text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/13
 Иск, предявен на 22 декември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-571/08)
 (2009/C 55/21)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Mölls и L. Pignataro)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 Да установи, че като е предвидила минимална цена за цигарите, както и 120-дневен срок за одобряване на промени в цените на тютюневите изделия, Италианската република не е изпълнила задълженията по член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО (1)
 —
 да осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Относно минималната цена
 Комисията поддържа, че с определянето на минимална цена за цигарите Италианската република е нарушила член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО (както и член 5 от Директива 72/464/ЕИО (2), която тя заменя и с която по същество е идентична). В посочената разпоредба е записан принципът, съгласно който производителите имат правото свободно да определят максималната цена на дребно на тютюневите изделия. По силата на този принцип държавите-членки не могат да упражняват дискреционна власт при определяне на максималните цени на дребно, позовавайки се на„контрол върху нивата на цените“, на „наблюдение на задължителните цени“ или на определяне на скала на цените съгласно член 9, параграф 2 от Директива 95/59/ЕО.
 Минималната цена не може да бъде оправдана със съображения за опазване на общественото здраве. В действителност тази цел, взета пред вид от общностния законодател, може да бъде постигната чрез по-високо данъчно облагане на цигарите, като се използват данъчни параметри, адаптирани към ситуацията във всяка държава-членка.
 Доводът на италианското правителство, основан на предполагаема опасност от повишаване, с прекалено високи или неадекватни на пазара цени, на незаконен трафик с контрабандни стоки или с подправени изделия също така е лишен от основание. Той се основава на обикновени изявления на италианското правителство, неподкрепени с доказателства, като това правителство не е обяснило начина, по който разликата в цената, получена от повишаването на облагането с данък би трябвало да увеличи измамите в много по-голяма степен, отколкото би се случило в ситуацията на прилагане на политика на минимални цени. Комисията твърди, че е от компетентност на всяка държава-членка да извършва, при спазване на общностното право, на необходимите проверки, за да осигури събирането на дължимите й данъци. Тази необходимост не може по никакъв начин да засегне задължението на държавите-членки да спазват разпоредбите на Директива 95/59/ЕО, включително на член 9 от нея.
 Относно 120-дневния срок за одобряване на цените на тютюневите изделия
 За да бъдат пуснати на пазара в Италия, цените на тютюневите изделия трябва да бъдат регистрирани в официалната скала на цените. Молбата за регистрация се изпраща в Ministero dell'Economia e delle Finanze — Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) (Министерство на икономиката и финансите — Автономна администрация на държавния монопол). AAMS не разполага с дискреционни правомощия за одобряване на регистрацията. Според Комисията прекалено дългият срок от 120 дни, определен от италианските власти задаване на ход на молба за промяна в цените, е в състояние на практика да лиши принципа на свободното определяне на цените от производителите, записан в член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО от част от неговите последици.
 (1) Директива 95/59/EО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия (ОВ L 291, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 5.
 (2) Директива 72/464/ЕИО на Съвета от 19 декември 1972 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия (ОВ L 303, стр. 1).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/53
 Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Omega International/СХВП (Изображение на бял кръг и бял правоъгълник в черен правоъгълник)
 (Дело T-695/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща бял кръг и бял правоъгълник в черен правоъгълник - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 027/67)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Omega International GmbH (Бад Олдесло, Германия) (представител: J. P. Becker, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 18 юли 2014 г. (преписка R 1037/2014-5) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ бял кръг и бял правоъгълник в черен правоъгълник, като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Omega International GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 409, 17.11.2014 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/45
 Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Marcuccio/Комисия
 (Съединени дела T-296/05 и Т-408/05) (1)
 (Социално осигуряване - Искания за поемане на 100 % от медицинските разходи - Изрично и мълчаливо отхвърляне на исканията)
 (2008/C 209/77)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представители: първоначално A. Distante, впоследствие G. Cipressa и L. Garofalo, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis Kayser и J. Currall, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 По-конкретно, искане за отмяна на две решения на Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема на Европейската общност, с които се прави мълчалив отказ за поемането на 100 % от някои понесени от жалбоподателя медицински разходи, както и искане Комисията да бъде осъдена да изплати в полза на жалбоподателя стойността на някои медицински разходи.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите като недопустими.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 257, 15.10.2005 г.


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/11
 Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. — DEI/Комисия
 (Дело T-169/08) (1)
 (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Гръцки пазари за доставка на лигнитни въглища и на електроенергия на едро - Решение, с което се установява нарушение на член 86, параграф 1 ЕО във връзка с член 82 ЕО - Предоставяне или запазване в сила от Република Гърция на права за добив на лигнитни въглища в полза на публично предприятие)
 2012/C 343/13
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Атина, Гърция) (представител: P. Anestis, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Christoforou, A. Bouquet и A. Antoniadis, подпомагани от A. Oikonomou, avocat)
 Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Република Гърция (представители: K. Boskovits и P. Mylonopoulos, подпомагани първоначално от A. Komninos и M. Marinos, впоследствие от M. Marinos, avocats)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Energeiaki Thessalonikis AE (Echedoros, Гърция) и Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) (Kifissia, Гърция) (представители: P. Skouris и E. Trova, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2008) 824 окончателен на Комисията от 5 март 2008 г. относно предоставянето или запазването в сила от страна на Република Гърция на права за добив на лигнитни въглища в полза на DEI
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение C(2008) 824 окончателен на Комисията относно предоставянето или запазването в сила от страна на Република Гърция на права за добив на лигнитни въглища в полза на Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI).
 2.
 Осъжда Европейската комисия да понесе освен направените от нея съдебните разноски и съдебните разноски, направени от DEI.
 3.
 Република Гърция, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) и Energeiaki Thessalonikis AE понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 183, 19.7.2008 г.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/26
 Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 13 януари 2015 г. — Odvolací finanční ředitelství/Český Rozhlas
 (Дело C-11/15)
 (2015/C 138/37)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Odvolací finanční ředitelství
 Ответник: Český Rozhlas
 Преюдициални въпроси
 Може ли дейността на общественото радио — финансирана от задължителни нормативнопредвидени такси в законоустановен размер, плащани при наличие на радиоприемник, притежаван или ползван на друго правно основание — да се разглежда като „доставка на услуга, извършвана възмездно“ по смисъла на член 2, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. (1) относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност, която трябва да бъде освободена от ДДС съгласно член 13A, параграф 1, буква р) от същата директива, или това е нестопанска дейност, която изобщо не се облага с ДДС съгласно член 2 от Шеста директива и поради това не подлежи и на предвиденото в член 13A, параграф 1, буква р) от тази директива освобождаване от ДДС?
 (1) OВ 1977 L 145, стp. 1.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/41
 Жалба, подадена на 11 ноември 2016 г. — Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Захариева (Кутии)
 (Дело T-793/16)
 (2017/C 022/57)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Турция) (представител: T. Ценова, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Елка Захариева (Пловдив, България)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността „Кутии“ — промишлен дизайн на Общността No 002 343 244-0002
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2016 г. по преписка R 1143/2015-3
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да обяви за недействителен промишлен дизайн на Общността No 002343244-0002 „Bobo Cornet“ и
 —
 да осъди EUIPO и Елка Захариева да заплатят съдебните разноски на Solen в производството пред Общия съд и в административната фаза на производството, по-специално в производството по обявяване на недействителност и в производството по обжалване пред EUIPO.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 25, параграф 1, буква д) от Регламент No 6/2002,
 —
 нарушение на член 25, параграф 1, буква е) от Регламент No 6/2002,
 —
 нарушение на член 62 и на член 63, параграф 1 от Регламент No 6/2002.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/7
 Преюдициално запитване от Tribunalul Specializat Mureș (Румъния), постъпило на 21 октомври 2016 г. — Michael Tibor Bachman/FAER IFN SA
 (Дело C-535/16)
 (2017/C 038/09)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Specializat Mureș
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Michael Tibor Bachman
 Ответник: FAER IFN SA
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 2, параграф 2 от Директива No 93/13/ЕИО (1), в който е дадено определение на понятието „потребител“, да се тълкува в смисъл, че то включва и физическо лице, което чрез договор за новация поема пред институция, която предоставя по занятие кредити, задължение за погасяване на кредити, първоначално отпуснати на дадено дружество за предназначени за неговата дейност цели, съответно за инвестиции в пътния превоз на стоки, когато това физическо лице няма явна връзка със съответното дружество, но е постъпило по този начин поради връзките, които има, извън дейността му по занятие, с лицето, което е било управител на дружеството, получател на първоначално отпуснатите кредити, както и с лицата, подписали акцесорни договори към първоначалните договори за кредит (договори за поръчителство, договор за обезпечение върху недвижим имот/за ипотека)?
 (1) Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ 1993 L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273)


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/21
 Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Bilbaina de Alquitranes и др./Комисия
 (Дело T-689/13)
 2014/C 85/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Bilbaína de Alquitranes, SA (Лучана-Баракалдо, Виская, Испания), Deza a.s. (Валашске Мезиричи, Чешка република), Industrial Química del Nalón, SA (Овие-до, Испания), Koppers Denmark A/S (Ниборг, Дания), Koppers UK Ltd (Скънторп, Обединеното кралство), Koppers Netherlands BV (Ойтхорн, Нидерландия), Rütgers basic aromatics GmbH (Кастроп-Рауксел, Германия), Rütgers Belgium NV (Зелзате, Белгия), Rütgers Poland Sp. z o.o. (Кенджежин-Кожле, Полша), Bawtry Carbon International Ltd (Донкастър, Обединеното кралство), Grupo Ferroatlántica, SA (Мадрид, Испания), SGL Carbon GmbH (Майтинген, Германия), SGL Carbon GmbH (Бад Гойзерн ам Халтщетерзе, Австрия), SGL Carbon (Пасѝ, Франция), SGL Carbon, SA (Ла Коруня, Испания), SGL Carbon Polska S.A. (Рачибож, Полша) и ThyssenKrupp Steel Europe AG (Дюсбург, Германия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени обжалвания акт, доколкото класифицира ВСВК като H400 и H410,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в рамките на настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат частична отмяна на Регламент (ЕС) No 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) No 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, стр. 5), доколкото класифицира „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ CAS No 65996-93-2 (наричан по-нататък „ВСВК“) като „Aquatic Acute 1 (H400)“ и „Aquatic Chronic 1 (H410)“ (наричан по-нататък „обжалваният акт“).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания:
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението за незаконосъобразност на обжалвания акт поради противоречие с разпоредбите от регламентите REACH и CLP, отнасящи се до класифицирането на определени вещества като токсични за водната среда и до допустимите в това отношение изследвания, както и поради нарушаване на принципа на равно третиране, тъй като не приемал изследванията, извършени съгласно регламента REACH и ръководството на ОИСР относно изпитванията, а изисквал извършване на тестове без какъвто и да било стандартизиран метод.
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението за незаконосъобразност на обжалвания акт поради очевидна грешка в преценката, тъй като не отчитал присъщите на ВСВК свойства на инертност, които определено имали голямо значение при тестовете с ултравиолетова светлина и при прилагането на метода на сумирането; в обжалвания акт се определяли M-коефициенти за ПАВ, без да се предвиди надлежна преценка на необходимите за целта изследвания, като предоставената от жалбоподателите информация била отхвърлена без основателни мотиви.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението за незаконосъобразност на обжалвания акт поради противоречие с установените от правото на ЕС принципи на прозрачност и на право на защита.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/30
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет
 (Дело T-489/10) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката)
 2013/C 325/51
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Техеран, Иран) и 17 други жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение към решението (представители: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, и M. Taher, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis и T. Scharf) и Френска република (представители: G. de Bergues и É. Ranaivoson)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, стр. 25), Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 281, стр. 81), Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1) и на Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отменя в частите, които се отнасят до Islamic Republic of Iran Shipping Lines и до другите 17 жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение:
 —
 приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС,
 —
 приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран,
 —
 приложението към Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413,
 —
 приложение VIII към Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007,
 —
 приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент No 961/2010.
 2.
 Действието на Решение 2010/413, изменено с Решение 2010/644, се запазва по отношение на Islamic Republic of Iran Shipping Lines и на другите 17 жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение, до влизането в сила на отмяната на Регламент No 267/2012.
 3.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Islamic Republic of Iran Shipping Lines и другите 17 жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение.
 4.
 Европейската комисия и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/37
 Определение на Общия съд от 9 декември 2009 г. — Deltalinqs и SVZ/Комисия
 (Дело T-481/07) (1)
 (Държавни помощи - Схема на помощ, предоставена от белгийските власти в подкрепа на интермодалния транспорт по водни пътища - Решение на Комисията, което не повдига възражения - Жалба за отмяна, подадена от асоциациите, представляващи интересите на предприятията, установени в пристанищната зона на Ротердам - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Явна недопустимост)
 2010/C 37/50
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: Deltalinqs (Ротердам, Нидерландия) и SVZ, Havenondernemersvereniging Rotterdam (Ротердам) (представител: M. Meulenbelt, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Conte и S. Noë)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Vlaams Gewest (Брюксел, Белгия) и Waterwegen en Zeekanaal NV (Willebroek, Белгия) (представител: Y. van Gerven, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решението C (2007) 1939 окончателно на Комисията от 10 май 2007 г., което не повдига възражения относно предвидена от Vlaams Gewest (Фламандски регион, Белгия) схема за помощ в подкрепа на интермодалния транспорт по водни пътища (Държавна помощ N 682/2006 — Белгия), вследствие на предварителната процедура по разследване, уредена в член 88, параграф 3 ЕО
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Deltalinqs и SVZ, Havenondernemersvereniging Rotterdam понасят собствените си съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 3.
 Vlaams Gewest и Waterwegen en Zeekanaal NV понасят собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/8
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 17 август 2016 г. — Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-463/16)
 (2016/C 410/09)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Касатор: Stadion Amsterdam CV
 Ответник по касационната жалба: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 12, параграф 3, буква а) от Шеста директива (1) да се тълкува в смисъл, че ако доставка на услуги, която за целите на начисляването на данъка върху добавената стойност съставлява една-единствена доставка, се състои от два или няколко конкретни и специфични елемента, за които биха се прилагали различни ставки на ДДС, ако се извършваха като отделни доставки на услуги, посочената съвкупност от услуги подлежи на облагане с различните приложими за тези елементи ставки на ДДС, когато възнаграждението за доставката на услуги може да бъде разделено при точно отражение на съотношението на елементите?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, 1977 г., стр. 1).


text:
 17.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/14
 Жалба, подадена на 29 март 2016 г. от Toshiba Corporation срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 19 януари 2016 г. по дело T-404/12, Toshiba Corporation/Европейска комисия
 (Дело C-180/16 P)
 (2016/C 175/16)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Toshiba Corporation (представители: J. F. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, S. Sakellariou, Δικηγόρος, J. Jourdan, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-404/12, и
 i.
 да отмени решението на Европейската комисия по преписка COMP/39.966 — Комутационни апарати с газова изолация (повторно приемане на глоби); или
 ii.
 да намали глобата, наложена на Toshiba, в приложение на член 261 ДФЕС; или
 iii.
 да върне преписката на Общия съд за ново разглеждане и решаване в съответствие с указанията на Съда по тълкуването и прилагането на правото; и при всички случаи
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Обжалването почива на три основания:
 a)
 Първо, Общият съд е допуснал грешка в правото, като е приел, че правото на защита на Toshiba не е било нарушено от Европейската комисия; по-специално и доколкото Комисията не е адресирала изложение на възраженията до Toshiba преди приемането на решението за повторно приемане през 2012 г.;
 б)
 Второ, Общият съд е допуснал грешка в правото, като е приел, че приложената методология от Европейската комисия за изчисляването на глобата на Toshiba не е нарушила принципа на равно третиране; по-специално и доколкото Комисията е използвала началния размер, определен за съвместното предприятие TM T&D като начален размер за изчисляването на глобата на Toshiba, а не съответния оборот на Toshiba, противно на това, което Комисията е направила за европейските адресати на решението, прието през 2007 г.; и
 в)
 Трето, Общият съд е допуснал грешка в правото, като е приел, че Европейската комисия, като не е намалила глобата на Toshiba така че да отразява степента на участието му в нарушението, не е нарушил принципа на равно третиране; по-специално и доколкото Комисията не е приела, че по-ограниченото участие на Toshiba в тайните споразумения в сравнение с това на европейските адресати на решението, прието през 2007 г., е следвало да бъде отразено в размера на глобата.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/16
 Преюдициално запитване, отправено от Corte Suprema di Cassazione (Италия) на 21 март 2011 г. — Наказателно производство срещу Demba Ngagne
 (Дело C-140/11)
 2011/C 152/28
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte Suprema di Cassazione
 Страна в главното производство
 Demba Ngagne
 Преюдициални въпроси
 а)
 Трябва ли член 7, параграфи 1 и 4, член 8, параграфи 1, 3 и 4 и член 15, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат държавата членка да разпореди, отклонявайки се от установените приоритети и посочения в тези разпоредби процесуален ред, на незаконно пребиваващия чужденец да напусне територията на страната, когато незабавното или чрез задържане принудително извеждане не е възможно?
 б)
 Трябва ли в резултат на това член 15, параграфи 1, 4, 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО да се тълкува в смисъл, че не допуска държавата членка да приеме, че неоправданата липса на съдействие от страна на чужденеца за доброволното му връщане е достатъчно основание същият да бъде подведен под отговорност и да му бъде наложена свързана със задържане санкция (наказание лишаване от свобода), чийто срок надвишава (до десет пъти) вече изтеклия срок на задържане за целите на извеждането или срока на задържане, което обективно не може да бъде извършено?
 в)
 Трябва ли член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2008/115/ЕО, включително от гледна точка на член 8 от същата директива и областите, предмет на обща политика, определени по-конкретно в член 79 ДФЕС, да се тълкува в смисъл, че ако държавата членка е инкриминирала липсата на съдействие от страна на чужденеца за доброволното му връщане, това е достатъчно основание, за да не се приложи директивата?
 г)
 Обратно, трябва ли член 2, параграф 2, буква б) и член 15, параграфи 4, 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО, включително от гледна точка на член 5 от ЕКПЧ, да се тълкуват в смисъл, че не допускат незаконно пребиваващия чужденец, чието задържане не е обективно възможно или вече не е възможно, да бъде обект на поредица от заповеди за доброволно връщане и за налагане на ограничения на свободата му, зависещи от осъжданията за неизпълнение на тези заповеди?
 д)
 И накрая, възможно ли е да се приеме, включително от гледна точка на съображение 10, на предишния член 23 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, на препоръките и насоките, припомнени в съображенията към Директива 2008/115, и на член 5 ЕКПЧ, че член 7, параграфи 1 и 4, член 8, параграфи 1, 3 и 4, и член 15, параграфи 1, 4, 5 и 6 въздигат в норма принципите, съгласно които ограничаването на свободата за целите на връщането трябва да се счита за extrema ratio и че никаква мярка за задържане не е оправдана, ако е свързана с процедура по експулсиране, при която не съществува разумна възможност за връщане?
 (1) ОВ L 348, стр. 98.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/14
 Решение на Общия съд от 24 ноември 2010 г. — Комисия/Irish Electricity Generating
 (Дело T-323/09) (1)
 (Клауза за подсъдност - Договор, сключен в рамките на специална програма за научни изследвания и технологично развитие в областта на неядрената енергетика (1994-1998) - Неизпълнение на договора - Възстановяване на авансово платените суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
 2011/C 38/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A.-M. Rouchaud-Joët и F. Mirza, подпомагани от U. O’Dwyer и A. Martin, solicitors)
 Ответник: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Ирландия)
 Предмет
 Иск, основан на клауза за подсъдност, целящ осъждане на Irish Electricity Generating Co. Ltd да възстанови сумата от 180 664,70 EUR, представляваща част от авансово платените суми от Комисията в рамките на Договор No WE/178/97/IE/GB, заедно с лихви за забава.
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Irish Electricity Generating Co. Ltd да възстанови на Комисията сумата от 180 664,70 EUR, заедно с лихви за забава:
 —
 в размер на 5,56 % годишно считано от 25 август 2003 г. до датата на постановяване на настоящото решение;
 —
 в годишен размер, определен съгласно ирландското право, а именно, понастоящем, член 26 от Debtors (Ireland) Act, 1840 (Закон за задълженията), изменен, но не повече от 5,56 % годишно, считано от датата на постановяване на настоящото решение до пълното погасяване на задължението.
 2.
 Осъжда Irish Electricity Generating да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 256, 24.10.2009 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/59
 Жалба, подадена на 12 май 2010 г. — de Fays/Комисия
 (Дело F-30/10)
 2010/C 179/104
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Philippe de Fays (Malèves Sainte Marie Wastinnes, Белгия) (представител: N. Soldatos, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се отказва да се признае за професионално заболяването, от което страда жалбоподателят
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят решенията на ОН от 8 септември 2009 г. и от 12 февруари 2010 г. и да се признае, че жалбоподателят се намира в състояние на неработоспособност поради професионално заболяване от 15 май 2005 г. насам,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното, да се назначи отново медицинска комисия, съставена от лекари експерти по болести, причинени от йонизиращи лъчения, със задачата да посочи дали по време на изпълнението на професионалната си дейност жалбоподателят е бил изложен на риска да заболее от причинена от йонизиращи лъчения болест,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 10.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/33
 Жалба, подадена на 26 август 2016 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-48/16)
 (2016/C 371/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: J. Abiks, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 От една страна, отмяна на решението за определяне на броя на годините, признати за осигурителния стаж за целите на пенсионната схема на ЕС, след подадено заявление за прехвърляне на пенсионни права, а от друга страна, изплащане на обезщетение за вредите, причинени на жалбоподателя вследствие на пропуска на ответника да осигури разглеждането на подаденото заявление в разумен срок.
 Искания на жалбоподателя:
 —
 да бъде отменено решение от 6 ноември 2015 г., с което органът по назначаване определил окончателно размера на прехвърлената към пенсионната схема на ЕС сума на 135 955,38 EUR, вместо на 155 237,25 EUR;
 —
 да бъде осъден ответника да обезщети понесените от жалбоподателя загуби в размер на 10 739,28 EUR вследствие на нарушаване на принципа на добра администрация от страна на службите на Комисията;
 —
 да бъде осъден ответника да заплати на жалбоподателя обезщетение за неимуществени вреди, претърпени вследствие на постановяването на обжалваното окончателно решение — в размер, определен по преценка от Съда, но не по-малко от 1 000 EUR;
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/14
 Определение на Общия съд от 12 декември 2011 г. — АО/Комисия
 (Дело T-365/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Срок за обжалване - Просрочие - Подписан оригинал на жалбата, подаден след изтичането на срока - Случайно събитие - Член 43, параграф 6 от Процедурния правилник на Общия съд - Явно недопустима жалба)
 2012/C 39/29
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: АО (Брюксел, Белгия) (представител: P. Lewisch, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 4 април 2011 г. по дело АО/Комисия (F-45/10, все още непубликувано в Сборника).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 AO понася своите съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/27
 Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 2 май 2016 г. — Austria Asphalt GmbH & Co OG/Bundeskartellanwalt
 (Дело C-248/16)
 (2016/C 260/34)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Austria Asphalt GmbH & Co OG
 Ответник: Bundeskartellanwalt
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 3, параграф 1, буква б) и параграф 4 от Регламент (EO) No 139/2004 (1) на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия („Регламентът за сливанията“) да се тълкуват в смисъл, че при смяна от едноличен към съвместен контрол върху съществуващо предприятие, при която упражнявалото по-рано едноличен контрол предприятие продължава да участва в съвместния контрол, концентрация е налице само ако това предприятие притежава дългосрочно функциите на самостоятелен субект?
 (1) Регламент (EO) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия („Регламентът за сливанията на ЕО“) (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/29
 Жалба, подадена на 9 юли 2009 г. от Calvin Klein Trademark Trust срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (шести състав) на 7 май 2009 г. по дело T-185/07, Calvin Klein Trademark Trust/СХВП и Zafra Marroquineros, S.L.
 (Дело C-254/09 P)
 2009/C 205/50
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Calvin Klein Trademark Trust (представител: T. Andrade Boué, abogado)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и Zafra Marroquineros, S.L.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 7 май 2009 г. по дело Т-185/07,
 —
 да се осъдят СХВП и Zafra Marroquineros, S.L да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Несъобразяване със съдебната практика, свързана с тълкуването на член 8, параграф 1 от Регламент No 40/94 (1) относно марката на Общността, според която трябва да се вземат предвид всички обстоятелства, характеризиращи конкретния случай: Не е отчетено от правна страна обстоятелството, че заявителят на марката на Общността е използвал марката, за да копира реномираните марки cK и че със собствените си действия показва по несъмнен начин, че най-отличителната част от спорната марка на Общността се състои от буквите CK.
 Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94, тъй като не е разгледана общоизвестността на конфликтните марки в контекста на този член.
 (1) Регламент(ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр 146).


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/10
 Иск, предявен на 14 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-392/07)
 (2007/C 235/18)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: R. Lyal)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2005/19/ЕС (1) на Съвета от 17 февруари 2005 г. за изменение на Директива 90/434/ЕИО относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави-членки, доколкото тя цели прехвърлянето на седалището на Европейското дружество (ЕД) или на Европейското кооперативно дружество (ЕКД) и включването на ЕД и ЕКД в списъка на дружествата, които попадат в обхвата на Директивата, или във всички случаи като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране във вътрешното право на разпоредбите относно прехвърлянето на седалище на ЕД и ЕКД и на буква а) от приложението към Директивата е изтекъл на 1 януари 2006 г.
 (1) ОВ L 58, стр. 19.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/35
 Определение на председателя на Общия съд от 11 октомври 2012 г. — EDF/Комисия
 (Дело T-389/12 R)
 (Обезпечително производство - Конкуренция - Концентрации - Пазар на електроенергия - Решение, с което се разрешава концентрация под условието да се спазват определени задължения - Отказ да се продължи срокът за изпълнението на тези задължения - Молба за допускане на временни мерки - Липса на неотложност)
 2012/C 366/71
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Électricité de France (EDF) (Париж, Франция) (представители: A. Creus Carreras и A. Valiente Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito и S. Noë)
 Предмет
 Молба за допускане на временни мерки във връзка с Решение C(2012) 4617 окончателен на Комисията от 28 юни 2012 година, с което тя отказва на жалбоподателя да продължи срока за изпълнение на някои от поетите от него задължения съгласно Решение C(2009) 9059 от 12 ноември 2009 г. за разрешаване на концентрацията, при която Electricité de France придобива изключителен контрол върху активите на предприятието Segebel (дело COMP/M.5549 — EDF/Segebel).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/69
 Жалба, подадена на 3 март 2010 г. — Südzucker др./Комисия
 (Дело T-102/10)
 2010/C 113/102
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Манхайм, Германия), AGRANA Zucker GmbH (Виена, Австрия), Südzucker Polska S.A. (Вроцлав, Полша), Raffinerie Tirlemontoise SA (Брюксел, Белгия), Saint Louis Sucre SA (Париж, Франция) (представители: адв. H.-J. Prieß и адв. B. Sachs, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска Комисия
 Искания на жалбопадателите
 —
 да се отмени Регламент (ЕО) No 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) No 1762/2003, (ЕО) No 1775/2004, (ЕО) No 1686/2005 и (ЕО) No 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват множество правни основания.
 С първото си правно основание те упрекват Комисията в нарушение на член 233 ЕО (член 266 ДФЕС), тъй като тя не е приложила изискванията, предвидени в Решение на Съда от 8 май 2008 г. по дело Zuckerfabrik Jülich и др. (C-5/06 и C-23/06-C-36/06, Сборник, стр. I-3231). В това решение Съдът установява как следва да се определят параметрите „излишък, който може да бъде изнесен“ и „общ размер на задълженията за износ“ при изчисляване на размера на налога върху производството на захар за пазарните години 2002/2003-2005/2006. Жалбоподателите считат, че в обжалвания регламент Комисията е променила и третия параметър — „общата сума на възстановяванията“, въпреки че неговото изчисляване не е било предмет на разглеждане по дело Zuckerfabrik Jülich.
 Жалбоподателите посочват като второ правно основание, че Комисията е нарушила член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) No 1260/2001 (1), както и целта и замисъла на този Регламент. В тази връзка се посочва по-специално, че в общата сума на възстановяванията Комисията е включила и възстановяванията за износ, които не са използвани и изплатени. Освен това определянето на общ размер на месечния износ води до неточности при изчисляването. Във връзка с това жалбоподателите посочват, че в Решение по дело Zuckerfabrik Jülich Съдът е забранил общата загуба да се определя в размер, по-висок от разходите, свързани с възстановяванията.
 На трето място е налице нарушение на принципа за забрана на обратното действие, тъй като с обжалвания Регламент Комисията е променила с обратно действие общата сума на възстановяванията.
 В рамките на четвъртото правно основание се посочва нарушение на задължението за мотивиране съгласно член 253 ЕО (член 296, параграф 2 ДФЕС), тъй като Комисията е мотивирала обжалвания регламент с прилагането на Решението по дело Zuckerfabrik Jülich, но според жалбоподателите обаче не се е съобразила с предвидените в това решение изисквания.
 На последно място, в част, озаглавена „Други грешки при прилагане на правото“, жалбоподателите посочват, че на 3 ноември 2009 г. Комисията вече не е била компетентна за приемането на Регламента за определяне на размера на налога върху производството на захар за пазарните години 2002/2003-2005/2006, тъй като Регламент No 1260/2001, който Комисията посочва като правно основание, вече е бил отменен към момента на приемането на Регламента. Освен това жалбоподателите изтъкват нарушение на член 37, параграф 2 ЕО, тъй като въз основа на тази разпоредба е трябвало да се избере друго производство за приемането на Регламента.
 (1) Регламент (ЕО) No 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазара в сектора на захарта (ОВ L 178, стр. 1).


text:
 11.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/18
 Жалба, подадена на 25 август 2008 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на звънче с червена панделка)
 (Дело T-346/08)
 (2008/C 260/33)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 13 юни 2008 г. (производство по обжалване No R 943/2007-4),
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща звънче с червена панделка за стоки от клас 30 (Заявка за регистрация No 4 770 831)
 Решение на проверителя: Отхвърляне на заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената за регистрация марка притежава необходимия отличителен характер и не засяга никое от задълженията за разполагаемост.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 30.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/26
 Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Klaes/СХВП — Klaes Kunststoffe (Klaes)
 (Дело T-453/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Klaes“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „Klaes“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 107/35)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Horst Klaes GmbH & Co. KG (Бад Нойенар-Арвайлер, Германия) (представител: B. Dix, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Klaes Kunststoffe GmbH (Нойенраде, Германия) (представители: първоначално J. Schneider, впоследствие S. Schweyer, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 6 юни 2013 г. (преписка R 1206/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Horst Klaes GmbH & Co. KG и Klaes Kunststoffe GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Horst Klaes GmbH & Co. KG понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 3)
 Klaes Kunststoffe GmbH понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/27
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 3 юни 2008 г. — Google France/Viaticum, Luteciel
 (Дело C-237/08)
 (2008/C 209/40)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Cour de cassation (chambre commerciale, financière et économique)
 Страни в главното производство
 Ищец: Google France.
 Ответник: Viaticum, Luteciel.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 5, параграф 1, букви а) и б) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (1) да се тълкува в смисъл, че доставчикът на възмездна услуга за каталогизиране, който предоставя на разположение на рекламодателите ключови думи, които възпроизвеждат или имитират заявени марки, и организира посредством договора за каталогизиране създаването или привилегированото изобразяване, от тези ключови думи, на рекламни препратки към сайтове, на които се предлагат идентични стоки или стоки, подобни на обхванатите от регистрацията на марки, извършва използване на тези марки, което притежателят им има право да забрани?
 2)
 В хипотезата, в която едно такова използване не би представлявало използване, което може да се забрани от притежателя на марката в приложение на директивата и регламента [(ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността] (2), може ли доставчикът на възмездна услуга за каталогизиране да се счита за предоставящ услуга на информационното общество, състояща се в съхраняване на информация, предоставена на получателя на услугата по смисъла на член 14 от Директива 2000/13/ЕО от 8 юни 2000 година (3), така че от него да не може да се търси отговорност, преди той да е бил информиран от притежателя на марката за незаконното използване на знака от рекламодателя?
 (1) ОВ 1989 г., L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.
 (2) ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.
 (3) Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257).


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/3
 Решение на Съда (първи състав) от 6 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — Trade Agency Ltd/Seramico Investments Ltd
 (Дело C-619/10) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Изпълнение - Основанията за обжалване - Липса на връчване на исковата молба - Контрол от съда на държавата членка, където се иска признаване - Обхват - Стойност на данните от сертификата - Нарушение на обществения ред - Съдебно решение без мотиви)
 (2012/C 331/05)
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Trade Agency Ltd
 Ответник: Seramico Investments Ltd
 Предмет
 Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 34, точки 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Тълкуване на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Основания да се откаже признаване — Право на ефективни правни средства за защита — Ответник, който твърди, че не са му връчени нито исковата молба, нито неприсъственото решение — Право на юрисдикцията, разглеждаща искане за допускане на изпълнение, да провери дали на въздържащия се от действия ответник е връчена исковата молба, когато връчването е удостоверено със сертификат по член 54 от регламента — Неприсъствено решение на юрисдикцията на държавата членка по произход, което е постановено, без да се прецени основателността на искането
 Диспозитив
 1.
 Член 34, точка 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, към който препраща член 45, параграф 1 от този регламент, във връзка със съображения 16 и 17 от него, трябва да се тълкува в смисъл, че когато ответникът обжалва декларацията за изпълняемост на постановено в държавата членка по произход неприсъствено съдебно решение, към което е приложен изготвеният съгласно член 54 от същия регламент сертификат, като твърди, че исковата молба не му е била връчена, сезираният с тази жалба съд на държавата членка, където се иска признаване, е компетентен да провери дали данните от сертификата съвпадат с доказателствата.
 2.
 Член 34, точка 1 от Регламент No 44/2001, към който препраща член 45, параграф 1 от този регламент, трябва да се тълкува в смисъл, че съдът на държавата членка, където се иска признаването, не може на основание клаузата за обществения ред да откаже изпълнението на неприсъствено съдебно решение, с което се решава по същество спор, без да са разгледани нито предметът на иска, нито неговите основания и без да са изложени каквито и да било доводи относно основателността на иска по същество, освен ако след цялостна преценка на производство и с оглед на всички релевантни обстоятелства счита, че това решение засяга явно и прекомерно правото на ответника на справедлив съдебен процес, посочено в член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз, поради невъзможността за надлежно и ефективно обжалване на същото решение.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/2
 Жалба, подадена на 18 септември 2015 г. от Rainer Typke срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 2 юли 2015 г. по дело T-214/13, Rainer Typke/Европейска комисия
 (Дело C-491/15 P)
 (2016/C 027/03)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rainer Typke (представител: C. Cortese, avocate)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени точки 2 и 3 от диспозитива на решението на Общия съд от 2 юли 2015 г. по дело T-214/13, Typke/Европейска комисия,
 —
 да отмени решението на генералния секретар на Европейската комисия, постановено по производството GESTDEM 2012/3258,
 —
 да осъди Комисията да плати съдебните разноски, направени от жалбоподателя както в първоинстанционното, така и във второинстанционното производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено основание, което може да бъде разделено на две основни части.
 Първо, Общият съд допуснал грешка при тълкуването на Регламент 1049/2001 (1), и по-специално на член 3, буква a) и на член 4, параграф 6 от него, тъй като приел, че прилагането на релевантните членове по отношение на нормализирани релационни бази данни налага да се направи разграничение между частичен достъп до документи, съхранявани в релационна база данни, и открит достъп до съдържащата се в тази база данни информация. Последният не бил предмет на уредба от разпоредбите на Регламента относно достъпа, тъй като бил равнозначен на създаването на нов документ. По-специално Общият съд допуснал грешка, като по същество заключил, че Регламент 1049/2001 е неприложим по отношение на заявление за достъп до нормализирана релационна база данни, изискващо изготвяне на SQL запитване — каквото досега институцията, до която било подадено заявлението, не била прилагала „повече или по-малко обичайно за разглежданата [...] база данни“и което било „препрограмирано“ — поради което споменатият достъп не включвал търсене чрез предлаганите за въпросната база данни инструменти за търсене и следователно предполагал създаването на нов документ.
 Второ, Общият съд допуснал грешка като приел, че заявката на жалбоподателя не се отнася до съществуващ документ и че във всички случаи не попада в приложното поле на Регламент 1049/2001, като се основал на следните неверни предположения:
 —
 институцията, до която било подадено заявлението за достъп, не можела да го изпълни, тъй като съществуващите документи или не позволявали това (точка 73 от решението на Общия съд), или жалбоподателят не бил поискал достъп до тях (точка 67от решението на Общия съд)
 —
 заявлението на жалбоподателя било формулирано по такъв начин, че с него се искало класификация, каквато в съответната база данни липсвала и за която била необходима специална обработка на данните (точки 58, 66, 68; 62, 63 от решението на Общия съд)
 —
 това налагало създаването на нов документ, в който информацията да бъде представена в нов формат според поисканите от жалбоподателя критерии (точки 61 и 67 от решението на Общия съд)
 Освен това с изложените тук неправилни констатации Общият съд изопачил доказателствата, които му били представени и с които той разполагал. Невярна била и констатацията на Общия съд, че в случая следвало да се приложи презумпция за законосъобразност на изявлението на институцията, до която било подадено заявлението за достъп, че поисканите документи не съществуват (точка 66 от решението на Общия съд).
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 13.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/13
 Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 29 декември 2016 г. — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman/Région de Bruxelles-Capitale
 (Дело C-671/16)
 (2017/C 078/18)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman
 Ответник: Région de Bruxelles-Capitale
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 2, буква a) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „планове и програми“ включва приет от регионален орган градоустройствен правилник:
 —
 който съдържа карта, определяща територията, за която е приложим, ограничена само до един квартал, и обособяваща в нея различни части, по отношение на които се прилагат различни правила за разполагане и височина на сградите, и
 —
 който предвижда също и конкретни разпоредби за устройство на площите около сградите, както и конкретни указания за пространственото прилагане на някои правила, определени с оглед на улиците, прави, перпендикулярни на тези улици линии и разстоянията спрямо уличната регулационна линия, и
 —
 който има за цел преустройство на съответния квартал, и
 —
 който определя правилата за това какво трябва да съдържа преписката по искане за разрешение за строеж, подлежащо на оценка на последиците върху околната среда в квартала?
 (1) ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/40
 Преюдициално запитване от Markkinaoikeus (Финландия), постъпило на 19 февруари 2015 г. — Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 (Дело C-75/15)
 (2015/C 138/54)
 Език на производството: финландски
 Запитваща юрисдикция
 Markkinaoikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Viiniverla Oy
 Ответник: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли при преценката дали е налице пресъздаване по смисъла на член 16, буква б) от Регламент (ЕО) No 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 1576/89 (1) да се вземе предвид средният потребител, който е нормално информиран и в разумна степен наблюдателен и съобразителен?
 2)
 При преценката на наложената за защита на географското указание „Calvados“ забрана да се използва наименованието „Verlados“ за спиртна напитка, направена от ябълки, която се продава под това наименование във Финландия, какво значение за тълкуването на понятието „пресъздаване“ по смисъла на член 16, буква б) от Регламент No 110/2008 и за прилагането на този регламент имат следните обстоятелства:
 а.
 началната част („Verla“) на наименованието „Verlados“ означава село във Финландия, което може би е познато на финландския потребител,
 б.
 началната част („Verla“) на наименованието „Verlados“ посочва производителя на този продукт — Viiniverla Oy,
 в.
 „Verlados“ е произведен във Верла местен продукт, от който се продават средно неколкостотин литра годишно в ресторант, предлагащ продукти — собствено производство, и който в ограничена степен може да се получи при поръчка от държавно предприятие за спиртни напитки,
 г.
 думите „Verlados“ и „Calvados“ имат от три срички една обща сричка („dos“), но последните им четири букви („ados“) са еднакви, т.е. половината от всичките им букви?
 3)
 В случай че се приеме, че наименованието „Verlados“ е пресъздаване по смисъла на член 16, буква б) от Регламент No 110/2008, може ли неговото използване да се обоснове от някое от посочените по-горе обстоятелства или от други обстоятелства, например обстоятелството че най-малкото у финландския потребител не може да се създаде впечатлението, че „Verlados“ е произведен във Франция?
 (1) ОВ L 39, стр. 16.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/51
 Жалба, подадена на 13 октомври 2010 г. — MIP Metro/СХВП — J.C. Ribeiro SGPS (MISS B)
 (Дело T-485/10)
 ()
 2010/C 346/100
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: MIP METRO Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представител: J.-C. Plate и R. Kaase, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: J.C. Ribeiro SGPS S.A. (Sta Maria de Feira, Португалия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за допустима жалбата, заедно с приложенията към нея, срещу решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 август 2010 г. по преписка R 1526/2009-1;
 —
 да се отмени обжалваното решение в частта му, в която противоречи на заявката за регистрация на марката за стоките от класове 14 и 25, поради несъвместимост с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително разноските пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: J.C. Ribeiro SGPS S.A.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „MISS B“ за стоки от класове 14, 16, 18, 21, 25 и 28
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска и международна регистрация на словната „miss H.“ за стоки от класове 6, 9, 14, 16, 18, 25 и 26, както и германска регистрация на фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Miss H.“, за стоки от класове 3, 8, 9, 14, 16, 18, 20, 24, 25 и 26
 Решение на отдела по споровете:уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като е налице вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОB L 78, стр. 1).


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/17
 Жалба, подадена на 3 октомври 2013 г. — Република Литва/Комисия
 (Дело T-533/13)
 2013/C 359/34
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė и A. Karbauskas)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1, параграф 4 от Решение за изпълнение С(2013) 4487 окончателен на Комисията от 19 юли 2013 година, с което се разрешава предоставяне в Литва на преходна национална помощ за 2013 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“),
 —
 да осъди Европейската комисия да понесе съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е относно нарушението на член 39 ДФЕС във връзка с член 40, параграф 2, първа алинея ДФЕС и относно нарушение на принципа на недопускане на дискриминация
 С приемането на член 1, параграф 4 от обжалваното решение Комисията допуска нарушение на член 39 ДФЕС във връзка с член 40, параграф 2, първа алинея ДФЕС, тъй като не се придържа към целите на общата селскостопанска политика, посочени в ДФЕС (и по-специално в член 39, параграф 1, буква б) ДФЕС) и критериите, свързани с тази политика, като също така нарушава принципа на недопускане на дискриминация.
 2.
 Второто правно основание е относно нарушението на Регламент No 73/2009
 Като приема член 1, параграф 4 от обжалваното решение без правно основание, Комисията нарушава Регламент No 73/2009 (1), тъй като прилага неправилно член 10а, параграф 4 от него.
 3.
 Третото правно основание е относно допусната от Комисията грешка в оценката
 С приемането на член 1, параграф 4 от обжалваното решение Комисията допуска грешка в оценката, тъй като изчислява неправилно равнищата на директните плащания през 2012 г. на старите и новите държави членки, и основава изчисляването на предоставената преходна национална помощ на такава неправилна оценка.
 4.
 Четвъртото правно основание е относно нарушение на принципа на добра администрация
 С приемането на член 1, параграф 4 от обжалваното решение Комисията нарушава принципа на добра администрация, тъй като не изпълнява задължението да вземе за основа предоставената от Република Литва нова информация относно равнищата на директните плащания в държавите членки и не оценява действителното значение на директните плащания за литовските стопанства.
 (1) Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) No 1290/2005, (ЕО) No 247/2006, (ЕО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003 (ОВ L 30, 2009 г., стр. 16; поправка в ОВ L 43, 2010 г., стр. 7).


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/48
 Жалба, подадена на 28 август 2017 г. — Unigroup/EUIPO — Pronova Laboratories („nailicin“)
 (Дело T-587/17)
 (2017/C 347/63)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Unigroup ApS (Люнгбю, Дания) (представител: M. Rijsdijk, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Pronova Laboratories BV (Амстердам, Нидерландия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „nailicin“ — заявка за регистрация No 14 096 499
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 юни 2017 г. по преписка R 2359/2016-5
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да обяви регистрация на Бенелюкс No 894 557 за недоказана и да върне делото на отдела по споровете или на апелативния състав на EUIPO,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на правило 19 от Регламент No 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент 40/94 на Съвета относно марката на Общността.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/10
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Италия) на 15 април 2013 г. — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
 (Дело C-208/13)
 2013/C 207/18
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
 Ответници: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
 Преюдициални въпроси
 1.
 Защитата на свободата на конкуренцията, свободното движение на предприятията, свободата на установяване и на предоставяне на услуги (съгласно член 4, параграф 3 ДЕС, член 101 ДФЕС, членове 49, 56 и 96 ДФЕС) съвместима ли е и в каква степен с националните разпоредби на държавите членки на Съюза, предвиждащи минимални експлоатационни разходи в сектора на автомобилния транспорт, които предполагат наложено отвън определяне на съставен елемент от възнаграждението на услугата и следователно на договорната цена?
 2.
 Основателни ли са и при какви условия ограниченията на посочените принципи от съображения за гарантиране на обществения интерес за безопасност на движението по пътищата и и тази цел може ли да обоснове определянето на минимални експлоатационни разходи съгласно предвиденото в уредбата, съдържаща се в член 83а от Законодателен декрет No 112/2008, изменен и допълнен?
 3.
 В този контекст определянето на минимални експлоатационни разходи може ли да бъде предоставено на доброволното договаряне между съответните категории оператори и, евентуално, на органи, чийто състав се характеризира със засилено присъствие на представители на частните икономически оператори от сектора при липсата на предварително определени критерии на законодателно равнище?


text:
 |
 52012DC0278
 СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА относно консултация за възможностите за риболов през 2013 година /* COM/2012/0278 final */
 СЪОБЩЕНИЕ
 НА КОМИСИЯТА
 ДО
 СЪВЕТА
 относно
 консултация
 за
 възможностите
 за риболов
 през 2013 година
 1. Въведение
 Настоящата
 консултация
 представя
 идеите на
 Европейската
 комисия
 относно
 начините, по
 които общият
 допустим
 улов (ОДУ) и
 нивата на
 риболовното
 усилие
 следва да се
 определят в
 европейски
 води и за
 европейските
 рибари през 2013
 г. и, спрямо
 някои рибни
 запаси, за
 периода 2013-2014 г. Държавите
 членки,
 регионалните
 консултативни
 съвети (РКС) и
 Консултативният
 комитет по
 рибарство и
 аквакултури
 (ККРА) се
 приканват да
 представят
 своите становища
 на Комисията,
 която ще се
 запознае с тях
 преди да бъде
 взето
 окончателно
 решение по
 предложенията
 на Комисията.
 Въвежда
 се нов подход
 при
 определянето
 на ОДУ за
 запасите, за
 които няма
 цялостна количествена
 информация,
 при който се
 набавя
 информация
 за
 качеството
 на запасите и
 се използват по-малко
 зависими от
 данни
 процедури
 при предоставянето
 на становища
 от научни институции
 (раздел 4.1).
 Представя
 се обобщена
 актуална
 информация
 за
 развитието
 на Общата политика
 в областта на
 рибарството
 през последните
 години, въз
 основа на
 научни становища
 за
 състоянието
 на
 експлоатираните
 рибни запаси
 в
 европейските
 и околните
 води и на
 икономически
 данни,
 предоставени
 от държавите
 членки.
 Трайна
 цел при
 определянето
 на нива на
 ОДУ, на квоти
 и нива на
 риболовно усилие
 следва да
 бъде
 постепенното
 ликвидиране
 на
 прекомерния
 улов, който
 поражда сериозна
 опасност от
 срив в
 търговията.
 Да се прекрати
 прекомерният
 улов
 означава, че
 са възможни
 същите или
 по-големи
 обеми улов с
 по-малко
 риболовна
 дейност,
 по-малко
 гориво и
 по-малки
 риболовни
 съоръжения.
 Това означава
 всяка година
 да се улавя
 онзи обем от риба,
 който да
 позволи на
 рибата да
 расте и да се
 размножава
 оптимално
 при
 преобладаващите
 екологични
 условия. При
 тези условия
 уловът от
 рибни запаси
 в
 дългосрочен
 план ще е на
 тяхното ниво
 на
 максимален
 устойчив
 улов (MSY). През 2002 г.
 Европейската
 комисия и държавите
 членки на ЕС
 поеха
 ангажимент
 да постигнат
 целта за
 максимален
 устойчив улов
 до 2015 г. План за
 преминаване
 към MSY беше
 изложен от
 Европейската
 комисия през
 2006 г.[1].
 През 2007 г.
 държавите
 членки в
 Съвета
 насърчиха
 Комисията да
 работи за MSY,
 отчитайки
 необходимостта
 да се събират
 научни
 становища, да
 се
 реализират
 дългосрочни
 планове с оценки
 на
 въздействието
 и да има
 консултации
 с
 заинтересованите
 страни.
 Постигането
 и
 поддържането
 на MSY ще донесе значителни
 ползи и води
 до
 преминаване
 от интензивен
 риболов на
 оскъдни
 ресурси до по-добър
 риболов от
 по-големи
 запаси. Става
 дума за
 същите или
 по-големи
 обеми улов,
 но с по-малко
 въздействие
 върху
 околната среда.
 Ефектът от
 риболова
 върху
 морското дъно
 ще е по-малък,
 съпътстващият
 улов на уязвими
 организми,
 включително
 морски свине,
 делфини и
 други морски
 бозайници ще
 намалее, тъй
 като общата
 интензивност
 на риболова
 ще е по-малка.
 На фона на
 високите
 цени на горивата,
 разходът на
 гориво
 следва да се
 намали
 значително,
 защото е
 необходимо
 по-малко
 време за улов
 на един тон
 риба от изобилни
 рибни запаси
 отколкото от
 оскъдни. Това
 ще намали
 емисиите на
 въглероден
 диоксид,
 както и
 разходите за
 гориво на
 корабособствениците.
 Друго
 важно
 предимство е,
 че
 необходимостта
 от
 изхвърляне
 на улов ще
 намалее.
 Подложените
 на
 интензивен
 риболов
 запаси са в
 по-голямата
 си част
 съставени от
 риби с по-малък
 размер или
 стойност,
 които биват
 изхвърляни
 обратно в
 морето
 поради ниската
 им пазарна
 стойност или
 защото са под
 разрешените
 от
 настоящите
 правила размери
 и
 разтоварването
 им на сушата
 е незаконно.
 Намаляването
 на нивата на
 риболова ще
 позволи на
 рибата да
 достига
 по-големи размери
 и за рибарите
 ще е много
 по-лесно да
 ловят достатъчно
 големи риби,
 избягвайки
 по-малките
 екземпляри.
 През 2010
 година
 Международният
 съвет за изследване
 на морето (ICES)
 разработи
 нова форма за
 становищата
 си относно
 нивата на
 ОДУ, което до 2015
 година ще
 доведе до
 прилагане
 принципа на MSY
 в риболова.
 През 2011 г.
 Комисията
 изготви
 предложенията
 си относно
 ОДУ въз
 основа на
 този нов подход.
 За 2013 г. ICES
 предвижда да
 доразработи
 рамката за MSY,
 така че да
 представя
 становища с количествени
 показатели относно
 запасите, за
 които до този
 момент не е
 бил в
 състояние да
 се произнесе.
 Това доразработване
 ще се
 основава на
 по-широкото използване
 на методи за
 оценка, които
 не се влияят
 значително
 от липсващи
 данни и на засилено
 и по-системно
 използване
 на информация
 за
 качеството
 на запасите
 като част от
 количествения
 обзор.
 Комисията
 приветства
 този подход,
 който ще
 увеличи
 значително
 базата от
 данни, въз
 основа на
 която се правят
 предложенията
 за ОДУ.
 2. Състояние
 на рибните
 запаси
 Тревожно
 е, че в
 европейски води
 на 65 % от
 запасите не е
 направена
 пълна оценка,
 а само за 22 % от
 запасите,
 предмет на ОДУ,
 е известно,
 че не са
 обект на
 прекомерен улов
 (приложение I).
 Освен това,
 тенденцията през
 последните
 години е, че
 все по-малко
 запаси (от 47 %
 през 2003 г. до 35 %
 през 2012 г.) могат
 да се
 класифицират
 по отношение
 на
 допустимите
 биологични
 равнища. Не е
 ясно до каква
 степен това
 засяга данните
 (т.е. дали
 най-застрашените
 запаси не се
 изключват
 вече от
 оценките?).
 Същевременно,
 при запасите,
 чието
 състояние е
 било оценено,
 изглежда е
 налице
 подобрение,
 макар и
 бавно: делът
 на
 подложените
 на прекомерен
 улов[2]
 запаси в
 Атлантическия
 океан и
 съседните морета
 е спаднал от 32
 от общо 34
 запаса през
 2004 г. на 18 от
 общо 38 запаса
 през 2011 г., т.е.
 от 94 % на 47 %. (за
 повече
 подробности
 вж.
 приложение I).
 Постигането
 на MSY е
 реалистична
 и постижима
 цел. Новите
 запаси, които
 вече не се
 разглеждат
 като
 подложени на
 прекомерен
 улов включват
 иберийския
 атлантически
 морски дявол,
 синия меджид,
 морския език
 от Келтско море,
 пикшата от
 водите
 западно от
 Шотландия,
 херингата и
 писията от
 Северно море
 и херингата в
 Ботническия
 залив. През
 2012 г. няколко
 увеличения в
 ОДУ бяха
 възможни,
 което ще осигури
 над 135 млн. EUR
 допълнителни
 приходи за рибарите.
 Риболовните
 политики,
 основани на MSY,
 вече дават
 резултат с
 осигуряването
 на повече
 риба за
 потребителите
 и потенциално
 повече
 работни
 места и
 по-високи
 приходи за
 хората,
 работещи в
 секторите на
 улова и
 преработката.
 Данните,
 с които
 разполагаме
 понастоящем за
 състоянието
 на рибните
 запаси са
 обобщени в
 приложение I и
 описани
 накратко
 по-долу по
 региони[3].
 Пелагични
 запаси в
 североизточния
 Атлантически
 океан:
 Всички
 основни
 пелагични
 запаси, с
 изключение
 на скумрията,
 понастоящем
 се ловят на границата
 или в рамките
 на MSY и съответните
 равнища на
 ОДУ за 2012 г. са
 определени.
 Съюзът
 направи
 многобройни
 опити да привлече
 Исландия и
 Фарьорските
 острови да се
 присъединят
 към Норвегия
 и ЕС в усилията
 им за
 устойчиво
 управление
 на запасите
 от скумрия.
 Общото
 количество
 ОДУ за скумрия,
 определено
 от ЕС,
 Норвегия,
 Фарьорските
 острови и
 Исландия за 2012
 г. беше 36 % над
 нивата,
 препоръчани
 в научните
 становища
 (без улова на
 Русия).
 Нивата на
 улов на
 скумрия са далеч
 над
 устойчивите
 граници и
 запасът ще намалее
 през
 следващите
 години, ако
 не бъде
 постигнато
 споразумение
 с Исландия и
 Фарьорските
 острови за
 устойчивото
 управление
 на този
 запас. Тази
 липса на съгласие
 и отказът от
 добро
 управление
 доведоха до
 оттегляне на
 удостоверението
 за устойчиво
 управляван
 запас от
 страна на Съвета
 за
 стопанисване
 на морето.
 В Северно
 море,
 Скагерак и
 Категат
 писията,
 пикшата,
 херингата,
 норвежкия
 омар и
 морския език
 (само в
 Скагерак и
 Категат) се
 ловят при
 смъртност от
 риболов,
 съобразена с
 MSY. За други
 запаси или
 липсва
 информация,
 или са
 подложени на
 прекомерен
 улов. ОДУ
 надхвърли
 нивата от
 научните
 препоръки с
 5 % през 2012 г. в
 сравнение с
 11 % през 2011 г., 17 %
 през 2010 г. и 37 %
 през 2009 г.
 Много
 рибни запаси
 в зоната на
 запад от
 Шотландия,
 Ирландско
 море и Келтско
 море са
 малки и
 оценките за
 тях са
 несигурни. ICES
 докладва за
 проблеми с регистрирането
 на улова и
 други данни,
 включително
 изхвърлянията
 на улов, при
 редица рибни
 запаси. Пет
 рибни запаса
 са дотолкова
 намалели, че
 според
 научните
 становища, уловът
 им следва да
 се намали до
 възможно
 най-ниското
 ниво. От 18
 запаса, за
 които могат
 да бъдат
 направени
 оценки за MSY, 1/3
 са били подложени
 на
 прекомерен
 улов, а
 уловът на останалите
 2/3 е бил на
 границата
 или в рамките
 на целите за MSY.
 Запасите от
 херинга в
 Келтско море
 и от пикша в
 зоната
 западно от
 Шотландия
 показаха
 напоследък
 желано
 подобрение,
 но вече
 високите нива
 на изхвърлен
 улов от
 атлантическа
 треска, пикша
 и меджид ще
 продължат да
 нарастват,
 ако
 интензивният
 улов на
 норвежки
 омар с мрежи
 с тесни
 отвори
 продължи без
 по-широко използване
 на
 селективни
 риболовни
 съоръжения,
 които не
 улавят
 по-дребните
 риби. Беше преустановено
 прилагането
 на правилата за
 състава на
 улова, които
 бяха
 въведени, за
 да се
 предпази
 този запас,
 когато беше
 намалял[4].
 Държавите
 членки се
 ангажираха
 да въведат
 по-селективни
 риболовни
 съоръжения с
 цел
 намаляване
 изхвърлянето
 на улов.
 Съществуват
 малко оценки
 на запасите в
 Бискайския
 залив и
 атлантическите
 морета около
 Иберийския
 полуостров.
 Състоянието
 на запасите
 от южна
 мерлуза е по-добро
 отпреди,
 вследствие на
 възстановяване
 броя на
 младите
 екземпляри,
 но през 2011 г.
 уловът
 надхвърли
 сериозно квотите,
 поради което
 дългосрочната
 устойчивост
 на тези
 запаси е
 изложена на
 риск и пазарните
 цени са
 ниски.
 Комисията и
 Испания
 работят
 върху план за
 действие за
 адаптиране
 на
 националната
 система за
 регистриране
 на улова и
 риболовното
 усилие в отговор
 на това
 предизвикателство.
 Одитът на системата
 за
 регистриране
 на улова и
 риболовното
 усилие в
 други
 държави
 членки с излаз
 на
 Атлантическия
 океан ще
 приключи през
 лятото на 2012 г. За
 норвежките
 омари в
 Кантабрийско
 море все още
 е в сила
 препоръката
 за
 преустановяване
 на риболова.
 В Балтийско
 море 5 от 7-те
 известни
 запаса са
 подложени на
 прекомерен
 улов. Само
 атлантическата
 треска в
 източната
 част на
 Балтийско
 море и херингата
 в Ботническо
 море биват
 ловени в обеми,
 съобразени с
 максималния
 устойчив улов.
 В Средиземно
 море 80 % от
 проучените
 ресурси са
 подложени на
 прекомерен
 улов, а някои
 са намалели
 (Приложение
 IБ). Броят
 и качеството
 на оценките
 продължават
 да нарастват,
 макар и все
 още
 географски
 небалансирани
 и нередовни,
 и в момента
 те обхващат
 повече от 100
 запаса за 27
 вида; въпреки
 това само 63 %
 от оценените
 запаси са
 били
 класифицирани
 съгласно
 критериите
 за MSY.
 Състоянието
 на 37 % от
 запасите
 остава
 неизвестно.
 При
 положение, че
 тези оценки
 започнаха едва
 наскоро и не
 всички
 запаси се
 проучват всяка
 година, не е
 възможно
 тези данни да
 се използват,
 за да се
 проучи
 развитието
 на състоянието
 на запасите
 във времето.
 Ситуацията
 в Черно море
 не се е
 променила
 съществено. Благодарение
 на
 последното
 сериозно възстановяване
 на запасите,
 цацата е в
 добро състояние
 и риболовът ѝ
 е устойчив,
 докато калканът
 все още е
 подложен на
 прекомерен улов.
 3. Икономически
 анализ
 В много
 отрасли на
 европейската
 риболовна
 промишленост
 се очакват
 слаби
 икономически
 резултати,
 по-специално
 в отраслите
 на
 дълбоководния
 риболов.
 Причините за
 това са две.
 Първо,
 все така
 влошеното
 състояние на
 много рибни
 запаси
 означава, че
 размерът на
 улова е
 по-нисък, а
 разходите,
 свързани с
 риболов — и
 по-специално
 разходите за
 гориво — са
 били
 по-високи от
 необходимото.
 Въпреки това,
 още през 2012 г.
 беше
 възможно
 увеличение
 на ОДУ с
 най-малко 135
 млн. EUR, което
 показва, че
 краткосрочните
 неблагоприятни
 икономически
 и социални
 последици,
 произтичащи от
 преминаването
 към MSY не са
 оправдали
 опасенията.
 Очакваните
 дългосрочни
 положителни
 следствия от
 MSY се усещат
 по-рано от
 очакваното.
 Въпреки това,
 финансовата
 устойчивост
 на отрасъла
 понастоящем
 е все още много
 ниска.
 Второ,
 цените на
 горивата
 отново се
 повишиха до
 стойности,
 близки до
 максималните
 от юли 2008 г., а
 цените на
 рибата на
 основните
 потребителски
 пазари
 отбелязаха слаб
 спад.
 Известно
 компенсиране
 на тези неблагоприятни
 фактори може
 да се
 постигне чрез
 преминаване
 към
 енергийно по-ефективно
 задвижване и
 промени в
 риболовните
 навици и
 риболовните
 съоръжения.
 Подобрения в
 маркетинговите
 стратегии
 биха могли
 също да
 стабилизират
 допълнително
 сектора. Същевременно
 именно
 постепенното
 прекратяване
 на
 прекомерния
 улов може да
 допринесе
 най-много за
 икономическата
 ефективност
 и стабилност
 предвид
 трудностите,
 предизвикани
 от по-високите
 разходи и
 по-ниските
 цени на продуктите.
 Според
 последните
 данни за
 заетостта (2009 г.)
 общият брой
 на рибарите в
 риболовния
 флот на ЕС (с
 изключение
 на Гърция,
 която не е
 представила
 данни) е бил
 134 700, което е намаление
 с около 8 % в
 сравнение с 2005
 г. Следователно
 заетостта в
 отрасъла
 продължава
 да намалява.
 Подобряването
 в базисното
 състояние на
 рибните
 запаси е от
 съществено
 значение, за
 да възпре
 тази низходяща
 тенденция.
 4. Политически
 насоки
 4.1. Новости
 при научните
 становища за
 запасите с
 непълна
 информация
 През 2011 г.
 бяха
 представени
 научни
 становища с
 количествени
 показатели
 относно прекомерния
 улов по
 отношение на
 Fmsy[5]
 (с изключение
 на
 дълбоководните
 видове) за 38 от 92
 рибни запаса
 в
 североизточната
 част на
 Атлантическия
 океан, т.е. за 41 %
 от запасите,
 макар че те
 обхващаха
 повечето от
 по-големите и
 икономически
 важни ресурси.
 Като цяло
 предмет на
 тези
 становища
 бяха 2
 милиона тона
 възможности
 за риболов от
 общо 2,5
 милиона тона
 (т.е. 80 % от тонажа
 на улова). За
 Средиземно и
 Черно море от
 общо 103 запаса,
 проучени
 през 2011 г.,
 становища
 относно
 прекомерния
 улов бяха
 представени
 за 65 запаса (63 %).
 За
 Атлантическия
 океан,
 Северно море
 и Балтийско
 море, нарасна
 броят на
 запасите, за
 които бяха
 представени
 становища по
 отношение на
 MSY — 34 за 2005 г., 39 за
 2010 г. и 38 за 2012 г.
 Беше
 отчетена
 тенденция
 към слаб спад
 в дела на
 запасите, за
 които са
 налице
 количествен
 анализ и
 прогнозиране.
 Делът на
 запасите, за
 които няма
 научно
 становище се
 е увеличил от
 45 % през 2003 г. на 52 %
 през 2006 г., след
 което е
 спаднал
 отново до 36 %
 през 2012 г.
 Причините
 за
 отсъствието
 на становища
 са различни:
 липсваща или
 ненадеждна
 информация
 за улова,
 непълни проучвания
 или
 недостатъчни
 извадки,
 неясноти
 относно
 биологичните
 особености
 на запасите,
 както и
 недостатъчност
 на човешките
 ресурси в
 процеса на
 научни
 консултации.
 Предоставянето
 на научни
 данни за
 рибарството
 в
 съответствие
 с рамката на
 ЕС за събиране
 на данни[6] е
 отговорност
 на държавите
 членки, която
 в редица
 случаи не се
 спазва
 изцяло,
 въпреки предоставяното
 от ЕС
 финансиране.
 През 2011 г.
 държавите
 членки бяха
 призовани от
 Комисията и
 Съвета да
 повишат
 наличността
 на данни за
 запасите в
 таблица 1.
 Резултатите
 ще бъдат
 оповестени в
 предстоящото
 становище на
 ICES, което
 трябва да
 бъде представено
 през юни 2012 г.
 Таблица
 1 — Запаси,
 разглеждани
 в
 съвместното
 становище на
 Съвета и на
 Комисията за
 повишаване наличността
 на данните за
 европейските
 води на Североизточния
 Атлантически
 океан и Балтийско
 море.
 Запаси || Зони
 Морски дявол || [Северно море] на запад от Шотландия
 Морски дявол || Келтско море
 Морски дявол || Бискайски залив
 Пикша || Келтско море
 Сафрид || Северно море
 Мегрим || Келтско море
 Мегрим || Бискайски залив
 Писия || Ирландско море
 Писия || Келтско море (зона VIIfg)
 Писия || Балтийско море
 Сребриста сайда || Западна Шотландия
 Сребриста сайда || Келтско море
 Морски лисици || Западна Шотландия
 Цаца || Ламанш
 Цаца || Северно море
 Меджид || Келтско море
 След
 допълнителни
 научни изследвания
 през 2012 г., се
 очаква
 обхватът на научните
 становища да
 бъде
 разширен и да
 включи
 повече, ако
 не
 по-голямата
 част от запасите.
 Ако през 2011 г.,
 за 44 запаса
 научните
 оценки не
 бяха
 довършени, то
 през 2012 г. този
 брой е вероятно
 да намалее до
 около 10-12
 запаса. Това
 ще изисква
 използването
 на методи за
 оценка и
 консултативни
 процедури,
 които са нови
 за
 становищата
 в тази област
 в Европа, но
 които са били
 надеждно изпитани
 и проверени
 другаде. Това
 ще позволи
 някои
 свързани с
 конкретни
 случаи съображения
 да бъдат
 взети
 предвид,
 каквито
 препоръки
 бяха
 получени в
 рамките на обществените
 допитвания
 през 2011 г.
 Комисията
 иска да
 използва
 тези нови
 становища, за
 да основе на
 тях своите
 предложения
 за
 възможностите
 за риболов на
 тези ресурси
 през 2013 г. и,
 когато е
 приложимо, за
 2014 г. Същевременно,
 в случаите,
 когато няма
 научно становище
 и е налице
 по-голяма степен
 на
 несигурност
 остава
 валидно
 използването
 на
 по-предпазлив
 подход при
 определянето
 на
 възможностите
 за риболов, в
 съответствие
 с принципа на
 предпазливост[7].
 Междувременно
 държавите
 членки
 следва да
 отделят
 достатъчно
 ресурси, за
 да осигурят
 спешно необходимата
 за оценката
 на
 състоянието
 на запасите
 информация.
 Комисията ще
 продължи да
 насърчава
 разработването
 на общи стандарти
 и програми за
 мониторинг и
 оценка на
 запасите в
 Средиземно и
 Черно море,
 включително
 такива, които
 да се ползват
 съвместно с държави
 извън ЕС.
 Експертни
 работни
 групи ще
 бъдат
 свиквани
 специално за
 запасите и зоните,
 обхванати в
 по-малка
 степен от
 научните
 изследвания
 до момента.
 4.2. Риболовно
 усилие
 Риболовното
 усилие
 (ограничение
 на времето за
 престой в
 морето на
 риболовните кораби)
 се управлява
 паралелно с
 ОДУ, за да се
 намалят
 изхвърлянето
 на улов и
 незаконния
 риболов.
 Управлението
 на
 риболовното усилие
 е мярка за
 опазване,
 която се
 прилага в
 няколко
 дългосрочни
 плана за
 управление,
 напр. за
 запасите на
 атлантическа
 треска в
 Северно море
 и Балтийско
 море, на
 писия и морски
 език в
 Северно море,
 на морски
 език в Западен
 Ламанш и на
 южна мерлуза
 и норвежки
 омари
 (приложение II).
 Приложение
 II показва
 обща, макар и
 колеблива на
 моменти,
 тенденция
 към
 намаляване
 на риболовното
 усилие от 2003 г.
 или 2004 г. до 2010 г.
 Общото
 риболовно
 усилие
 отбелязва
 най-голямо
 намаление в
 Балтийско
 море, Северно
 море, пролива
 Категат,
 Ирландско
 море и зоната
 на запад от
 Шотландия и в
 по-малка
 степен — в
 западната
 част на
 Ламанша. То е
 намаляло съвсем
 слабо в
 иберийско-атлантическата
 зона до 2009 г.
 Същевременно,
 общото
 риболовно
 усилие е
 нараснало
 слабо в
 централната
 част на
 Балтийско
 море, а
 усилието при
 риболова с бим
 тралове е
 нараснало
 също в
 западната част
 на Ламанша от
 2010 до 2011 г.
 Очевидно
 мерките за
 намаляване
 на
 риболовното
 усилие в тези
 зони все още
 не са дали
 резултат.
 През 2012 г.
 Комисията ще
 направи
 преглед на схемите
 за
 управление
 на
 риболовното
 усилие,
 прилагани до
 момента в ЕС.
 Това ще
 включва
 открито
 заседание,
 което ще се
 проведе на 5
 юли 2012 г. и в
 рамките на
 което ще бъде
 разгледан
 широк кръг от
 въпроси,
 повдигнати от
 научните
 изследвания,
 държавите
 членки, заинтересованите
 страни и
 отрасъла, за
 да се
 постигне
 напредък по
 въпроса за
 същественото
 опростяване
 на
 управлението
 на рибните
 запаси в
 рамките на
 една
 преработена
 Обща
 политика в
 областта на
 рибарството.
 5. Управление
 чрез
 многогодишни
 планове
 Комисията
 започна
 подготовката
 за заместване
 на
 настоящите
 планове за
 управление
 на всеки
 отделен
 запас с
 планове за
 управление на
 много запаси
 едновременно.
 Първото предложение,
 което трябва
 да бъде
 представено
 ще бъде план
 за няколко
 вида за
 Балтийско море,
 включващ
 биологични
 взаимодействия
 като
 например
 хищничеството
 и конкуренцията.
 Работи се и
 над план за
 смесен
 риболов за Северно
 море, който
 ще разглежда
 и техническите
 взаимодействия,
 т.е. как
 различните
 флоти и
 риболовни
 съоръжения
 водят до
 различен
 състав на
 смесения
 улов.
 Плановете
 за смесен
 риболов за
 Келтско море,
 Ирландско
 море и зоната
 западно от
 Шотландия ще
 бъдат изготвени
 след
 консолидирането
 на научните
 данни.
 Предвидено е
 разработването
 на предложения
 за изменение
 на
 настоящите
 планове за
 морски език в
 Бискайския
 залив, южна
 мерлуза и
 норвежки
 омар, но те ще
 зависят от
 наличието на
 данни за
 техния
 риболов.
 В периода
 2009—2011 г.
 Комисията
 прие
 предложения
 за риболовни
 планове за
 хамсия в
 Бискайския
 залив,
 балтийска
 сьомга и
 западен
 сафрид и те се
 обсъждат в
 момента от
 Парламента и
 Съвета.
 За
 Средиземно
 море ще
 продължат
 усилията да
 се
 консолидират
 научните
 становища за
 нарастващ
 брой видове и
 запаси, за да се
 разработят
 международни
 дългосрочни риболовни
 планове.
 Съгласно
 Средиземноморския
 регламент[8] държавите
 членки на ЕС
 трябва да
 разработят
 многогодишни
 планове на
 национално ниво.
 Въпреки
 сериозните
 закъснения, напоследък
 бе отбелязан
 напредък в
 изпълнението
 на това
 задължение,
 което се
 наблюдава
 отблизо и се
 приветства.
 За да се
 ускори
 допълнително
 този процес,
 Комисията
 вече започна
 предварителни
 процедури
 срещу няколко
 държави
 членки и ще
 продължи да
 работи в тази
 насока и през
 2012 г.
 Запланувани
 са и по-нататъшни
 мерки в
 рамките на
 Генералната
 комисия по
 рибарство за
 Средиземно
 море по отношение
 на
 споделените
 запаси.
 Очаква
 се те да
 подобрят
 процеса на
 вземане на
 решения за
 изготвянето
 на
 международни
 многогодишни
 планове.
 6. Работен
 метод за
 предлагане
 на ОДУ
 Следва
 да се
 прилагат
 следните
 принципи:
 При
 наличие на
 дългосрочни
 планове за
 ОДУ или
 ограничения
 на
 риболовното
 усилие, те трябва
 да се
 спазват.
 Комисията ще
 предложи и
 ОДУ или
 ограничения
 на риболовното
 усилие до
 нива,
 съответстващи
 на предложенията
 на Комисията
 за
 дългосрочните
 планове за
 управление.
 Когато
 ОДУ и други
 мерки са били
 договорени с
 трети страни,
 те трябва да
 се прилагат.
 ОДУ
 трябва да се
 определя в
 съответствие
 с научните
 препоръки, когато
 те са
 основани на
 подробни
 данни, количествен
 анализ и
 прогнози в
 съответствие
 с „рамката за MSY“
 на ICES. При
 наличие на
 такава препоръка,
 тя трябва да
 се използва
 пряко за определяне
 нивата на
 квотите или
 риболовното
 усилие,
 въпреки че е
 възможно приемането
 на поетапно
 прилагане на
 тази рамка до
 2015 г., ако това е
 в съгласие с
 препоръките.
 При
 наличие на
 ориентировъчни
 препоръки в
 научни
 становища, на
 основата на
 количествен
 анализ на
 наличната
 информация
 (дори ако тя е
 непълна или
 включва
 експертно
 мнение), те
 трябва да се
 използват
 като основа
 за решенията
 относно ОДУ.
 При
 отсъствие на
 научно
 становище е
 необходимо
 да се следва
 подходът на
 предпазливост.
 ОДУ за
 видовете,
 които все още
 не са предмет
 на
 ограничения
 на улова и на
 квоти могат
 да се предлагат
 в светлината
 на научните
 становища,
 сочещи
 съществено
 нарастване в
 обема на
 разтоварвания
 на сушата
 улов. Сред
 възможните
 видове в това
 отношение са
 морският
 костур и
 червеният
 барбун.
 Насоки за
 новия и
 развиващия
 се риболов ще
 бъдат
 разработени
 в
 съответствие
 с
 декларациите
 в протоколите
 от
 заседанията
 на Съвета от
 декември 2010 г. и
 декември 2011 г.
 Тези насоки
 ще следват
 принципите,
 най-добрите
 практики и
 международните
 стандарти за
 отговорно
 рибарство.
 Разработването
 на
 инструменти
 за разпределяне
 на квотите за
 тези запаси
 ще е необходимо,
 въз основа на
 досегашните
 регистри, при
 условие че
 тези
 регистри са
 били
 изготвяни
 при
 риболовна
 дейност в
 пълно
 съответствие
 с
 приложимите
 (напр.
 технически)
 мерки за
 опазване.
 Необходимо
 е да се
 осигури най-доброто
 съгласуване
 между зоните,
 в които се
 регулира ОДУ
 и вида на
 запасите, за
 да може
 риболовните
 възможности
 да отговарят на
 състоянието
 на
 консервация
 и управлението
 на
 различните
 запаси.
 Управлението
 на норвежкия
 омар с
 функционални
 единици и управлението
 на двата
 запаса от
 писия в
 Ламанша изискват
 внимание в
 това
 отношение и
 Комисията
 иска да
 насърчи
 държавите
 членки да подкрепят
 наложителното
 в тези случаи
 преразпределяне
 на ОДУ. Тя си
 запазва
 правото да
 включи
 разпоредби в
 този смисъл в
 своите предложения
 и приветства
 мнения и
 коментари от
 държавите
 членки и
 заинтересованите
 страни
 специално по
 този въпрос.
 За да се постави
 началото на
 специфично
 за всеки
 запас управление
 при
 малоустата
 писия,
 лимандата,
 камбалата и
 червената
 писия в
 Северно море,
 ще бъде
 предложено
 отделно
 отчитане на
 разтоварванията
 на суша от
 тези видове.
 7. Дълбоководни
 видове в
 Североизточния
 атлантически
 океан
 Състоянието
 на много
 дълбоководни
 видове е
 причина за
 безпокойство.
 Запасите от
 атлантически
 големоглав,
 някои
 дълбоководни
 акули,
 северен
 пагел в
 Бискайския
 залив и
 гренадир са
 изтощени.
 Препоръката
 за повечето
 запаси е
 риболовът да
 се намали или
 да не му се
 позволи да се
 увеличава,
 освен ако за
 запасите е
 известно, че
 са в устойчиво
 състояние.
 При по-бързо
 растящите
 видове като
 менек, морска
 щука, синя
 молва, северен
 пагел и
 афанопус
 може да се
 окаже възможно
 набелязването
 на
 референтни
 стойности, за
 да се позволи
 управлението
 на запасите
 на
 дългосрочна
 устойчива
 основа, но
 такива все
 още не са на
 разположение.
 ОДУ за
 дълбоководните
 видове се
 определят на
 всеки две
 години, за
 последен път
 — за периода 2011-2012
 г. Комисията
 ще представи
 отделно
 предложение
 за
 възможностите
 за риболов на
 дълбоководни
 видове за
 периода 2013-2014 г.
 въз основа на
 работния
 метод, описан
 по-горе.
 8. ОДУ,
 определян от
 държавите
 членки
 От 2011 г.
 определянето
 на ОДУ за 6
 запаса е
 „делегирано“
 само на
 отделните
 държави
 членки, които
 ловят всеки
 от тези
 запаси (член 6
 от Регламент
 No 57/2011 на Съвета
 и Регламент
 No 43/2012 на Съвета).
 Това бе
 направено — с
 предпазни
 клаузи,
 поставящи
 условия за
 добро
 управление —
 за случаите,
 в които само
 една държава
 членка има
 интерес към
 подобен улов.
 Докладването
 от държавите
 членки
 съгласно
 член 6 се
 подобри,
 въпреки че качеството
 на докладите
 варира. В
 някои случаи
 все още
 липсват
 данни, които
 да послужат
 като основа
 за препоръки
 относно
 подходящите
 мерки за
 управление
 на запасите и
 за тези
 запаси се
 налага
 допълнителна
 предпазливост.
 Комисията
 смята да
 предложи това
 делегиране
 при
 определянето
 на ОДУ да се запази.
 Със
 съответните
 държави
 членки ще се
 обсъдят
 конкретно
 запасите, за
 които са
 необходими
 допълнителни
 усилия.
 9. График
 на
 предложенията
 Вероятен
 предварителен
 график на
 работата:
 Регламент относно възможностите за риболов || Наличие на становища || Предложение на Комисията || Възможно приемане от Съвета
 Дълбоководен риболов 2013-2014 г. || Юни || Средата на септември || Октомври
 Запаси във води на ЕС в Атлантическия океан и Северно море (без международни договори или споразумения) || Юни || Септември || Ноември
 Международни и споделени запаси в Атлантическия океан, Северно море и други зони ||