text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/42
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Sison/Съвет
 (Дело T-341/07) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Обща позиция 2001/931/ОВППС и Регламент (ЕО) No 2580/2001 - Жалба за отмяна - Промяна на исканията - Съдебен контрол - Мотиви - Условия за прилагане на общностна мярка за замразяване на средства)
 2009/C 282/78
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jose Maria Sison (Утрехт, Нидерландия) (представители: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses и W. Kaleck, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и E. Finnegan)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Behzadi Spencer и I. Rao); Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, M. de Mol, M. Noort и Y. de Vries); и Комисия на Европейските общности (представители: P. Aalto и S. Boelaert)
 Предмет
 От една страна, искане за частична отмяна на Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО (ОВ L 169, стp. 58), и от друга страна, искане за обезщетение)
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО, Решение 2007/868/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент No 2580/2001 и за отмяна на Решение 2007/445, Решение 2008/343/ЕО на Съвета от 29 април 2008 година за изменение на Решение 2007/868, Решение 2008/583/ЕО на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент No 2580/2001 и за отмяна на Решение 2007/868, Решение 2009/62/ЕО на Съвета от 26 януари 2009 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент No 2580/2001 и за отмяна на Решение 2008/583 и Регламент (ЕО) No 501/2009 на Съвета от 15 юни 2009 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент No 2580/2001 и за отмяна на Решение 2009/62, доколкото тези актове се отнасят до Jose Maria Sison.
 2.
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/27
 Жалба, подадена на 2 септември 2009 г. от ThyssenKrupp Nirosta AG, по-рано ThyssenKrupp Stainless AG, срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 1 юли 2009 г. по дело T-24/07, ThyssenKrupp Stainless AG/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-352/09 P)
 2009/C 282/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ThyssenKrupp Nirosta AG, по-рано ThyssenKrupp Stainless AG (представители: M. Klusmann и S. Thomas, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 1.
 Да се отмени изцяло Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 1 юли 2009 г. по дело ThyssenKrupp Stainless AG/Комисия (Т-24/07);
 2.
 При условията на евентуалност, делото да се върне на Първоинстанционния съд за постановяване на ново решение;
 3.
 При условията на евентуалност спрямо точки 1 и 2, да се намали съответно глобата, наложена на жалбоподателя в член 2 от обжалваното решение на ответника от 20 декември 2006 г.;
 4.
 Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Предмет на жалбата е решението на Първоинстанционния съд, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя в настоящото производство за отмяна на решението на Комисията (наричана по-нататък „ответник по жалбата“) от 20 декември 2006 г. в производство по член 65 ЕОВС. Настоящото производство се отнася до нарушаващ конкуренцията картел, свързан с пазара на продукти от неръждаема стомана, чието съществуване е преустановено през януари 1998 г. съгласно констатациите на ответника по жалбата. Нарушението попада в приложното поле на член 65 ЕОВС.
 Жалбоподателят в настоящото производство посочва пет правни основания в подкрепа на жалбата си.
 В първото си правно основание жалбоподателят в настоящото производство изтъква нарушение на принципа nulla poena sine lege, на член 23 от Регламент No 1/2003 и на член 5, член 7, параграф 1 и член 83 ЕО, както и накърняване на суверенитета на държавите — страни по ЕОВС, доколкото Първоинстанционният съд потвърдил посоченото от ответника по жалбата правно основание — член 65, параграф 1 ЕОВС във връзка с член 23 от Регламент No 1/2003. След изтичането на срока на Договора за ЕОВС член 65, параграф 1 не представлявал валидна санкционна норма. Поради тази причина ответникът по жалбата действал sine lege. Налагането на глоба не можело допълнително да се основе на член 23 от Регламент No 1/2003. Според разпределението на правомощията съгласно Договора тази норма позволявала санкциониране само на нарушения на норми на правото на ЕО, но не и на правото на ЕОВС.
 Във второто си правно основание жалбоподателят в настоящото производство се позовава на нарушение на принципите res iudicata и nulla poena sine lege, както и на неправилно прилагане на член 23 от Регламент No 1/2003, доколкото Първоинстанционният съд е приел възгледа на ответника по жалбата, че жалбоподателят в настоящото производство може да бъде привлечен към отговорност за извършеното от Thyssen Stahl AG нарушение вместо него. Thyssen Stahl AG продължавало съществуването си като платежоспособно дружество и ответникът по жалбата е можел да се обърне към него. Така бил постановил Съдът в решението си от 2005 г. по свързани дела C-65/02 P и C-73/02 P по отношение на първоначалното решение на ответника по жалбата от 1998 г. Дори да се предположи, че в своето решение Съдът е приел наличието на прехвърляне на отговорността върху жалбоподателя в настоящото производство, това обстоятелство нямало правно действие спрямо настоящото производство, тъй като последното се основавало на ново решение на ответника. Освен това жалбоподателят в настоящото производство в никакъв случай не можел да отговаря за Thyssen Stahl AG въз основа на декларацията си, в която под формата на изявление се изразявало само прехвърлянето на гражданскоправна отговорност, тъй като направена от страна на предприятие декларация никога не можело да доведе до прехвърляне на задължението за плащане на глоба.
 В третото си правно основание жалбоподателят в настоящото производство се позовава на нарушение на принципа на определеност. От потвърденото от Първоинстанционния съд правно основание за налагане на санкцията — член 23 от Регламент No 1/2003 — не следвало ясно и недвусмислено, че това основание е свързано с нарушения на член 65, параграф 1 ЕОВС. Освен това възприетата от ответника по жалбата и от Първоинстанционния съд концепция за „прехвърляне на отговорността въз основа на декларация“ не била достатъчно ясно и недвусмислено законово установена нито по отношение на предпоставките за прилагането ѝ, нито по отношение на нейните правни последици.
 В четвъртото си правно основание жалбоподателят в настоящото производство се позовава на нарушение на разпоредбите за погасителната давност. Тъй като на жалбоподателя в настоящото производство просто трябвало да се наложи глобата, последица от нарушение, за което първоначално трябвало да отговаря Thyssen Stahl AG, и по отношение на погасителната давност следвало да се изходи от Thyssen Stahl AG. Тъй като последното не е подало жалба срещу първоначалното решение на ответника по жалбата, спрямо него погасителната давността не е спирала да тече. Поради това междувременно погасителната давността е изтекла, така че и производната отговорност на жалбоподателя в настоящото производство за Thyssen Stahl AG била изключена.
 Петото правно основание се отнася до нарушение на принципите за определяне на размера на глобата. Първоинстанционният съд неправилно изключил възможността за намаляване на глобата, въпреки че жалбоподателят в настоящото производство без да оспорва е представил всички факти, които са преценени от Комисията като нарушение на член 65, параграф 1 ЕОВС. Компенсацията за това сътрудничество не можело да се отхвърля с мотива, че по съображения от правно естество жалбоподателят в настоящото производство бил против прилагането на член 65, параграф 1 ЕОВС и не приемал прехвърлянето на отговорността от Thyssen Stahl AG върху него. Позоваването на недопустими правни преценки не намалявало значението на сътрудничеството, тъй като правните въпроси винаги трябвало да се разглеждат служебно и институциите никога — следователно независимо от признанията на страните — не трябвало да постановяват незаконосъобразни решения.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/51
 Жалба, подадена на 22 ноември 2016 г. — Netflix International и Netflix/Комисия
 (Дело T-818/16)
 (2017/C 030/59)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Netflix International BV (Амстердам, Нидерландия) и Netflix, Inc. (Лос Гатос, Калифорния, Съединени щати) (представители: C. Alberdingk Thijm, S. van Schaik и S. van Velze, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията от 1 септември 2016 г., което обявява, че изменение на германския закон относно мерки за финансирането на германското кино, в седмата му редакция, е съвместимо с вътрешния пазар (1); и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на Директивата за аудиовизуалните медийни услуги (2).
 —
 Комисията нарушила член 13, параграф 1 от Директивата за аудиовизуалните медийни услуги, когато приела, че германската мярка е съвместима с този член, тълкуван в светлината на предлаганото изменение на тази Директива.
 —
 Комисията нарушила член 2, параграфи 1 и 2 и член 3 от Директивата за аудиовизуалните медийни услуги, решавайки, че германската мярка не нарушава принципа на страната на произход.
 2.
 Второ основание: нарушение на член 110 ДФЕС
 —
 Комисията нарушила член 110 ДФЕС, когато приела, че германската мярка не е дискриминационна по отношение на доставчиците на аудиовизуални услуги по заявка, които са установени извън Германия, но чиито услуги са предназначени за германската аудитория.
 3.
 Трето основание: нарушение на член 56 ДФЕС
 —
 Комисията нарушила член 56 ДФЕС, когато не проверила дали германската мярка нарушава свободното предоставяне на услуги, което тя прави.
 4.
 Четвърто основание: нарушение на член 49 ДФЕС.
 —
 Комисията нарушила член 49 ДФЕС, когато не проверила дали германската мярка нарушава свободата на установяване, което тя прави.
 5.
 Пето основание: нарушение на член 107 ДФЕС.
 —
 Комисията нарушила член 107 ДФЕС, приемайки, че германската мярка е форма на държавна помощ, която може да бъде обоснована от свързана с културата цел, и че е съвместима с вътрешния пазар.
 6.
 Шесто основание: нарушение на съществени процесуални правила.
 —
 Комисията нарушила съществени процесуални правила, когато не изпълнила изискванията за мотивиране, предвидени в член 296, параграф 2 ДФЕС, и правото на добра администрация, предвидено в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 (1) Решение (ЕС) 2016/2042 на Комисията от 1 септември 2016 година относно схемата за помощи SA.38418 — 2014/C (ex 2014/N), която Германия възнамерява да приведе в действие за финансирането на производство и разпространение на филми (нотифицирано под номер С(2016) 5551) (ОВ L 314, 2016 г., стр. 63).
 (2) Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудиовизуални медийни услуги (Директива за аудиовизуалните медийни услуги) (ОВ L 95, 2010 г., стр. 1).


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/20
 Решение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — UEFA/Комисия
 (Дело T-55/08) (1)
 (Телевизионно излъчване - Член 3а от Директива 89/552/ЕИО - Мерки, взети от Обединеното кралство във връзка със събития от голямо значение за обществото в тази държава членка - Европейско първенство по футбол - Решение, с което мерките се обявяват за съвместими с общностното право - Мотивиране - Членове 49 ЕО и 86 ЕО - Право на собственост)
 2011/C 103/34
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Union des associations européennes de football (UEFA) (Nyon, Швейцария) (представители: A. Bell, K. Learoyd, solicitors, D. Anderson, QC и B. Keane, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Benyon и E. Montaguti, agents, подпомагани от J. Flynn, QC и M. Lester, barrister)
 Встъпили в подкрепа на ответника страни: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, подпомаган от J. Stuyck, avocat); Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално S. Behzadi-Spencer и V. Jackson, впоследствие S. Behzadi-Spencer и L. Seeboruth, подпомагани от T. de la Mare и B. Kennelly, barristers)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2007/730/ЕО на Комисията от 16 октомври 2007 година относно съответствието с правото на Общността на мерки, предприети от Обединеното кралство съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 295, стр. 12)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Union des associations européennes de football (UEFA) понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3.
 Кралство Белгия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/30
 Жалба, подадена на 22 октомври 2009 г. — Berenschot Groep/Комисия
 (Дело T-428/09)
 2010/C 11/57
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Berenschot Groep BV (Утрехт, Нидерландия) (представител: B. O’Connor, solicitor)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви жалбата за допустима,
 —
 да се отмени необоснованото решение на Комисията от 11 август 2009 г., с което подадената от жалбоподателя оферта не е класирана като една от седемте икономически най-изгодни оферти и впоследствие на което не се избира ръководения от жалбоподателя консорциум във връзка с процедурата по възлагане на обществена поръчка за предоставяне на услуга „Многократен рамков договор за предоставяне на краткосрочни услуги изключително в полза на трети страни, които се ползват от външната помощ на Европейската комисия“,
 —
 да се извърши проверка на провеждането на процедурата за възлагане на обществена поръчка и на проявеното наблюдение по отношение на оферентите, за които има подозрения за извършени измами,
 —
 да се отмени решението от 21 октомври 2009 г.,
 —
 да се вземат всякакви други мерки, които Първоинстанционният съд счита за необходими, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 По настоящото дело жалбоподателят иска да се отмени решението на ответника, с което не е приета офертата, подадена от него като страна в консорциум, в отговор на открита процедура за възлагане на обществена поръчка (EuropAid/127054/C/SER/multi) с предмет доставка на услуги в рамките на „Многократен рамков договор за предоставяне на краткосрочни услуги изключително в полза на трети страни, които се ползват от външната помощ на Европейската комисия“ (1). Освен това жалбоподателят иска да се отмени решението на Комисията от 21 октомври 2009 г., с което се предоставя частичен достъп до докладите за оценка по отношение на посочената процедура за обществена поръчка.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага следните правни основания.
 Първо, той твърди, че комисията за оценка не е оценила правилно експертите, включени в офертата на жалбоподателя. Според него комисията за оценка е допуснала явна грешка при оценяването, като е дала неадекватна оценка на експертите в ръководения от жалбоподателя консорциум. Освен това жалбоподателят твърди, че комисията за оценка и Комисията не предоставят някакво обяснение относно системата за класиране по степен на отделните автобиографии, нито пък обясняват защо на експертите на жалбоподателя са дадени толкова малко точки. Макар комисията за оценка да не е използвала обективни критерии при оценяването, Комисията не е гарантирала, че са спазени принципите на равно третиране на оферентите, на прозрачност, на лоялна конкуренция и на добра администрация. Предоставеният от Комисията на 21 октомври 2009 г. доклад за оценка не компенсира липсата на информация, която се ограничава до представянето на получените от жалбоподателя окончателни точки.
 Второ, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 7, параграф 1 от Регламент 1049/2001 (2), като не е отговорила на молбата на жалбоподателя за достъп до документите в посочените в този член срокове. Той също твърди, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация, тъй като докладът за оценка не е предоставен своевременно, за да се даде възможност на жалбоподателя правилно да упражни правата си по член 230 ЕО.
 Трето, жалбоподателят твърди, че Комисията не е изпълнила задълженията си по член 94 от Финансовия регламент (3) и по Решение 2008/969 (4), като не е предприела мерки за защита целостта на бюджета на Общността, като не е изключила оферентите, които са заподозрени в измама, от възлагането на въпросния договор.
 (1) ОВ 2008/S 90-121428.
 (2) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ 2001 г. L 145, стр. 43; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (3) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ 2002 г. L 248, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).
 (4) Решение на Комисията от 16 декември 2008 година относно Система за ранно предупреждение за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции (ОВ L 2008 г., 344, стр. 125).


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/40
 Решение на Общия съд от 6 декември 2012 г. — Füller-Tomlinson/Парламент
 (Дело T-390/10 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Социална сигурност - Професионално заболяване - Определяне на процента на инвалидност с професионален произход - Използване на европейската таблица за оценка за медицински цели на накърняването на физическата и психологическа цялост - Изопачаване на фактите - Разумен срок)
 2013/C 26/76
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Paulette Füller-Tomlinson (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)
 Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: K. Zejdová и S. Seyr)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 1 юли 2010 г. по дело Füller-Tomlinson/Парламент (F-97/08, все още непубликувано в Сборника)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-жа Paulette Füller-Tomlinson понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейския парламент в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/14
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht (Германия) на 21 октомври 2010 г. — Rico Graf и Rudolf Engel/Landratsamt Waldshut — Landwirtschaftsamt
 (Дело C-506/10)
 ()
 2011/C 30/22
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Rico Graf, Rudolf Engel
 Ответник: Landratsamt Waldshut -Landwirtschaftsamt
 Преюдициален въпрос
 В съответствие ли е член 6, параграф 1a от Ausführungsgesetz zum Grundstücksverkehrsgesetz und zum Landpachtverkehrsgesetz (Закон за изпълнение на Закона за сделките със земя и на Закона за аренда в земеделието) на провинция Баден-Вюртемберг в редакцията му към 21 февруари 2006 г (Gesetzblatt, стр. 85) със Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора (1)?
 (1) ОВ L 114, 2002 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 74, стр. 97 и поправки в ОВ L 353, 31.12.2009 г., стр. 71 и ОВ L 19, 23.1.2010 г., стр. 11.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/25
 Иск, предявен на 6 декември 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-648/13)
 2014/C 45/42
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и E. Manhaeve)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че поради липсата или поради непълно или неправилно транспониране на член 2, точки 19, 20, 26 и 27, на член 8, параграф 1, на член 9, параграф 2, на член 10, параграф 3 и на член 11, параграф 5, както и на приложение V (точки 1.3; 1.3.4; 1.3.5; 1.4 и 2.4.1) и на приложение VII (дял А, точки 7.2-7.10) от Директива 2000/60/ЕО на Европейския [п]арламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (1), Република Полша не е изпълнила задълженията си съгласно посочените разпоредби и съгласно член 24 от тази директива,
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Член 2, точки 19, 20, 26 и 27
 Комисията твърди, че Република Полша е транспонирала неправилно и непълно определенията, съдържащи се в член 2, точки 19, 20, 26 и 27 от Директива 2000/60/ЕО.
 Член 8, параграф 1
 Комисията твърди, че Република Полша не е уредила законодателно изисквания, отнасящи се до спецификациите за обектите от Натура 2000.
 Член 9, параграф 2
 Според Комисията разпоредбата на член 9, параграф 2 от Директива 2000/60/ЕО е транспонирана непълно или неправилно, доколкото в плановете за управление на речните басейни е трябвало да се включат планираните стъпки за реализиране на възвръщаемост на разходите, които да допринесат за постигане на екологичните цели на директивата.
 Член 10, параграф 3
 Комисията счита, че Република Полша не е транспонирала задължението, съдържащо се в член 10, параграф 3 от Директива 2000/60/ЕО, а транспонирането на тази разпоредба има ключово значение за постигане на целите на Директивата за водите.
 Член 11, параграф 5
 Комисията твърди, че Република Полша е транспонирала неправилно разпоредбите на член 11, параграф 5 от Директива 2000/60/ЕО, тъй като обхватът на съответните полски разпоредби е по-тесен в сравнение с директивата.
 Приложение V
 Според Комисията някои точки от приложение V не са били транспонирани в полското законодателство по задоволителен начин въпреки относително обширното транспониране на посоченото приложение. Твърдението за неправилно транспониране се отнася преди всичко за включването в плановете за управление на речния басейн на изчисленията на нивата на надеждност (точки 1.3, 1.3.4. и 2.4.1.), мониторинга на области на защита на местообитания и видове (точка 1.3.5) или изключването на хидроморфологичните елементи от класификацията на състоянието на водите (точка 1.4.2).
 Приложение VII
 Комисията твърди, че Република Полша е транспонирала неправилно точки 7.2—7.10 от дял А от посоченото приложение поради това, че разпоредбите относно националната водно-екологична програма трябва да се разграничат от плановете за управление на речния басейн по смисъла на приложение VII към Директива 2000/60/ЕО. Поради това според Комисията националните разпоредби, които полското правителство твърди, че отразяват член 11 от Директивата, не са достатъчни за транспонирането на точки 7.2—7.10 от приложение VII.
 (1) ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/20
 Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Hamm (Германия) на 4 май 2010 г. — KHS AG/Winfried Schulte
 (Дело C-214/10)
 ()
 2010/C 234/31
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesarbeitsgericht Hamm
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: KHS AG
 Ответник: Winfried Schulte
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство и/или практика, съгласно които правото на минимален платен годишен отпуск се погасява в края на съответния период и/или на периода, за който е прехвърлен отпускът, дори когато работникът е бил дълго време нетрудоспособен (като последицата от тази продължителна нетрудоспособност е, че работникът би могъл да натрупа минималния отпуск за няколко години, ако възможността за прехвърляне на този отпуск не беше ограничена във времето)? При отрицателен отговор на предходния въпрос, трябва ли възможността за прехвърляне на отпуск да е налице в продължение на поне 18 месеца?
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/8
 Определение на Съда (трети състав) от 17 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening
 (Дело C-302/10) (1)
 (Авторско право - Информационно общество - Директива 2001/29/ЕО - Член 5, параграфи 1 и 5 - Литературни и художествени произведения - Възпроизвеждане на кратки откъси от литературни произведения - Статии от пресата - Възпроизвежданe с временен и преходен характер - Технологичен процес, състоящ се в сканиране на статии, последвано от конвертиране в текстов файл, електронно обработване на възпроизведеното и запаметяване на част от възпроизведеното - Временни действия на възпроизвеждане, които са неразделна и съществена част от такъв технологичен процес - Цел на тези действия, изразяваща се в законно използване на произведение или закрилян обект - Самостоятелно стопанско значение на споменатите действия)
 2012/C 73/12
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Højesteret
 Страни в главното производство
 Ищец: Infopaq International A/S
 Ответник: Danske Dagblades Forening
 Предмет
 Преюдициално запитване — Højesteret — Тълкуване на член 2 и член 5, параграфи 1 и 5 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) — Дружество, чиято основна дейност се състои в изготвяне на резюмета на статии от вестници посредством сканиране — Записване на откъс от статия, състоящ се от дума за търсене заедно с петте думи, които я предшестват, и петте думи, които я следват — Временни действия на възпроизвеждане, които представляват неразделна и съществена част от технологичен процес
 Диспозитив
 1.
 Член 5, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество следва да се тълкува в смисъл, че временните действия на възпроизвеждане като разглежданите в главното производство, осъществявани в хода на процес, наречен „снемане на данни“,
 —
 отговарят на условието, според което тези действия трябва да представляват неразделна и съществена част от технологичния процес, независимо от обстоятелството, че този процес започва и приключва с тях и те предполагат човешка намеса,
 —
 отговарят на условието, според което действията на възпроизвеждане трябва да преследват една-единствена цел, а именно да се позволи законното използване на произведение или на закрилян обект,
 —
 отговарят на условието, според което тези действия не трябва да имат самостоятелно стопанско значение, доколкото, от една страна, осъществяването на тези действия не дава възможност да се получи допълнителна изгода, надхвърляща изгодата от законното използване на защитеното произведение, а от друга страна, временните действия на възпроизвеждане не водят до изменение на това произведение.
 2.
 Член 5, параграф 5 от Директива 2001/29 трябва да се тълкува в смисъл, че ако отговарят на всички условия по член 5, параграф 1 от тази директива, временните действия на възпроизвеждане като разглежданите в главното производство, осъществявани в хода на процес, наречен „снемане на данни“, трябва да се считат за отговарящи на условието, според което действията на възпроизвеждане не могат нито да засягат нормалното използване на произведението, нито неоправдано да засягат законните интереси на притежателя на права.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/19
 Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Schaeffler Technologies/Комисия
 (Дело T-287/14) (1)
 ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 245/23)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Херцогенаурах, Германия) (представители: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3)
 Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 4)
 Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 14.7.2014 г.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/35
 Жалба, подадена на 2 октомври 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-111/12)
 2012/C 379/58
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi, A. Blot, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията, с което се потвърждава заключението на лекарската комисия относно степента на инвалидност на жалбоподателя и свързания с професионалната дейност произход на заболяването му
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията от 8 ноември 2011 г., с което се потвърждава заключението на лекарската комисия от 25 август 2011 г. и което е връчено на жалбоподателя на 28 ноември 2011 г.;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението, с което се отхвърля подадена по административен ред жалба на жалбоподателя от 22 юни 2012 г.;
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя сума, определена ex aequo et bono и в първоначален размер от 100 000 евро, за претърпените неимуществени вреди;
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/25
 Решение на Общия съд от 6 март 2012 г. — ThyssenKrupp Steel Europe/СХВП (Highprotect)
 (Дело T-565/10) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Highprotect“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 118/42
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Дуизбург, Германия) (представител: U. Ulrich)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 септември 2010 г. (преписка R 1038/2010-1) по заявка за регистрация на словния знак „Highprotect“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда ThyssenKrupp Steel Europe AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 19.2.2011 г.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/33
 Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. — Codorniu Napa/СХВП — Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)
 (Дело T-35/08)
 (2008/C 92/67)
 Език, на който е изготвена жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Codorniu Napa, Inc. (Калифорния, Съединени Американски Щати) (представители: адв. X. Fàbrega Sabaté и адв. Curell Aguilà)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bodegas Ontañón, S.A.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 20 ноември 2007 г. по дело R 747/2006-4, и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Заявена марка на Общността: Фигуративна марка „ARTESA NAPA VALLEY“ за стоки от клас 33 (заявка No 3.079.159).
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Bodegas Ontañón, S.A.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността No 2.050.623 „ARTESO“ за стоки от класове 33 и 35, испанска словна марка No 844.194 „LA ARTESA“ за стоки от клас 33.
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отказва регистрацията.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), като се има предвид, че няма вероятност от объркване между спорните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/45
 Жалба, подадена на 29 март 2014 г. — ZZ и др./Парламент
 (Дело F-31/14)
 2014/C 184/75
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и др.(представител: A. Salerno, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Анулиране на проведените през есента на 2013 г. избори за комитет по персонала на Европейския парламент, резултатите от които са публикувани на 28 ноември 2013 г
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се анулират резултатите от проведените през есента на 2013 г. избори за комитет по персонала на Европейския парламент, резултатите от които са официално публикувани на 28 ноември 2013 г.,
 —
 да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/40
 Жалба, подадена на 2 август 2017 г. — Windspiel Manufaktur/EUIPO (Изображение на запушалка на бутилка)
 (Дело T-489/17)
 (2017/C 309/54)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Windspiel Manufaktur GmbH (Daun, Германия) (представител: Rechtsanwalt O. Löffel)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: позиционна марка на Европейския съюз (Изображение на запушалка на бутилка) — заявка за регистрация No 15 024 987
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 юни 2017 г. по преписка R 1374/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/6
 Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Planet AE
 (Дело C-314/11 P) (1)
 (Обжалване - Защита на финансовите интереси на Европейския съюз - Установяване на степента на риска, свързан с дадено образувание - Система за ранно предупреждение - Разследване на OLAF - Решения - Искане за задействане на предупреждения W1a и W1b - Подлежащи на обжалване актове - Допустимост)
 2013/C 46/11
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и F. Dintilhac)
 Друга страна в производството: Planet AE (представител: V. Christianos, dikigoros)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Общия съд (шести състав) от 13 април 2011 г. по дело Planet/Комисия (T-320/09), в което Общият съд отхвърля направеното от Европейската комисия възражение за недопустимост в производството, образувано по жалба за отмяна на решенията на Комисията, взети в резултат на разследване от Службата за борба с измамите (OLAF), да активира в Системата за ранно предупреждение (СРП) предупреждение „W1a“, а впоследствие предупреждение „W1b“, с които се установява равнището на риск по отношение на жалбоподателя в качеството му на оферент, спечелил обществената поръчка за услуги във връзка с проект за институционална и секторна модернизация в Сирия, финансиран по програма MEDA (ОВ 2005 S 203-199730)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/52
 Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — FIFA/СХВП — Ferrero (WORLD CUP 2006 GERMANY)
 (Дело T-448/08)
 (2008/C 313/92)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Цюрих, Швейцария) (представители: D. Alexander QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel и C. Rassmann, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло или частично решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 юни 2008 г. по преписка R 1470/2005-1, и
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „WORLD CUP 2006 GERMANY“ за стоки и услуги от класове 1, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 29, 30, 32, 35, 36, 37, 38, 41 и 42 — Марка на Общността No 2 047 843
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването
 Изложени правни основания: i) нарушение на членове 73 и 74, параграф 1 от Регламент No 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав до голяма степен основава решението си на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 40/94 на Съвета — разпоредба, на която не се е позовала нито другата страна в производството пред апелативния състав, нито отделът по заличаването; ii) при условията на евентуалност, нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е разгледал регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, като цяло, от гледна точка на средния потребител и не е приложил релевантното право относно преценката на описателния характер на заявените стоки и/или услуги; и iii) нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, е лишена от необходимия отличителен характер.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/38
 Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. — VTZ и др./Съвет
 (Дело T-432/12)
 2012/C 366/77
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Волжски, Русия), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Таганрог, Русия), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Каменск-Уралски, Русия) и Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Полевской, Русия) (представители: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo и C. Van Hemelrijck, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени в частта относно жалбоподателите Регламент за изпълнение (ЕС) No 585/2012 от 26 юни 2012 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Русия и Украйна, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009, и за прекратяване на процедурата по преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на мерките по отношение на вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Хърватия (ОВ L 174, 2012 г., стр. 5), и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноските.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.
 1.
 С първото правно основание жалбоподателите твърдят, че като обединява вноса от Русия с вноса от Украйна, Съветът допуска явна грешка в преценката на фактите, нарушава член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета (1) (наричан по-нататък „основният регламент“) и принципа на равно третиране.
 2.
 С второто правно основание жалбоподателите изтъкват, че като стига до извода, че отмяната на мерките може да доведе до повторение на вредата, Съветът нарушава принципа на равно третиране и допуска явна грешка в преценката на фактите, поради което нарушава член 11, параграф 2 от основния регламент.
 3.
 С третото правно основание жалбоподателите изтъкват, че Съветът нарушава член 9, параграф 4 и член 21 от основния регламент, и принципа на равно третиране като допуска явна грешка в преценката по отношение на анализа на интереса на Съюза.
 4.
 С четвъртото правно основание те поддържат, че Съветът нарушава принципа на добра администрация и правото на защита на жалбоподателите като не разглежда изтъкнатите от тях доводи по време на разследването и като не им разкрива съществени факти и съображения относно настоящото дело; Съветът нарушава задължението за мотивиране, принципа на добра администрация и правото на защита на жалбоподателите като предоставя на държавите членки информация относно настоящото дело преди получаването на някакво становище от жалбоподателите и като се консултира с антидъмпинговия консултативен комитет преди изслушването на жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51) с измененията.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/21
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 4 август 2008 г. — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
 (Дело C-361/08)
 (2008/C 285/34)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Ищец: Stichting Greenpeace Nederland
 Ответник: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer
 Друга страна: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли мястото на освобождаване на генетично модифицирани организми, което съгласно член 25, параграф 4 от Директива 2001/18/EО (1) не може да се разглежда като поверително, да се тълкува и с оглед на целта и систематиката на директивата в смисъл, че с него се има предвид парцел по кадастралния план, или е достатъчно, ако се посочи по-голям географски район?
 2.
 a)
 Ако е достатъчен по-голям географски район, кои обстоятелства могат да се вземат предвид при определяне на зоната, която трябва да се посочи?
 б)
 Директива 2003/4/EО (2) има ли значение при определянето на обхвата на зоната, която трябва да се посочи?
 в)
 С посочването на район, чиято повърхност е двадесет пъти по-голяма отколкото тази на опитно поле, спазен ли е принципът на пропорционалност?
 3.
 Спазен ли е принципът на пропорционалност, когато съгласно изменените на 17 юли 2008 г. административни правила, се избира общо посочване на района с повърхност стократно по-голяма от повърхността на отделните опитни полета?
 4.
 Ако е достатъчно само посочване на района съобразно кадастралния план, може ли въпреки член 25, параграф 4 от Директива 2001/18/EО при наличие на посочените в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО обстоятелства да съществува оправдателно основание за поверителното третиране на информацията относно точното?
 5.
 a)
 Съдържа ли член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО изчерпателно изброяване на оправдателните основания?
 б)
 При положителен отговор, попадат ли защитата на предприятията включително на намиращите се в тях лица и изделия, и предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия под едно от оправдателните основания, посочени в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/EО?
 6.
 Ако на въпрос No 5, букви а) и б) бъде даден положителен отговор, в този случай съразмерно ли е посочването на територия с повърхност, двадесеткратно или стократно по-голяма от повърхността на опитно поле, предвид член 4, параграф 2, буква з) от Директива 2003/4/EО и с оглед на защитата на частни (защита на предприятието включително на намиращите се в него лица и изделия) и на обществени интереси (предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия)?
 7.
 a)
 Ако на въпрос No 5, буква a) бъде даден отрицателен отговор, допустимо оправдателно основание ли е защитата на предприятията включително на намиращите се в тях лица и изделия, и предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия?
 б)
 Ако на въпрос No 7, буква a) бъде даден положителен отговор, съразмерно ли е посочването на територия с повърхност, двадесеткратно или стократно по-голяма от повърхността на опитно поле с оглед на защитата на частни (защита на предприятието включително на намиращите се в него лица и изделия) и на обществени интереси (предотвратяването на саботаж по отношение на условията за развойна дейност в областта на биотехнологиите в Нидерландия)?
 (1) Директива 2001/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (ОВ L 106, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75).
 (2) Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/13
 Решение на Съда (първи състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — adidas AG, adidas Benelux BV/Marca Mode CV, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands BV, Vendex KBB Nederland BV
 (Дело C-102/07) (1)
 (Марки - Член 5, параграф 1, буква б) и параграф 2 и член 6, параграф 1, буква б) от Директива 89/104/ЕИО - Необходимост от запазване на възможността за свободно ползване - Фигуративни марки от три ленти - Мотиви от две ленти, използвани от конкуренти за украса - Твърдение за нарушение на правата върху марката и за нейното разводняване)
 (2008/C 128/21)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищци: adidas AG, adidas Benelux BV
 Ответници: Marca Mode CV, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands BV, Vendex KBB Nederland BV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 3, параграф 1, букви б) и в) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Отказ за регистрация или недействителност — Липса на отличителен характер — Придобиване чрез използване — Общ интерес да не се ограничава необосновано възможността за свободно използване на знаци, които се възприемат от съответните потребители като знаци, служещи за украса на стоката, а не за нейното разграничаване
 Диспозитив
 Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките трябва да бъде тълкувана в смисъл, че при преценката на обхвата на изключителните права на притежателя на една марка може да се държи сметка за необходимостта от запазване на възможността за свободно ползване само доколкото се прилага ограничението на действието на марката, предвидено в член 6, параграф 1, буква б) от посочената директива.
 (1) ОВ C 82, 14.4.2007 г.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/48
 Жалба, подадена на 18 декември 2007 г. — Nokia/СХВП — Medion (LIFE BLOG)
 (Дело T-460/07)
 (2008/C 51/90)
 Език, на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Nokia Oyj (Хелзинки, Финландия) (представител: J. Tanhuanpää, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Medion AG (Essen, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени изцяло решението на втори апелативен състав от 2 октомври 2007 г. по преписка R 141/2007-2 и преписката да се върне на СХВП за регистрация на търговската марка на жалбоподателя,
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка на Общността „LIFE BLOG“ за стоки и услуги от клас 9, 38 и 41 — заявка No 3 564 366
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Medion AG
 Марка или знак, на който е направено позоваване: Националните и международни словни марки „LIFE“ и „LIFETEC“ за стоки и услуги от класове 1, 7, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 и 42, националната и международна словна марка „LIFESAT“ за стоки от клас 9 и националната словна марка „Lifesign“ за стоки от класове 9, 14 и 16
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля частично заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: Потвърждава решението на отдела по споровете и отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 40/94 на Съвета


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/28
 Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — HeidelbergCement/Комисия
 (Дело T-302/11)
 2011/C 238/49
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: HeidelbergCement AG (Хайделберг, Германия) (представители: U. Denzel и T. Holzmüller, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1 и член 2 от Решение на Комисията от 30 март 2011 г. по преписка COMP/39.520 — Цимент и свързани продукти в приложение на член 263, четвърта алинея ДФЕС, доколкото то се отнася до жалбоподателя;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в съответствие с член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1)
 Обжалваното решение нарушава член 18, параграф 3 от Регламент No 1/2003, тъй като не конкретизира достатъчно предмета на разследването и изисква търговска информация, която не би могла да бъде „необходима“ по смисъла на член 18 от Регламент No 1/2003, за да се изяснят твърдените факти.
 —
 Жалбоподателят не е бил уведомен с обжалваното решение или в какъвто и да било друг момент по време на производството по разследване в какво конкретно поведение всъщност е упрекван. Следователно решението нарушава задължението по член 18, параграф 3 от Регламент No 1/2003 да се посочи предмета на разследването. Според постоянната практика на съдилищата на Съюза твърдените факти трябва да бъдат посочени в решението достатъчно точно, за могат адресатите и съдилищата да преценят необходимостта от исканата информация с оглед събирането на доказателства.
 —
 С решението отново се изисква голям обем информация, която вече е била предоставена на Комисията в отговор на предходни искания за сведения. Намиращата се вече на разположение на Комисията информация не е била „необходима“ по смисъла на член 18, параграф 3 от Регламент No 1/2003.
 —
 Не е било възможно да се долови връзката между исканата информация и „подозрението“ на Комисията. Последната злоупотребява със своите правомощия по силата на член 18, параграф 3 от Регламент No 1/2003, за да провежда общо разследване на жалбоподателя („Fishing Expedition“). За подобни разследвания на пазара Комисията разполага с инструмента по член 17 от Регламент No 1/2003.
 —
 Комисията превишава правомощията си по силата на член 18, параграф 3 от Регламент No 1/2003, тъй като в обжалваното решение принуждава жалбоподателя да анализира и преценява исканата информация.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на принципа на пропорционалност
 Обхватът на изискваната информация, изборът на средства и краткостта на определения срок нарушават принципа на пропорционалност.
 —
 Събирането и подготвянето на исканата информация в предписаната форма налага прекомерна тежест на жалбоподателя. Тази тежест е непропорционална в сравнение с общия характер на изискваната информация и с целта на разследването.
 —
 Определянето на срок от 12 седмици за даването на отговор и отказът на Комисията да удължи този срок са непропорционални. За жалбоподателя е било обективно невъзможно да спази този срок.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на задължението за предоставяне на мотиви по член 296, параграф 2 ДФЕС
 Обжалваното решение нарушава също изискванията на член 296, параграф 2 ДФЕС относно правилното мотивиране на правен акт, тъй като не позволява да се разберат мотивите, подтикнали Комисията да изисква толкова информация, да действа съгласно член 18, параграф 3 от Регламент No 1/2003 и да определи толкова кратък срок.
 —
 Обжалваното решение не уточнява какво конкретно обстоятелство разглежда Комисията или причината, поради която Комисията се нуждае от изключително подробната и обемна информация.
 —
 Комисията не представя мотиви защо — за разлика от предходните искания за предоставяне на информация — тя счита, че действие по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент No 1/2003 е подходящо и необходимо.
 —
 Комисията не представя достатъчно мотиви защо определя толкова кратък срок за отговора и защо отказва да удължи този срок.
 4.
 Четвърто правно основание: нарушение на принципа на точност
 По мнението на жалбоподателя обжалваното решение и изпратеният с него формуляр нарушават изискванията на общия принцип на точност, тъй като по много пунктове тези документи са неясни, неопределени и противоречиви и не съдържат ясни указания какво поведение да следва жалбоподателят. Последният не е можел да определи извън всякакво съмнение какво се очаква да направи, за да избегне риска от налагане на санкция. Комисията не е отговорила или не е отговорила в достатъчна степен на многобройните отправени от жалбоподателя запитвания и искания за уточняване.
 5.
 Пето правно основание: нарушение на правото на защита на жалбоподателя
 Обжалваното решение нарушава правото на защита на жалбоподателя, гарантирано в член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ) и в член 48, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като принуждава жалбоподателя да участва активно в преценката на търговската информация, което всъщност спада към задължението на Комисията за събиране на доказателства.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата на конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/6
 Решение на Съда (втори състав) от 13 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Expedia Inc./Autorité de la concurrence и др.
 (Дело C-226/11) (1)
 (Конкуренция - Член 101, параграф 1 ДФЕС - Картел - Съществен характер на ограничение - Регламент (ЕО) No 1/2003 - Член 3, параграф 2 - Национален орган за защита на конкуренцията - Практика, която може да засегне търговията между държавите членки - Разследване и санкция - Ненадвишаване на праговете на пазарни дялове, посочени в известието de minimis - Ограничения на конкуренцията по цел)
 2013/C 38/05
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Expedia Inc.
 Ответници: Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 101, параграф 1 от ДФЕС и на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) — Съотношение между членове 101 и 102 от ДФЕС и националните законодателства в областта на конкуренцията — Възможност за юрисдикциите и националните органи за защита на конкуренцията да преследват и да санкционират картел, който може да засегне търговията между държавите членки, но не надвишава определените от Комисията прагове на пазарни дялове — Картел с антиконкурентна цел
 Диспозитив
 Член 101, параграф 1 ДФЕС и член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО], трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че допускат национален орган за защита на конкуренцията да прилага член 101, параграф 1 ДФЕС по отношение на споразумение между предприятия, което може да засегне търговията между държави членки, но което не достига определените от Комисията прагове в нейното Известие относно споразуменията с незначителен ефект, при условие че това споразумение съставлява съществено ограничение на конкуренцията по смисъла на тази разпоредба.
 (1) ОВ C 211, 16.7.2011 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/43
 Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2008 г. — Compagnie maritime belge/Комисия
 (Дело T-276/04) (1)
 (Конкуренция - Злоупотреба със съвместно господстващо положение - Линейна конференция - Решение, с което се налага глоба на основание на по-ранно решение, частично отменено от Съда - Регламент (ЕИО) No 2988/74 - Разумен срок - Право на защита - Правна сигурност - Сила на пресъдено нещо)
 (2008/C 209/73)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Compagnie maritime belge SA (Anvers, Белгия) (представител: D. Waelbroeck, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално É. Gippini Fournier, P. Hellström и F. Amato, впоследствие É. Gippini Fournier)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2005/480/ЕО на Комисията от 30 април 2004 г. относно процедура по прилагане на член 82 ЕО (Дела COMP/D/32.448 и 32.450) (Резюме в ОВ L 171, 2005 г., стр. 28), с което на жалбоподателя се налага глоба за твърдяни злоупотреби със съвместно господстващо положение, извършени от конференцията Cewal и, при условията на евентуалност, за намаляване на посочената глоба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Compagnie maritime belge SA да понесе две трети от направените от него съдебни разноски и две трети от съдебните разноски на Комисията, като последната понася една трета от направените от нея съдебни разноски и една трета от съдебните разноски на Compagnie maritime belge.
 (1) ОВ C 262, 32.10.2004 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/39
 Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — dm-drogerie markt/СХВП — Distribuciones Mylar (dm)
 (Дело T-36/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „dm“ - По-ранна национална фигуративна марка „dm“ - Административно производство - Решения на отделите по споровете - Отмяна - Поправяне на фактически грешки - Несъществуващ акт - Допустимост на жалбите, подадени пред апелативния състав - Срок за обжалване - Оправдани правни очаквания - Членове 59, 60а, 63 и 77а от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем членове 60, 62, 65 и 80 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Правило 53 от Регламент (ЕО) No 2868/95)
 2011/C 311/69
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Германия) (представители: O. Bludovsky и C. Mellein, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално J. Novais Gonçalves, впоследствие G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Distribuciones Mylar, SA (Gelves, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 октомври 2008 г. (преписка R 228/2008-1) относно производство по възражение между Distribuciones Mylar, SA и dm-drogerie markt GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 30 октомври 2008 г. (преписка R 228/2008-1) относно производство по възражение между Distribuciones Mylar, SA и dm-drogerie markt GmbH & Co. KG, доколкото с него не се обявява за нищожна изменената редакция на решението на отдела по споровете от 16 май 2007 г.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/28
 Решение на Общия съд от 24 ноември 2016 г. — Azur Space Solar Power/EUIPO (Изображение на бели линии и тухли на черен фон)
 (Дело T-578/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 022/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Azur Space Solar Power GmbH (Хайлброн, Германия) (представители: J. Nicodemus и S. Stöcker, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално E. Zaera Cuadrado, впоследствие A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба против решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 27 юли 2015 г. (преписка R 2780/2014-4) относно посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Azur Space Solar Power GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 414, 14.12.2015 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/40
 Решение на Първоинстанционния съд от 22 март 2007 г. — Saint-Gobain Pam/ СХВП — Propamsa (PAM PLUVIAL)
 (Дело T-364/05) (1)
 („Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PAM PLUVIAL“ - По-ранни национални фигуративни марки „PAM“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Доказателство за използване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 43 от Регламент (ЕО) No 40/94“)
 (2007/C 95/80)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Saint-Gobain Pam SA (Нанси, Франция) (представители: J. Blanchard и G. Marchais, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Rassat)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд:Propamsa, SA (Барселона, Испания)
 Предмет
 Иск срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2005 г. (дело R 414/2004-4) относно регистрирането на словния знак PAM PLUVIAL във връзка с производство по възражение между Propamsa, SA и Saint-Gobain Pam SA.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Ищецът Saint-Gobain Pam SA се осъжда за заплати разноските.
 (1) ОВ C 315, 10.12.2005 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/49
 Жалба, подадена на 1 януари 2014 г. — Caixabank/Комисия
 (Дело T-2/14)
 2014/C 52/95
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Caixabank SA (Барселона, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,
 —
 да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото то се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/41
 Жалба, подадена на 17 август 2011 г. — ZZ и др./Парламент
 (Дело F-82/11)
 2011/C 340/85
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и други (представител: M.-A. Lucas, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Искане да бъдат обявени за незаконосъобразни изборите на Комитета по персонала на Европейския парламент и на бездействието на Европейския парламент при различните случаи на незаконосъобразност, засегнали изборния процес.
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се установи незаконосъобразността на изборите на Комитета по персонала на Европейския парламент, проведени от 27 октомври до 24 ноември 2010 г.;
 —
 Да се установи незаконосъобразността на бездействието на Европейския парламент при различните нарушения в рамките на изборния процес;
 —
 Да се отмени мълчаливото отхвърляне от 20 май 2011 г. на Генералния секретариат на Парламента на жалбата, подадената от жалбоподателите на 20 януари 2011 г. по административен ред, за отмяна на резултатите от изборите на Комитет по персонала, оповестени на 19 ноември 2010 г., както и на резултатите, публикувани на 23 и 24 ноември и на 10 декември 2010 г. и за организирането на нови избори или поне на втори тур изборите;
 —
 да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/16
 Иск, подаден на 13 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-76/12)
 2012/C 133/29
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: W. Roels и C. Soulay)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като е запазила в сила система за данъчно облагане, съгласно която дивидентите, изплатени от френски дружества на инвестиционни фондове, установени във Франция, са освободени от данък, докато същите дивиденти, когато се разпределят на инвестиционни фондове, установени в друга държава членка на Европейския съюз или на Европейското икономическо пространство, подлежат на удържане на данък при източника, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и по член 40 от Споразумението за ЕИП;
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С иска си Комисията оспорва разликата, която съществува в данъчното третиране на дивидентите, изплатени от френски дружества на предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) в зависимост от това дали тези ПКИПЦК са установени във Франция. Един от елементите на системата за данъчно облагане на установените във Франция ПКИПЦК се състои в необлагане на дивидентите, когато те са им разпределени от френски дружества. За разлика от това, съгласно член 119 bis, параграф 2 от Общия данъчен кодекс дивидентите, разпределени от френски дружества на ПКИПЦК, които не са установени във Франция, подлежат на облагане с данък чрез удържане при източника. Комисията счита, че разликата в данъчно третиране на ПКИПЦК, които са установени във Франция, и на ПКИПЦК, които не са установени във Франция, при положение че се намират в обективно сходно положение без оглед на държавата, където са установени, представлява пречка за свободното движение на капитали и че тази пречка не е обоснована от съображения, свързани с ефективността на данъчния контрол, нито с необходимостта от гарантиране на балансирано разпределение на данъчните правомощия.
 Комисията напомня, че съгласно постоянната практика на Съда, намерила израз по-специално в Решение по дело Комисия/Италия (Решение от 19 ноември 2009 г., C-540/07) и Решение по дело Комисия/Германия (Решение от 20 октомври 2011 г., C-284/09), държавите членки, които подчиняват дивидентите, разпределени на дружества, установени в други държави членки, на система за данъчно облагане, която е по-неблагоприятна от тази, която прилагат по отношение на дивидентите, разпределяни на установените в страната дружества, без тази разлика в третирането да е обоснована от обективно различни положения или от императивни съображения от общ интерес, не са изпълнили задълженията си за гарантиране на свободата на движение на капиталите.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/4
 Решение на Съда (осми състав) от 24 януари 2013 г. — Falles Fagligt Forbund (3F), по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Европейска комисия, Кралство Дания
 (Дело C-646/11 P) (1)
 (Обжалване - Държавни помощи - Мерки за намаляване на данъците - Моряци, работещи на борда на кораби, вписани в датския международен регистър - Член 88, параграф 3 ЕО - Фаза на предварително разглеждане - Решение на Комисията да не повдига възражения - Жалба за отмяна - Условия за започване на официална процедура по разследване - Наличие на съмнения относно съвместимостта на помощта с общия пазар - Срок за разследването)
 2013/C 71/07
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Falles Fagligt Forbund (3F), по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (представители: P. Torbøl, advokat, S. Aparicio Hill, abogada и V. Edwards, solicitor)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и P.J. Loewenthal), Кралство Дания (представители: C. Vang и C. Thorning.)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 27 септември 2011 г. по дело 3F/Комисия (T-30/03 RENV) за отхвърляне на жалбата за отмяна на Решение C(2002)4370 окончателен на Комисията от 13 ноември 2002 г., с което мерките за данъчни облекчения, приложими за моряци, плаващи на борда на датски плавателни съдове, се приемат за държавни помощи, съвместими с общия пазар (дело C-319/07 P, върнато за ново разглеждане след касационно обжалване)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Falles Fagligt Forbund (3F) да заплати съдебните разноски.
 3.
 Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/43
 Решение на Общия съд от 6 декември 2012 г. — Strobl/Комисия
 (Дело T-630/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Държавни служители - Назначаване - Конкурс на общо основание - Кандидати, вписани в списък с подходящи кандидати преди влизането в сила на новия Правилник - Обявяване на свободна длъжност - Назначаване - Класиране в степен съгласно новите по-неблагоприятни правила - Член 12 от приложение XIII към Правилника - Грешка при прилагане на правото - Задължение за мотивиране от Съда на публичната служба)
 2013/C 26/83
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Peter Strobl (Besozzo, Италия) (представител: H.-J. Rüber, avocat)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat) и Съвет на Европейския съюз (представители: J. Herrmann и A. Jensen)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 септември 2011 г. по дело Strobl/Комисия (F-56/05, все още непубликувано в Сборника)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Peter Strobl понася направените от него, както и от Европейската комисия съдебни разноски в рамките на настоящото производство.
 3.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/19
 Определение на Съда от 12 май 2010 г. — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 (Дело C-451/09 P) (1)
 (Обжалване - Извъндоговорна отговорност - Доказателство за общностния произхд на продукти, добити от риболов, от гръцки кораб, собственост на дружество по гръцкото право - Неприемане на разпоредби, позволяващи на митническите органи на държавите членки да приемат издадени от трета държава документи, различни от документ T2M)
 2010/C 234/29
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (представители: N. Skandamis и E. Perakis, dikigoroi)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón и M. Balta), Европейска комисия (представители: M. Patakia и B.-R. Killmann)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (седми състав) от 16 септември 2009 г. по дело Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Съвет и Комисия (T-162/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля искане за обезщетение на вредите, за които се твърди, че са претърпени от жалбоподателя в резултат на това, че Съветът и Комисията не са приели разпоредбите, позволяващи на митническите органи на държава членка — в случая на гръцките митнически органи — да приемат като доказателство за общностен произход на продукти, добити от риболов, от гръцки кораб, собственост на жалбоподателя, документи, издадени от трета държава, различни от предвидения от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година (ОВ L 253, 1993 г., стр. 1) документ T2M
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia да понесе съдебните разноски.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/17
 Решение на Общия съд от 22 април 2016 г. — Ирландия и Aughinish Alumina/Комисия
 (Съединени дела T-50/06 RENV II и T-69/06 RENV II) (1)
 ((Държавни помощи - Директива 92/81/ЕИО - Акцизи върху минералните масла - Минерални масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид - Освобождаване от акциз - Съществуващи или нови помощи - Член 1, буква б), подточки i), iii) и iv) от Регламент (ЕО) No 659/1999 - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Разумен срок - Принцип на добра администрация - Злоупотреба с власт - Задължение за мотивиране - Понятие за държавна помощ - Предимство - Засягане на търговията между държави членки - Нарушаване на конкуренцията))
 (2016/C 200/24)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ирландия (представители: E. Creedon, A. Joyce и E. McPhillips, подпомагани от P. McGarry, SC) и Aughinish Alumina Ltd (Аскийтън, Ирландия) (представители: C. Waterson, C. Little и J. Handoll, solicitors)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan и K. Walkerová)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ L 119, 2006 г., стр. 12) в частта относно освобождаването от акциз върху минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Шанън (Ирландия)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Ирландия понася направените от нея съдебни разноски и три четвърти от съдебните разноски на Европейската комисия по дела T-50/06, T-50/06 RENV I и T-50/06 RENV II, както и три двадесети от съдебните разноски на Комисията по дела C-89/08 P и C-272/12 P.
 3)
 Aughinish Alumina Ltd понася направените от него съдебни разноски и три четвърти от съдебните разноски на Комисията по дела T-69/06, T-69/06 RENV I и T-69/06 RENV II, три двадесети от съдебните разноски на Комисията по дела C-89/08 P и C-272/12 P, както и всички съдебни разноски по дело T-69/06 R.
 4)
 Комисията понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски по съединени дела T-50/06 и T-69/06, съединени дела T-50/06 RENV I и T-69/06 RENV I, и съединени дела T-50/06 RENV II и T-69/06 RENV II, както и една пета от направените от нея съдебни разноски по дела C-89/08 P и C-72/12 P.
 (1) ОВ C 86, 8.4.2006 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/21
 Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-125/13)
 2013/C 156/33
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: K. Banks, A. Bouquet, A. Szmytkowska)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Регламент (ЕС) No 1243/2012 на Съвета от 19 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1342/2008 за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (1),
 —
 да се запазят правните последици на отменения регламент за разумен период от време след постановяване на съдебното решение, а именно за не повече от една пълна календарна година, считано от 1 януари на годината, следваща тази на постановяването на решението, и
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба Комисията иска от Съда да отмени Регламент (ЕС) No 1243/2012 на Съвета от 19 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1342/2008 за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси, като запази правните последици на отменения регламент за разумен период от време след постановяване на съдебното решение, а именно за не повече от една пълна календарна година, считано от 1 януари на годината, следваща тази на постановяването на решението.
 Искането на Комисията почива на следните три основания:
 а)
 С първото си основание, изведено от грешка при прилагане на правото във връзка с правното основание на обжалвания регламент (нарушение на член 43, параграф 2 ДФЕС), Комисията поддържа, че Съветът е допуснал грешка при прилагане на правото, той като е разделил предложението ѝ и е приел част от него на основание член 43, параграф 3 ДФЕС, въпреки че то е трябвало да бъде прието изцяло на основание член 43, параграф 2 ДФЕС, както е предложила Комисията. Обжалваният регламент съдържа разпоредби, които не попадат в приложното поле на член 43, параграф 3 ДФЕС, който може да бъде основание само за приемането на мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
 б)
 С второто си основание, изведено от последвалата грешка при прилагане на правото във връзка с процедурата по приемане на решение и с институционалните правомощия на Европейския парламент да участва в обикновената законодателна процедура и на Европейския икономически и социален комитет за консултации с него (нарушение на членове 294 и 43, параграф 2 ДФЕС), Комисията твърди, че съответната част от предложението е приета само от Съвета, без участието на Европейския парламент, който щеше да участва при приемането му, ако беше следвана обикновената законодателна процедура, и без да са проведени съответни консултации с Европейския икономически и социален комитет.
 в)
 Накрая, с третото си основание във връзка с приемането на обжалвания регламент без предложение от Комисията или при изопачаване на предложението ѝ (на френски език „denaturation“) (нарушение на член 17 ДЕС и на член 43, параграф 3 ДФЕС), Комисията посочва, че разделянето на предложението ѝ от Съвета и последвалата от това промяна на правното основание на част от него е довело до съществено изопачаване на предложението на Комисията в нарушение на изключителното ѝ право на инициатива.
 (1) ОВ L 352, стр. 10.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/12
 Решение на Съда (голям състав) от 6 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris — Франция) — Alexandre Achughbabian/Préfet du Val-de-Marne
 (Дело C-329/11) (1)
 (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Национална правна уредба, която предвижда наказание лишаване от свобода и глоба в случай на незаконно пребиваване)
 2012/C 32/20
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Paris
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Alexandre Achughbabian
 Ответник: Préfet du Val-de-Marne
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour d'appel de Paris — Тълкуване на Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стp. 98) — Съответствие на национална правна уредба, която предвижда налагане на наказание лишаване от свобода на гражданин на трета страна само поради това, че е влязъл или пребивава незаконно на територията на тази държава — Задържане с цел принудително отвеждане до границата на страната — Евентуална незаконност на задържането
 Диспозитив
 Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че
 —
 не допуска правна уредба на държава членка, която наказва незаконното пребиваване с наказателноправни санкции, доколкото същата позволява лишаването от свобода на гражданин на трета страна, който, като пребивава незаконно на територията на посочената държава членка и не желае да напусне доброволно тази територия, не е бил подложен на принудителните мерки, визирани в член 8 от тази директива, и в случай на задържане с оглед на подготвянето и извършването на неговото извеждане максималният срок на това задържане не е изтекъл; и
 —
 допуска такава правна уредба, доколкото същата позволява лишаването от свобода на гражданин на трета страна, към когото е приложена процедурата за връщане, установена от посочената директива, и който пребивава незаконно на посочената територия без основателна причина за невръщане.
 (1) ОВ C 298, 8.10.2011 г.


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/34
 Жалба, подадена на 28 януари 2016 г. — EEB/Комисия
 (Дело T-38/16)
 (2016/C 118/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейско бюро по околната среда (EEB) (Брюксел, Белгия) (представител: B. Kloostra, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията от 19 ноември 2015 г. с референтен номер Ares(2015)5212500, потвърждаващо решението ѝ от 14 септември 2015 г. с референтен номер Ares(2015)3790389 за приемане на допълнително решение по молбата на EEB от 3 февруари 2015 г. за предоставяне на информация, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1
 С първото си основание той твърди, че Комисията допуснала очевидна грешка при определяне на предмета на първоначалното заявление, поради което нарушила задължението си да го разгледа изцяло, както и член 6, параграф 2, член 7 и член 8 от Регламент No 1049/2001.
 2
 С второто си основание той твърди, че е допуснато нарушение на задължението за мотивиране.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/64
 Иск, предявен на 18 септември 2007 г. — Pfizer/СХВП — Isdin (ISDIN Pediatrícs)
 (Дело T-355/07)
 (2007/C 269/116)
 Език на исковата молба: английски
 Страни
 Ищец: Pfizer Ltd. (Sandwich, Обединеното кралство) (представители: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, lawyers, и M. Hawkins, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Isdin SA (Барселона, Испания)
 Искания на ищеца
 —
 да отмени Решение на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 юни 2007 г. по дело R 566/2006-1, и
 —
 да осъди ответника да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка „ISDIN Pediatrícs“ за стоки, между други, по клас 5 — Марка на Общността No 1 243 807
 Притежател на марката на Общността: Isdin, SA
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Ищецът
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Национална словна марка „ISTIN“ за стоки по клас 5
 Решение на отдела по споровете: Частично обявяване на недействителност на марката на Общността
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на Отдела по заличаването, доколкото с последното се обявява недействителност на марката на Общността.
 Изложени правни основания: Нарушение на правото на ищеца да бъде изслушан съобрзано член 73 от Регламент No 40/94 на Съвета и нарушение на член 52, тълкуван във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламента.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/35
 Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Ravensburger/СХВП — Educa Borras (EDUCA Memory game)
 (Дело T-243/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на общността EDUCA Memory game - По-ранна национална и международна словна марка MEMORY - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 74 и 75 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 76 и 77 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 179/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ravensburger AG (Ravensburg, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Educa Borras, SA (Барселона, Испания) (представители: I. Valdelomar Serrano, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 април 2008 г. (преписка No R 597/2007-2) във връзка с производство за обявяване на недействителност между Ravensburger AG и Educa Borras, SA.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Ravensburger AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/19
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 4 декември 2015 г. — X BV, друга страна: Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-661/15)
 (2016/C 098/25)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1)
 a)
 Следва ли член 145, параграф 2 от Регламента за прилагане (1) във връзка с член 29, параграфи 1 и 3 от Митническия кодекс (2) да се тълкува в смисъл, че съдържащата се в тези разпоредби правна уредба обхваща и хипотезата, при която се установява, че към момента на приемане на декларацията по отношение на определена стока е съществувал свързан с производството риск от възникване на дефект в компонентна част от стоката по време на употребата ѝ и с оглед на това в изпълнение на съществуващо спрямо купувача договорно гаранционно задължение продавачът му предоставя намаление на цената под формата на компенсация на разходите, които купувачът е претърпял в резултат на това, че е била извършена поправка на стоката по начин, изключващ посочения риск?
 б)
 В случай че правната уредба, съдържаща се в член 145, параграф 2 от Регламента за прилагане, не се прилага в посочената по-горе хипотеза, представляват ли разпоредбите на член 28, параграфи 1 и 3 от Митническия кодекс във връзка с член 78 от Митническия кодекс сами по себе си достатъчно основание за намаляване на митническата стойност след предоставяне на посоченото по-горе намаление на цената?
 2)
 Условието, наложено в член 145, параграф 3 от Регламента за прилагане по отношение на посочената в тази разпоредба промяна на митническата стойност, а именно че промяната на действително платената или подлежаща на плащане цена за стоките трябва да бъде извършена в срок от дванадесет месеца от датата на приемане на декларацията за пускане в свободно обращение на стоките, противоречи ли на разпоредбите на членове 78 и 236 от Митническия кодекс във връзка с член 29 от Митническия кодекс?
 (1) Регламент (ЕО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (OB L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).
 (2) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (OB L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/34
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 февруари 2009 г. — Deutche Post и DHL International/Комисия
 (Дело T-388/03) (1)
 (Държавни помощи - Решение да не се повдигат възражения - Жалба за отмяна - Процесуална легитимация - Допустимост - Сериозни затруднения)
 (2009/C 69/79)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Deutche Post AG (Бон, Германия); и DHL International (Diegem, Белгия) (представители: J. Sedemund и T. Lübbig, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и M. Niejahr)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2003) 2508 окончателен на Комисията от 23 юли 2003 година да не повдига възражения вследствие на процедурата по предварително разглеждане, предвидена в член 88, параграф 3 ЕО срещу няколко мерки, взети от белгийските власти в полза на белгийското публично предприятие за пощенски услуги La Poste АД.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C (2003) 2508 окончателен на Комисията от 23 юли 2003 година да не повдига възражения вследствие на процедурата по предварително разглеждане, предвидена в член 88, параграф 3 ЕО, срещу няколко мерки, взети от белгийските власти в полза на белгийското публично предприятие за пощенски услуги La Poste АД.
 2)
 Комисията понася направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Deutsche Post AG и DHL International.
 (1) ОВ C 35, 7.2.2004 г.


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/13
 Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. — DEI/Комисия
 (Дело T-421/09) (1)
 (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Гръцки пазари за доставка на лигнитни въглища и на електроенергия на едро - Решение за определяне на специални мерки за коригиране на антиконкурентните последици от нарушение на член 86, параграф 1 ЕО, във връзка с член 82 ЕО, установено с предходно решение - Член 86, параграф 3 ЕО - Отмяна на предходното решение)
 2012/C 343/19
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Атина, Гърция) (представител: P. Anestis, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Christoforou и A. Antoniadis, подпомагани от A. Oikonomou, avocat)
 Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Република Гърция (представители: P. Mylonopoulos и K. Boskovits, подпомагани от M. Marinos, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията C(2009) 6244 окончателен от 4 август 2009 г. за определяне на специални мерки за коригиране на антиконкурентните последици от нарушението, установено с решение на Комисията от 5 март 2008 г. относно предоставянето или запазването в сила от страна на Република Гърция на права в полза на DEI за добив на лигнитни въглища.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Комисията C(2009) 6244 окончателен от 4 август 2009 г. за определяне на специални мерки за коригиране на антиконкурентните последици от нарушението, установено с решение на Комисията от 5 март 2008 г. относно предоставянето или запазването в сила от страна на Република Гърция на права в полза на DEI за добив на лигнитни въглища.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да понесе освен направените от нея съдебните разноски и съдебните разноски, направени от DEI.
 3.
 Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/17
 Решение на Съда (трети състав) от 7 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-443/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 1999/13/ЕО - Ограничаване на емисиите на летливи органични съединения - Липса на транспониране на понятията за малка инсталация и за съществена промяна)
 2009/C 153/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Alcover San Pedro и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и A. Adam)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане на всички необходими законови и подзаконови разпоредби за правилното транспониране на член 2, точка 3, член 2, точка 4 и член 4, параграф 4 от Директива 1999/13/ЕО на Съвета от 11 март 1999 година за ограничаване на емисиите на летливи органични съединения, дължащи се на употребата на органични разтворители в определени дейности и инсталации (ОВ L 85, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 5) — Понятия за малка инсталация и за съществена промяна
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела в определения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за правилното транспониране на член 2, точки 3 и 4 и член 4, точка 4 от Директива 1999/13/ЕО на Съвета от 11 март 1999 година за ограничаване на емисиите на летливи органични съединения, дължащи се на употребата на органични разтворители в определени дейности и инсталации, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 6, 10.1.2009 г.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/35
 Решение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Sevenier/Комисия
 (Дело T-368/09 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Оставка - Отказ на Комисията да приеме оттеглянето на оставката и да сезира комисията по инвалидност - Срок за обжалване - Закъснение - Липса на извинима грешка)
 2010/C 234/62
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Roberto Sevenier (Париж, Франция) (представители: É. Boigelot и L. Defalque, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)
 Предмет
 Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 8 юли 2009 г. по дело Sevenier/Комисия (F-62/08, все още непубликувано в Сборника).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Roberto Sevenier понася собствените си съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия за производството пред настоящата инстанция.
 (1) ОВ C 282, 21.11.2009 г.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/32
 Жалба, подадена на 15 юни 2016 г. — Colgate-Palmolive/EUIPO (360o)
 (Дело T-332/16)
 (2016/C 296/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Colgate-Palmolive Co. (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представители: M. Zintler и A. Stolz, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „360o“ — заявка за регистрация No 14 042 162
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 април 2016 г. по преписка R 2288/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 и на правните норми, отнасящи се до неговото прилагане по смисъла на член 65, параграф 2 от Регламент No 207/2009.