text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/14
 Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 18 ноември 2015 година — наказателно производство срещу Колев и др.
 (Дело C-612/15)
 (2016/C 048/22)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Специализиран наказателен съд
 Страна в главното производство
 Колев и др.
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали национален закон е съвместим със задължението на държава — членка да предвиди ефективно наказателно преследване за престъпления на митнически служители, ако този закон предвижда, че наказателното производство, водено против митнически служители за участие в организирана престъпна група с цел да извършват корупционни престъпление при изпълнение на задълженията си (да приемат парични суми, за да не извършват митнически преглед), както и за конкретни подкупи, както и за укриване на взети подкупи, се прекратява, без съдът да разгледа по същество повдигнатите обвинения, при следните условия: а) изтекъл двугодишен срок от обвинението; b) направено искане от обвиняемия за приключване на досъдебното производство; с) даване от съда на прокурора на тримесечен срок за приключване на досъдебното производство; d) осъществяване на „съществени процесуални нарушения“ от прокурора в този срок (изразяващи се в ненадлежно предявяване на допълнено обвинение, непредявяване на разследването и противоречив обв.акт); е) даване от съда на прокурора на нов едномесечен срок за отстраняване на тези „съществени процесуални нарушения“; d) неотстраняване на тези „съществени процесуални нарушения“ от прокурора в този срок — ако причината за допускането им в първия тримесечен срок и за неотстраняването им в последния едномесечен срок се дължи както на прокурора (неотстраняване на противоречията в обвинителния акт; неизвършване на реални действия в по-голямата част от тези срокове), така и на защитата (неоказване на задължително съдействие за предявяване на обвинението и за предявяване на разследването поради постъпване в болница от обвиняемите и позоваване на други служебни ангажименти от адвокатите); е) възникване на субективно право за обвиняемия наказателното производство да се прекрати — поради неотстраняване на „същественото процесуално нарушение“ в определените срокове.
 2.
 При отрицателен отговор, коя част от горепосочената правна уредба следва националната юрисдикция да остави без приложение, за да гарантира ефективното приложение на европейското право — 2.1. прекратяването на наказателното производство при изтичане на едномесечния срок; или 2.2. определянето на горепосочените пороци като „съществено процесуално нарушение“; или 2.3. защита на възникналото по е) субективно право — ако е налице възможност това нарушение ефективно да се отстрани в съдебното производство.
 2.1.
 Решението за оставяне без приложение на национална правна норма за прекратяване на наказателното производство следва ли да бъде обусловено от:
 A)
 предоставяне на прокурора на допълнителен срок за отстраняване на „същественото процесуално нарушение“, равен на онзи срок, през който той е бил в обективна невъзможност да го стори поради пречки, дължащи се на защитата;
 B)
 в случая на А) — установяване от съда, че тези пречки са резултат от „злоупотреба с право“.
 С)
 при отрицателен отговор на А) — установяване от съда, че в националния закон остават предвидени достатъчно гаранции за приключване на досъдебното производство в разумен срок.
 2.2.
 Решението за оставяне без приложение на националното определяне на горепосочените пороци като „съществено процесуално нарушение“ съответно ли е на европейското право, а именно:
 A)
 правото по чл. 6 ал.3 от Директива No 2012/13/ЕС (1) за предоставяне на защитата на подробна информация относно обвинението надлежно защитено ли е, ако:
 -1)
 тази информация ще бъде предоставена след фактическото внасяне на обвинението в съда, но преди разглеждането му от съда и също така, в предходен момент, преди внасяне на обвинението в съда, пълна информация за основните елементи на обвинението е била предоставена на защитата (относимо за обв.Христов);
 -2)
 при положителен отговор на 2.2.А)-1) — тази информация ще бъде предоставена след фактическото внасяне на обвинението в съда, но преди разглеждането му от съда и също така, в предходен момент, преди внасяне на обвинението в съда, частична информация за основните елементи на обвинението е била предоставена на защитата; причина за частичния обем на предоставена информация *са пречки от страна на защитата — (относимо за обв.Колев и обв.Костадинов);
 -3)
 тази информация съдържа противоречия относно конкретното корупционно изявление (веднъж се посочва, че друг обвиняем словесно е поискал подкупа, а обв. Христов с гримаса е изразил неудовлетворението си, когато подложения на митническа проверка е предложил твърде малко пари, а след това се посочва, че обв.Христов е отправил конкретни думи за искане на подкуп);
 B)
 правото по чл.7 ал.3 от Директива No 2012/13/ЕС за предоставяне на защитата на достъп до материалите „не по-късно от момента на внасяне на обвинението в съда“ по делото надлежно защитено ли е, ако защитата е имала достъп до основната част от материалите в предходен момент и на защитата е била предоставена възможност да се запознаят с материалите, но те не са се възползвали от тази възможност поради пречки (заболяване, служебни ангажименти) и поради позоваване на национален закон, съобразно който следва да бъдат призовани за достъп до материалите поне три дни по-рано; необходимо ли е да се даде втора възможност, след отпадане на пречките и поне три дни предварително; необходимо ли е да се изследва дали тези пречки са обективно съществуващи или представляват злоупотреба с право.
 C)
 законовото изискване „не по-късно от внасяне на обвинението в съда“ в чл. 6 ал.3 и чл.7 ал.3 от Директива No 2012/13/ЕС едно и също значение ли има в двете разпоредби; какво е неговото значение — преди фактическото внасяне на обвинението в съда, или най-късно заедно с внасяне на обвинението в съда или след внасяне на обвинението в съда, но преди съдът да предприеме действия по разглеждане на това обвинение.
 D)
 законовото изискване за предоставяне на информация за обвинението и достъп до материалите по делото по такъв начин, че да се гарантира „ефективното упражняване на правото на защита“ и „справедливостта на производството“ по чл. 6 ал.1 и чл.7 ал.2 и ал.3 от Директива No 2012/13/ЕС едно и също значение ли има в двете разпоредби; това изискване ще бъде ли спазено ако:
 -1)
 подробната информация относно обвинението бъде предоставена на защитата макар и след внасяне на обвинението в съда, но преди да бъдат предприети действия по разглеждане по същество на това обвинение и бъде даден достатъчен срок за подготовката на защитата; в предходен момент информация за обвинението е била предоставена в непълен и частичен вид.
 -2)
 достъпът до всички материали бъде предоставен на защитата макар и след внасяне на обвинението в съда, но преди да бъдат предприети действия по разглеждане по същество на обвинението и бъде даден достатъчен срок за подготовката на защитата; в предходен момент на защитата е бил предоставен достъп до по-голямата част от материалите по делото.
 -3)
 съдът предприеме действия, с които да гарантира на защитата, че всички изявления, които защитата направи след запознаване с подробното обвинение и всички материали по делото, ще имат същия ефект, който биха имали, ако тези изявления са били направени пред прокурора преди внасяне на обвинението в съда.
 Е)
 „справедливостта на производството“ по чл. 6 ал.1 и ал.4, както и „ефективното упражняване на правото на защита“ по чл. 6 ал.1 от Директива No 2012/13/ЕС ще бъдат ли гарантирани, ако съдът приеме да образува съдебно производство въз основа на окончателно обвинение, което съдържа противоречие относно корупционното изявление, но след това даде възможност на прокурора да отстрани това противоречие; също така даде възможност на страните да се ползват в пълен обем от онези права, които те биха имали, ако обвинението е било внесено без такова противоречие.
 F)
 правото на защита от адвокат, прогласено в чл.3 ал.1 от Директива No 2013/48/ЕС (2), надлежно защитено ли е, ако в досъдебната фаза на адвоката е била предоставена възможност да се яви за уведомяване на междинно обвинение и за осъществяване на пълен достъп до всички материали по делото — но той не се е явил поради служебни ангажименти и поради позоваване на национален закон за призоваване поне 3 дни по-рано; необходимо ли е да се дава нов срок, след отпадане на тези ангажименти и поне 3 дни по-рано; необходимо ли е да се изследва дали причината за явяването е уважителна или не, дали е налице злоупотреба с право.
 G)
 нарушаването на правото на защита от адвокат, прогласено в чл.3 ал.1 от Директива No 2013/48/ЕС в досъдебната фаза ще се отрази ли на „реалното и ефективно упражняване на право на защита“, ако съдът, след внасяне на обвинението в съда, предостави на адвоката пълен достъп до окончателното и подробно обвинение, както и до всички материали по делото, след което предприеме действия, с които да гарантира на адвоката, че всички изявления, които адвокатът направи след запознаване с подробното обвинение и всички материали по делото, ще имат същия ефект, който биха имали, ако тези изявления са били направени пред прокурора преди внасяне на обвинението в съда.
 2.3.
 Съобразен ли е с европейското право възникналото за обвиняемия субективно право наказателното производство да се прекрати (при горепосочените условия), независимо от възможността вредният ефект от неотстраненото от прокурора „съществено процесуално нарушение“ да бъде напълно отстранен чрез действия, предприети от съда, в съдебното производство, така че в крайна сметка правното положение на обвиняемия да бъде идентично с онова, което той би имал, ако това нарушение е било своевременно отстранено.
 3.
 Следва ли да се приложи по-благоприятният национален режим относно правото за разглеждане на делото в разумен срок, правото на информация и правото на защита от адвокат, ако те — в съчетание с други обстоятелства (процедурата, описана в т.1), биха довели до прекратяване на наказателното производство.
 4.
 Чл.3 ал.1 от Директива No 2013/48/ЕС следва ли да се тълкува като оправомощаващ националния съд да отстрани от участие в съдебното производство адвокат, който е представлявал двама обвиняемия, единият от които е дал обяснения относно факти, които засягат интересите на втория обвиняем, който не дава обяснения.
 При положителен отговор — правото на защита от адвокат по чл.3 ал.1 от Директивата ще бъде ли гарантирано от съда, който — след като допусне до участие в съдебното производство адвокат, защитавал двама обвиняеми с противоречиви интереси — назначи на всеки един от тях нови и различни служебни защитници.
 (1) Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно правото на информация в наказателното производствo
 OB L 142, стр. 1.
 (2) Директива 2013/48/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година относно правото на достъп до адвокат в наказателното производство и в производството по европейска заповед за арест и относно правото на уведомяване на трето лице при задържане и на осъществяване на връзка с трети лица и консулски органи през периода на задържанe
 OB L 294, стр. 1.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/8
 Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. — Ferrero Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Cornu SA Fontain
 (Дело C-108/07 P) (1)
 (Жалба - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Заявка за словна марка на Общността FERRO - Възражение на притежателя на по-ранната национална словна марка FERRERO - Доказателство за изтъкнати отличителни белези на по-ранната марка)
 (2008/C 142/12)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ferrero Deutschland GmbH (представител: M. Schaeffer, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Rassat, agent), Cornu SA Fontain
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 15 декември 2006 г. по дело Ferrero Deutschland/СХВП и Cornu (T-310/04), с предмет жалба, срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 март 2004 г. (преписка R 540/2002-4), във връзка с процедура по възражение между Ferrero OHG mbh и Cornu SA Fontain — Тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година (ОВ L 1994, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Вероятност от объркване между две марки — Средна степен на сходство между марките — Ниска степен на сходство между стоките — Отличителни белези на по-ранната марка
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 15 декември 2006 г. по дело Ferrero Deutschland/СХВП — Cornu (FERRO) (T-310/04).
 2)
 Отменя Решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 17 март 2004 г. (преписка R 540/2002-4).
 3)
 Осъжда Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) и Cornu SA Fontain да заплатят направените във връзка с обжалването съдебни разноски.
 4)
 Ferrero Deutschland GmbH понася своите съдебни разноски за производството пред първата инстанция, с изключение на тези, направени във връзка с встъпването на Cornu SA Fontain.
 5)
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) понася своите съдебни разноски за производството пред първата инстанция, с изключение на тези, направени във връзка с встъпването на Cornu SA Fontain.
 6)
 Cornu SA Fontain понася своите съдебни разноски и тези, направени във връзка с встъпването му от Ferrero Deutschland GmbH и от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).
 (1) ОВ C 129 от 9.6.2007 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/34
 Жалба, подадена на 31 май 2016 г. — Atlas Copco Airpower и Atlas Copco/Комисия
 (Дело T-278/16)
 (2016/C 279/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Atlas Copco Airpower (Антверпен, Белгия) и Atlas Copco AB (Нака, Швеция) (представители: A. von Bonin, A. Haelterman и O. Brouwer, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията C(2015)9837 от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на допълнителната печалба SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.
 1.
 Първото основание е допусната от Комисията грешка в правото и явна грешка в преценката при идентифицирането на твърдяната мярка за помощ и при квалифицирането ѝ като схема за помощ по смисъла на член 1, буква г) oт Регламент (EС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 107 ДФЕС.
 2.
 Второто основание е грешка в правото и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, поради приетото, че система за управление на допълнителната печалба представлява мярка за държавна помощ.
 3.
 Третото основание е явна грешка в преценката относно идентифицирането на бенефициерите на твърдяната помощ, непоследователност при приемането на мултинационалните групи за бенефициери на твърдяната помощ и нарушение на принципа на законност и член 16, параграф 1 oт Регламент (EС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 4.
 Четвъртото основание е нарушение на принципите на правна сигурност, защита на оправданите правни очаквания и добра администрация.


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/39
 Жалба, подадена на 25 септември 2007 г. — Kaloudis/СХВП — Fédération Française de Tennis (Roland Garros SPORTSWEAR)
 (Дело T-380/07)
 (2007/C 283/70)
 Език, на който е изготвена жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Dimitrios Kaloudis (Dassia-Corfou, Гърция) (представител: G. Kaloudis, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Fédération Française de Tennis ( Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2007 г.;
 —
 да се приеме заявката за марка на Общността Roland Garros SPORTSWEAR No 3114477 за клас 25;
 —
 да се осъди другата страна пред апелативния състав да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „Roland Garros SPORTSWEAR“ за стоки, класирани в клас 25-заявка No 3114477
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Fédération Française de Tennis
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална марка „Roland Garros“ за стоки, класирани в класове 3, 16, 18, 22, 25, 28, 32, 41 и 42
 Решение на отдела по споровете: Приема възражението за всички оспорени стоки
 Решение на апелативния състав: Счита се, че жалбата не е подадена поради закъснение в плащането на таксата за жалбата


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/7
 Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 4 юли 2008 г. — CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)/Regione Marche
 (Дело C-305/08)
 (2008/C 247/11)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Ищец: CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)
 Ответник: Regione Marche
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли разпоредбите на Директива 18/2004 (1) — относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки — както са посочени в параграф 1, да бъдат тълкувани в смисъл, че забраняват на консорциум, съставен изключително от италиански университети и държавни администрации, участието, в посочените в параграф 8 форми, в процедура за възлагане на обществени поръчки за услуги като тази за придобиване на геофизични данни и морски проби?
 2)
 Противоречат ли съдържащите се в член 3, алинеи 22 и 19, и в член 34 от Кодекса за публичните договори, въведен със законодателен декрет No 163/2006, италиански правни разпоредби — според които, съответно „терминът „икономически оператор“ обхваща понятията предприемач, снабдител и доставчик на услуги, или обединение, или консорциум на същите“ и термините „предприемач“, „снабдител“ и „доставчик на услуги“ означават всяко физическо или юридическо лице или неперсонифицирано образувание, включително европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ), създадено по силата на законодателен декрет No 240 от 23 юли 1991 г., което „предлага на пазара“, съответно, изпълнението на строителство и/или строеж, стоки или услуги — на Директива 18/2004, щом като се тълкуват в смисъл, че запазват участието в обществени поръчки за професионални доставчици на такива услуги, с изключение на образувания като тези, имащи за предмет научни изследвания, чиято основна цел е нестопанска?
 (1) ОВ L 134, стр. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/8
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 13 октомври 2015 г. — Feliks Frisman/Finnair Oyj
 (Дело C-533/15)
 (2016/C 048/14)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Feliks Frisman
 Ответник: Finnair Oyj
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 5, точка 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „дела, свързани с договор“ обхваща и правото на обезщетение по член 7 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91, като това право на обезщетение е предявено срещу опериращия въздушен превозвач, който не е страна по договора със съответния пътник?
 2.
 В случай че се прилага член 5, точка 1 от Регламент No 44/2001:
 Ако въздушен превоз на хора се осъществява с няколко полета и не включва значителен престой на летищата, на които се сменят полетите, следва ли мястото на излитане на полета по първата отсечка да се смята за мястото на изпълнение по смисъла на член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент No 44/2001, дори и ако свързващият полет е изпълнен от различни въздушни превозвачи, а предявеният иск е срещу опериращия въздушен превозвач, изпълнил полета по друга отсечка, при което се е стигнало до голямо закъснение?
 (1) ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74 и поправка в OB L 10, 15.1.2014 г., стр. 32.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/11
 Преюдициално запитване от Bundesfinanzhofs (Германия), постъпило на 5 февруари 2015 г. — Hauptzollamt Frankfurt am Main/Duval GmbH & Co. KG
 (Дело C-44/15)
 (2015/C 127/17)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hauptzollamt Frankfurt am Main
 Ответник: Duval GmbH & Co. KG
 Преюдициални въпроси
 1)
 При липсата на абстрактно определение какво представляват термометрите от позиция 9025 от Комбинираната номенклатура (наричана по-нататък „КН“), следва ли по изключение в позиция 9025 от КН („термометри“) да се класират само уредите, изброени в обяснителните бележки към Хармонизираната система за позиция 9025 от КН, част Б (термометри и пирометри със или без устройства за регистриране — точки 08.0 — 28.0)?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос: От изброяването на уредите в обяснителните бележки към Хармонизираната система за позиция 9025 от КН следва ли, че устройствата, които не функционират по предвидения за тези уреди начин (определяне на температурата например въз основа на механичното разширяване на течности или метали, физични промени или електрически импулси и др.), не могат да се класират в позиция 9025 от КН?
 3)
 При отрицателен отговор и на втория въпрос: Представлява ли термометър по смисъла на позиция 9025 от КН уред, който показва, че единствената измервана температура на даден предмет е достигнала предварително определена стойност (праг) и когато инструментът не отговаря на изисквания като възпроизвеждане на резултата от измерването, непрекъснато посочване на температурата и възможност за многократно използване на уреда?


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/13
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Испания) на 24 декември 2007 г. — José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Principado de Asturias, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles и Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias
 (Дело C-570/07)
 (2008/C 79/23)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Asturias
 Страни в главното производство
 Ищци: José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez
 Ответници: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Principado de Asturias, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles и Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias
 Преюдициален въпрос
 Следва ли да се счита, че членове 2, 3 и 4 от Указ 72/2001 от 19 юли 2001 г. на автономна област Астурия за регулиране на аптеките и аптечните пунктове, както и раздели 4, 6 и 7 от приложението към този указ, противоречат на член 43 от Договора за ЕО?


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/31
 Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — GEA Group/Комисия
 (Дело T-189/10) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Европейски пазари на топлинни стабилизатори - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Нарушение, извършено от дъщерни дружества - Глоби - Солидарна отговорност на дъщерните дружества и дружеството майка - Превишаване на тавана от 10 % за едно от дъщерните дружества - Повторно приемане на решение - Намаляване на размера на глобата за посоченото дъщерно дружество - Задължаване на другото дъщерно дружество и на дружеството майка да платят намаления размер на глобата - Право на защита - Право на изслушване - Право на достъп до преписката))
 (2015/C 302/40)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: GEA Group AG (Дюселдорф, Германия) (представители: A. Kallmayer, I. от Mont и G. Schiffers, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Sauer и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от W. Berg, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение No C (2010) 727 окончателен на Комисията от 8 февруари 2010 г., с което се изменя Решение No C (2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C.38.589 — Топлинни стабилизатори), или при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на наложените на жалбоподателя глоби
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C(2010) 727 на Комисията от 8 февруари 2010 г. за изменение на Решение C(2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38589 — Топлинни стабилизатори) в частта, която се отнася до GEA Group AG.
 2)
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/44
 Жалба, подадена на 27 ноември 2008 г. — Unity OSG FZE/Съвет и EUPOL АФГАНИСТАН
 (Дело T-511/08)
 (2009/C 32/86)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Unity OSG FZE (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: C. Bryant и J. McEwen, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз и Полицейска мисия на Европейския съюз в Афганистан (EUPOL АФГАНИСТАН)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Отмяна на Решението на Полицейската мисия на Европейския съюз в Афганистан („EUPOL АФГАНИСТАН“) (i) за отхвърляне на офертата на жалбоподателя във връзка с договор за предоставяне на охранителни услуги и услуги за лична защита в Афганистан, (ii) за възлагане на договора на друг оферент, както жалбоподателят е уведомен с писмо от 23 ноември 2008 г.;
 —
 да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски съгласно член 87 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 На 19 декември 2007 г. жалбоподателят сключва договор с Полицейската мисия на Европейския съюз в Афганистан (1) („EUPOL АФГАНИСТАН“) за предоставяне на охранителни услуги. През септември 2008 г. EUPOL АФГАНИСТАН публикува на електронната страница на Европейската комисия обявление за възлагане на обществена поръчка за предоставяне на охранителни услуги и услуги за лична защита (2) във връзка с програмата „EuropeAid“ и в съответствие с разпоредбите на дял V от част първа на Финансовия регламент 1605/2002 (3) („Финансов регламент“) и правилата на прилагане на Финансовия регламент, съдържащи се в Регламент 2342/2002 на Комисията (4).
 Жалбоподателят иска да бъде отменено решението на EUPOL АФГАНИСТАН от 23 ноември 2008 г., с което жалбоподателят е информиран, че неговата оферта не е приета и че договорът е възложен на Armor Group, със следните мотиви:
 На първо място, жалбоподателят поддържа, че ответникът е нарушил принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, които се съдържат в член 89, параграф 1 от Финансовия регламент.
 На второ място, жалбоподателят изтъква, че не са изпълнени условията, приложими към контактите между възложителя и оферентите в процедурата по възлагане на обществена поръчка, предвидени в член 99 от Финансовия регламент и в член 120, параграф 2, буква г) и член 148 от Правилата за прилагане.
 На трето място жалбоподателят поддържа, че не са изпълнени изискванията за публикуване на обявление за обществена поръчка първо в Официален вестник на Европейския съюз, преди да се публикува другаде, както са изложени в член 121 Правилата за прилагане. Според жалбоподателя това изискване не е изпълнено тъй като обявлението е публикувано първо на електронната страница на EuropAid, а не в Официален вестник.
 На четвърто място жалбоподателят изтъква, че не е изпълнено изискването за спазване на минималните срокове за ускорена ограничена процедура, установена в член 142, параграф 1 от Финансовия регламент.
 На пето място жалбоподателят поддържа, че ответникът не е изпълнил задължението, предвидено в член 158, буква а) Правилата за прилагане, за период на изчакване между решението за възлагане на договора и подписването му. В допълнение жалбоподателят изтъква, че ответникът не се е мотивирал надлежно, в съответствие с член 253 ЕО.
 (1) Създадена на 30 май 2007 г. съгласно Съвместно действие 2007/369/ОВППС (OВ L 139, 2007 г., стp. 33).
 (2) Обявлението е публикувано в притурката към Официален вестник от 7 октомври 2008 г., 2008/S 194-255613
 (3) OВ L 248, 2002 г., стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198
 (4) OВ L 357, 2002 г., стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/6
 Решение на Съда (пети състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — État belge/BLM SA
 (Дело C-436/10) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 6, параграф 2, първа алинея, буква а) и член 13, Б, буква б) - Право на приспадане - Дълготраен актив, притежаван от данъчнозадължено юридическо лице, което го предоставя на разположение на персонала си за негови лични нужди)
 2012/C 151/10
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Mons
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: État belge — SPF Finances
 Ответник: BLM SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour d'appel de Mons — Тълкуване на член 6, параграф 2, първа алинея, буква а) и член 13, Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Дълготраен актив, който е предоставен на разположение и е предназначен отчасти за личните нужди на управителя на юридическо лице и на неговото семейство и който е породил право на приспадане на платения по получени доставки данък — Изключване на правото на приспадане
 Диспозитив
 Член 6, параграф 2, първа алинея, буква а) и член 13, Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която ползването за лични нужди на персонала на данъчнозадължено юридическо лице на част от сграда, построена или държана от това данъчнозадължено лице по силата на вещно право върху недвижим имот, се разглежда като доставка на услуги, освободена от данък върху добавената стойност на основание на посочения член 13, Б, буква б), макар да липсват характеристиките на отдаване под наем или аренда по смисъла на същата разпоредба, когато този имот поражда право на приспадане на платения по получени доставки данък.
 Запитващата юрисдикция трябва да прецени дали в случай като разглеждания в главното производство може да се приеме, че е налице отдаване под наем на недвижим имот по смисъла на посочения член 13, Б, буква б).
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/40
 Жалба, подадена на 2 април 2015 г. — Gramberg/СХВП — Mahdavi Sabet (Schutzhülle für Mobiltelefon)
 (Дело T-166/15)
 (2015/C 198/55)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Claus Gramberg (Есен, Германия) (представител: S. Kettler, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sorouch Mahdavi Sabet (Париж, Франция)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността No 1 968 496-0002.
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 13 януари 2015 г. по преписка R 460/2013-3.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да обяви недействителността на промишлен дизайн на Общността No 1 968 496-0002,
 при условията на евентуалност,
 —
 да отмени обжалваното решение и да върне делото за ново разглеждане от апелативния състав, който да се произнесе по недействителността на промишлен дизайн на Общността No 1 968 496-0002,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 5, параграф 1, буква б) от Регламент No 6/2002,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент No 6/2002.


text:
 1.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 373/3
 Жалба, подадена на 14 септември 2012 г. от TME SpA — Termomeccanica Ecologia срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 4 юли 2012 г. по дело T-329/11, TME SpA — Termomeccanica Ecologia/Европейска комисия
 (Дело C-418/12 P)
 2012/C 373/03
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: TME SpA — Termomeccanica Ecologia (представители: C. Malinconico, S. Fidanzia и A. Gigliola, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени определението на Общия съд от 4 юли 2012 г. по дело T-329/11, съобщено на 9 юли 2012 г., поради изложените в мотивите съображения, в резултат от което:
 —
 да се отмени решението на Европейската комисия от 20 април 2011 г., с което се изключва необходимостта от образуване на производство за неизпълнение на задължения от държава членка срещу Румъния поради нарушаването на принципите и общностните директиви в областта на възлагането на поръчки, както и на „Practical Guide to contract procedures financed from the General Budget of the European Communities in the context of external actions“,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати обезщетение за вредите в размер на 18 955 106 EUR или на съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда, претърпени от TME заради нарушаването на общностното право, допуснато от самата Европейска комисия,
 —
 при условията на евентуалност, да се осъди Европейската комисия да заплати обезщетение за пропуснати ползи на TME в размер на 3 791 021 EUR или на съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното, да се осъди Европейската комисия да заплати обезщетение за вредите от забава, дължаща се на Европейската комисия при упражняването на нейните функции, изразени като общата сума на правните разноски, направени от TME в размер на 73 044,32 EUR, или на съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски в производството.
 Правни основания и основни доводи
 По силата точка 2.4.12 от PRAG и на том I, точка 37 от документа за предложението Комисията била задължена да представи „opinion [становище]“ по оспорената от TME процедура. Тя не изпълнила това свое задължение.
 Освен това Комисията допуснала грешка, като не предприела действия да отстрани очевидното нарушение на общностното право и да възстанови предоставените на румънската държава средства във връзка с разглежданата поръчка след информацията, предоставена от TME на 10 декември 2008 г.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/15
 Иск, предявен на 6 декември 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-572/12)
 2013/C 38/22
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, E. Manhaeve, A. Tokár)
 Ответник: Кралство Нидерландия
 Искания на ищеца
 Комисията иска:
 —
 да се установи, че Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 72, параграф 1 от Директива 2009/81/ЕО относно координирането на процедурите за възлагане на някои поръчки за строителство, доставки и услуги от възлагащи органи или възложители в областта на отбраната и сигурността и за изменение на директиви 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО (1), доколкото не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с тази директива, или при всички случаи не е уведомило Комисията за приемането им,
 —
 на основание член 260, параграф 3 ДФЕС на Кралство Нидерландия да бъде наложена периодична имуществена санкция в размер на 57 324,80 EUR на ден, считано от обявяването на съдебното решение по настоящото дело,
 —
 Кралство Нидерландия да бъде осъдено да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспонирането на Директивата в националното право е изтекъл на 21 август 2011 г.
 (1) Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година (ОВ L 216, стр. 76).


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/30
 Жалба, подадена на 15 декември 2016 г. — Nf Nails In Vogue/EUIPO — Nails & Beauty (NAILS FACTORY)
 (Дело T-886/16)
 (2017/C 063/41)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Nf Nails In Vogue, SL (Arganda del Rey, Испания) (представител: L. Jáudenes Sánchez, abogado)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nails & Beauty Vertriebs GmbH (Kiel, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „NAILS FACTORY“ — Заявка за регистрация No 13 528 336
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 5.10.2016 г. по дело R 202/202016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да обяви жалбата за допустима;
 —
 да отмени обжалваното решение, като остави в сила решението на отдела по споровете;
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително направените в производството пред апелативния състав.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/29
 Иск, предявен на 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-255/09)
 2009/C 205/51
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и M. França)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че като не е предвидила в декрет-закон No 177/92 от 13 август, определящ условията за възстановяване на направени в чужбина медицински разходи, нито в друг акт от вътрешното право възможност за възстановяване на направени в друга държава-членка медицински разходи за извънболнично лечение, освен в предвидените в Регламент (ЕИО) No 1408/71 случаи (1) или като е поставила възстановяването в случаите, когато то се допуска от посочения декрет-закон, в зависимост от предоставянето на предварително разрешение, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ЕО.
 —
 Да се осъди Португалска република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията счита, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ЕО съгласно тълкуването му в практиката на Съда.
 От посочената практика следва, че член 49 ЕО се прилага в случая на пациент, който получава медицински услуги срещу заплащане в държава-членка, различна от тази, в която пребивава.
 В Португалия декрет-закон No 177/92, определящ условията за възстановяване на направени в чужбина медицински разходи, не предвижда възстановяване на направените в друга държава-членка медицински разходи за извънболнично лечение, освен в предвидените в Регламент No 1408/71 случаи или, според предложеното от португалските власти тълкуване, поставя възстановяването на посочените разходи за извънболнично лечение в зависимост от предоставянето на предварително разрешение при ограничителни условия.
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/12
 Решение на Съда (първи състав) от 11 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL/Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale
 (Дело C-57/12) (1)
 (Директива 2006/123/ЕО - Приложно поле ratione materiae - Здравни услуги - Социални услуги - Дневни и нощни приемни центрове, предоставящи помощ и грижи на възрастни хора)
 2013/C 252/19
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour constitutionnelle
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL
 Ответник: Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour constitutionnelle — Тълкуване на член 2, параграф 2, букви е) и й) от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50) — Приложно поле ratione materiae — Здравни услуги — Социални услуги — Включване на дневните приемни центрове, предоставящи съответстващи на зависимото състояние на възрастните хора помощ и грижи — Включване на нощните приемни центрове, предоставящи помощ и здравни грижи, които не могат да бъдат осигурени непрекъснато на възрастните хора от техните близки
 Диспозитив
 1.
 Член 2, параграф 2, буква е) от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар трябва да се тълкува в смисъл, че свързаното със здравните услуги изключение от приложното поле на Директивата включва всяка дейност, насочена към оценка, поддържане или възстановяване на здравословното състояние на пациентите, стига тя да се осъществява от специалисти, признати като такива съгласно законодателството на съответната държава членка, при това независимо дали заведението, в което се предоставят услугите, е публично или частно и от начина, по който то е организирано и финансирано. Националният съд следва да провери дали дневните и нощните приемни центрове са изключени от приложното поле на посочената директива с оглед на дейностите, осъществявани в тях от специалисти в сферата на здравеопазването, и на факта, че тези дейности представляват основна част от предоставяните в тях услуги.
 2.
 Член 2, параграф 2, буква й) от Директива 2006/123 трябва да се тълкува в смисъл, че свързаното със социалните услуги изключение от приложното поле на Директивата обхваща всяка дейност, отнасяща се по-специално до помощ или подкрепа на възрастните хора, стига тя да се осъществява от частноправен доставчик на услуги, получил мандат от държавата с акт, с който по ясен и прозрачен начин се възлага същинско задължение за предоставяне на такива услуги при спазване на някои специални условия за осъществяване на дейността. Националният съд следва да провери дали дневните и нощните приемни центрове са изключени от приложното поле на посочената директива с оглед на основно осъществяваната от тях дейност по оказване на помощ и подкрепа на възрастните хора, както и на статута им съгласно приложимата белгийска правна уредба.
 (1) ОВ C 118, 21.4.2012 г.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/18
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Calabria (Италия), постъпило на 22 март 2017 г. — Lloyd’s of London/Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria
 (Дело C-144/17)
 (2017/C 213/23)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale Calabria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Lloyd’s of London
 Ответник: Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли принципите, закрепени в европейската правна уредба в областта на конкуренцията, и по-специално Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и произхождащите от тях принципи, като самостоятелност и тайна на офертите, национална правна уредба съгласно тълкуването ѝ в съдебната практика, която допуска едновременно участие в една и съща процедура, обявена от възлагащ орган, на няколко обединения на застрахователи, членуващи в Lloyd’s of London, чиито оферти са подписани от едно и също лице — генерален представител за страната?


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/23
 Решение на Съда (голям състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Thi Ly Pham/Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik
 (Делo C-474/13) (1)
 ((Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Член 16, параграф 1 - Задържане с цел извеждане - Задържане в затвор - Възможност при задържане гражданин на трета страна да бъде настанен заедно с обикновени затворници, ако е дал съгласието си за това))
 2014/C 315/34
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Thi Ly Pham
 Ответници: Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik
 Диспозитив
 Член 16, параграф 1, второ изречение от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска възможността държава членка да настани задържан с цел извеждане гражданин на трета страна в затвор заедно с обикновени затворници, дори и ако този гражданин изрази съгласие за това настаняване.
 (1) ОВ C 336, 16.11.2013 г.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/26
 Жалба, подадена на 31 март 2008 г. — Liotti/Комисия
 (Дело F-38/08)
 (2008/C 158/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Amerigo Liotti (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет на производството
 Отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за периода от 1 януари 2006 г. до 31 декември 2006 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени доклада за развитие на кариерата (REC/CDR) на жалбоподателя за периода от 1.1.2006 г.-31.12.2006 г.,
 —
 да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/53
 Жалба, подадена на 3 юли 2017 г. — Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/ЕСП
 (Дело T-414/17)
 (2017/C 277/76)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Брегенц, Австрия) (представител: G. Eisenberger, адвокат)
 Ответник: Единен съвет по преструктуриране (ЕСП)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви за недействително, по-специално в частта относно жалбоподателя, приетото от Единния съвет по преструктуриране (Single Resolution Board, ЕСП) решение на изпълнителната сесия на съвета от 11 април 2017 г. за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2017 г. (SRB/ES/SRF/2017/05) („Decision of the Executive Session of the Board of 11 April 2017 on the calculation of the 2017 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2017/05)“), както и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от явно съществено нарушение на процесуалните правила поради непълно съобщаване на решението.
 2.
 Второто основание е изведено от явно съществено нарушение на процесуалните правила поради липса на достатъчни мотиви за решението.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/28
 Определение на председателя на големия състав на Съда от 2 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Landgericht Frankfurt am Main, Германия) — Brigitte Ruf, по баща Elsässer, Gertrud Elsässer, по баща Sommer/Европейска централна банка (ЕЦБ), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, в присъствието на Stadt Frankfurt am Main
 (Дело C-408/07) (1)
 2009/C 113/52
 Език на производството: немски
 Председателят на големия състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/26
 Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Cybergun/СХВП — Umarex Sportwaffen (AK 47)
 (Дело T-503/09) (1)
 (Марка на Общността - Производството за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „AK 47“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 145/44
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Cybergun SA (Bondoufle, Франция) (представител: S. Guyot, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG (Arnsberg, Германия) (представител: M.-H. Hoffmann, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2009 г. (преписка R 645/2008-1) относно производството за обявяване на недействителност между Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG и Cybergun SA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Cybergun SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 51, 27.2.2010 г.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/21
 Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Hotel Reservation Service Robert Ragge/СХВП — Promotora Imperial (iHotel)
 (Дело T-277/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „iHotel“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „i-hotel“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 217/45
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Кьолн, Германия) (представители: адв. M. Koch и адв. D. Hötte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Promotora Imperial, SA (Посуело де Аларкон, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2011 г. (преписка R 832/2010-1), постановено в производство по възражение със страни Promotora Imperial, SA и Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на СХВП.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/58
 Жалба, подадена на 17 юни 2008 г. — Люксембург/Комисия
 (Дело T-232/08)
 (2008/C 209/104)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Велико херцогство Люксембург (представители: F. Probst; M. Theisen, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение С(2008) 1283 на Комисията на Европейските общности от 8 април 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от Великото херцогство Люксембург в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, доколкото с него за финансовите 2004 г. и 2005 г. се изключват от финансиране от страна на Общността разходи на разплащателните агенции в размер на 949 971,51 EUR поради несъответствието им с правилата на Общността,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на Решение 2008/321/ЕО на Комисията от 8 април 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (1), доколкото с него за периода 2004 г. и 2005 г. се изключват някои направени от Люксембург разходи.
 Що се отнася до планирането на проверките на бенефициерите на място, жалбоподателят поддържа, че Комисията неправилно приема за негово нарушение обстоятелството, че повечето от проверките са извършени по едно и също време на годината, вместо да бъдат разпределени през цялата година, без да вземе предвид оптималния момент за проверка на определени ангажименти.
 Жалбоподателят освен това изтъква, че извършените проверки на място действително се отнасят до всички ангажименти и задължения на бенефициера от началото на срока на неговия ангажимент, обратно на твърдяното от Комисията пред помирителния орган в досъдебната процедура.
 Що се отнася до документирането на извършените проверки на място, според жалбоподателя само фактът, че докладите от проверките не са достатъчно подробни, както твърди Комисията в хода на досъдебната процедура, не означава ipso facto, че проверките не са извършени, и не установява наличието на финансов риск, който може да е причина за прилагане на корекции с твърда ставка.
 Накрая, жалбоподателят изтъква, че неприлагането на санкции при декларирани от бенефициерите завишени данни не може да е основание за корекция с твърда ставка от 5 %, тъй като може с точност да се определи действителният размер на нередовните разходи. Освен това според жалбоподателя делът на нередовните разходи спрямо общата платена от Общността сума е изключително малък.
 (1) Нотифицирано под номер C(2008) 1283, ОВ L 109, стр. 35.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/31
 Решение на Общия съд от 29 април 2015 г. — National Iranian Gas Company/Съвет
 (Дело T-9/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Възражение за незаконосъобразност - Грешка в правото - Пропорционалност - Право на собственост - Компетентност на Съвета - Задължение за мотивиране - Право на защита - Преразглеждане на приетите ограничителни мерки - Право на ефективна съдебна защита - Грешка в преценката))
 (2015/C 198/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: National Iranian Gas Company (Техеран, Иран) (представители: E. Glaser и S. Perrotet, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Bishop)
 Предмет
 От една страна, искане за частична отмяна на член 1, точка 8 от Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 282, стp. 58), и от друга страна, искане за отмяна на Решение 2012/635, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 282, стp. 16) и на решението, съобщено с писмото на Съвета от 14 март 2014 г., в частта, в която включват наименованието на жалбоподателя в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OВ L 195, стp. 39) и в приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (OВ L 88, стp. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 National Iranian Gas Company понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 79, 16.3.2013 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/69
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г. — Collée/Парламент
 (Дело F-148/06) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за присъждане на точки за заслуги в Европейския парламент - Съпоставяне на заслугите)
 (2009/C 44/119)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Laurent Collée (Люксембург, Люксембург) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: C. Burgos и A. Lukošiūtė)
 Предмет
 От една страна, отмяна на решението от 9 януари 2006 г., с което в рамките на процедурата за повишаване за 2004 г. на жалбоподателя се присъждат две точки за заслуги и от друга страна, обявяване на точка I.3 от „Инструкции относно процедурата за присъждане на точки за заслуги“ на Европейския парламент от 13 юни 2002 г. за незаконосъобразна.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Европейския парламент за присъждане на 2 точки за заслуги на г-н Collée в рамките на процедурата за повишаване за 2006 година.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 3)
 Осъжда Европейския парламент да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42 24.2.2007 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/49
 Жалба, подадена на 30 август 2010 г. — Cantisani/Комисия
 (Дело F-71/10)
 ()
 2010/C 317/87
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nicola Cantisani (Брюксел, Белгия) (представител: S. de Lannoy, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на ответника, с което се отхвърля подадената от жалбоподателя молба за съдействие във връзка с психически тормоз, и искане за обезщетение за претърпените вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на директора на главна дирекция „Човешки ресурси и администрация“ на Комисията от 9 октомври 2009 г. (ADMIN.B2/JJ/jm 0(09), с което не е уважена молбата за съдействие, подадена от жалбоподателя до Комисията на 29 януари 2009 г.,
 —
 да се осъди ответникът да заплати обезщетение на жалбоподателя за претърпените имуществени и неимуществени вреди вследствие на извършения тормоз,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/21
 Жалба, подадена на 16 декември 2013 г. — AEMN/Парламент
 (Дело T-679/13)
 2014/C 85/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alliance européenne des mouvements nationaux AEMN (Matzenheim, Франция) (представител: J.-P. Le Moigne, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейския парламент от 7 октомври 2013 г., което е частично възпроизведено в Решение от 14 октомври 2013 г., и с което се определя окончателен размер от 186 292,12 EUR на субсидията, отпусната от Европейския парламент на Alliance Européenne des Mouvements Nationaux за 2012 г., и се разпорежда Alliance Européenne des Mouvements Nationaux да възстанови сумата от 45 476,00 EUR, тъй като на сдружението ответник вече е била разпределена сума от 231 412,80 EUR,
 —
 да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски и да заплати на Alliance Européenne des Mouvements Nationaux сума от 20 000,00 EUR на това основание.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания, по същество са идентични или сходни на тези, които са изтъкнати в рамките на дело T-678/13, AEMN/Парламент.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/7
 Жалба, подадена на 6 юли 2011 г. от Maurice Emram срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 10 май 2011 г. по дело T-187/10, Emram/СХВП
 (Дело C-354/11 P)
 2011/C 282/13
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Maurice Emram (представител: M. Benavï, avocat)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Guccio Gucci Spa
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло решението на Общия съд, доколкото с него се отхвърля искането за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2010 г.,
 —
 да се отмени решението на апелативния състав, съгласно член 61 от Статута на Съда,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени пред Общия съд и Съда, а дружеството Gucci да се осъди да заплати съдебните разноски, направени в производството пред СХВП и Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят се позовава на нарушението на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1), както и на нарушението на член 17 от Регламент No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (2).
 В тази връзка жалбоподателят отбелязва, на първо място, че Общият съд е направил извода за наличие на вероятност от объркване, без да вземе предвид всички релевантни елементи в конкретния случай, по-специално неизползването на по-ранните марки на пазара, отчитането на отличителния характер на по-ранните марки, действителното присъствие на пазара на други стоки от същия вид, върху които са положени различни знаци „G“ и степента на значимост на този вид знаци за идентифицирането на търговска марка от обозначените потребители. Освен това жалбоподателят изтъква, че Общият съд е направил извода, че е налице неправилна преценка на сходството между конфликтните марки, произтичаща по-конкретно от изопачаване на фактите, от неправилна преценка на отличителния и доминиращ характер на по-ранните марки, както и от погрешна преценка на естеството на разглежданите стоки.
 На второ място, жалбоподателят се позовава на погрешно прилагане на съдебната практика от Общия съд, доколкото той не взел предвид предходните национални решения, в разрез с член 17 от Регламент No 207/2009, посочен по-горе.
 Накрая, той изтъква нарушение на принципа на равно третиране от Общият съд, доколкото той направил частична преценка на сходството между знаците, без да вземе предвид словното съдържание на заявената марка и като сравнил знаците въз основа на изключително широки критерии.
 (1) ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.
 (2) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/3
 Решение на Съда (четвърти състав) от 22 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-600/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения на държава членка - Свободно движение на капитали - Облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на пенсионни фондове и пенсионно-осигурителни каси - Облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на чуждестранни юридически лица - Приспадане на разходи за обслужване, пряко свързани с получаването на доходи под формата на дивиденти и лихви - Тежест на доказване)
 2013/C 26/05
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Mölls)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues и N. Rouam), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и C. Schillemans), Република Финландия (представител: M. Pere), Кралство Швеция (представители: A. Falk и S. Johannesson), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: H. Walker, подпомаган от G. Facenna, barrister)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения на държава членка — Нарушение на член 63 ДФЕС и на член 40 от Споразумението за ЕИП — Национална правна уредба относно данъчното облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на пенсионни фондове и пенсионно-осигурителни каси, с която се запазват определени данъчни предимства единствено по отношение на данъчното облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на местни дружества
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея разноски, както и разноските, направени от Федерална република Германия.
 3.
 Осъжда Френска република, Кралство Нидерландия, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да понесат направените от тях разноски.
 (1) ОВ C 80, 12.3.2011 г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/12
 Решение на Съда (трети състав) от 29 юли 2010 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Isaac International Limited)
 (Дело C-371/09) (1)
 (Регламент (ЕИО) No 2913/92 - Митнически кодекс - Член 212а - Регламент (ЕИО) No 2454/93 - Член 292 - Регламент (ЕО) No 88/97 - Член 14 - Антидъмпингово мито - Рамки на велосипеди)
 2010/C 246/19
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Ответник: Isaac International Limited
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на член 14, буква в) от Регламент (ЕО) No 88/97 на Комисията от 20 януари 1997 година за разрешаване на освобождаването на вноса на някои велосипедни части с произход от Китайска народна република от разширяването на обхвата на действие, предвидено в Регламент (ЕО) No 71/97 на Съвета относно антидъмпинговото мито, наложено с Регламент (ЕИО) No 2474/93 на Съвета (ОВ L 17, стp. 17) — Тълкуване на член 292, параграф 3 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3) — Тълкуване на член 212а от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година (ОВ L 302, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Антидъмпингово мито върху велосипедите с произход от Китайската народна република — Условия за освобождаване на някои сделки по внос на основни велосипедни части — Получаване на разрешение за специфично предназначение — Вносител, който не е получил необходимото разрешение, тъй като не е проверил текста на разпоредбите на член 14, буква в) от Регламент (ЕО) No°88/97 и на член 292, параграф 3 от Регламент (ЕИО) No°2451/93 — Понятие за явна небрежност
 Диспозитив
 1.
 Предвидената в член 292, параграф 3 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 1602/2000 на Комисията от 24 юли 2000 година, процедура не може да служи за разрешение на вносител, установен и упражняващ дейността си в две държави членки, който внася стоки в първата държава членка, за да ги транспортира незабавно във втората държава членка, така че той да се ползва от освобождаване от антидъмпингови мита по силата на член 14, буква в) от Регламент (ЕО) No 88/97 на Комисията от 20 януари 1997 година за разрешаване на освобождаването на вноса на някои велосипедни части с произход от Китайска народна република от разширяването на обхвата на действие, предвидено в Регламент (ЕО) No 71/97 на Съвета относно антидъмпинговото мито, наложено с Регламент (ЕИО) No 2474/93 на Съвета.
 2.
 Член 212а от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 1 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 година, не позволява да се предостави освобождаване от антидъмпингови мита на вносител, който не разполага с предварително разрешение за освобождаване от мита по силата на член 14, буква в) от Регламент No 88/97.
 (1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/15
 Решение на Съда (четвърти състав) от 17 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Обединено кралство) — Deo Antoine Homawoo/GMF Assurances SA
 (Дело C-412/10) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Приложимо право към извъндоговорни задължения - Регламент (ЕО) No 864/2007 - Приложно поле ratione temporis)
 (2012/C 25/23)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Queen's Bench Division)
 Страни в главното производство
 Ищец: Deo Antoine Homawoo
 Ответник: GMF Assurances SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Обединеното кралство) — Тълкуване на член 15, буква в), член 31 и член 32 от Регламент (ЕО) No 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно приложимото право към извъндоговорни задължения („Рим II“) (ОВ L 199, стр. 40), както и на член 297 ДФЕС — Приложно поле ratione temporis — Обхват на правото, приложимо по отношение на вредоносните факти.
 Диспозитив
 Членове 31 и 32 от Регламент (ЕО) No 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения („Рим II“) във връзка с член 297 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че изискват националната юрисдикция да приложи този регламент само за вредоносни факти, настъпили след 11 януари 2009 г., и че датата на образуване на производството по иска за обезщетение и тази, на която сезираната юрисдикция е установила приложимото право, са без значение за целите на определянето на приложното поле във времето на този регламент.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/43
 Жалба, подадена на 7 юли 2011 г. — Gollnisch/Парламент
 (Дело T-347/11)
 2011/C 252/93
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bruno Gollnisch (Limonest, Франция) (представител: G. Dubois, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да отмени решението на Европейския парламент да отнеме парламентарния имунитета на жалбоподателя, взето на 10 май 2011 г. за приемане на Доклад No A7-0154/2011;
 —
 да присъди на г-н GOLLNISCH сумата от 8 000 EUR като обезщетение за неимуществени вреди;
 —
 да присъди на г-н GOLLNISCH сумата от 4 000 EUR за покриване на разходите за адвокатски хонорари и изготвяне на настоящата жалба.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска от една страна отмяна на Решение на Европейския парламент от 10 май 2011 г. за приемане на доклада на Комисията по правните въпроси (A7-0154/2011) и за отхвърляне на искането за защита на имунитета и привилегиите на Bruno Gollnisch [2010/2097(IMM)] и от друга страна —обезщетение за неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на приемането на обжалваното решение.
 В подкрепа на жалбата, жалбоподателят излага седем правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 9 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз от 8 април 1965 година.
 2.
 Второто правно основание е изведено от необходимото прилагане в случая на член 9 от Протокола.
 3.
 Третото правно основание е изведено от засягане на постоянната практика на Комисията по правните въпроси на Европейския парламент
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от незачитането на правната сигурност в правото на Съюза и от засягане на оправданите правни очаквания.
 5.
 Петото правно основание е изведено от засягане на независимостта на членовете на Парламента.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от нарушение на разпоредите от Правилника за дейността на Европейския парламент относно процедурата, която може да доведе до снемане на доверието от член на Парламента.
 7.
 Седмото правно основание е изведено от нарушение на принципа на състезателното производство и на правото на защита на жалбоподателя.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/24
 Решение на Общия съд от 15 юни 2017 г. — Fakro/EUIPO — Saint Gobain Cristalería (climaVera)
 (Дело T-457/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „climaVera“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „CLIMAVER DECO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 249/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fakro sp. z o.o. (Нови Сач, Полша) (представител: J. Radłowski, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Saint Gobain Cristalería, SL (Мадрид, Испания) (представител: E. Bayo de Gispert, адвокат)
 Предмет
 Жалба против решение на втори апелативен състав на EUIPO от 12 май 2015 г. (преписка R 2095/2014-2) в производство по възражение между Saint Gobain Cristalería и Fakro
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Fakro sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 328, 5.10.2015 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/50
 Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — Copernicus-Trademarks/СХВП — Maquet (LUCEO)
 (Дело T-82/14)
 2014/C 112/64
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Copernicus-Trademarks Ltd (Боръмууд, Обединено кралство) (представител: F. Henkel, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Maquet GmbH & Co. KG (Ращат, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 ноември 2013 г., постановено по преписка R 2292/2012-4, и да отхвърли искането за обявяване на недействителност на словна марка на Общността LUCEO No 8 554 974,
 при условията на евентуалност да отмени обжалваното решение и да върне преписката на апелативния състав за ново разглеждане,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „LUCEO“ за стоки от класове 10, 12 и 28 — Марка на Общността No 8 554 974.
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Maquet GmbH & Co. KG
 Основание на искането за обявяване на недействителност: член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.
 Решение на отдела по отмяна: уважава искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 74 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/40
 Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Bleyaert/Съвет
 (Дело F-144/06)
 (2007/C 20/63)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Eric Bleyaert (Maldegem, Белгия) [представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати]
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) да не се включва името на ищеца в списъка с длъжностните лица, избрани да следват курс на обучение в рамките на процедурата по удостоверяване за финансовата година 2005;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът — длъжностно лице в Съвета със степен AST 8, представил кандидатурата си за процедура по удостоверяване за финансовата година 2005. Името му, фигуриращо в предварителния списък с длъжностните лица, избрани да следват курса на обучение в рамките на удостоверяването за финансовата година 2005, не било включено в публикувания на 22 май 2006 г. окончателен списък, който ОН съставил като взел предвид становището на съвместния комитет за процедурата по удостоверяване. Този комитет изслушал ищеца на 17 май 2006 г.
 В подкрепа на иска си ищецът твърди, най-напред, че е налице неизпълнение на задължението за мотивиране, особено като се има предвид, че ОН не е отговорил на жалбата му. В допълнение той изтъква нарушението на член 45а от Правилника и на член 5 от общите изпълнителни разпоредби (ОИР) към посочения член от Правилника. По-специално, съвместният комитет, който може да изслушва само оспорващите предварителния списък длъжностни лица, не е имал право да призовава ищеца. Във всеки случай последният счита, че е бил нарушен и принципът за равно третиране, тъй като съвместният комитет не е изслушал всички длъжностни лица, чиито имена са били включени в предварителния списък.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/32
 Жалба, подадена на 31 октомври 2007 г. — Vinci/Европейска централна банка
 (Дело F-130/07)
 (2008/C 8/58)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Fiorella Vinci (Schöneck, Германия) (представители: D. Hummel, W. Kaleck. V. Ratzmann, M. Rubbert, K. Piegeler, G. Denzel, M. Kuby, S. Hilbrans, K. Haustein, B. Karthaus, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че прилагането на писмото от 5 март 2007 г. (07) 139a H KK7bk HEAL от ответника, както и на писмото от 5 март 2007 г. (07) 139b H KK/bk HEAL и съхраняването на издадения от д-р Schön на 24 април 2007 г.„Medical Certificate“ в служебното досие, както и съхраняването на резултатите от прегледа на здравословното състояние на жалбоподателя, извършен на 2 април 2007 г. от Германската диагностична клиника, в медицинското досие, е незаконосъобразно,
 —
 да се установи, че решението на ответника от 3 септември 2007 г. (07) 772 PSR JMC/cc APPE, с което той отказва да заличи споменатите в No 1 документи, съдържащи лични данни, е незаконосъобразно,
 —
 да се установи, че разпореждането на ответника от 5 март 2007 г. за провеждането на медицински преглед е незаконосъобразно,
 —
 да се осъди ответникът да заплати на ищеца сумата от 10 000 EUR,
 —
 да се осъди Европейска централна банка да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С първото си искане ищецът цели да се установи, че прилагането на посочените в него документи към служебното му досие, съответно в нарочно воденото медицинско досие, е незаконосъобразно. Второто искане цели да се установи, че отказът на ответника да заличи неправомерно придобитите лични данни е незаконосъобразен. В подкрепа на искането се посочва, че Staff Rule 5.13.4 на Европейската централна банка (наричана по-нататък „ЕЦБ“) противоречи на събирането на медицински данни, както и на съхраняването им, като от една страна не разрешава обработката на някои от споменатите категории от лични данни по член 10 от Регламент No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18.12.2002 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (наричан по-нататък Регламент No 45/2001), а от друга страна, в противоречие с член 10, параграф 2, буква б) от Регламент No 45/2001 не предвижда никаква цел, която до налага обработката им.
 С третото искане се цели отмяна на решението на Комисията от 5 март 2007 г., с което се разпорежда, че ищецът трябва да премине медицински преглед. Ищецът обосновава искането си чрез възраженията за злоупотреба с право на преценка, както и неспазването на съществени материални разпоредби, които следват от Staff Rule 5.13.4. Според тях единствено създадената към ЕЦБ служба „Medical Adviser“ има право да нарежда допълнителни медицински мерки, като например прегледи, а не непосредствено по-горестоящият на ищеца началник.
 Освен това се иска обезщетение за претърпени от ищеца морални вреди, тъй като той е трябвало да се подложи на обстойни медицински прегледи, без да съществува достатъчна правна основа за това.


text:
 27.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 123/21
 Жалба, подадена на 1 март 2013 г. — Vicente Gandia Pla/СХВП — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)
 (Дело T-128/13)
 2013/C 123/35
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Испания) (представител: адв. I. Temiño Ceniceros)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Tesco Stores Ltd (Cheshunt, Обединеното кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви за допустима настоящата жалба с приложенията към нея,
 —
 да отмени решението на апелативния състав,
 —
 да осъди СХВП и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „MARQUES DE CHIVÉ“ за стоки от класове 29, 32 и 33 — марка на Общността, регистрирана под No 9 571 415.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „MARQUES DE CHIVE“, регистрирана в Обединеното кралство под No 1 520 720, за стоки от клас 33.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението, подадено срещу заявлението за стоките от клас 33, поради липса на реално използване.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля заявлението за стоките от клас 33.
 Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/17
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 20 юли 2011 г. — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG/Kreis Düren
 (Дело C-386/11)
 2011/C 311/27
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG
 Ответник: Kreis Düren
 Друга страна в производството: град Düren
 Преюдициален въпрос
 Следва ли под „обществена поръчка“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (1) да се разбира и договор между два органа на местната власт, по силата на който единият от тях делегира на другия тясно ограничени правомощия срещу възстановяване на разходите, особено ако делегираната задача не засяга упражняването на публична власт като такава, а само помощни дейности?
 (1) OB L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/17
 Определение на Съда (шести състав) от 9 март 2017 г. — Simet SpA/Европейска комисия
 (Дело C-232/16 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Държавни помощи - Транспортен сектор - Междурегионални транспортни услуги с автобус - Регламент (ЕИО) No 1191/69 - Право на компенсация за разходите, произтичащи от изпълнението на задължения за обществена услуга - Национално съдебно решение - Помощ, несъвместима с вътрешния пазар))
 (2017/C 168/22)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Simet SpA (представители: A. Clarizia, C. Varrone и P. Clarizia, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Conte, D. Grespan и P.J. Loewenthal)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Simet SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 232, 27.6.2016 г.


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/59
 Жалба, подадена на 5 юни 2015 г. — ArcelorMittal Ruhrort/Комисия
 (Дело T-294/15)
 (2015/C 302/74)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Дуисбург, Германия) (представители: H. Janssen и G. Engel, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 в съответствие с член 264 ДФЕС да отмени решението на Европейската комисия от 25 ноември 2014 година в производството относно държавна помощ SA.33995 (ex 2013/NN) — Германия, Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, C(2014) 8786, окончателен,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първо основание: Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
 Жалбоподателят твърди, че намалената допълнителна такса по EEG не представлявала държавна помощ, тъй нито били отпускани държавни средства, нито пък имало отказ от събирането им. Намалената допълнителна такса по EEG също не била селективна. Освен това тя не нарушавала конкуренцията и не засягала търговията във вътрешния пазар.
 2.
 Второ основание: Нарушение н член 108, параграф 3 ДФЕС
 Ако, противно на становището на жалбоподателя, се приеме, че е налице държавна помощ, във всички случаи според жалбоподателя ответникът не можел да разпореди възстановяване по член 108, параграф 3 ДФЕС. Това е така, защото намалената допълнителна такса по EEG не била нова държавна помощ, тъй като още през 2002 г. ответникът бил одобрил предходната правна уредба, която в съществените си аспекти имала същото съдържание.
 3.
 Трето правно основание: Нарушение на член 107, параграф 3 ДФЕС
 На следващо място жалбоподателят посочва, че решението нарушавало член 107, параграф 3 ДФЕС и принципа на защита на оправданите правни очаквания. В това отношение ответникът не трябвало да преценява разглеждания от него случай въз основа на публикуваните от него едва на 28 юни 2014 г. Насоки относно държавната помощ за опазване на околната среда и за енергетика за периода 2014 — 2020 г. Вместо това той е трябвало да приложи публикуваните през 2008 г. Насоки. Ако беше взел предвид предвидените през 2008 критерии, ответникът не трябвало да стигне до резултат, различен от заключението, че твърдяната държавна помощ е в съответствие с вътрешния пазар.
 4.
 Четвърто основание: Нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност
 На последно място жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил принципа на правна сигурност, както и член 108, параграф 1 ДФЕС, като е приел обжалваното решение в рамките на производство за нови държавни помощи. Тъй като ответникът е разрешил предходната правна уредба по EEG 2012, той е трябвало да приеме решение в производство относно съществуващи държавни помощи, не и в такова за нови помощи.


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/29
 Жалба, подадена на 5 август 2010 г. — Lunetta/Комисия
 (Дело F-63/10)
 ()
 2010/C 260/41
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Calogero Lunetta (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и C. Christophe Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Комисията за прекратяване на производството, което е образувано на основание член 73 от Правилника вследствие на злополука с жалбоподателя от 13 август 2001 г. и в което му се признават 6 % трайна частична инвалидност, и осъждане на ответника да заплати обезщетение на жалбоподателя.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за допустима,
 —
 ако е необходимо да се покани ответникът да представи решението, прието от председателя на Съда на Европейския съюз за определяне на третия лекар в лекарската комисия,
 —
 ако е необходимо да се покани ответникът да представи копие от материалите по преписката, образувана под номер 10 006 353,
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването от 28 октомври 2009 г. за прекратяване на производството, което е образувано на основание член 73 от Правилника вследствие на злополука с жалбоподателя от 13 август 2001 г. и в което му се признават 6 % трайна частична инвалидност и, ако е необходимо, да се отмени решението на органа по назначаването за отхвърляне на жалбата по административен ред,
 —
 вследствие на това да се приеме оценката на процента на трайна частична инвалидност въз основа на действащата към момента на злополуката и до 1 януари 2006 г. правна уредба и скала за оценка, като се възобнови разглеждането на искането на жалбоподателя на основание член 73 от Правилника от безпристрастна и неутрална лекарска комисия, която може да работи бързо, напълно независимо и безпристрастно,
 —
 да се осъди ответникът да заплати обезщетение, определено ex aequo et bono в размер на 50 000 EUR (петдесет хиляди евро), за претърпените вследствие на обжалваните решения неимуществени вреди,
 —
 да се осъди ответникът да заплати обезщетение, определено неокончателно в размер на 25 000 EUR (двадесет и пет хиляди евро), за претърпените вследствие на обжалваните решения имуществени вреди,
 —
 да се осъди ответникът да заплати лихви за забава върху дължимата на основание член 73 от Правилника главница при лихвен процент от 12 % за период, считано не по-късно от 13 август 2002 г. до окончателното изплащане на главницата,
 —
 във всички случаи да се осъди ответникът да заплати обезщетение, определено ex aequo et bono в размер на 50 000 EUR (петдесет хиляди евро), за претърпените вследствие на неспазването на разумния срок вреди,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/56
 Жалба, подадена на 27 август 2010 г. — Kraft Foods Schweiz/СХВП — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)
 (Дело T-357/10)
 ()
 (2010/C 288/104)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Zug, Швейцария) (представители: P. Péters и T. de Haan, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Compañía Nacional de Chocolates SA (Medellín, Колумбия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 юни 2010 година по преписка R 696/2009-4 и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „CORONA“ за стоки от клас 30
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация No 20671 в Естония на словната марка „KARUNA“ за стоки от клас 30; регистрация No M36592 в Латвия на словната марка „KARUNA“ за стоки от клас 30; регистрация No 28143 в Литва за словната марка „KARŪNA“ за стоки от клас 30
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е изключил възможността да съществува вероятност от объркване; нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е преценил неправилно, че марките не са сходни или идентични.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/23
 Решение на Общия съд от 14 декември 2011 г. — Комисия/Pachtitis
 (Дело T-361/10 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Обявление за конкурс - Конкурс на общо основание - Недопускане до писмен изпит вследствие на резултатите, получени на тестовете за достъп - Разпределение на правомощията между EPSO и конкурсната комисия)
 2012/C 32/46
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и I. Chatzigiannis, впоследствие J. Currall, подпомагани от E. Antypas и E. Bourtzalas, avocats)
 Други страни в производството: Dimitrios Pachtitis (Атина, Гърция) (представители: P. Giatagantzidis и K. Kyriazi, avocats) и Европейския надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 15 юни 2010 г. по дело Pachtitis/Комисия (F-35/08, все още непубликувано в Сборника).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Европейската комисия понася наред с направените от нея съдебни разноски и разноските на г-н Dimitrios Pachtitis по настоящото производство.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/7
 Преюдициално запитване, отправено от Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt (Германия) на 10 февруари 2011 г. — Land Hessen, представлявана от Regierungspräsidium Gießen/Florence Feyerbacher
 (Дело C-62/11)
 2011/C 145/09
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Land Hessen, представлявана от Regierungspräsidium Gießen
 Ответник: Florence Feyerbacher
 Преюдициални въпроси
 1.
 Представлява ли Споразумението от 18 септември 1998 година между правителството на Федерална република Германия и Европейската централна банка (ЕЦБ) относно седалището на ЕЦБ (наричано по-нататък „Споразумението за седалището на ЕЦБ“) част от правото на Съюза, ползващо се с предимство при прилагането му пред националното право, или е международен договор?
 2.
 Следва ли член 15 от Споразумението за седалището на ЕЦБ във връзка с член 36 от Устава на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и на ЕЦБ да се тълкува стеснително в смисъл, че приложимостта на германското право в областта на социалното осигуряване, предоставящо право да се получава определено социално обезщетение, се изключва спрямо служителите на ЕЦБ само в случай, че ЕЦБ им предоставя сравнимо социално обезщетение съгласно „Условията за работа“?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос:
 а)
 Следва ли посочените разпоредби да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането на националната разпоредба, която във връзка с предоставянето на семейни добавки държи сметка само за принципа на териториалност?
 б)
 Могат ли съображенията на Съда, изложени в Решение [от 5 юли 2008 г.] по дело Bosmann (C-352/06, Сборник, стр. I-3827, точки 31—33), да бъдат отнесени към прилагането на посочените разпоредби? Следва ли да се смята, че в резултат на член 15 от Споразумението за седалището на ЕЦБ във връзка с член 36 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ Федерална република Германия не губи правомощието си да отпуска семейни добавки на живеещите на нейна територия служители на ЕЦБ?


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/4
 Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2015 г. — ClientEarth/Европейска комисия
 (Дело C-612/13 P) (1)
 ((Обжалване - Достъп до документите на институциите на Европейския съюз - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Член 4, параграф 2, трето тире - Информация за околната среда - Орхуска конвенция - Член 4, параграфи 1 и 4 - Изключение от правото на достъп - Защита на целите на дейности по разследване - Изследвания, осъществени от дружество по искане на Европейската комисия по повод на транспонирането на директиви в областта на околната среда - Частичен отказ да се предостави достъп))
 (2015/C 311/04)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ClientEarth (представител: P. Kirch, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin, P. Costa de Oliveira и M. Konstantinidis)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: J. Rodrigues и L. Visaggio), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore, M. Simm и A. Jensen)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз по дело ClientEarth/Комисия (T-111/11, EU:T:2013:482), доколкото с него Общият съд на Европейския съюз е приел, че с решението си от 30 май 2011 г. Европейската комисия може на основание на обща презумпция да откаже на ClientEarth пълен достъп до тези от спорните изследвания относно съответствието на законодателството на различни държави членки с правото на Европейския съюз в областта на околната среда, които към датата на приемане на това решение не са били основание за изпращане на официално уведомително писмо от Европейската комисия до съответната държава членка на основание член 258, първа алинея ДФЕС и не са били приобщени към преписка във връзка с досъдебната фаза на производство за установяване на неизпълнение на задължения.
 2)
 Отхвърля жалбата до Съда в останалата ѝ част.
 3)
 Отменя решението на Комисията от 30 май 2011 г., доколкото с него Европейската комисия отказва да предостави на ClientEarth пълен достъп до изследванията, посочени в точка 1 от диспозитива на настоящото решение.
 4)
 ClientEarth и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски в производството по обжалване и в първоинстанционното производство.
 5)
 Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски в производството по обжалване.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.