Италия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „GiCapri „a giacchett’e capri““ — заявка за регистрация No 12 512 778
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2016 г. по преписка R 806/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на пети апелативен състав на EUIPO, постановено на 2 юни 2016 г. по преписка R 806/2015-5, с което е отхвърлена заявка No 12 512 778 за регистрация на комбинираната марка „GiCapri a giacchett’e capri“ за стоки от класове 18, 25 и 35, и съответно да уважи тази заявка,
 —
 да осъди EUIPO да заплати всички разноски и възнаграждения във връзка с настоящото производство.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/47
 Жалба, подадена на 12 декември 2013 г. — ZZ/ERA
 (Дело F-120/13)
 2014/C 45/88
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: S. Pappas, avocat)
 Ответник: Европейска железопътна агенция (ERA)
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя като срочно нает служител
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението да не се подновява договорът на жалбоподателя като срочно нает служител в агенцията,
 —
 да се осъди агенцията да заплати съдебните разноски.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/7
 Решение на Съда (трети състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg, Германия) — Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
 (Дело C-35/08) (1)
 (Свободно движение на капитали - Недвижими имоти - Данък върху доходите - Приспадане на загубите от отдаване под наем от облагаемите доходи на данъчнозадължено лице - Прилагане на дегресивна амортизация върху разходите за придобиване или строителство - По-благоприятно данъчно третиране, запазено само за недвижимите имоти, които се намират на националната територия)
 2009/C 297/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Ищец: Grundstücksgemeinschaft Busley и Cibrian Fernandez
 Ответник: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Baden-Württemberg — Тълкуване на членове 18 и 56 от Договора за ЕО — Национална правна уредба в областта на данъка върху доходите, която ограничава правото на приспадане на загубите от отдаването под наем на недвижими имоти единствено до загубите от имоти, разположени на национална територия, и която запазва единствено за тези имоти прилагането на по-благоприятен режим на амортизация.
 Диспозитив
 Член 56 ЕО не допуска законодателство на държава членка относно данъка върху доходите, което поставя правото на местните и изцяло данъчнозадължени в нея физически лица да се ползват както от приспадането от облагаемата основа на загубите от отдаването под наем и под аренда на недвижим имот през годината на настъпването на тези загуби, така и от прилагането на дегресивна амортизация при определянето на приходите от такъв имот, в зависимост от условието имотът да се намира на територията на тази държава членка.
 (1) ОВ C 92, 12.04.2008 г.


text:
 22.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/15
 Иск, предявен на 19 юли 2007 г. — Zhejiang Harmonic Hardware Products/Съвет
 (Дело T-274/07)
 (2007/C 223/24)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Zhejiang Harmonic Hardware Products (Zhejiang, Китай) (представител: R.MacLean, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отменят член 1 и член 2 от Регламент (ЕО) No 452/2007 на Съвета от 23 април 2007 година, доколкото се прилагат по отношение на ищеца, и
 —
 да се осъди Съвет на Европейските общности да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът, който е производител на дъски за гладене, производството на по-голямата част които е в Китайската народна република, претендира отмяна на Регламент (ЕО) No 452/2007 на Съвета от 23 април 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на дъски за гладене с произход от Китайската народна република и Украйна (1) доколкото тези мерки се прилагат за ищеца.
 В подкрепа на своя иск ищецът твърди, на първо място, че общностните институции са нарушили член 2, параграф 7, буква б) и буква в) от Основния регламент (2) доколкото Комисията е направила предложение на Съвета за антидъмпингово мито въз основа на грешна преценка, че ищецът не отговаря на критериите за статут на пазарна икономика, установени в член 2, параграф 7, буква в).
 На второ място, ищецът твърди, че общностните институции са нарушили член 20, параграф 4 и параграф 5 от Основния регламент и неговото право да бъде изслушан, поради това че на ищеца са били предоставено само шест дни за отговор на окончателното ревизирано писмо за предоставяне на информация на Комисията.
 На трето място, ищецът твърди, че общностните институции са нарушили член 8 от Основния регламент като не са взели предвид по надлежния начин предложените от ищеца гаранции по отношение на цената.
 На последно място, ищецът твърди, че общностните институции са нарушили член 5, параграф 2, буква а) от Основния регламент като не са предоставили информация за самоличността на жалбоподателя, по чиято инициатива е започнато разследването, довело до приемането на спорния регламент.
 (1) ОВ L 109, 2007 г., стр. 12.
 (2) Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стр. 1).


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/41
 Иск, предявен на 31 май 2014 г. — Яворская/Съвет и др.
 (Дело T-405/14)
 2014/C 261/67
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Елена Яворская (Москва, Русия) (представители: D. Grisay, C. Hartman и Y. G. Georgiades, адвокати)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка (ЕЦБ) и Еврогрупата, представлявана от Съвета на Европейския съюз
 Искания
 Ищцата иска от Общия съд:
 —
 да допусне за разглеждане настоящия иск за обезщетение въз основа на правилата за извъндоговорната отговорност по член 340 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 —
 да установи, че искът е основателен, тъй като мерките, които различните институции на Европейския съюз налагат на Република Кипър във връзка със запорирането на банковите сметки, водят до достатъчно съществено нарушение на основните принципи на правото на Европейския съюз, предоставящи права на частноправните субекти, което съставлява противоправно поведение за целите на прилагането на член 340 ДФЕС,
 —
 да установи, че с поведението си Европейският съюз е извършил достатъчно съществено нарушение, като последица от което на ищцата са причинени вреди в размер, който тя оценява на 3 2 99 855,45 EUR, но си запазва правото да го преизчисли с оглед намаляването или увеличаването му в хода на делото, в частност предвид евентуално дължимите лихви и разноски,
 —
 да осъди Европейския съюз да ѝ заплати упоменатите суми,
 —
 да осъди Европейския съюз да заплати и съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Като основание на иска си ищцата сочи извършен от Европейския съюз деликт, и по-точно нарушение на правото ѝ на собственост и принципа за недопускане на дискриминация.
 Мерките, които Европейският съюз наложил на Република Кипър, довели до блокиране на сметките на ищцата в Laiki Bank, без да ѝ бъде заплатено справедливо и предварително обезщетение.
 Така Европейският съюз извършил явно и неоправдано нарушение на правото на собственост на ищцата, а доколкото в резултат от наложените на кипърските власти европейски мерки само влоговете под 1 00 000,00 EUR в Laiki Bank били гарантирани — и на принципа за недопускане на дискриминация.


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/8
 Преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Португалия), постъпило на 5 декември 2016 г. — João Ventura Ramos/Fundo de Garantia Salarial
 (Дело C-627/16)
 (2017/C 070/13)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: João Ventura Ramos
 Ответник: Fundo de Garantia Salarial
 Преюдициални въпроси
 1)
 По-благоприятен ли е спрямо работниците и служителите преклузивен срок, приложим към искането за плащане на просрочени вземания за заплати от гаранционния фонд, с оглед на член 11 от Директива 2008/94/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, при положение че се гарантира плащането на тези вземания само когато искът е предявен пред гаранционния фонд до една година от деня след прекратяването на трудовия договор или когато въпросният срок тече от датата на образуване на производство по несъстоятелност, като се има предвид, че гаранционният фонд гарантира единствено плащането на вземания на работника, възникнали шест месеца преди образуване на това производство?
 2)
 Следва ли съгласно разпоредбата на член 11 от Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г., ако работник или служител пропусне срока по причини, за които не отговаря, законодателствата на държавите членки да предвидят допълнителен срок за предявяване на иска, когато работникът или служителят докаже, че няма вина за пропускането на преклузивния срок?
 (1) ОВ L 283, 2008 г., стр. 36.


text:
 8.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 190/33
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 април 2015 г. — Bensai/Комисия
 (Дело F-131/14) (1)
 ((Публична служба - Договорно нает служител - Възнаграждение - Извлечение от платежна ведомост - Потвърдителен характер - Неспазване на изискванията на досъдебната процедура - Реформа на Правилника за длъжностните лица - Увеличаване на продължителността на работното време без корекция на заплатата - Ирелевантност за потвърдителния характер на извлечението от платежната ведомост - Неравно третиране между договорно наетите служители и наетите на място служители - Член 81 от Процедурния правилник))
 (2015/C 190/38)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: David Bensai (Mullendorf, Люксембург) (представител: A. Salerno, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията да не бъде увеличена заплатата на жалбоподателя, който е договорно нает служител, след увеличаването на работното време на 40 часа седмично като последица от влизането в сила на новия правилник от 1 януари 2014 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима и във всички случаи, явно неоснователна.
 2)
 Г-н Bensai понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 61.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/26
 Преюдициално запитване, отправено от Corte Suprema di Cassazione (Италия) на 31 август 2010 г. — Banca Antoniana Popolare Veneta spa, от което е придобито Banca Nazionale dell’Agricoltura spa/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
 (Дело C-427/10)
 ()
 (2010/C 288/44)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte Suprema di Cassazione
 Страни в главното производство
 Ищец: Banca Antoniana Popolare Veneta spa, от което е придобито Banca azionale dell’Agricoltura spa
 Ответник: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали принципите на ефективност, недопускане на дискриминация и данъчна неутралност в областта на данъка върху добавената стойност допускат национална правна уредба или практика, които създават правото на придобиващия/клиента на приспадане на неоснователно платения ДДС като обективно недължимо платено по общия ред, за разлика от правото, упражнено от главния длъжник (прехвърлителя или доставчика на услугата), с времево ограничение, за първото — много по-дълго от срока, определен за второто, така че искането на първия, упражнено когато срокът за втория е изтекъл отдавна, може да доведе до осъждане за възстановяване на последния, без същият да може повече да иска приспадане от финансовата администрация; като всичко това е без предвиждане на какъвто и да е инструмент за връзка, годен да предотврати конфликти или спорове, сред производствата, които са създадени или предстои да бъдат създадени пред различните юрисдикции;
 2.
 Независимо от предходната хипотеза, дали са съвместими с вече посочените принципи национална съдебна или административна практика, които допускат издаването на съдебно решение, с което се осъжда прехвърлителят/доставчикът на услугата да заплати приспадане в полза на придобиващия/клиента, който не е упражнил правото на иск за приспадане пред друг съд в наложените му срокове, в съответствие с тълкуване, дадено от съдебната практика, последвана от административна практика, според която сделката се облага с ДДС?


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/55
 Жалба, подадена на 30 януари 2009 г. — Faria/СХВП
 (Дело F-7/09)
 (2009/C 69/122)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Marie-Hélène Faria (Muchamiel, Испания) (представител: L. Levi, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Предмет и описание на производството
 Искане за отмяна на атестационния доклад за периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г., както и осъждане на ответника да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да бъде отменен атестационният доклад за периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г.,
 —
 при необходимост да бъде отменено решението от 17 октомври 2008 г., с което се отхвърля жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателя,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати обезщетение за претърпените неимуществени вреди, ведно с припадащите се лихви, определено по справедливост в размер на 100 000 EUR,
 —
 СХВП да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/19
 Иск, предявен на/Жалба, подадена на 4 май 2011 г. — Stichting Greenpeace Nederland и PAN Europe/Комисия
 (Дело T-232/11)
 2011/C 194/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Stichting Greenpeace Nederland (Амстердам, Нидерландия) и Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: B. Kloostra, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се обяви, че решението на Комисията от 1 март 2011 г. (Ares (2011)223668) противоречи на Регламент No 1367/2006/ЕО (1);
 —
 да де отмени решението на Комисията от 1 март 2011 г. (Ares (2011)223668);
 —
 да се разпореди на Комисията да разгледа по същество молбата за вътрешно преразглеждане от 20 декември 2010 г. в срок, определен от Съда;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат две правни основания.
 —
 С първото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията е била длъжна да предприеме вътрешно преразглеждане на Директива 2010/77/ЕО (2), в съответствие с искането на жалбоподателите, тъй като посочената директива не е с общо приложение, както поддържа ответника, а представлява по-скоро акт, съдържащ конкретни и индивидуални решения, основани на множество индивидуални молби на съответните производители.
 —
 Второто правно основание е изведено от твърдението на жалбоподателите, че спорното решение противоречи на Регламент No 1367/2006/ЕО доколкото Директива 2010/77/ЕО съдържа няколко административни акта, представляващи индивидуални решения, приети в отговор на индивидуални молби. Освен това, тъй като Комисията не е приела директивата в рамките на законодателната си власт, жалбоподателите считат, че следва да се осигури достъпа до правосъдие по отношение на такава директива.
 (1) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 123)
 (2) Директива 2010/77/ЕC на Комисията от 10 ноември 2010 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета по отношение на датите, на които изтича включването в приложение I на някои активни вещества (ОВ L 293, стр. 48)


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/38
 Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie („Darjeeling“)
 (Дело T-627/13)
 2014/C 45/67
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Tea Board (Калкута, Индия) (представител: A. Nordemann, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Delta Lingerie (Cachan, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 септември 2013 г., постановено по преписка R 1387/2012-2;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Darjeeling“ за стоки и услуги от класове 25, 35 и 38 — заявка за регистрация на марка на Общността No 9 468 521.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на колективна марка на Общността No 4 325 718 за словната марка „DARJEELING“ за стоки от клас 30; регистрация на колективна марка на Общността No 8 674 327 за фигуративната марка, съдържаща словния елемент „DARJEELING“.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/24
 Жалба, подадена на 30 септември 2011 г. от ThyssenKrupp AG срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по съединени дела T-506/11, T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Комисия
 (Дело C-506/11 P)
 2011/C 347/34
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ThyssenKrupp AG (представители: M. Klusmann и S. Thomas)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени изцяло решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по съединени дела T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Комисия), доколкото с него се отхвърля жалбата и доколкото се отнася до жалбоподателя,
 —
 при условията на евентуалност, да се намали съразмерно глобата, наложена на жалбоподателя с член 2 на обжалваното решение на Европейската Комисия от 21 февруари 2007 г.,
 —
 при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 да се осъди Европейската Комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят посочва общо седем правни основания, сред които липса на компетентност на Комисията, нарушаване на съществени процесуални правила, нарушаване на ДЕО, съответно ДФЕС и на разпоредбите по тяхното прилагане, както и злоупотреба с власт и нарушаване на основни права.
 На първо място, жалбоподателят изтъква, че Общият съд неправилно е потвърдил компетентността на Комисията за провеждане на производството. Той е на мнение, че Общият съд е трябвало да отмени решението на Комисията поради неприложимост на член 101 ДФЕС (предишен член 81 ДЕО), тъй като ограниченото по териториален обхват твърдяно нарушение не би могло да засегне търговията между държавите членки. Дори и да е смятал, че член 101 ДФЕС е приложим, Общият съд е трябвало да съобрази, че компетентността на Комисията във всички случаи противоречи на въведената с Регламент No 1/2003 (1) система на успоредните правомощия в съответствие с Известието за ЕМК. Накрая, Общият съд не е взел предвид, че последващото образуване на производството от страна на Комисията представлява нарушение на утвърдения с първичното право принцип за законоустановеност на наказанията.
 На второ място, Общият съд не е преценил, че е налице нарушаване на принципа ne bis in idem, тъй като Комисията не е взела предвид издадените преди образуване на производството решения на националните картелни служби за освобождаване на жалбоподателя от отговорност.
 На трето място, жалбоподателят изтъква, че Общият съд неправилно е потвърдил решението на Комисията, че жалбоподателят отговаря солидарно със своите дъщерни дружества. Самият жалбоподател безспорно не е участвал в нарушението. Подвеждането на жалбоподателя под отговорност за чужди действия въз основа на неправилната предпоставка, че е налице отговорност на цялата стопанска единица, противоречи на наказателноправния принцип за личната отговорност, на принципа in dubio pro reo и на правото на справедлив процес.
 На четвърто място, Общият съд не е съобразил, че потвърждаването на солидарната отговорност на жалбоподателя противоречи на принципа за личната отговорност. При условията на евентуалност, жалбоподателят изтъква, че Общият съд неправилно е потвърдил решението на Комисията относно липсата на разпределение на солидарното задължение във вътрешните отношения, като в този смисъл съдебното решение не е мотивирано.
 На пето място, жалбоподателят изтъква, че с решението си Общият съд е нарушил правомощието си за пълен съдебен контрол, като не е взел предвид в достатъчна степен несъразмерността между началния размер на глобата, възпиращия коефициент и многократното санкциониране за успоредни нарушения, както и неотчитането от страна на Комисията на сътрудничеството на жалбоподателя, като така Общият съд е нарушил основното право на справедлив процес и свързаната с него гаранция за съдебна защита. Във всички случаи съдебното решение не е мотивирано, доколкото потвърждава многократното санкциониране в отклонение от практиката на Комисията.
 На шесто място, жалбоподателят изтъква, че са нарушени принципите на пропорционалност и на равно третиране по отношение на определянето на началния размер на глобата за нарушението в Германия, тъй като този начален размер е изчислен въз основа на неотносими обороти, въпреки че това противоречи на императивни съображения. Общият съд правилно прилага диференциран подход спрямо Schindler, но незаконосъобразно не прилага същия подход и спрямо жалбоподателя.
 На седмо място, жалбоподателят изтъква, че неправилно е определен началният размер на глобата за нарушението на нидерландския пазар, тъй като е взет предвид целият обем на този пазар, въпреки че картелът го е засегнал съвсем незначително.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за защита на конкуренцията, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/2
 Решение на Съда (първи състав) от 25 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-47/09) (1)
 (Сближаване на законодателствата - Какаови и шоколадови продукти - Етикетиране - Добавяне на думата „чист“ или на словосъчетанието „чист шоколад“ в етикетирането на някои продукти)
 2011/C 30/02
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и D. Nardi)
 Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri; P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 3 от Директива 2000/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2000 година относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека (ОВ L 197, стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 19) и на член 2, параграф 1, буква a) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (ОВ L 109, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 9) — Етикетиране на шоколадови продукти — Добавяне на думата „puro“ или на словосъчетанието „cioccolato puro“ в етикетирането на шоколадови продукти, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло
 Диспозитив
 1.
 Като е предвидила възможност за допълване с прилагателното „чист“ на търговското наименование на шоколадовите продукти, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, Италианската република не е изпълнила задълженията си, от една страна, съгласно член 3, параграф 5 от Директива 2000/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2000 година относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека, и от друга страна, съгласно разпоредбите на член 3, параграф 1 от посочената директива във връзка с член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните.
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.