text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/40
 Жалба, подадена на 16 май 2017 г. — Stavytskyi/Съвет
 (Дело T-290/17)
 (2017/C 231/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Edward Stavytskyi (Белгия) (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey и D. Rovetta, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2017/381 на Съвета от 3 март 2017 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (OВ L 58, 2017 г., стp. 34), и Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/374 на Съвета от 3 март 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ L 58, 2017 г., стp. 1), доколкото с тези актове името на жалбоподателя е запазено в списъка на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат ограничителните мерки,
 —
 да осъди Съвета да заплати разноските в настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание е, че правната уредба относно вписването нарушава принципа на пропорционалност, тъй като позволява вписване въз основа само на това, че срещу дадено лице е образувано наказателно производство и, че в резултат на това обжалваните актове са били приети на незаконно основание.
 2.
 Второто основание е явна грешка в преценката от страна на Съвета, тъй като не е имал достатъчно солидни фактически основания за вписване на жалбоподателя като лице, срещу което е образувано наказателно производство от украинските власти за присвояване на публични средства и активи.
 3.
 Третото основание е недостатъчно мотиви, тъй като в обжалваните актове Съветът е изложил недостатъчни и стереотипни съображения, като просто е преписал текста от правната уредба относно вписването.
 4.
 Четвъртото основание е неправилно правно основание, тъй като предприетите от Съвета мерки не представляват по отношение на жалбоподателя външнополитически мерки, а международно сътрудничество по наказателни дела, което съответно е било прието на неправилно правно основание.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/40
 Жалба, подадена на 12 март 2009 г. — Обединено кралство/Комисия
 (Дело T-107/09)
 2009/C 113/81
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Jackson, подпомаган от T. Eicke, Barrister)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени частично Решение на Комисията от 8 декември 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (1), по-специално доколкото това решение води до прилагането на корекция в схемата за помощи за плодове и зеленчуци по отношение но Обединеното кралство заради твърдени слабости в контролната му система за признаване на създадени преди 2002 г. организации на производители (непредоставяща технически средства) и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска частична отмяна на Решение на Комисията от 8 декември 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), поради това, че Комисията неправилно тълкува и прилага член 11, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) No 2200/96 (2), установявайки, че правителството на Обединеното кралство не е изпълнило условията, установени в тази разпоредба за признаването на организации на производители в сектора на плодовете и зеленчуците.
 Жалбоподателят твърди, че възприетото от Комисията ограничително тълкуване на член 11, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) No 2206/96, залегнало в основата на относимите аспекти на обжалваното решение, не отговаря нито на езиковото значение, нито на предмета и целта на тази разпоредба.
 (1) Нотифицирано под номер C(2008) 7820, ОВ L 340, 2008 г., стр. 99.
 (2) Регламент (ЕО) No 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (ОВ L 297, 1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 20, стр. 29).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/25
 Решение на Съда (осми състав) от 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-85/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2000/60/ЕО - Член 5, параграф 1 и член 15, параграф 2 - Действия на Общността в областта на политиката за водите - Район на речния басейн - Обобщен доклад и анализи - Съобщаване - Липса)
 (2008/C 51/41)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia]
 Ответник: Италианска република (представители: M. I. Braguglia и M. G. Fiengo, avocat)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 5, параграф 1 и на член 15, параграф 2 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) — Непредставяне на обобщените доклади за анализите, изискуеми по член 5 по отношение на някои райони на речните басейни — Неизвършване на анализите и прегледите по член 5, параграф 1 от директивата
 Диспозитив
 1)
 Що се отнася до пилотния район на речния басейн на Serchio и до част от районите на речните басейни на Източните Алпи, както и на Северните, Централните и Южните Апенини, като не е представила обобщен доклад за анализите, изискуеми по член 5, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, както е предвидено в член 15, параграф 2 от тази директива, и като не е извършила анализите и прегледа по член 5, параграф l от нея, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 и член 15, параграф 2 от посочената директива.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/13
 Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 14 март 2016 г. — UAB „Vakarų Baltijos laivų statykla“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 (Дело C-151/16)
 (2016/C 191/16)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Vakarų Baltijos laivų statykla“
 Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година (1) относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти, последно изменена с Директива 2004/75/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година (2), да се тълкува в смисъл, че не може да се облага с акциз доставката на енергийни продукти, когато, както в настоящия случай, тези продукти се доставят като гориво за кораб, което да се използва за корабоплаване във водите на [Европейския съюз], с цел без пряко заплащане корабът да се придвижи на собствен ход от мястото, където е построен, до пристанище в друга държава членка за качване на първия му търговски товар?
 2)
 Не допуска ли член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2003/96 разпоредби от националното законодателство на държавите членки като приложимите в настоящия случай, които изключват ползването на освобождаването от заплащане на данък, предвидено в посочената разпоредба, когато доставката на енергийни продукти е извършена в нарушение на установените от държавата членка условия, въпреки че тази доставка отговаря на съществените условия за прилагане на освобождаването, предвидени в посочената разпоредба на Директива 2003/96?
 (1) ОВ 2003 L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр 98.
 (2) ОВ 2004 L 157, стр. 100; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр 133.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/34
 Решение на Общия съд от 11 декември 2009 г. — Giannopoulos/Съвет
 (Дело T-436/07) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен - Искане за преразглеждане на класирането - Член 31,параграф 2 от Правилника)
 2010/C 37/44
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nikos Giannopoulos (Wezembeek-Oppem, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и I. Šulce)
 Предмет
 Жалба срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 20 септември 2007 г. по дело Giannopoulos/Съвет (F-111/06, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Nikos Giannopoulos и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски в рамките на настоящата съдебна инстанция.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/31
 Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Rotter/СХВП (EU-BRUZZEL)
 (Дело T-449/07)
 (2008/C 37/49)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Thomas Rotter (Мюнхен, Германия) (представител: адв. M. Müller)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение No R 1415/2006-4 от 27 септември 2007 г. на четвърти апелативен състав на СХВП,
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските, включително тези, направени в рамките на производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка „EU-BRUZZEL“ за стоки и услуги от класове 29, 30 и 43 (заявка No 4 346 185).
 Решение на проверителя: Частичен отказ за регистрация.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава отличителни белези по отношение на колбасите, които продължават да бъдат предмет на спор.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/10
 Решение на Съда (четвърти състав) от 10 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Испания) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete/Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila
 (Дело C-323/08) (1)
 (Производство за постановяване на преюдициално заключение - Закрила на работниците - Колективни уволнения - Директива 98/59/ЕО - Прекратяване на трудовите договори поради смърт на работодателя)
 2010/C 24/15
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Madrid
 Страни в главното производство
 Ищци: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete
 Ответници: Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Тълкуване на членове 1, 2, 3, 4 и 6 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95) — Национално законодателство, което ограничава понятието за уволнение само до уволненията по икономически, технически, организационни или производствени причини — Прекратяване на трудов договор поради смърт, пенсиониране или неправоспособност на работодателя — Различно обезщетение в двата случая — Съвместимост с Хартата за основните права на Европейския съюз и Хартата на Общността за основните социални права на работниците
 Диспозитив
 1.
 Член 1, параграф 1 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която прекратяването на трудовите договори на няколко работници с работодател — физическо лице, поради неговата смърт, не се квалифицира като колективно уволнение.
 2.
 Директива 98/59 допуска национална правна уредба, която предвижда различни обезщетения в зависимост от това дали работниците са загубили работата си в резултат от смъртта на работодателя или от колективно уволнение.
 (1) ОВ C 236 от 13.9.2008 г.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/15
 Жалба, подадена на 27 април 2017 г. от Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 17 февруари 2017 г. по съединени дела T-14/14 и Т-87/14, Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-225/17 P)
 (2017/C 231/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. (представители: M. Taher, Solicitor, M. Lester QC, Barrister)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд от 17 февруари 2017 г. по съединени дела T-14/14 и T-87/14,
 —
 да уважи исканията на жалбоподателите пред Общия съд, и по-специално:
 —
 да отмени „мерките от октомври 2013 г.“ (Решение 2013/497 на Съвета (1) за изменение на Решение 2010/413 (2) и Решение 971/2013 на Съвета (3) за изменение на Регламент 267/2012 (4)) и „мерките от ноември 2013 г.“ (Решение 2013/685 на Съвета (5) за изменение на Решение 2010/413 и Регламент за изпълнение 1203/2013 на Съвета (6) за прилагане на Регламент 267/2012) в частите, които се отнасят до жалбоподателите,
 —
 при условията на евентуалност, да установи, че мерките от октомври 2013 г. не са приложими по отношение на жалбоподателите, тъй като са незаконосъобразни, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в производството по обжалване и в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат мерките да се обявят за неприложими на следните основания:
 1.
 Първо, Общият съд допуснал грешка, като приел, че мерките от октомври 2013 г. имат валидно правно основание.
 2.
 Второ, Общият съд допуснал грешка, като приел, че мерките от октомври 2013 г. не нарушават принципа res judicata, принципа на правна сигурност, принципа на оправданите правни очаквания и принципа ne bis in idem, както и че не нарушават правото на ефективни правни средства за защита.
 3.
 Трето, Общият съд допуснал грешка, като приел, че с мерките от октомври 2013 г. ответникът не е злоупотребил с властта си.
 4.
 Четвърто, Общият съд допуснал грешка, като приел, че ответникът не е нарушил правото на защита на жалбоподателите.
 5.
 Пето, Общият съд допуснал грешка, като приел, че мерките от октомври 2013 г. не представляват неоправдано и непропорционално засягане на основните права на жалбоподателите.
 Жалбоподателите искат отмяна на решението на следните основания:
 1.
 Първо, Общият съд допуснал грешка, като не установил допуснатите от ответника редица явни грешки в преценката относно изпълнението на критериите за включване на жалбоподателите в мерките от ноември 2013 г.
 2.
 Второ, Общият съд допуснал грешка, като приел, че ответникът не е нарушил правото на защита на жалбоподателите, като ги е включил и в мерките от ноември 2013 г.
 3.
 Трето, Общият съд допуснал грешка, като приел, че включването на жалбоподателите в мерките от ноември 2013 г. не е в нарушение на принципа res judicata, принципа на правна сигурност, принципа на оправданите правни очаквания и принципа ne bis in idem, както и че не нарушава правото на ефективни правни средства за защита.
 4.
 Четвърто, Общият съд допуснал грешка като приел, че мерките от ноември 2013 г. не представляват неоправдано и непропорционално засягане на основните права на жалбоподателите.
 (1) Решение 2013/497/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, 2013 г., стр. 46).
 (2) Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г., стр. 39).
 (3) Регламент (ЕС) No 971/2013 на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, 2013 г., стр. 1).
 (4) Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1).
 (5) Решение 2013/685/ОВППС на Съвета от 26 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 316, 2013 г., стр. 46).
 (6) Регламент за изпълнение (ЕС) No 1203/2013 от 26 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 316, 2013 г., стр. 1).


text:
 27.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/11
 Решение на Общия съд от 15 февруари 2017 г. — M. I. Industries/EUIPO — Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended)
 (Дело T-30/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended“ - По-ранни словни марки на Европейския съюз „INSTINCT“ и „NATURE’S VARIETY“ - Реално използване на по-ранната марка - Относително основание за отказ - Валидност на регистрацията на по-ранната марка - Представяне на нови факти и доказателства пред Общия съд - Реално използване на по-ранната марка - Естество на използването на марката - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) No 2868/95))
 (2017/C 095/19)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: M. I. Industries, Inc. (Линкълн, Небраска, Съединени щати) (представители: първоначално T. Elias, barrister, и B. Cookson, solicitor, впоследствие M. Montañá Mora, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Natural Instinct Ltd (Къмбърли, Обединеното кралство) (представители: C. Spintig, S. Pietzcker, avocats, и B. Brandreth, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 26 ноември 2015 (дело R 2944/2014-5), постановено в производство по възражение със страни M. I. Industries и Natural Instinct
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на пети апелативен състав на Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 26 ноември 2015 г. (дело R 2944/2014 5) в частта, в която то прави извод за липсата на реално използване на по-ранната словна марка „INSTINCT“.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 EUIPO понася, наред с направените от него съдебни разноски, и половината от направените от M. I. Industries Inc. съдебни разноски.
 4)
 M. I. Industries понася половината от направените от него съдебни разноски.
 5)
 Natural Instinct Ltd понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 106, 21.3.2016 г.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/4
 Решение на Съда (трети състав) от 9 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Martin Luksan/Petrus van der Let
 (Дело C-277/10) (1)
 (Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата Интелектуална собственост - Авторско право и сродни права - Директиви 93/83/ЕИО, 2001/29/ЕО, 2006/115/ЕО и 2006/116/ЕО - Разпределяне чрез договор на правата за използване на кинематографично произведение между главния режисьор и продуцента на произведението - Национално законодателство, предоставящо тези права по силата на закон и единствено на продуцента на филм - Възможност за отклоняване от това правило чрез договор между страните - Последващи права на възнаграждение)
 2012/C 80/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Handelsgericht Wien
 Страни в главното производство
 Ищец: Martin Luksan
 Ответник: Petrus van der Let
 Предмет
 Преюдициално запитване — Handelsgericht Wien — Тълкуване на член 2, параграфи 2, 5 и 6, както и на член 4 от Директива 92/100/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1992 година относно правото на отдаване под наем и в заем и относно някои права, сродни на авторското право в областта на интелектуалната собственост (ОВ L 346, стр. 61; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 120), на член 1, параграф 5 и член 2 от Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 година относно координирането на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими към спътниковото излъчване и кабелното препредаване (ОВ L 248, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 134), член 2, член 3 и член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230), както и на член 2, параграф 1 от Директива 2006/116/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година за срока за закрила на авторското право и някои сродни права (ОВ L 372, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 3, стр. 7) — Разпределяне чрез договор на правата за използване на кинематографично произведение между главния режисьор и продуцента на произведението — Национално законодателство, което предоставя всички тези права на продуцента
 Диспозитив
 1.
 Разпоредбите на членове 1 и 2 от Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 година относно координирането на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими към спътниковото излъчване и кабелното препредаване, от една страна, и на членове 2 и 3 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество във връзка с членове 2 и 3 от Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, (сродни на) авторското право в областта на интелектуалната собственост, и член 2 от Директива 2006/116/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за срока за закрила на авторското право и някои сродни права, от друга страна, следва да се тълкуват в смисъл, че правата на използване на кинематографично произведение, като разглежданите в главното производство (право на излъчване чрез спътник, право на възпроизвеждане и всяка друга форма на публично съобщаване чрез предоставяне на публичен достъп), принадлежат непосредствено и оригинерно, по силата на закона на главния режисьор. Следователно тези разпоредби трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство, което предоставя посочените права на използване по силата на закона и единствено на продуцента на разглежданото произведение.
 2.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че предоставя на държавите членки възможност да установят в полза на продуцента на кинематографично произведение презумпция за прехвърляне на права на използване на кинематографично произведение, като разглежданите в главното производство (правото на излъчване чрез спътник правото на възпроизвеждане или друга форма на публично съобщаване чрез предоставяне на публичен достъп), при условие че тази презумпция е оборима и не изключва възможността главният режисьор на посоченото произведение да постигне различна уговорка.
 3.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че в качеството си на автор на кинематографично произведение главният режисьор е носител по силата на закона, непосредствено и оригинерно на правото на справедливо обезщетение, предвидено в член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29 на основание изключението за т.нар. „копиране за лично ползване“.
 4.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не предоставя на държавите членки възможност да установят в полза на продуцента на кинематографично произведение презумпция за прехвърляне на правото на справедливо обезщетение, принадлежащо на главния режисьор на това произведение, независимо дали тази презумпция е необорима, или може да бъде дерогирана.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 22.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/11
 Решение на Съда (четвърти състав) от 25 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt — Белгия) — Maria Geurts, Dennis Vogten/Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
 (Дело C-464/05) (1)
 (Членове 43 ЕО и 56 ЕО - Национална данъчноправна уредба - Данъчно облагане при наследяване - Семейно дружество - Освобождаване - Условия - Наемане на определен брой работници в регион на държава-членка)
 (2007/C 315/17)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt
 Страни в главното производство
 Ищец: Maria Geurts, Dennis Vogten
 Ответник: Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt — Тълкуване на членове 43 ЕО и 56 ЕО — Наследство, открито в регион на една държава-членка, включващо акции в семейно дружество в друга държава-членка и вземания от такова дружество — Освобождаване от предвиденото данъчно облагане при наследяване, ако посоченото дружество е наело най-малко петима работници, изразени в единици пълно работно време, в този регион в продължение на три години преди смъртта.
 Диспозитив
 При липса на приемлива обосновка член 43 ЕО не допуска данъчноправна уредба на държава-членка в областта на данъчното облагане при наследяване, която изключва от предвиденото за семейните предприятия освобождаване от това облагане, предприятията, които в течение на три години преди датата на смъртта на de cujus наемат най-малко петима работници в друга държава-членка, като същевременно предоставя такова освобождаване, когато работниците са наети в регион на първата държава-членка.
 (1) ОВ C 74, 25.3.2006 г.


text:
20150731035616932015/C 270/306572013TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150702242522Дело T-657/13: Решение на Общия съд от 2 юли 2015 г. — BH Stores/СХВП — Alex Toys (ALEX) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ALEX“ — По-ранни национална словна и фигуративна марка „ALEX“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 — Допустимост на жалбата пред апелативния състав — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент No 207/2009 — Липса на прилика между стоките и услугите, обозначени от конфликтните марки — Липса на вероятност от объркване)
 ---documentbreak--- C2702015BG2420120150702BG0030242252Решение на Общия съд от 2 юли 2015 г. — BH Stores/СХВП — Alex Toys (ALEX)
 (Дело T-657/13) (
 1
 )
 „(Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ALEX“ — По-ранни национална словна и фигуративна марка „ALEX“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 — Допустимост на жалбата пред апелативния състав — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент No 207/2009 — Липса на прилика между стоките и услугите, обозначени от конфликтните марки — Липса на вероятност от объркване)“2015/C 270/30Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: BH Stores BV (Кюрасао, автономна територия на Нидерландия) (представители: T. Dolde, адвокат, и M. Hawkins, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alex Toys LLC (Уилмингтън, Делауеър, САЩ) (представители: G. Macías Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal и E. Armero, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 16 септември 2013 г. (преписка R 1950/2012-2) относно производство по възражение между BH Stores BV и Alex Toys LLC.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда BH Stores BV да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, които са направени от Alex Toys LLC във връзка с производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (
 1
 ) ОВ C 61, 1.3.2014 г.


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/2
 Преюдициално запитване от Finanzgerichts Berlin-Brandenburg (Deutschland), постъпило на 26 март 2014 г. — TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
 (Дело C-143/14)
 2014/C 235/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Berlin-Brandenburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: TMK Europe GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
 Преюдициален въпрос
 Невалиден ли е Регламент (EO) No 2320/97 (1) на Съвета от 17 ноември 1997 година относно налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на някои безшевни тръби от желязо или от нелегирана стомана с произход от Унгария, Полша, Русия, Чешката република, Румъния и Словашката република, за отмяна на Регламент (ЕИО) No 1189/93 и прекратяване на процедурата по отношение на такъв внос с произход от Република Хърватска, тъй като, в нарушение на изискванията за установяване на вреда, произтичащи от член 3, параграф 7 от Регламент (EO) No 384/96 (2) на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност, Комисията е приела наличието на такава (вреда), без при това да вземе предвид обстоятелството, че с непубликувано решение от 25 ноември 1994 г. (преписка IV/35.304), прието на основание член 14, параграф 3 от Регламент No 17 на Съвета от 6 февруари 1962 година, Първи регламент за прилагане на членове [81] и [82] от Договора (ОВ 13, 1962 г., стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3), Комисията е предприела разследване относно вероятността да съществуват антиконкурентни практики в сектора на тръбите от нелегирана стомана, които практики могат да нарушат член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г. (ОВ L 1, стр. 3), както и член 81 ЕО?
 (1) ОВ L 322, стр. 1.
 (2) ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.


text:
 2.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 330/14
 Жалба, подадена на 3 август 2017 г. — Fidesban и др./ЕСП
 (Дело T-484/17)
 (2017/C 330/18)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Fidesban, SA (Мадрид, Испания) (представител: R. Pelayo Jiménez, abogado)
 Ответник: Единен съвет за преструктуриране
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г. (SRB/EES/2017/08);
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дело T-478/17, Mutualidad General de la Abogacía и др./Единен съвет за преструктуриране.


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/12
 Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — X-Steuerberatungsgesellschaft/Finanzamt Hannover-Nord
 (Дело C-342/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Признаване на професионалните квалификации - Директива 2005/36/ЕО - Член 5 - Свободно предоставяне на услуги - Директива 2006/123/ЕО - Член 16 и член 17, точка 6 - Член 56 ДФЕС - Дружество за данъчноконсултантска дейност, установено в държава членка и предоставящо услуги в друга държава членка - Правна уредба на държава членка, която изисква регистрация и признаване на дружествата за данъчноконсултантска дейност))
 (2016/C 068/15)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X-Steuerberatungsgesellschaft
 Ответник: Finanzamt Hannover-Nord
 Диспозитив
 Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка за определяне на условията за достъп до осъществяване по занятие на данъчноконсултантска дейност да ограничава свободното предоставяне на услуги от учредено по правото на друга държава членка и установено там дружество за данъчноконсултантска дейност, което изготвя в последната държава членка, където данъчноконсултантската дейност не е регламентирана, данъчна декларация за получател в първата държава членка и я изпраща там на данъчната администрация, без при това придобитата в други държави членки от дружеството или от физическите лица, извършващи данъчноконсултантски услуги за него, квалификация да се признае с нейната реална стойност и надлежно да се вземе предвид.
 (1) ОВ C 372, 20.10.2014 г.


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/4
 Иск, предявен на 4 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-155/09)
 2009/C 167/07
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal, и D. Triantafyllou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 18 ЕО, 39 ЕО и 43 ЕО, разгледани в светлината на член 12 ЕО (и по членове 28, 31 и 4 от Споразумението за ЕИП), тъй като възпрепятства упражняването на произтичащите от тези разпоредби основни свободи, като:
 —
 предоставя освобождаване от данък при прехвърляне на недвижим имот само на лицата, който вече са постоянно установени в Гърция, но не и лицата, които имат намерение да се установят в тази страна в бъдеще;
 —
 предоставя, при определени условия, освобождаване от данък при прехвърляне на недвижим имот в Гърция единствено на гръцките граждани при придобиването на първото им жилище там и по този начин явно дискриминира пребиваващите в чужбина лица, които не са гръцки граждани;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Освобождаването от данък при прехвърляне на недвижим имот облагодетелства преди всичко гръцките граждани. Изключването от освобождаването на граждани на Общността, които все още не пребивават в Гърция, представяла дискриминация, основана на гражданство, която усложнява и възпрепятства придобиването на първо жилище в тази държава от страна на гражданите на други държави-членки. Тази дискриминационна пречка се потвърждава и засилва от изричното ограничаване на освобождаването единствено до гръцките граждани, пребиваващи в чужбина.
 В отсъствието на съответстващи задължения, свързани с използването на недвижимия имот, тази мярка не можело да улесни достъпа на пребиваващите в страната до придобиване на собственост върху тяхното жилище. Освен това мярката била несъразмерна, тъй като действителното място на пребиваване би можело да бъде установено с декларации на купувачите, придружени от вписвания в регистри, и с различни видове контрол.
 Що се отнася до изричното ограничаване на освобождаването до гръцките граждани в чужбина, то не можело да бъде обосновано с целта те да бъдат привлечени обратно в родината, тъй като тя противоречи на принципа на свободното движение.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/64
 Жалба, продадена на 8 септември 2010 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-384/10)
 ()
 (2010/C 288/115)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: J. Rodríguez Cárcamo)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No C(2010) 4147 на Комисията от 30 юни 2010 г., с което се намалява предоставената от Кохезионния фонд помощ на следните (групи) проекти: „Водоснабдяване на населените места в хидрографския басейн на река Guadiana: район Andévalo“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Саниране и пречистване в басейна на Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe и EE NN PP на Guadalquivir“ (2000.16.C.PE.066) и „Водоснабдяване на общински мрежи на провинциите Гранада и Малага“ (2002.ES.16.C.PE.061), и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В рамките на кохезионните фондове Комисията е отпуснала помощи за различни проекти, свързани с „Водоснабдяване на населените места в хидрографския басейн на река Guadiana: район Andévalo“ (2000.ES.16.C.PE.133) [Решение C(2001) 4113 от 18 декември 2001 година], със „Саниране и пречистване в басейна на Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe и EE NN PP на Guadalquivir“ (2000.16.C.PE.066) [Решение C(2000) 4316 от 29 декември 2000 година] и с „Водоснабдяване на общински мрежи на провинциите Гранада и Малага“ (2002.ES.16.C.PE.061) [Решение C(2002) 4689 от 24 декември 2002 година].
 Проектите е трябвало да бъдат осъществени посредством различни договори за строителство.
 С обжалваното решение се намалява размера на първоначално предоставената от Кохезионния фонд помощ, като се правят съответни финансови корекции.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 1.
 нарушение на член H.2 от Регламент No 1994/1164 ЕО (1), доколкото:
 —
 е приложена финансова корекция за нарушения на директивите на ЕС в областта на обществените поръчки към договори, които обаче не са предмет на тези директиви, и
 —
 е приложена финансова корекция за нарушение на нормативната уредба на ЕС, което не е налице, тъй като обектът на договорите не е бил незаконно разделен.
 2.
 при условията на евентуалност, с оглед на гореизложеното, нарушение на посочения регламент, доколкото не е налице нарушение на Директива 93/37/ЕИО в областта на обществените поръчки във връзка с опита или със средната цена.
 3.
 също при условията на евентуалност жалбоподателят изтъква нарушения на принципа на пропорционалност.
 (1) Регламент (CE) No 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 година за създаване на Кохезионния фонд.


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/18
 Жалба, подадена на 20 ноември 2008 г. от Município de Gondomar срещу определението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 10 септември 2008 г. по дело T-324/06, Município de Gondomar/Комисия
 (Дело C-501/08 P)
 (2009/C 19/32)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Município de Gondomar [Община Gondomar] (представители: J.L. da Cruz Vilaça и L. Pinto Monteiro, advogados)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени определението на Първоинстанционния съд и да се приеме за допустима жалбата за отмяна на Решение на Комисията C(2006) 3782 от 16 август 2006 г. относно отменяне на отпуснатата от Кохезионния фонд помощ;
 —
 При условията на евентуалност, да се отмени определението на Първоинстанционния съд и делото да се върне на Първоинстанционния съд за произнасяне;
 —
 Да се осъди Комисията на основание член 69 от Процедурния правилник на Съда да заплати всички съдебни разноски, включително направените от жалбоподателя, или, при условията на евентуалност, произнасянето по съдебните разноски да се извърши с решението или определението, с което се слага край на производството.
 Правни основания и основни доводи
 1. ГЕШКА ПРИ ПРИЛАГАНЕ НА ПРАВОТО ПРИ ПРЕЦЕНКАТА НА УСЛОВИЕТО ЗА ПРЯКО ЗАСЯГАНЕ И ЛИПСА НА МОТИВИ:
 Община Gondomar счита, че португалската правна уредба притежава особености, които би трябвало да доведат до тълкуване, различно от възприетото от Първоинстанционният съд в определението за недопустимост, постановено по дело T-324/06, което е засегнато от грешка при прилагане на правото.
 Всъщност от португалската правна уредба, и по-специално от членове 18 и 20 от Правилника за прилагане на Кохезионния фонд в Португалия, одобрен с единствения член на Декрет-закон No 191/2000 от 16 август, следва, че Португалската република не разполага с никаква свобода на преценка при вземането на решение дали да запази помощите, предоставени от Кохезионния фонд на община Gondomar в качеството й на организация, отговаряща за изпълнението на проекта, което налага извода за автоматичния характер на решението на Комисията за отменяне на помощта, предоставена от Кохезионния фонд, тъй като посочената по-горе правна уредба не позволява изпълняващите организации да бъдат освободени от задължението за връщане на недължимо изплатените суми.
 В определението за недопустимост, постановено по дело T-324/06, Първоинстанционният съд изобщо не се е спрял на този въпрос и тъй като той е съществен за произнасянето по допустимостта на жалбата, Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, която има непосредствени последици за упражняването на процесуалните права, предоставени на жалбоподателя от член 230 ЕО.
 Пропускът на Първоинстанционния съд да се произнесе по този въпрос представлява също така порок на неговото определение, изразяващ се в липса на мотиви или недостатъчни мотиви. Всъщност, съгласно доктрината и общностната съдебна практика съществува общо задължение за мотивиране на постановяваните от административни и съдебни органи решения с цел улесняване на задачата на Съда за упражняване на съдебен контрол.
 Пропускът на Първоинстанционния съд да се произнесе относно особеностите на португалското право представлява липса на мотиви, която може да засегне сериозно интересите на жалбоподателя.
 2. НАРУШАВАНЕ НА ПРИНЦИПА НА ЕФЕКТИВНА СЪДЕБНА ЗАЩИТА:
 Община Gondomar счита също, че съществува опасност да й бъде отказано право на ефективна съдебна защита, защото не разполага със средства за защита на национално равнище, за да оспори искането за връщане на помощите от Кохезионния фонд, тъй като актът, с който е уведомена за решението на Комисията относно отменянето на помощта от Кохезионния фонд, не подлежи на обжалване на вътрешно равнище.
 Уведомяването за решението на Комисията, което не подлежи на обжалване на вътрешно равнище, е извършено с писмо от 25 септември 2006 г. на органа към Министерството на околната среда, отговарящ за управлението на Кохезионния фонд, което само „предава“ решението на Комисията, съдържащо диспозитива.
 Невъзможността да разполага със средства за защита нарушава принципа на право на ефективна съдебна защита, гарантирано от най-новата доктрина и общностна съдебна практика.


text:
 7.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/42
 Жалба, подадена на 6 юли 2015 г. от Европейския омбудсман срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 29 април 2015 г. по дело T-217/11, Staelen/Европейски омбудсман
 (Дело C-337/15 P)
 (2015/C 294/54)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейски омбудсман (представител: G. Grill)
 Друга страна в производството: Claire Staelen
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда главно:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-217/11 (1), доколкото той е достигнал до заключението: (a) че омбудсманът е допуснал множество закононарушения, които представляват достатъчно сериозни нарушения на правото на Съюза, (б) че наличието на морални вреди е било установено и (в) че е налице причинно-следствена връзка между установените от Общия съд закононарушения и тези морални вреди и (2) доколкото е осъдил омбудсмана да заплати обезщетение в размер на 7 000 EUR;
 —
 да отхвърли искането като неоснователно, ако отмени решението на Общия съд;
 и при условията на евентуалност:
 —
 да върне делото на Общия съд, ако отмени решението на Общия съд, и
 —
 да се произнесе по разноските по справедливост.
 Основания и основни доводи
 Омбудсманът основава жалбата си на множество допуснати грешки в правото.
 На първо място, той счита, че Общият съд е допуснал грешка в правото, като е приел, че простото нарушение на принципа на дължимата грижа е достатъчно, за да се приеме за установено наличието на достатъчно сериозно нарушение. Омбудсманът счита, че тази теза на Общия съд не е в съответствие със съдебната практика в материята на извъндоговорната отговорност, която изисквала да бъде установено достатъчно сериозно нарушение на правна норма, предназначена да предоставя права на частни лица и която подчертавала, че решаващият критерий да се приеме, че това условие е изпълнено бил явното и сериозно нарушаване от съответната институция на границите на свободата ѝ на преценка. Общият съд бил пропуснал да вземе предвид особеностите на функциите на омбудсмана и в частност факта, че последният разполага с твърде широка свобода на преценка при извършването на проверки.
 На второ място, омбудсманът оспорва и тълкуването на Общия съд относно факта, че когато извършва проверка и когато дадена институция е длъжна да му даде убедителни обяснения, това не го освобождава от отговорността да се увери в съществуването на фактите, на които почиват тези обяснения, по-специално когато посочените обяснения представляват единственото основание на констатацията му за липса на случаи на лошо управление. Омбудсманът счита всъщност, че институциите са длъжни да му предоставят сведения, които са верни и че е легитимно той да основе заключенията си върху сведенията, които са му били предоставени, доколкото не съществуват доказателства, които биха могли да оспорят достоверността на предоставените сведения. От тази гледна точка омбудсманът поддържа, че не е имало никакво основание да се опасява, че предоставените сведения не отговарят на фактите.
 На трето място, макар омбудсманът да споделя констатацията на Общия съд, че някои от отговорите на омбудсмана са били формулирани в разумен срок, омбудсманът оспорва, че това допуснато от него нарушение на правото на Съюза може да бъде квалифицирано като достатъчно сериозно. В резултат на това извъндоговорната отговорност на Съюза не може да бъде ангажирана.
 На четвърто място, омбудсманът счита, че Общият съд е допуснал грешка в правото, като не е представил никакво обяснение във връзка с квалифицирането като морални вреди на накърняването на доверието на г-жа Staelen по отношение на омбудсмана.
 На последно място обмудсманът оспорва наличието на причинно-следствена връзка между изтъкнатите закононарушения и загубеното доверие към него от страна на г-жа Staelen.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/24
 Определение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Government of Gibraltar/Комисия
 (Дело T-176/09) (1)
 (Жалба за отмяна - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Решение 2009/95/ЕО - Списък с територии от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион - Включване в територията от значение за Общността, наречена „Estrecho oriental“ на зона от териториални води на Гибралтар и на част от откритото море - Частична отмяна - Неразделност - Недопустимост)
 2011/C 211/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Government of Gibraltar (представители: D. Vaughan и M. Llamas, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Boelaert и D. Recchia)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и S. Ossowski, подпомагани от D. Wyatt, QC, и M. Wood, barrister)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Испания (представители: N. Díaz Abad и M. Muñoz Pérez)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение на Комисията No 2009/95/ЕО от 12 декември 2008 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на втори актуализиран списък на териториите от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион (ОВ L 43, 2009 г., стр. 393) в частта за разширяване на територията наречена „Estrecho Oriental“ (ES6120032) и включване в нея на териториални води на Гибралтар (както във вътрешността, така и извън територията UKGIB0002) и зона от откритото море
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда правителството на Гибралтар да понесе наред със собствените си съдебни разноски и тези на Европейската комисия.
 3.
 Кралство Испания и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят собствените си разноски.
 (1) ОВ C 153, 4.7.2009 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/38
 Решение на Общия съд от 17 април 2013 г. — Continental Bulldog Club Deutschland/СХВП (CONTINENTAL)
 (Дело T-383/10) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „CONTINENTAL“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 156/68
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Continental Bulldog Club Deutschland eV (Берлин, Германия) (представители: първоначално S. Vollmer, впоследствие U. Rühl, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner, а впоследствие D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 юни 2010 г. (R 300/2010-1) относно заявка за регистрация на словния знак „CONTINENTAL“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Continental Bulldog Club Deutschland eV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/74
 Жалба, подадена на 9 ноември 2012 г. — ZZ/REA
 (Дело F-135/12)
 2013/C 26/154
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, A. Blot, A. Tymen, lawyers)
 Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания
 Предмет на производството
 Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка с резерви от конкурсната процедура REA/2011/TA/PO/AD5.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 21 февруари 2012 г. жалбоподателят да не бъде включен в списъка с резерви от конкурсната процедура REA/2011/TA/PO/AD5,
 —
 да се отмени решението от 10 август 2012 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/61
 Жалба, подадена на 8 юни 2009 г. — CLARO/СХВП — Telefónica (Claro)
 (Дело T-225/09)
 2009/C 180/113
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: CLARO, SA (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Telefónica, SA (Мадрид, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата от 26 февруари 2009 г. по преписка R 1079/2008-2 и преписката да се върне на посочения състав за произнасяне и за осъждане на Службата да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: BCP S/A, дружество, понастоящем действащо под фирмата „CLARO S.A“, жалбоподател.
 Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка, включваща означението „CLARO“ (заявка за регистрация No 5 229 241) за стоки и услуги от класове 9 и 38.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Telefónica S.A.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: По-ранна словна марка на Общността „CLARO“ (No 2 017 341) по-специално за стоки и услуги от класове 9 и 38.
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата като недопустима, тъй като жалбоподателят не е представил писмено изложение на основанията за обжалването.
 Изложени правни основания: Според жалбоподателя обжалваното решение противоречи на принципа на функционална приемственост между отдела по споровете и апелативния състав. За жалбоподателя е било очевидно, че жалбата му е насочена срещу обжалваното решение в неговата цялост, както и че той изхожда от неправилното тълкуване от отдела по споровете на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 относно марката на Общността.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/44
 Определение на Съда (седми състав) от 16 май 2013 г. — Volkswagen AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Suzuki Motor Corp.
 (Дело C-260/12 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Словна марка „Swift GTi“ - Възражение от страна на притежателя на национална и международна марки „GTI“ - Оттегляне на възражението - Жалба, чийто предмет е отпаднал - Липса на основание за произнасяне)
 2013/C 225/75
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (представител: S. Risthaus, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Suzuki Motor Corp.
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 21 март 2012 г. по дело VOLKSWAGEN/СХВП — SUZUKI MOTOR („SWIFT GTi“) (T-63/09), с което Общият съд отхвърля жалбата срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 декември 2008 г. (дело R 749/2007-2) в производство по възражение между Volkswagen AG и Suzuki Motor Corp. — Словен знак „SWIFT GTi“ — Вероятност от объркване със словната марка „GTI“ — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, стр. 1)
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2.
 Осъжда Volkswagen AG да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство.
 (1) ОВ C 227, 28.7.2012 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/51
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 4 юни 2013 г. — Marrone/Комисия
 (Дело F-89/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Принцип на еквивалентност на кариерите - Класиране в степен съгласно по-неблагоприятните нови правила - Искане за ново класиране - Просрочие - Нови факти - Липса - Явна недопустимост)
 2013/C 252/95
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Stefania Marrone (Wezembeek-Oppem, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и A. Tymen, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-жа C. Berardis-Kayser и г-н G. Berscheid)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на решението на Комисията да не прекласира жалбоподателя
 Диспозитив на определението
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Осъжда г-жа Marrone да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 331, 27.10.2012 г., стр. 33.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/30
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 27 септември 2010 г. — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre
 (Дело C-465/10)
 ()
 2010/C 346/50
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales
 Ответник: Chambre de commerce et d'industrie (ТПП) de l'Indre
 Преюдициални въпроси
 1.
 Относно наличието на правно основание, от което произтича задължение за възстановяване на изплатената на ТПП помощ:
 Когато възложител — получател на субсидии, изплатени в рамките на ЕФРР, не е изпълнил едно или повече правила относно възлагането на обществени поръчки за осъществяване на субсидираната дейност, като освен това е безспорно, че дейността подлежи на финансиране от този фонд и е била осъществена, съществува ли разпоредба на общностното право, по-специално в Регламент (ЕИО) No 2052/88 на Съвета от 24 юни 1988 година (1) и Регламент (ЕИО) No 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година (2), на която може да се основе задължение за възстановяване на субсидиите? Ако такова задължение съществува, то отнася ли се за всички нарушения на правилата за възлагане на обществени поръчки или само за някои от тях? В последния случай, за кои точно?
 2.
 Относно условията за възстановяване на неоснователно изплатената помощ в случай на поне отчасти положителен отговор на първия въпрос:
 а)
 Съставлява ли нарушаването от страна на възложител, който получава помощ в рамките на ЕФРР, на едно или повече правила относно възлагането на обществени поръчки за избор на доставчик, натоварен с осъществяването на субсидираната дейност, „нередност“ по смисъла на Регламент No 2988/95 (3)? Може ли обстоятелството, че компетентният национален орган не е могъл да не знае в момента, когато е решил да предостави поисканата в рамките на ЕФРР помощ, че операторът — получател, е нарушил правилата относно възлагането на обществените поръчки, за да ангажира, още преди предоставянето на помощта, доставчик, натоварен с осъществяването на финансираната с нея дейност, да окаже въздействие върху квалификацията като „нередност“ по смисъла на Регламент No 2988/95?
 б)
 В случай на положителен отговор на въпрос 2) а) и след като давностният срок, предвиден в член 3 от Регламент No 2988/95, се прилага за административни мерки като възстановяването на помощ, получена без основание от оператор в резултат на извършени от него нередности, както постановява Съдът (29 януари 2009 г., Решение по съединени дела Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Josef Vosding Schlacht, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co, C-278/07—C-280/07):
 —
 следва ли за начало на давностния срок да се определи датата на изплащане на помощта на нейния получател или датата, на която последният е усвоил получената субсидия, за да заплати на доставчика, ангажиран в нарушение на едно или повече правила относно възлагането на обществени поръчки?
 —
 следва ли да се счита, че този срок е бил прекъснат с връчването от страна на компетентния национален орган на получателя на субсидията на доклад от проверка, с който се установява неспазването на правилата за възлагане на обществени поръчки, поради което на националния орган се разпорежда да си възстанови изплатените суми?
 —
 когато държава членка използва възможността, предоставена ѝ от член 3, параграф 3 от Регламент No 2988/95, да приложи по-дълъг давностен срок, по-специално когато във Франция се прилага общият срок, предвиден към датата на настъпване на спорните обстоятелства в член 2262 от Гражданския кодекс, съгласно който: „Всички искове, вещни и лични, се погасяват с тридесетгодишна давност (...)“, трябва ли съвместимостта на такъв срок с общностното право, и по-специално с принципа на пропорционалност, да се преценява с оглед на максималната продължителност на давността, предвидена в националния текст, който служи за правно основание на поисканото от националната администрация възстановяване, или с оглед на действително приложения в конкретния случай срок?
 в)
 При отрицателен отговор на въпрос 2) а) препятстват ли финансовите интереси на Общността възможността съдът да приложи относно изплащането на помощ като разглежданата в настоящия спор национални правила относно оттеглянето на решенията, с които се създават права, според които правила — извън случаите на несъществуване, получаване чрез измама или искане на получателя, администрацията може да оттегли индивидуален административен акт, който поражда права, ако същият е незаконосъобразен, само в срок от четири месеца след постановяването на акта, като индивидуалният административен акт би могъл, по-конкретно ако се отнася до изплащането на помощ, да се придружава от прекратителни условия, чието настъпване позволява да се оттегли разглежданата помощ, без да се налага спазването на определен срок, като все пак се има предвид, че според тълкуването на Conseil d'Etat получателят на неправомерно предоставена в приложение на общностен текст помощ може да се позовава на това национално правило само ако е бил добросъвестен?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2052/88 на Съвета от 24 юни 1988 година относно задачите на структурните фондове, тяхната ефективност, както и координацията на помощите от фондовете помежду им и с тези от Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти (ОВ L 185, стр. 9).
 (2) Регламент (ЕИО) No 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година за приемането на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) No 2052/88, що се отнася до координацията на помощите от различните структурни фондове, от една страна, и между тях и тези от Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, стр. 1).
 (3) Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/8
 Определение на Съда (първи състав) от 12 май 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)/Ministero dell'Interno (C-692/15 и C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15)
 (Съединени дела C-692/15—C-694/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Процедурен правилник на Съда - Член 53, параграф 2 - Свобода на установяване и свободно предоставяне на услуги - Изцяло вътрешно положение - Явна липса на компетентност на Съда))
 (2016/C 279/13)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)
 Ответници: Ministero dell'Interno (C-692/15 и C-693/15, Questura di Napoli, Questura di Roma (692/15)
 Диспозитив
 Произнасянето по въпросите, поставени от Consiglio di Stato (Държавен съвет, Италия) с актове от 12 ноември 2015 г., очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 106, 21.3.2016 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/15
 Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 9 април 2014 г. — Saudaçor — Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública
 (Дело C-174/14)
 2014/C 212/16
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Saudaçor — Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA
 Ответник: Fazenda Pública
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли националният съд да допълни понятието „публичноправен субект“ по смисъла на член 13, параграф 1, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. (1), като се позове на понятието за публичноправен субект, установено в член 1, параграф 9 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г?
 2)
 Съответства ли на понятието „публичноправен субект“, действащ в качеството си на публичен орган по смисъла на член 13, параграф 1, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г., образувание, учредено под формата на акционерно дружество с изцяло публичен капитал, притежаван на 100 % от Азорския автономен регион (Азорския автономен регион), с предмет консултантски и управленски услуги в областта на регионалната система на здравеопазване с оглед организацията и рационализацията на тази система, като въпросните услуги се предоставят по програмни договори, сключени с Азорския автономен регион, който по делегация упражнява правомощия в тази област, като на Азорския автономен регион е възложено първоначално задължението да предоставя публичната услуга по здравеопазване?
 3)
 В контекста на разпоредбите на посочената директива може ли насрещната престация, получавана от въпросното дружество, изразяваща се в предоставянето на необходимите финансови средства за изпълнението на програмните договори, да се счита за възнаграждение за облагаема доставка на услуги?
 4)
 При утвърдителен отговор, въпросното дружество отговаря ли на необходимите изисквания, за да се ползва от освобождаване от ДДС съгласно член 13, параграф 1, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/33
 Жалба, подадена на 21 август 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-89/12)
 (2012/C 331/62)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, A. Blot и A. Tymen, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Комисията да не прекласира жалбоподателя.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, което е прието на 10 май 2012 г. от директора на дирекция D на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, изпратено е на жалбоподателя със съобщение от 11 май 2012 г. и с което се отхвърля по административен ред жалбата на жалбоподателя от 25 януари 2012 г.,
 —
 доколкото е необходимо да се отмени решението от 21 ноември 2011 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя от 29 юни 2011 г.,
 —
 да се разпореди на ответника да вземе необходимите поправителни мерки, за да се възстанови по отношение на жалбоподателя спазването на принципа на еквивалентност на кариерите,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/56
 Определение на председателя на Съда от 22 май 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer (C-436/11), Ekkerhard Schauß (C-437/11)/Iberia Líneas Aéreas de España SA (C-436/11), Transportes Aéreos Portugueses SA (C-437/11)
 (Съединени дела C-436/11 и С-437/11) (1)
 2013/C 225/106
 Език на производството: немски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 331, 12.11.2011 г.


text:
 1.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 373/11
 Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Trefilerías Quijano/Комисия
 (Дело T-439/12)
 2012/C 373/18
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado, и P. Herrero Prieto, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени на основание член 264 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане,
 —
 да изиска от Комисията, в съответствие с член 24 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд, да представи документите, сметките и останалите фактически и/или правни елементи, които са ѝ послужили като основание за приемането на заявленията за неплатежоспособност на Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin и/или намаляване на размера на глобата на ArcelorMittal,
 —
 във всички случаи, да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основание и основни доводи вече са изложени по делото Global Steel Wire/Комисия, T-438/12.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/3
 Решение на Съда (втори състав) от 3 април 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV
 (Дело C-224/12 P) (1)
 ((Обжалване - Финансов сектор - Сериозно смущение в икономиката на държава членка - Държавна помощ за банкова група - Форма - Капиталова вноска, като част от план за преструктуриране - Решение - Съвместимост на помощта с общия пазар - Условия - Изменение на условията за изплащане на помощта - Критерий за частния инвеститор))
 2014/C 159/03
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë и H. van Vliet)
 Други страни в производството: Кралство Нидерландия (представители: M. de Ree, C. Wissels и J. Langer, подпомагани от P. Glazener, advocat), ING Groep NV (представители: O. W. Brouwer и J. Blockx, advocaten, и от M. O’Regan, solicitor), De Nederlandsche Bank NV (представители: S. Verschuur и H. Gornall, advocaten, както и от M. Petite, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 2 март 2012 г. по дело Кралство Нидерландия и ING Groep/Комисия (съединени дела T-29/10 и T-33/10), с което Общият съд уважава исканията за частична отмяна на Решение 2010/608/ЕО на Комисията от 18 ноември 2009 година относно държавна помощ C 10/09 (ex N 138/09), приведена в действие от Нидерландия за механизъм за подкрепа (back-up facility) на неликвидните активи на ING и план за нейното преструктуриране (OВ L 274, 2010 г., стр. 139).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 3)
 De Nederlandsche Bank NV понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 258, 25.8.2012 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/45
 Жалба, подадена на 28 септември 2010 г. — HerkuPlast Kubern/СХВП — How (eco-pack)
 (Дело T-445/10)
 ()
 2010/C 317/79
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: HerkuPlast Kubern GmbH (Ering, Германия) (представители: Rechtsanwälte G. Würtenberger и R. Kunze)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Heidi A. T. How (Harrow, Vereinigtes Königreich)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 юли 2010 г. по преписка R 1014/2009-4;
 —
 да се осъди ответника да понесе съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Heidi A.T. How.
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, която съдържа словния елемент „eco-pack“ за стоки от клас 16.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Германската и международна словна марка „ECOPAK“, регистрирана за стоки от клас 20.
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като съществува вероятност от объркване между конфликтните марки, както и нарушение на член 75 и член 76 от Регламент (ЕО No 207/2009, тъй като апелативният състав отхвърля наличието на вероятност от объркване, като изтъква основание, което на редица места е противоречиво и неоснователно отхвърля като ирелевантни изтъкнати от жалбоподателя доводи, които всъщност са релевантни.
 (1) Регламент (ЕО) No. 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/45
 Иск, предявен на 12 януари 2009 г. — Hansen/Комисия
 (Дело T-6/09)
 (2009/C 69/100)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Bent Hansen (Aarslev, Дания) (представител: I. Anderson, advocate)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се осъди Комисията да заплати на ищеца сума от 800 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива, като обезщетение за минали, настоящи и бъдещи болки и страдания и намалена способност за пълноценен живот поради тежки увреждания на здравето му в резултат от произволния и незаконосъобразния отказ на Комисията да осигури съгласно Директива 96/29 медицинско наблюдение на бившите работници от Туле във връзка с произтичащите от облъчване болести и състояния,
 —
 да се осъди Комисията да заплати на ищеца, на лечебните заведения или на предоставящите здравни услуги лица бъдещите разходи за медицинско лечение и лекарства за облекчаване на здравословното състояние на ищеца и/или за лечение на неговото увредено здраве, посочени в първото искане по-горе, които не се поемат съгласно здравно осигурителната схема в неговата държава-членка,
 —
 да се осъди Комисията да заплати разумните съдебни разноски и разходите, направени от ищеца в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото дело ищецът предявява иск на основание извъндоговорна отговорност за вреди, които той твърди, че е претърпял в резултат от незаконосъобразния според него отказ на Комисията да се съобрази с приетата на пленарно заседание на Европейския парламент (1) резолюция и да задължи Дания да приложи разпоредбите на Директива 96/29/ЕВРАТОМ на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (2) по отношение на работниците, сред които е и ищецът, пострадали при ядрения инцидент в Туле, Гренландия.
 (1) Доклад на Европейския парламент от 20 април 2007 г. относно последствията за общественото здраве от катастрофата в Туле през 1968 г. (петиция 720/2002) [2006/2012(INI)].
 (2) ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166.


text:
 13.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 228/21
 Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — QuaMa Quality Management/СХВП — Microchip Technology (medialbo)
 (Дело T-225/15)
 (2015/C 228/26)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: QuaMa Quality Management GmbH (Гласхютен, Германия) (представител: C. Russ, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Microchip Technology, Inc. (Чандлър, Съединени американски щати)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „medialbo“— заявка за регистрация No 11 454 766
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 февруари 2015 г. по съединени преписки R 1809/2014-4 и R 1680/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 41, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/41
 Определение на Първоинстанционния съд от 26 февруари 2007 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-205/05) (1)
 („Иск за отмяна - Арбитражна клауза - Програма „е-Съдържание“ - Разваляне на договор - Възстановяване - Недопустимост“)
 (2007/C 95/84)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis (Атина, Гърция)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Wilderspin и M. Patkova)
 Предмет
 Искане за отмяна, първо, на решението на Комисията от 16 май 2003 г. да развали договор EDC-53007 EEBO/27873, второ, на решението на Комисията от 12 ноември 2004 г. да възстанови на ищеца цената на извършените работи за сума, която не надхвърля 85 971 еуро, и трето, на решението на Комисията от 7 март 2005 г. да издаде на ищеца сметка за задължение в размер на 59 485 еуро.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля като недопустим.
 2)
 Ищецът се осъжда да заплати както собствените си разноски, така и тези на Комисията.
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/26
 Решение на Общия съд от 26 май 2016 г. — Sfera Joven/EUIPO – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)
 (Дело T-99/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Словна марка на Европейския съюз „NOOSFERA“ - По-ранни национални словни и фигуративни марки „SFERA“, „Sfera colours“ и „sfera CENTROS“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 251/29)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Sfera Joven, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. L. Rivas Zurdo, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Muñiz Rodríguez и A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд Las banderas del Mediterráneo, SL (Cox, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 декември 2014 (преписка R 158/2014-4) относно производство по възражение между Sfera Joven и Las banderas del Mediterráneo.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Sfera Joven, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 155, 11.5.2015 г.


text:
 13.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 361/28
 Жалба, подадена на 22 август 2014 г. — Urb Rulmenti Suceava v СХВП — Adiguzel (URB)
 (Дело T-635/14)
 2014/C 361/42
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Румъния) (представител: I. Burdusel, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Harun Adiguzel (Diosd, Унгария)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 юни 2014 г. по преписка R 1974/2013-4.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „URB“ за стоки от класове 4, 6 — 9, 11, 12, 16, 17, 35, 37 и 39 — 42 — Марка на Общността No 8 656 605
 Притежател на марката на Общността: страната в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Основание на искането за обявяване на недействителност: Абсолютни основания за недействителност по 52, параграф 1, буква б) от РМО и относителни основания за недействителност по член 8, параграф 1, букви a) и б) във връзка с член 53, параграф 1, буква a) от РМО
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от РМО, член 8, параграф 1, букви a) и б) във връзка с член 53, параграф 1, буква a) от РМО и член 53, параграф 2) от РМО.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/4
 Решение на Съда (втори състав) от 1 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-370/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Установяване на позиция, която да бъде приета от името на Общността в рамките на орган, създаден по силата на международно споразумение - Задължение за мотивиране - Посочване на правното основание - Четиринадесето заседание на Конференцията на страните по Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES))
 2009/C 282/05
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: G. Valero Jordana и C. Zadra)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Jacqué, F. Florindo Gijón и K. Michoel)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: г-жа E. Jenkinson и г-жа I. Rao, както и D. Wyatt, QC)
 Предмет
 Отмяна на Решение на Съвета от 24 май 2007 г. за установяване на позицията, която да бъде приета от името на Европейската общност относно някои предложения, направени на четиринадесетото заседание на Конференцията на страните по Конвенцията за международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES), проведено в Хага (Нидерландия) от 3 до 15 юни 2007 г. — Избор на правно основание
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Съвета на Европейския съюз от 24 май 2007 г. за установяване на позиция, която да бъде приета от името на Европейската общност, относно някои предложения, направени на четиринадесетото заседание на Конференцията на страните по Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES), проведено в Хага (Нидерландия) от 3 до 15 юни 2007 г.
 2.
 Запазва в сила правните последици от отмененото решение.
 3.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 4.
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 22.9.2007 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/35
 Жалба, подадена на 2 ноември 2010 г. — AT/EACEA
 (Дело F-113/10)
 2011/C 72/56
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AT (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA)
 Предмет и описание на спора
 Искане, първо за отмяна на доклада за кариерното развитие на жалбоподателя за периода от 1 юни до 31 декември 2008 г., второ за отмяна на решението на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа, с което е прекратен предварително срочният трудов договор на жалбоподателя и трето, искания за обезщетение за претърпените вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени REC 2008 (доклад за кариерното развитие за 2008 г.) на жалбоподателя, приет с решение на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа от 29 октомври 2009 г,
 —
 да се отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа от 12 февруари 2010 г., с което същият е прекратил предсрочно договора за наемане на жалбоподателя и, ако това е необходимо,
 —
 да се отмени решението на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа, с което се отхвърлят жалбите по административен ред подадени от жалбоподателя срещу доклада за неговото кариерно развитие за 2008 година и решението за разваляне на договора, да се осъди EACEA да заплати сума, поне равна по размер на възнаграждението на жалбоподателя (заедно с всички добавки, предвидени в Условията за работа на другите служители), която следва да се изчисли от момента на преустановяване на изпълнение на задълженията му на 12 февруари 2010 г. и до датата на възстановяването му на работа в агенцията, което ще последва отмяната на решението за разваляне на договора, като обезщетение за професионалните и финансови вреди, ведно със законната лихва за забава, определена към датата на постановяване на решението,
 —
 да се осъди EACEA да заплати сума, временно определена на 10 000 EUR, като обезщетение за материалните вреди, ведно със законната лихва за забава в размера, определен към датата на постановяване на решението,
 —
 да се осъди EACEA да заплати сума, временно ex aequo et bono определена на 50 000 EUR, като обезщетение за моралните вреди, ведно със законната лихва за забава в размера, определен към датата на постановяване на решението,
 —
 във всеки случай да се осъди EACEA да заплати сума, временно и ex aequo et bono определена на 10 000 EUR, като обезщетение за вредите, претърпени поради неспазването на разумния срок при изготвянето на доклада за кариерното развитие за 2008 г. ведно със законната лихва за забава в размера, определен към датата на постановяване на решението,
 —
 да се осъди EACEA да заплати съдебните разноски.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/15
 Преюдициално запитване от Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Испания), постъпило на 5 юни 2014 г. — Banco de Santander S.A.
 (Дело C-274/14)
 2014/C 303/19
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Banco de Santander S.A.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 1, параграф 2 от Решение 2011/5/ЕО (1) на Комисията от 28 октомври 2009 година относно данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества No С45/07 да се тълкува в смисъл, че признатите в установената в този член форма оправдани правни очаквания намират приложение към приспадането на данъчната амортизация на финансовата репутация по член 12, параграф 5 от TRLIS [испанския Закон за корпоративното данъчно облагане] във връзка с непрякото придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества посредством пряко придобиване на дялово участие в чуждестранно холдингово дружество?
 2)
 При положителен отговор на първия въпрос, нищожно ли е Решение C(2013) 4399 окончателен на Комисията от 17 юли 2013 година относно Държавна помощ SA.35550 (13/C) (ex 13/NN, ex 12/CP) — Данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в дружества — чуждестранни лица, с което се открива процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС за нарушение на член 108 ДФЕС и на Регламент (ЕО) No 659/1999 (2) на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем — член 108 ДФЕС)?
 (1) ОВ L 7, 2011 г., стр. 48.
 (2) ОВ L 83, стр. 1.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/8
 Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. — Gosselin Group NV/Европейска комисия, Stichting Administratiekantoor Portielje
 (Дело C-429/11 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП - Пазар на международни услуги по преместване в Белгия - Пряко или непряко определяне на цените, поделяне на пазара и манипулиране на процедурите по набиране на оферти - Квалифициране - Ограничаване на конкуренцията с оглед на предмета - Задължение за мотивиране - Насоки относно засягането на търговията между държавите членки - Правна сила - Задължение за определяне на съответния пазар - Обхват - Насоки за определяне на размера на глобите (2006) - Дял от стойността на продажбите - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Задължение за мотивиране - Регламент (ЕО) No 1/2003 - Член 25 - Погасителна давност - Повторно нарушение)
 2013/C 252/11
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Gosselin Group NV (представители: F. Wijckmans, H. Burez и S. De Keer, avocaten)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, F. Ronkes Agerbeek), Stichting Administratiekantoor Portielje
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по дело Gosselin Group/Комисия (T-208/08) и по дело Stichting Administratiekantoor Portielje (T-209/08), с което Общият съд, по дело T-208/08, отменя Решение C(2008) 926, окончателен на Комисията от 11 март 2008 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), в частта, в която се установява, че Gosselin Group NV е участвало в нарушението на член 81, параграф 1 ЕО в периода 30 октомври 1993 г.—14 ноември 1996 г., а по дело T-209/08, отменя Решение C(2008) 926, изменено с Решение C(2009) 5810 в частта, която се отнася до Stichting Administratiekantoor Portielje
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Gosselin Group NV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 331, 12.11.2011 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/22
 Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — El Corte Inglés/СХВП — Pucci International (Emidio Tucci)
 (Дело T-373/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Emidio Tucci“ - По-ранни фигуративна марка на Общността и национални словни и фигуративни марки „Emilio Pucci“ и „EMILIO PUCCI“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009)
 2012/C 355/45
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално адв. J. L. Rivas Zurdo, адв. E. López Camba и адв. E. Seijo Veiguela, впоследствие адв. J. L. Rivas Zurdo и адв. E. Seijo Veiguela)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Emilio Pucci International BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: адв. P. Roncaglia, адв. G. Lazzeretti, адв. M. Boletto и адв. E. Gavuzzi)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2009 г. (съединени преписки R 770/2008-2 и R 826/2008-2) относно производство по възражение между Emilio Pucci International BV и El Corte Inglés, SA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда El Corte Inglés, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 21.11.2009 г.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/3
 Решение на Съда (трети състав) от 27 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Twon International BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-184/05) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 28в, А, буква а), първа алинея - Вътреобщностни доставки - Освобождаване - Липса на задължение за данъчната администрация да събира доказателства - Директива 77/799/ЕИО - Взаимопомощ между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото и непрякото данъчно облагане - Регламент (ЕИО) No 218/92 - Административно сътрудничество в областта на данъчното облагане)
 (2007/C 297/04)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: Twon International BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 28в, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), във връзка с Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото и непрякото данъчно облагане (ОВ L 336, стр. 15), изменена с Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 76, стр. 1), и с Регламент (ЕИО) No 218/92 на Съвета от 27 януари 1992 година относно административното сътрудничество в областта на непрякото облагане (ДДС) (ОВ L 24, стр. 1) — Продажба и транспортиране на стоки до друга държава-членка за сметка на купувача — Липса на обмен на релевантна информация от компетентния орган на държавата-членка по пристигането — Съществуване или несъществуване на задължение за органите на държавата-членка на тръгването да поискат информация от компетентните органи на държавата-членка по пристигането и при необходимост да вземат предвид тази информация
 Диспозитив
 Член 28в, А, буква а), първа алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 година, във връзка с Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото и непрякото данъчно облагане, изменена с Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година, и с Регламент (ЕИО) No 218/92 на Съвета от 27 януари 1992 година относно административното сътрудничество в областта на непрякото облагане, следва да се тълкува в смисъл, че данъчните органи на държавата-членка, от която започва изпращането или транспортирането на стоки в рамките на вътреобщностна доставка, не са длъжни да искат информация от органите на твърдяната от доставчика държава-членка по местоназначението.
 (1) ОВ C 217, 3.9.2005 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/37
 Жалба, подадена на 22 ноември 2011 г. от Muhamad Mugraby срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 6 септември 2011 г. по дело T-292/09, Muhamad Mugraby/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 (Дело C-581/11 P)
 (2012/C 25/72)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Muhamad Mugraby (представител: S. Delhaye, Advocate)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 1.
 да установи, че Комисията не се е произнесла по:
 i)
 искането на жалбоподателя за отправяне от Комисията на препоръка до Съвета за спиране на помощта на Общността за Ливан по смисъла на член 28 от Регламент (ЕО) No 1638/2006 (1), като налагането на такива мерки се изисква и се предвижда в този регламент;
 ii)
 искането на жалбоподателя Комисията, като пряко отговорната за изпълнение на различните програми на Съюза за подпомагане на Ливан институция, да спре изпълнението на тези програми до преустановяване на продължаващите нарушения от страна на Ливан на основните права, по-специално на тези на жалбоподателя;
 2.
 да установи, че Съветът, като част от Съвета за асоцииране между ЕС и Ливан, не се е произнесъл по искането на жалбоподателя Комисията да отправи препоръка до Съвета за приемане на специфични и ефективни мерки по отношение на помощта на Съюза за Ливан съгласно Споразумението за асоцииране (2) между Ливан и Общността с цел изпълнението на задълженията на страните по това споразумение;
 3.
 да установи, че ЕС, Комисията, в ролята ѝ на пазител на Договорите и на пряко отговорната за изпълнение на различните програми на Съюза за подпомагане на Ливан институция, и Съветът, като част от Съвета за асоцииране между ЕС и Ливан, носят извъндоговорна отговорност за претърпените от жалбоподателя вреди в резултат на системното неизползване от декември 2002 г. насам на наличните средства и инструменти за ефективно изпълнение на клаузата за правата на човека от Споразумението за асоцииране;
 4.
 да задължи Комисията, отчасти като обезщетение в натура, да предложи на Съвета спиране на действието на Споразумението за асоцииране между ЕС и Ливан докато Ливан не започне да изпълнява член 2 от Споразумението за асоцииране по отношение на жалбоподателя;
 5.
 да задължи Комисията да ограничи изпълнението на действащите програми за подпомагане (изпълнявани и/или контролирани от Комисията) до програмите, които имат специално за цел защита на основните права и които не са под форма на финансова помощ за ливанските власти, докато Ливан не започне да изпълнява член 2 от Споразумението за асоцииране по отношение на жалбоподателя;
 6.
 да задължи Съвета да покани Комисията да отправи препоръка в съответствие с изложеното в подточка 4) по-горе и с тази цел да действа чрез институциите по Споразумението за асоцииране;
 7.
 да осъди ЕС, Съвета и Комисията, ответници в първоинстанционното производство, да заплатят обезщетение за имуществените и неимуществените вреди на жалбоподателя, чийто размер следва да бъде определен ex aequo et bono на не по-малко от 5 000 000 EUR, както и да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят поддържа, че обжалваното определение трябва да се отмени по следните причини:
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото:
 —
 като е отхвърлил иска като недопустим, без да са налице основания за недопустимост;
 —
 като е нарушил правото на жалбоподателя да посочи всички ответници;
 —
 като е нарушил правото на защита на жалбоподателя, тъй като не е взел предвид представените от него доводи;
 —
 като не се е произнесъл по всички представени от жалбоподателя искания;
 —
 като не е взел предвид правото на ЕС и задълженията на ЕС по силата на международното право и като е основал определението си на регламенти, приети от една от институциите на ЕС.
 Жалбоподателят поддържа също така, че Общият съд погрешно тълкува Споразумението за асоцииране между ЕС и Ливан и че няма правно основание за даденото от него тълкуване на „широкото право на преценка“ и за констатацията му, че няма правомощие да дава задължителни указания на Съвета на ЕС и на Европейската комисия.
 С оглед на гореизложеното жалбоподателят твърди, че е налице отказ от правосъдие от страна на Общия съд.
 (1) Регламент (ЕО) No 1638/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 година за определяне на общи разпоредби относно установяване на Европейски инструмент за съседство и партньорство (ОВ L 310, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 50, стр. 164).
 (2) Временно споразумение относно търговията и свързаните с нея въпроси между, от една страна, Европейската общност и, от друга страна, Ливанската република (ОВ L 262, 2002 г., стр. 2).