text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/20
 Жалба, подадена на 31 юли 2017 г. — Fleig/ЕСВД
 (Дело T-492/17)
 (2017/C 318/27)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Stephan Fleig (Берлин, Германия) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени взетото на 19 септември 2016 г. решение на директора на дирекция „Човешки ресурси“ на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) в качеството му на орган, оправомощен да сключва договорите за назначаване, да прекрати безсрочния трудов договор на жалбоподателя, считано от 19 юни 2017 г. (в редакцията на решението за прекратяване на договора съгласно постановеното на 19 април 2017 г. решение за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя),
 —
 да осъди ЕСВД да изплати на жалбоподателя като обезщетение на причинените му неимуществени вреди подходяща сума, чийто размер да се определи по преценка на Общия съд, и
 —
 да осъди ЕСВД да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание: явна грешка в преценката на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД)
 2.
 Второто основание: нарушение на ЕСВД на задължението за полагане на грижа, на принципа на добра администрация (член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз), на принципа на пропорционалност и на защитата при неоснователно уволнение (член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
 3.
 Третото основание: нарушение на правото на изслушване по член 41, параграф 1 и параграф 2, буква a) от Хартата на основните права на Европейския съюз


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/6
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 12 април 2013 г. — Anonima Petroli Italiana SpA (API)/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
 (Дело C-184/13)
 2013/C 207/09
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Anonima Petroli Italiana SpA (API)
 Ответници: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
 Преюдициални въпроси
 1.
 Защитата на свободата на конкуренцията, свободното движение на предприятията, свободата на установяване и на предоставяне на услуги (съгласно член 4, параграф 3 ДЕС, член 101 ДФЕС, членове 49, 56 и 96 ДФЕС) съвместима ли е и в каква степен с националните разпоредби на държавите членки на Съюза, предвиждащи минимални експлоатационни разходи в сектора на автомобилния транспорт, които предполагат наложено отвън определяне на съставен елемент от възнаграждението на услугата и следователно на договорната цена?
 2.
 Основателни ли са и при какви условия ограниченията на посочените принципи от съображения за гарантиране на обществения интерес за безопасност на движението по пътищата и и тази цел може ли да обоснове определянето на минимални експлоатационни разходи съгласно предвиденото в уредбата, съдържаща се в член 83а от Законодателен декрет No 112/2008, изменен и допълнен?
 3.
 В този контекст определянето на минимални експлоатационни разходи може ли да бъде предоставено на доброволното договаряне между съответните категории оператори и, евентуално, на органи, чийто състав се характеризира със засилено присъствие на представители на частните икономически оператори от сектора при липсата на предварително определени критерии на законодателно равнище?

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/24
 Жалба, подадена на 29 октомври 2013 г. — Sharp/СХВП (BIG PAD)
 (Дело T-567/13)
 2014/C 24/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sharp KK (Осака, Япония) (представители: G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda и E. Armero, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 август 2013 г., постановено по преписка R 2131/2012-2,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BIG PAD“ за стоки и услуги от клас 9 — заявка за марка на Общността No 10 887 231.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 1, буква в) от Регламента за марката на Общността.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/39
 Жалба, подадена на 14 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-312/05, Комисия на Европейските общности/Efrosyni Alexiadou
 (Дело C-436/07 P)
 (2007/C 269/67)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: D. Triantafyllou)
 Друга страна в производството: Efrosyni Alexiadou
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 юли 2007 година по дело T-312/05, Комисия/E. Alexiadou, нотифицирано на Комисията на 18 юли 2007 година;
 —
 да уважи исканията на Комисията, така както те са формулирани в нейната жалба;
 —
 да осъди ответника по жалбата да заплати разноските по жалбата и разноските по първоинстанционното производство
 Правни основания и основни доводи
 Първоинстанционният съд е дал неправилно тълкуване на общите условия на договора (закон на страните) и по-конкретно на условието, свързано с финансовия одит, което се позовава на този одит по гъвкав начин, като на една обикновена възможност. Една друга клауза, която Първоинстанционният съд се изтъква служебно, дори не се позовава на този одит, макар и да става дума за лошо изпълнение на договора. По този начин съществуването на задължението за извършване на одит се оказва независимо от изтъкнатата договорна клауза.
 При всички положения, невъзможно е било да се изисква финансов одит, щом като той е бил лишен от реален предмет, тъй като невъзможното не може да се вменява в задължение и тъй като договорните клаузи трябва да бъдат тълкувани по начин, по който да породят практическо действие.
 Принципът на доброто бюджетно управление налага на Комисията да не извършва неоснователни проверки. Първоинстанционният съд е изключил от самото начало принципите на добросъвестност и на добрата търговска практика, от които той би могъл да се ръководи в своето тълкуване.
 Като е постановил решението си в неприсъствено производство, Първоинстанционният съд не би могъл да упреква Комисията в това, че не е разяснила някои от своите доводи (по-конкретно довода, изложен в непосредствено предходния параграф), без да наруши принципа на правото на съдебна защита.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/56
 Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — SOZA/Комисия
 (Дело T-413/08)
 (2008/C 301/93)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Братислава, Словашка република) (представител: M. Favart, lawyer)
 Ответник: Комисия Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 EО и на член 53 от ЕИП (Преписка COMP/C2/38.698 — CISAC), и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска частична отмяна на Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 EО и на член 53 ЕИП (Преписка COMP/C2/38.698 — CISAC) и по-специално на член 3 от решението, който определя, че членовете на CISAC (1) от ЕИП предприемат съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП чрез координиране на териториалното приложение на взаимно предоставените пълномощни за реципрочно представителство, по начин, който ограничава лиценза до националната територия за всяко от дружествата за колективно управление на авторски права.
 В подкрепа на твърденията си жалбоподателят изтъква, че:
 i)
 включването на клауза за териториално приложение в неговите споразумения за реципрочно представителство не е резултат от съгласувана практика; и
 ii)
 при условията на евентуалност, ако има съгласувана практика за териториалните приложения, то тя не ограничава конкуренцията по смисъла на член 81 EО.
 Въз основа на първото си правно основание жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка в преценката и е нарушила член 81 EО и член 253 ЕО, като е приела, че клаузата за паралелно териториално приложение, включена в споразуменията за реципрочно представителство, които са сключени от жалбоподателя и другите членове на CISAC от ЕИП, е резултат от съгласувана практика, като в решението не са посочени никакви доказателства за такава съгласувана практика.
 Въз основа на второто си правно основание жалбоподателят поддържа, че твърдяната съгласувана практика относно териториалните приложения не е незаконосъобразна, защото засяга форма на конкуренция, която не се нуждае от защита. Наред с това жалбоподателят твърди, че дори да се приеме, че твърдяната практика ограничава конкуренцията, тази практика не нарушава член 81, параграф 1 ЕО, защото е необходима и пропорционална с оглед на легитимна цел.
 (1) Международна конфедерация на сдруженията на авторите и композиторите


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/12
 Решение на Съда (втори състав) от 4 май 2016 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health
 (Дело C-547/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Директива 2014/40/ЕС - Членове 7 и 18 и член 24, параграфи 2 и 3 - Член 8, параграф 3, член 9, параграф 3, член 10, параграф 1, букви a), в) и ж) и членове 13 и 14 - Производство, представяне и продажба на тютюневи изделия - Валидност - Правно основание - Член 114 ДФЕС - Принцип на пропорционалност - Принцип на субсидиарност - Основни права на Съюза - Свобода на изразяване - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 11))
 (2016/C 243/11)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: The Queen, по искане на Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited
 Ответник: Secretary of State for Health
 В присъствието на: Imperial Tobacco Ltd, JT International SA, Gallaher Ltd, Tann UK Ltd, Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG, Benkert UK Ltd, Joh. Wilh. von Eicken GmbH
 Диспозитив
 1)
 Член 24, параграф 2 от Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да поддържат или въвеждат допълнителни изисквания по отношение на нехармонизираните с Директивата аспекти на опаковането на тютюневите изделия.
 2)
 Член 13, параграф 1 от Директива 2014/40 трябва да се тълкува в смисъл, че забранява поместването на посочената в тази разпоредба информация на етикетите на потребителските опаковки, на външните опаковки и на самите тютюневи изделия, включително когато тази информация е фактически вярна.
 3)
 При разглеждането на преюдициалните въпроси, отправени от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Висш съд (Англия и Уелс), общо гражданско отделение (административен състав), не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на членове 7 и 18 и член 24, параграфи 2 и 3 от Директива 2014/40, нито на разпоредбите от дял II, глава II от тази директива.
 (1) ОВ C 56, 16.2.2015 г.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/23
 Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Berlin (Германия) на 29 октомври 2007 г. — M.C.O. Congres/suxess GmbH
 (Дело C-476/07)
 (2008/C 22/44)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Ищец: M.C.O. Congres
 Ответник: suxess GmbH
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 9, параграф 2, буква д) от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота (1), последно изменена с Директива от 22.10.1999 г. (ОВ 1999 г., L 277, стр. 34) да се тълкува в смисъл че, услуги, които са допълнителни на културни и спортни такива по смисъла на член 259А, алинея 4, буква а) от Code Général des Impôts [Общ данъчен кодекс], състоящи се в предоставяне на получателя на услугата на площ, на помещения за провеждане на мероприятия и на тениски с рекламна цел, са рекламни услуги по смисъла на член 9, параграф 2, от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година, така че мястото на доставка е мястото, където получателят на горепосочените услуги е установил своята икономическа дейност?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/15
 Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Чешка република), постъпило на 3 август 2015 г. — NEW WAVE CZ a.s./ALLTOYS spol. s r.o.
 (Дело C-427/15)
 (2015/C 371/17)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší soud České republiky (Върховен съд на Чешката република)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: NEW WAVE CZ a.s.
 Ответник: ALLTOYS spol. s r. o.
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 8, параграф 1 от Директива 2004/48/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост да се тълкува в смисъл, че е във връзка с производството за нарушаване на право върху интелектуална собственост, ако след окончателното приключване на производство, в което е установено нарушение на право върху интелектуална собственост, жалбоподателят в отделно производство поиска информация относно произхода и мрежите за разпространение на стоки или услуги, с които е нарушено това право върху интелектуална собственост (например с цел да може да определи точно размера на вредите и впоследствие да поиска обезщетение за тях)?
 (1) ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56.


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/31
 Жалба, подадена на 10 август 2015 г. — Automobile Club di Brescia/СХВП — Rebel Media (e-miglia)
 (Дело T-458/15)
 (2015/C 328/28)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Automobile Club di Brescia (Бреша, Италия) (представители: F. Celluprica и F. Fischetti, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Rebel Media Ltd (Уилмслоу, Обединено кралство)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „e-miglia“ — заявка за регистрация No 9 782 673
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 9 юни 2015 г. по преписка R 1990/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени точки 3 и 4 от обжалваното решение,
 —
 да потвърди изцяло, освен в частта относно компенсирането на разходите, решението на отдела по споровете на СХВП от 30 май 2014 г. относно възражение No B 1 900 540,
 —
 да осъди другата страна да заплати разноските, включително във връзка с предходните етапи на производството.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 22.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 329/7
 Преюдициално запитване от Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 22 юли 2014 г. — Hunland- Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
 (Дело C-356/14)
 2014/C 329/09
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft.
 Ответник: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли да се приеме за чистопородно съгласно разпоредбите на общностното право разплодно животно от рода на едрия рогат добитък, което е вписано, също както родителите и прародителите му, в родословната книга на Холщайн-фризийската порода от официално признатата организация на животновъдите в държавата членка, независимо от степента на генетична чистота на породата на неговите възходящи?
 2)
 Трябва ли споменатата разпоредба от Решение 2005/379/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че разплодните животни, имащи сертификат за родословие, в който е посочен изразът от член 2, параграф 1, буква а) от същото решение, представляват чистопородни разплодни животни и следователно възниква право на помощи при износ във връзка с вътреобщностна търговия с тях?
 3)
 Предвид горното възможно ли е да се приеме, че макар даден екземпляр да разполага с издаден от сдружение на животновъди в държавата членка сертификат за родословие, в който е посочен споменатият израз, по отношение на този екземпляр, в случай че е предмет на вътреобщностна търговия, не възниква право за търговеца да получи помощи при износ, тъй като същият не представлява чистопородно разплодно животно, въпреки че разполага с официален документ, в който фигурира горепосоченият израз?
 (1) Решение на Комисията от 17 май 2005 година относно сертификатите за родословие и данните за чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и за сперма, яйцеклетки и ембриони от тях (ОВ L 125, стр. 15).


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/61
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 април 2008 г. — Boudova и др./Комисия
 (Дело F-78/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен - Служители със спомагателни функции, назначени като длъжностни лица - Конкурси, публикувани преди влизането в сила на новия правилник - Увреждащ акт - Допустимост на жалбата)
 (2008/C 223/115)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Stanislava Boudova и др. (Люксембург, Люксембург) (представител: M.-A. Lucas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и G. Berscheid)
 Предмет
 Отмяна на решението, с което се отхвърлят исканията за преразглеждане на класирането в степен на жалбоподателите — бивши служители със спомагателни функции, назначени като длъжностни лица след успешно преминаване на общ конкурс за степени B5/B4 — Искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 247, 20.10.2007 г., стр. 42.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/35
 Решение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Ferring/СХВП — Kora („Koragel“)
 (Дело T-169/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Koragel“ - По-ранна словна марка на Общността „CHORAGON“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 213/59)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ferring BV (Hoofddorp, Нидерландия) (представител: A. Thünken, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kora Corp. Ltd (Swords, Ирландия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 януари 2014 г. (преписка R 721/2013-4), относно производство по възражение между Ferring BV и Kora Corp. Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Ferring BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 151, 19.5.2014 г.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/24
 Жалба, подадена на 26 август 2010 г. — Tecnimed/СХВП — Ecobrands (ZAPPER-CLICK)
 (Дело T-360/10)
 2011/C 55/45
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tecnimed Srl (Vedano Olona, Италия) (представители: M. Franzosi и V. Piccarreta, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ecobrands Ltd (Лондон, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 юни 2010 г. по преписка R 1795/2008-4,
 —
 да се потвърди решението на отдела по заличаването на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 октомври 2010 г., и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „ZAPPER-CLICK“ за стоки от класове 5, 9 и 10 — Марка на Общността, регистрирана под No 3870284
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: заявителят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Италианска словна марка „CLICK“, регистрирана под No 747249 за стоки от клас 10; италианска словна марка „MOUSTI CLICK“, регистрирана под No 927574 за стоки от клас 10; италианска словна марка „ECO-CLICK“, регистрирана под No 801404 за стоки от клас 10; италианска словна марка „ZANZA CLICK“, регистрирана под No 801405 за стоки от клас 10; международна словна марка „MOUSTI CLICK“, регистрирана под No 825425 за стоки от клас 10; нерегистрирана словна марка „CLICK“, защитена в Обединеното кралство; нерегистрирана словна марка „ZANZA CLICK“, защитена в Обединеното кралство.
 Решение на отдела по заличаването: обявява частична недействителност на марката на Общността
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по заличаването
 Изложени правни основания: Нарушение и неправилно тълкуване на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е изключил наличието на „недобросъвестност“. Нарушение и неправилно тълкуване на разпоредбите на член 38, параграф 2, член 39, параграфи 2и 3 и член 96, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав неправилно е обвързал недопустимостта на правните основания на жалбата с твърдяната липса на превод на документите и не е взел предвид факта, че жалбоподателят е представил превода. Грешка в прилагането на член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал злоупотреба с власт. Нарушение и неправилно тълкуване на член 53, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че липсва присвояване понеже разглежданите марки не са идентични. Нарушение на член 53, параграф 1, буква в) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е изключил разпространение и неправилно е приел, че в преписката липсват доказателства за начина, по който продуктът е бил представен на пазара.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/40
 Жалба, подадена на 26 октомври 2009 г. — Centrotherm Systemtechnik/СХВП — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
 (Дело T-434/09)
 2009/C 312/67
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Германия) (представител: Rechtsanwalt J. Albrecht)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение R 6/2008 4 на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 август 2009 г., доколкото с него се уважава искането за отмяна на спорната марка;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски;
 —
 да се осъди евентуалната встъпила страна да заплати свързаните с встъпването съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „CENTROTHERM“ за стоки и услуги от класове 11, 17, 19 и 42 (марка на Общността No 1 301 019)
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
 Решение на отдела по отмяна: обявяване на марката на Общността за отменена
 Решение на апелативния състав: частична отмяна на решението за обявяване на недействителност и частично обявяване на марката на Общността за отменена
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 57, параграф 5 във връзка с член 51, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като ответникът не е подложил на достатъчна преценка представените в срок доказателства за използването;
 —
 нарушение на задължението за служебно разглеждане на фактите;
 —
 нарушение на член 76, параграфи 1 и 2, и член 57, параграф 1 от Регламент No 207/2009 както и правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 2868/95 (2), тъй като ответникът не е подложил на преценка представените доказателства за използването с писмените мотиви на жалбата;
 —
 грешна в преценката, тъй като представените впоследствие доказателства трябвало да бъдат взети предвид дори и да са били представени след срока;
 —
 при условията на евентуалност, неприложимост на правило 40, параграф 5 от Регламент No 2868/95 съгласно член 241 ЕО, тъй като то нарушавало член 76, параграф 1 и член 57, параграф 1 във връзка с член 51, параграф 1 и член 162, параграф 1 от Регламент No 207/2009, член 202 ЕО както и общите принципи на общностното право, по-специално типичния за правовата държава принцип на пропорционалност, основното право на собственост и правото на справедлив процес.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ 2009, L 78, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ 1995, L 303, стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 20.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/5
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio. (Италия), постъпило на 18 август 2014 г. — Esso Italiana srl и др./Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE и др.
 (Дело C-389/14)
 2014/C 372/09
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ricorrenti: Esso Italiana srl, Eni SpA, Linde Gas Italia srl,
 Ответници: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del Protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri
 Преюдициални въпроси
 1)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС (1) на Комисията от 5 септември 2013 г., поради това че при изчисляването на броя на квотите за емисии, които подлежат на безплатно разпределяне, не е бил взет предвид делът на емисиите, свързани с изгарянето на отпадъчните газове — или газове, отделяни при стоманодобив — нито на тези, свързани с топлинната енергия, получена от когенерация, като по този начин е допуснато нарушение на член 290 ДФЕС и на член 10а, параграфи 1, 4 и 5 от Директива 2003/87/ЕО (2) и са надхвърлени границите на предвиденото в посочената директива делегиране в противоречие с целите на директивата (насърчаване на технологиите с по-висока енергийна ефективност и закрила на необходимите условия за икономическото развитие и увеличаване на заетостта)?
 2)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в светлината на член 6 ДЕС поради противоречие с член 1 от Допълнителния протокол към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, както и с член 17 от същата конвенция, доколкото неправилно са засегнати оправданите правни очаквания на дружествата жалбоподатели да продължат да ползват активи, представляващи количеството предварително разпределени квоти, предоставени им съгласно разпоредбите на директивата, като по този начин те са лишени от свързаните с тези активи икономически блага?
 3)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 296, втора алинея ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като не е надлежно мотивирано?
 4)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО и принципа на пропорционалност, закрепен в член 5, параграф 4 ДЕС, като освен това е опорочено от липса на разследване и грешка в преценката, предвид факта че изчисляването на максималното количество квоти, които се разпределят безплатно (релевантно за целите на определяне на единният коефициент за междусекторна корекция), не отчита последиците от императивните изменения в тълкуването на понятието „горивна инсталация“, настъпили между първата (2005 — 2007 г.) и втората фаза (2008 — 2012 г.) на прилагане на Директива 2003/87/ЕО?
 5)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, член 9а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО, както и поради липса на разследване и грешка в преценката, предвид факта че изчисляването на максималното количество квоти, които се разпределят безплатно (релевантно за целите на определяне на единният коефициент за междусекторна корекция), е извършено въз основа на предоставени от държавите членки данни, които не са съгласувани помежду си, тъй като изхождат от различно тълкуване на член 9а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО?
 6)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, поради нарушение на процедурните правила, предвидени в член 10а, параграф 1 и член 23, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО?
 (1) Решение на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27)
 (2) Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78)


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/33
 Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-203/13 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана чрез печат, възпроизвеждащ подписа на адвоката - Просрочие при подаване на оригинала на жалбата - Просрочие на жалбата - Явно неоснователна жалба)
 2014/C 45/55
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 28 януари 2013 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-92/12, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на посоченото определение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него, както и от Европейската комисия съдебни разноски в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/39
 Жалба, подадена на 3 ноември 2008 г. — Mundipharma/СХВП — ALK-Abelló (AVANZALENE)
 (Дело T-477/08)
 (2009/C 6/77)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mundipharma AG (Базел, Швейцария) (представител: F. Nielsen, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Дания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 август 2008 г. по преписка No R 1694/2007-4, и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „AVANZALENE“ за стоки от клас 5 — заявление No 4 632 501
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „AVANZ“ за стоки от клас 5, регистрационен No 3 331 444
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението в неговата цялост
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, достигайки до заключението, че съществува вероятност от объркване на засегнатите марки.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/52
 Жалба, подадена на 5 януари 2016 г. — Toshiba Samsung Storage Technology и Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Комисия
 (Дело T-8/16)
 (2016/C 098/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци/Жалбоподатели: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Токио, Япония) и Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Gyeonggi-do, Република Корея) (представители: M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu и A. Scordamaglia-Tousis, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 Да отмени изцяло или частично решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. по преписка AT.39639 — Optical Disk Drives относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП;
 —
 Освен това, или при условия на евентуалност, да намали съществено размера на наложената на жалбоподателите глоба; и
 —
 Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски; и
 —
 да разпореди други подходящи мерки, предвид обстоятелствата по делото.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат девет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на съществените процесуални изисквания и на правото на защита на жалбоподателите поради непоследователната правна квалификация на действията, противоречивите или най-малкото недостатъчни мотиви за правната квалификация на твърдяното нарушение, за отказа на достъп до оневиняващите доказателства и за посочването в обжалваното решение на редица правни и фактически елементи, които не са разгледани в изложението на възраженията.
 2.
 Второто основание е изведено от фактически и правни грешки при прилагането на член 101 ДФЕС във връзка с констатацията за засягане на търговията между държавите членки.
 3.
 Третото основание е изведено от фактически и правни грешки при определянето на териториалния обхват на нарушението на член 101 ДФЕС.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от фактически и правни грешки при прилагането на член 101 ДФЕС във връзка с констатирането на едно-единствено нарушение.
 5.
 Петото основание е изведено от фактически и правни грешки относно твърдението, че жалбоподателите са знаели за цялото нарушение, и по-конкретно, за участието на всички останали адресати.
 6.
 Шестото основание е изведено от фактически и правни грешки относно датата на началото на твърдяното участие на жалбоподателите в цялото едно-единствено нарушение.
 7.
 Седмото основание е изведено от фактически и правни грешки относно обхвата на нарушението, което се вменява на жалбоподателите, с това, че обжалваното решение прави извода, че последните са участвали в антиконкурентни „споразумения“.
 8.
 Осмото основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация и на относимите общи принципи на правото на Съюза, причинено от явно прекомерно дългия срок на разследването.
 9.
 Деветото основание е изведено, при условията на евентуалност, от грешки при определянето на размера на глобата, защото:
 —
 Комисията не се е съобразила a) с обстоятелството, че жалбоподателите са предприятия, производители на един вид стока; б) с други обстоятелства, които ограничават тежестта на индивидуалното поведение на жалбоподателите и смекчаващите обстоятелства; и
 —
 Комисията не е оценила по истинската им стойност особените обстоятелства на нарушението когато е определяла размера на коефициента за тежест и на входната такса.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/12
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 4 февруари 2011 г. — Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV/Sonnthurn Vertriebs GmbH
 (Дело C-51/11)
 2011/C 139/21
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV
 Ответник: Sonnthurn Vertriebs GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Понятието „здраве“, използвано в определението за „здравна претенция“ съгласно член 2, параграф 2, точка 5 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския Парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (1), последно изменен с Регламент (ЕС) No 116/2010 от 9 февруари 2010 година (2) обхваща ли също и общото благосъстояние?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 Налице ли е здравна претенция, ако в търговско съобщение, независимо дали е направено при етикетирането, оформлението или рекламата на хранителни продукти, които трябва да се доставят като такива на крайните потребители, се направи изявление, целящо да покаже, че съответният хранителен продукт повлиява най-малкото на здравното благополучие или ако това не е така — само на общото благосъстояние, при положение че в това изявление се посочват някоя от функциите, посочени в член 13, параграф 1 и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 по посочения начин в член 2, параграф 2, точка 5 от този регламент?
 3.
 При отрицателен отговор на първия въпрос и при положение, че с изявлението в посочения във втория въпрос смисъл се цели да се покаже, че се повлиява най-малкото на здравното благополучие:
 При съобразяване на свободата на изразяване на мнение и свободата на информация съгласно член 6, параграф 3 ДЕС във връзка с член 10 ЕКПЧ, налице ли е съответствие с общностния правен принцип на пропорционалността, ако в обхвата на забраната по член 4, параграф 3, първо изречение от Регламент (ЕО) No 1924/2006 се включи изявление, според което определена напитка с алкохолно съдържание от повече от 1,2 обемни процента алкохол не е опасна за здравето и не оказва отрицателно въздействие на тялото и неговите функции?
 (1) ОВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244.
 (2) ОВ L 37, стр. 16.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/1
 2010/C 113/01
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 100, 17.4.2010 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 80, 27.3.2010 г.
 ОВ C 63, 13.3.2010 г.
 ОВ C 51, 27.2.2010 г.
 ОВ C 37, 13.2.2010 г.
 ОВ C 24, 30.1.2010 г.
 ОВ C 11, 16.1.2010 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/24
 Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/СХВП — Comercial Jacinto Parera (MAD)
 (Дело T-152/11)
 2011/C 139/45
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH (Дюселдорф, Германия) (представители: B. Hein и M.-H. Hoffmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Comercial Jacinto Parera, SA (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 декември 2010 г., прието по преписка R 449/2009-2,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително тези, направени във връзка с производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: фигуративна марка „MAD“ за стоки от клас 25
 Притежател на марката на Общността: Comercial Jacinto Parera, SA
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят
 Решение на отдела по отмяна: частично отхвърля искането.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 15 и член 51 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1) и правило 22 от Регламент (ЕО) No 2868/95 (2), тъй като апелативният състав не трябвало да заключава въз основа на представените във връзка с използването доказателства, че фигуративната марка „MAD“ реално се използва за „Дрехи“.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/39
 Жалба, подадена на 14 август 2008 г. — BNP Paribas и BNL/Комисия
 (Дело T-335/08)
 (2008/C 272/79)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (представители: R. Silvestri, avvocato, G. Escalar, avvocato, M. Todino, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени изцяло Решение на Комисията на Европейските общности от 11 март 2008 г. No C(2008) 869 окончателен относно държавна помощ C-15/2007, (ex NN 20/2007), приведена в действие от Италия, за „данъчни стимули в полза на дадени преструктурирани банки“ на следните основания.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите по настоящото дело оспорват решението, с което, в частта, в която предвижда специална схема за данъчно преобразуване („специалната схема“) на активите на определени кредитни институти, произтичащи от или свързани с банковите реорганизации по смисъла на Закон No 218 от 30 юли 1990 г. (наричан по-нататък „Закон Amato“), италианският Закон No 350/2003 е обявен за несъвместим с член 87 от Договора за ЕО в областта на държавните помощи. Според Комисията несъвместимостта на специалната схема по смисъла на член 87 от Договора се дължала на това, че посредством тази схема италианският законодател предоставял „селективна“ данъчна преференция единствено на банковите институти с интерес от провеждане на реорганизации като предвидените в закона Amato, без да се предвиждат подобни облекчения за други институти и най-общо за други предприятия.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателите изтъкват, че Комисията неправилно приела, че специалната схема на преобразуване представлява предоставянето на икономическо предимство на ползващите се от облекчението дружества и следователно била форма на неправомерна помощ. Всъщност, според тях със специалната схема не се предоставяло данъчно облекчение, а се касаело просто за факултативна схема, от която можели да се ползват само тези, които предварително заплатят данък по заместваща ставка.
 Дори и да се предположи че с разглежданата схема се предоставяла някаква форма на преференция на предприятията, които се позовават на нея, последната не съставлявала държавна помощ, защото била лишена от качеството „селективност“. Разглежданата данъчна схема представлявала последователно решение с оглед на общата система на данъчно облагане и се основавала също така на обективни критерии, т.е. на изискването да се признае на засегнатите от приватизацията кредитни институти право да извършват данъчно преобразуване по отношение на сделките по прехвърляне съгласно закона Amato, посредством данъчно облагане по ставка, с което се отчита както извършеното частично облагане на вече взетите предвид печалби при прехвърлянето, така и другите неудобства, свързани с тези сделки по прехвърляне; трудности, с които не се сблъскват всички други предприятия, различни от банките, които имат интерес да извършат сделки по прехвърляне съгласно Закон 350/2003 — на които предприятия, независимо от този закон, са били прехвърлени дялове в контекст, различен от този на посочения закон, и за които изцяло би било оправдано въвеждането на функционираща различно схема на преобразуване.
 На второ място, решението на Комисията съдържало тежък порок, състоящ се в липса на мотиви, която произтичала от неправилното схващане, че Закон No 350/2003 не предвиждал никаква обща схема на преобразуване. Като приема неправилно, че не съществува обща схема на преобразуване, която да се съпостави с оспорената специална схема, Комисията пропуснала да сравни двете схеми, за да претегли всички фактори, които могат да се отразят на общата данъчна тежест, присъщи за всяка от схемите.
 Според жалбоподателите при съпоставката на двете схеми на основата на подобни фактори става очевидно, че спрямо общата схема със специалната схема не се предоставят всъщност никакви данъчни преференции в смисъл на приложима данъчна ставка.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/28
 Решение на Общия съд от 5 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-591/08) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на информационни услуги - Класиране на оферент на второ място в процедурата съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите - Жалба за отмяна - Основания за отстраняване от процедурата за възлагане на обществена поръчка - Конфликт на интереси - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Равно третиране - Извъндоговорна отговорност)
 2012/C 366/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: адв. N. Korogiannakis и адв. P. Katsimani)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Simon и E. Manhaeve, подпомагани от адв. P. Wytinck, впоследствие E. Manhaeve, подпомаган от адв. P. Wytinck и адв. B. Hoorelbeke)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решенията на Комисията от 17 октомври 2008 г., с което офертите на жалбоподателя в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка, озаглавена „Статистически информационни технологии“, относно консултантски услуги и услуги за развитие, свързани с формат за обмен на статистически данни и метаданни (SDMX) (ОВ 2008/S 120-159017), са класирани на второ място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите за лот 2 и лот 3, както и на съответните последващи решения, включително решенията за възлагане на обществената поръчка на други оференти, класирани на първо място за тези лотове, и от друга страна, искане за обезщетение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/16
 Иск, предявен на 10 септември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-481/15)
 (2015/C 371/19)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls, F. Wilman)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът моли Съда:
 —
 да приеме за установено, че като не е осигурила редовния мониторинг, с необходимите обхват и честота, по отношение на някои общи основни стандарти за сигурността на въздухоплаването, както и достатъчен брой одитори за извършването на мерки за контрол на качеството, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 11 от Регламент (ЕО) No 300/2008 (1), както и по точки 4.1, 4.2, 7.5 и 14 от приложение II към този регламент,
 —
 да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът твърди следното:
 Член 11 от Регламент (ЕО) No 300/2008 и точки 4.1, 4.2, 7.5 и 14 от приложение II от този регламент задължават всяка държава членка да осигури редовния мониторинг, с необходимите обхват и честота, по отношение на някои общи основни стандарти за сигурността на въздухоплаването, както и достатъчен брой одитори за извършването на мерки за контрол на качеството.
 Според него Германия не изпълнява това задължение.
 (1) Регламент (ЕО) No 300/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година относно общите правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2320/2002, (OB L 97, 9.4.2008 г., стр. 72., в изменената си редакция с Регламент No 18/2010 на Комисията от 8 януари 2010 г., ОВ L 7, стр. 3)


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/46
 Жалба, подадена на 23 януари 2015 г. — ZZ/EMA
 (Дело F-9/15)
 (2015/C 118/58)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz и N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysbeth)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Европейската агенция по лекарствата (EMA) за временно отстраняване от длъжност на жалбоподателя и искане за плащане на обезщетение в размер на 1 EUR, който не е окончателен, за неимуществените и имуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на EMA от 31 март 2014 г., с което жалбоподателят е поставен в положение „non-active status“ за неопределено време,
 —
 да се оcъди ответникът да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 1 EUR, който не е окончателен, за неимуществените и имуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял,
 —
 да се осъди EMA да заплати съдебните разноски.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/29
 Иск, предявен на 3 март 2015 г. — Европейска комисия/Румъния
 (Дело C-104/15)
 (2015/C 146/35)
 Език на производството: румънски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Nicolae, D. Loma-Osorio Lerena)
 Ответник: Румъния
 Искания на ищеца
 —
 да установи, че като не е взела мерките, необходими за предотвратяване на замърсяването с прахови частици от басейна Бошняг — разширение, прилежащо към медодобивно-цинковите мини Moldomin от Moldova Nouă, Румъния не е изпълнила задълженията си, произтичащи от разпоредбите на член 4 и на член 13, параграф 2 от Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1);
 —
 да осъди Румъния да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Искът, предявен от Европейската комисия срещу Румъния, има за предмет обстоятелството, че румънските власти не са взели мерки за предотвратяване на замърсяването с прахови частици от един от седиментните басейни на медодобивна мина.
 Комисията поддържа, че невземането на необходимите мерки, за да се избегне дисперсията на праховите частици от повърхността на седиментния басейн Boșneag — разширение, което засяга здравето на човека и околната среда, Румъния не се е съобразила с разпоредбите на член 4 и член 13, параграф 2 от Директива 2006/21/ЕО. Комисията счита, че Румъния трябва да гарантира опазването на здравето на човека и околната среда от каквито и да било негативни последици, макар и да се ползва с определена степен на гъвкавост при определянето на конкретните мерки, които следва да се приемат при спазване на изискванията, определени в член 4 от директивата. Също така Комисията счита, че член 13, параграф 2, от директивата налага конкретно задължение на компетентните органи, а именно да вземат адекватни мерки за предотвратяването или намаляването на праха.
 Комисията се основава в този случай на докладите на компетентните румънски власти в областта на опазването на околната среда, на информации от печата и на отговорите, дадени от Румъния в досъдебното производство, въз основа на които поддържа, че в района на Moldova Nouă е налице значително замърсяване с произход от седиментния басейн Бошняг — дисперсия, настъпваща най-вече в периодите на силни ветрове, които имат вредоносни последици за здравето на жителите и за околната среда.
 Също така Комисията счита, че Румъния не може да се позове на чисто вътрешни положения като например приватизацията на Moldomin и поемането в бъдеще на задълженията във връзка с околната среда от определен купувач, за да оправдае неизпълнението на произтичащите от директивата задължения.
 (1) ОВ L 102, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 3.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/37
 Жалба, подадена на 4 декември 2007 г. — Sergio и др./Комисия
 (Дело F-137/07)
 (2008/C 79/72)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giovanni Sergio (Брюксел, Белгия) и други, (представител: M. Lucas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на „Меморандум за разбирателство между Синдикалните и професионалните съюзи и сдружения на служителите (СПССС)“ и Генерална дирекция „Персонал и администрация (ГД ADMIN)“, както и на решенията на органа по назначаването (ОН), потвърдени с протокола от 19 декември 2006 г., и на решението от 14 ноември 2006 г. — Искане за обезщетение под формата на едно символично евро.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени „Меморандум за разбирателство между Синдикалните и професионалните съюзи и сдружения на служителите (СПССС) и ГД ADMIN относно отпускането на средства за представителство на персонала за 2006 г.“, изпратен на секретаря на Alliance, както и на председателите на Union Syndicale Fédérale (USF) и на Fédération de la fonction publique européenne (FFPE) с паметна записка от 19 декември 2006 г. на генералния директор на Генерална дирекция „Персонал и администрация“,
 —
 да се отменят индивидуалните решения за освобождаване от длъжност, приети в полза на представителите на „Alliance“ и/или на „FFPE“ въз основа на този протокол или на изчислението от 26 май 2006 г. на представителността на СПССС въз основа на резултатите от изборите от м. май 2006 г. на местната секция в Брюксел и потвърдени с протокола от 19 декември 2006 г.,
 —
 да се отмени решението от 14 ноември 2006 г. на генералния директор на ГД „Персонал и администрация“, с което се прекратява командировката на половин работен ден на г-н Marquez-Garcia и той се възстановява на работа на пълно работно време в своя отдел,
 —
 да се осъди Комисията да плати на всеки от жалбоподателите по едно символично евро като обезщетение за неимуществените и политическите им вреди, като представители на Union Syndicale, и за неимуществените им вреди и вредите, причинени на кариерата им, като длъжностни лица или служители,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/16
 Иск, предявен на 21 декември 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-624/10)
 2011/C 72/28
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: M. Afonso)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че като предвижда в дял IV от административна инструкция No 105 от 23 юни 2006 г. (3 A-9-06) административно облекчение, което е изключение от режима на обратно начисляване на ДДС и включва наред с други изисквания това за посочване на данъчен представител от установения извън територията на Франция продавач или доставчик на услуга, Френската република не изпълнява задълженията, които има по силата на Директивата за ДДС и по-конкретно на членове 168, 171, 193, 194, 204 и 214 от нея,
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В исковата си молба Комисията изтъква, че френската правна уредба, въвеждаща изключение от режима за обратно начисляване на ДДС, противоречи на правото на Европейския съюз по няколко причини.
 На първо място данъчно задължените лица, които искат да се ползват от въведената с дял IV от административна инструкция 3 A-9-06 система са длъжни да посочат данъчен представител, което противоречи на член 204 от Директивата за ДДС. Този член допуска държавите членки да налагат такова задължение единствено в случай че със страната на установяване на данъчно задълженото лице не е подписан никакъв правен инструмент за взаимопомощ в областта на непреките данъци, сходна с предвидената в рамките на Съюза.
 На второ място, административното облекчение е поставено в зависимост и от задължението за продавача да се регистрира по ДДС във Франция, което противоречи на член 214, параграф 1 от Директивата за ДДС. От тази разпоредба се установява, че задължението за регистрация по ДДС не се отнася до данъчно задължените лица, които извършват в държава членка, в която не са установени, доставки на стоки или на услуги, за които се прилага режимът на обратно начисляване от клиента, по-конкретно въз основа на член 194 от Директивата за ДДС.
 На трето и последно място системата предвижда ДДС, който се приспада от продавача или доставчика на услугата да се начисли върху ДДС, събиран от един или няколко от неговите клиенти. Това противоречи на разпоредбите на членове 168 и 171 от Директивата за ДДС, по силата на които компенсацията между подлежащ на приспадане ДДС и събран ДДС трябва да се осъществява по отношение на всяко данъчно задължено лице. Това изключение от общия режим не може да се основава и на член 11 от същата директива.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/6
 Решение на Съда (трети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Anton Schlecker, действащ под търговското наименование „Firma Anton Schlecker“/Melitta Josefa Boedeker
 (Дело C-64/12) (1)
 (Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Трудов договор - Член 6, параграф 2 - Приложимо право при липса на избор - Право на страната, в която работникът или служителят „извършва обичайно своята работа“ - Договор, който е в по-тясна връзка с друга държава членка)
 2013/C 325/09
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Anton Schlecker, действащ под търговското наименование „Firma Anton Schlecker“
 Ответник: Melitta Josefa Boedeker
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 6, параграф 2 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г. (ОВ L 266, стр. 1, текстът на български език е публикуван в ОВ L 347, 2007 г., стр. 1) — Приложимо право при липса на избор — Трудов договор — Право на държавата на обичайното осъществяване на работата — Работник или служител, който трайно и непрекъснато извършва работа в една държава членка — Трудов договор, който с оглед на всички останали обстоятелства на правния спор е в много тясна връзка с друга държава членка
 Диспозитив
 Член 6, параграф 2 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., трябва да се тълкува в смисъл, че дори в хипотезата, при която работник или служител осъществява работата, предмет на трудовия договор, обичайно, трайно и непрекъснато в една и съща държава, националният съд може да не вземе предвид, в приложение на последната част на изречението на тази разпоредба, правото на държавата на обичайното осъществяване на работата, ако от обстоятелствата като цяло е видно, че посоченият договор е в по-тясна връзка с друга държава.
 (1) ОВ C 126, 28.4.2012 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 22 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Marie Landtová/Česká správa socialního zabezpečení
 (Дело C-399/09) (1)
 (Свободно движение на работници - Социална сигурност - Конвенция в областта на социалната сигурност, сключена между две държави членки преди тяхното присъединяване към Европейския съюз - Държава членка, компетентна да направи оценка на завършените осигурителни периоди - Пенсия за старост - Допълнително обезщетение, отпуснато единствено на гражданите на държава членка, пребиваващи в нея)
 2011/C 232/09
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Marie Landtová
 Ответник: Česká správa socialního zabezpečení
 Предмет
 Преюдициално запитване — Nejvyšší správní soud — Тълкуване на член 12 ЕО, на член 3, параграф 1, на член 7, параграф 2, буква в), член 10 и член 46, както и на точка 6 от част А от приложение III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Пенсия за старост — Определяне на държавата членка, компетентна да направи оценка на завършените осигурителни периоди — Влияние на общностната правна уредба върху сключеното между две държави членки преди присъединяването им към Европейския съюз споразумение в областта на социалната сигурност
 Диспозитив
 1.
 Разпоредбите на точка 6 от част А от приложение III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) No 629/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г., във връзка с член 7, параграф 2, буква в) от него, допускат национална правна норма като разглежданата по главното производство, която предвижда плащането на допълнително обезщетение за старост, когато размерът на същото, отпуснат в приложение на член 20 от двустранното споразумение между Чешката република и Словашката република, сключено на 29 октомври 1992 г. на основание мерките, предназначени да уредят положението след разделянето на 31 декември 1992 г на Чехословашката федерална република, е по-нисък от този, който би бил получен, ако пенсията за осигурителен стаж беше изчислена в приложение на нормите на правото на Чешката република.
 2.
 Разпоредбите на член 3, параграф 1 във връзка с член 10 от Регламент No 1408/71, изменен и актуализиран с Регламент No 118/1997, изменен с Регламент No 629/2006, не допускат национална норма като разглежданата по главното производство, която позволява плащането на допълнително обезщетение за старост единствено на чешките граждани, пребиваващи на територията на Чешката република, което от гледна точка на правото на Съюза не води непременно до лишаване от това допълнително обезщетение на лицата, отговарящи на тези две условия.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/19
 Решение на Общия съд от 24 януари 2017 г. — Nausicaa Anadyomène и Banque d’escompte/ЕЦБ
 (Дело T-749/15) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Икономическа и парична политика - ЕЦБ - Национални централни банки - Преструктуриране на гръцкия публичен дълг - Програма за покупка на ценни книжа - Споразумение за обмен на ценни книжа в полза само на централните банки на Евросистемата - Участие на частния сектор - Клаузи за колективно действие - Подобрение на обезпечения под формата на схема за обратно изкупуване за укрепване на качеството на ценните книжа като гаранции - Частни кредитори - Търговски банки - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Оправдани правни очаквания - Равно третиране))
 (2017/C 070/26)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Nausicaa Anadyomène SAS (Париж, Франция) и Banque d’escompte (Париж) (представители: S. Rodrigues и A. Tymen, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: O. Heinz, G. Varhelyi и F. von Lindeiner, подпомагани от H.-G. Kamann, avocat)
 Предмет
 Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищците твърдят, че са претърпели вследствие по-конкретно на приемането на Решение 2012/153/ЕС на ЕЦБ от 5 март 2012 година относно допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Гърция в контекста на предложението на Република Гърция за обмен на дълг (ЕЦБ/2012/3) (ОВ L 77, 2012 г., стp. 19), както и вследствие на други мерки на ЕЦБ, свързани с преструктурирането на гръцкия публичен дълг
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда Nausicaa Anadyomène SAS и Banque d’escompte да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 68, 22.2.2016 г.


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/20
 Решение на Общия съд от 19 юли 2016 г. — Alpha Calcit/EUIPO — Materis Paints Italia (CALCILITE)
 (Дело T-742/14) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „CALCILITE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „Calcilit“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Съответни потребители - Общи потребители на разглежданите стоки))
 (2016/C 314/27)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbh (Кьолн, Германия) (представител: F. Hauck, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Materis Paints Italia SpA (Новате Миланезе, Италия) (представители: P. L. Roncaglia, F. Rossi и N. Parrotta, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 септември 2014 г. (преписка R 753/2013-4) относно производство за обявяване на недействителност между Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft и Materis Paints Italia
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 4 септември 2014 г. (преписка R 753/2013-4) в частта, в която се отнася до „боите, лаковете, политурите; антикорозионните вещества и веществата, предпазващи дървения материал от повреждане; оцветителите; байцовете“, обозначени със спорната марка.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbh, EUIPO и Materis Paints Italia SpA понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 462, 22.12.2014 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/41
 Иск, предявен на 24 декември 2008 г. — Syndicat des thoniers méditerranéens и др./Комисия
 (Дело T-574/08)
 (2009/C 69/94)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Syndicat des thoniers méditerranéens (Марсилия, Франция), Jean-Luc Buono, Gérard Buono, Marc Carreno, Roger Louis Paul Del Ponte (Balaruc les Bains, Франция), Serge Antoine Di Rocco (Frontignan, Франция), Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Jean Louis Etienne Jalabert (Sigean, Франция), Jean Gérald Lubrano (Марсилия, Франция), Gérald Jean Lubrano (Balaruc les Bains, Франция), Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Jean-Marc Penniello, Serge Antoine José Perez (Sorède, Франция) (представител: C. Bonnefoi, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 —
 да се установи отговорността на Европейската комисия във връзка с последиците от прилагането на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море,
 —
 да се присъди обезщетение, съответно на последиците от установяването на отговорността; обезщетението се изчислява въз основа на приложените доказателства и подлежи на окончателно определяне; стойността му в евро е както следва:
 —
 Buono Jean-Luc и Buono Gérard 323 053 или 564 956 (според положението преди или след облагане),
 —
 Carreno Marc 1 EUR, символично,
 —
 Del Ponte Roger 518 707 или 703 707 (според положението преди или след облагане),
 —
 Di Rocco Serge 388 047 или 634 207 (според положението преди или след облагане),
 —
 Donnarel Jean-Louis 351 685,
 —
 Flores Jean-François 1 EUR, символично,
 —
 Jalabert Jean Louis Etienne 144 643,
 —
 Lubrano Jean и Lubrano Jean Lucien 212 358,
 —
 Lubrano Jean-Gérald 237 160 или 474 320 (според положението преди или след облагане),
 —
 Lubrano Gérald 213 588,
 —
 Marin Fabrice и Marin Robert 466 665 или 610 820 (според положението преди или след облагане),
 —
 Marin Hervé, Marin Nicolas, Marin Robert, Marin Sébastien 1 EUR, символично,
 —
 Penniello Jean-Marc 624 000,
 —
 Perez Serge Antoine 54 645,
 —
 да се присъди обезщетение за неимуществени вреди на STM, съответно на последиците от установяването на отговорността, тоест твърда сума от 30 000 EUR, предназначена за информиране на членовете относно общностното право в областта на рибарството,
 —
 да се възстановят разходите за адвокат, за производството и за връчването на съдебни книжа, пощенските разходи, разходите за материали и фотокопия, свързани с настоящото производство, за които разходи ще бъдат представени съответните документи.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците, моряци-рибари, както и техният синдикат, искат обезщетение за вредите, които твърдят, че са претърпели в резултат от приемането на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията (1), с който в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море се забранява риболовът на червен тон с кораби с мрежи гъргър, които плават под гръцки, френски, италиански, кипърски, малтийски или испански флаг или са регистрирани в някоя от тези държави-членки.
 В подкрепа на иска си ищците излагат редица правни основания и доводи, съответно изведени от:
 —
 нарушение на принципите на Кодекса за добро поведение, приложен към Процедурния правилник на Комисията, доколкото, макар че обещала, Комисията не провела среща със Syndicat des thoniers méditerranéens,
 —
 липса на обезщетение за ищците, на които е забранено да извършват риболовна дейност, въпреки че тяхната квота все още не е изчерпана,
 —
 факта, че взетите от Комисията мерки не създават присъщ за отрасъла на дейност обикновен риск, който ищците следва да понесат, без да бъдат обезщетени,
 —
 липса на доказателства относно необходимостта на взетите мерки, доколкото същите били взети на основата на математически екстраполации, които нямат характер на доказателства,
 —
 факта, че разглежданите мерки не са резултат от наличието на сериозна заплаха,
 —
 нарушение на принципа на правната сигурност, доколкото разглежданият регламент, с който се преустановява риболовът на червен тон, бил приет в много кратки срокове и отменил разпоредби, съгласно които току-що бил открит риболовният период,
 —
 нарушение на основните права, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз (2), и по-специално правото на труд и правото на собственост.
 (1) Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море (ОВ L 155, стр. 9).
 (2) ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/49
 Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Aluminios Cortizo и Cortizo Cartera/Комисия
 (Дело T-1/14)
 2014/C 52/94
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Aluminios Cortizo, SAU (Extramundi, Испания) и Cortizo Cartera, SL (Extramundi, Испания) (представител: A. Beiras Cal, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени правния акт в неговата цялост,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени разпореждането за възстановяване на помощите, и
 —
 при условията на субсидиарност да разпореди изчисляването на техния размер според действителната нетна печалба на инвеститора.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като по дело T-515/13, Испания/Комисия (ОВ C 336, стр. 29)
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест правни основания.
 1.
 Първо правно основание — нарушение на член 107 ДФЕС, основаващо се на липсата на селективност и на изкривяване на държавната помощ за инвеститора.
 2.
 Второ правно основание — нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС, основаващо се на пълната липса на мотиви за изключването на собственика на кораби и/или корабостроителницата като получател на основната част на помощта.
 3.
 Трето правно основание — нарушение на принципа на пропорционалност във връзка с този за отпадането на ползите, тъй като от инвеститора се изисква връщането на помощ, прехвърлена на трето лице.
 4.
 Четвърто правно основание — нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, тъй като с писма от комисаря и посредством бездействието си Комисията е породила оправдано правно очакване за законност на „SEAF“.
 5.
 Пето правно основание — нарушение на принципа на правна сигурност, тъй като налагането на задължение за връщане на неполучена/прехвърлена от инвеститора помощ представлява конфискация без каквото и да е правно основание.
 6.
 Шесто правно основание — нарушение на принципа на равно третиране, тъй като обявените за несъвместими мерки са били допуснати в предходни случаи.


text:
 6.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/8
 Дело, заведено на 21 юли 2011 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Норвегия
 (Дело E-9/11)
 2011/C 294/08
 На 21 юли 2011 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis, Florence Simonetti и Gjermund Mathisen, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да постанови, че:
 1.
 С прилагането на такива ограничения на правата на лица и предприятия, установени в държавите от ЕИП, да имат дялови участия и да упражняват право на глас в регулираните пазари в Норвегия, както е предвидено в раздели 35, точки 1, 2 и 3 и член 36 от Закон No 74 от 29 юни 2007 г. относно регулираните пазари (Законът за фондовата борса) и раздели 5—3, точки 1, 2 и 3, както и раздели 5—4 от Закона от 5 юли 2002 г. относно регистрацията на финансови инструменти (Законът за депозитари на ценни книжа), Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 31 и член 40 от ЕИП.
 2.
 Кралство Норвегия поема разноските по съдебното производство.
 Правна и фактическа предистория и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Норвежкото законодателство ограничава собствеността и правото на глас в институциите за финансови услуги. Като основно правило Законът за фондовата борса забранява притежаването на повече от 20 % от акциите на фондовите борси, както и упражняването на право на глас за повече от 20 % от дяловия капитал с право на глас или 30 % от гласовете, представени на общото събрание. Съответните правила по отношение на депозитарите на ценни книжа са определени в Закона за депозитари на ценни книжа.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че оспорваното законодателство е несъвместимо както със свободата на установяване съгласно член 31 от ЕИП, така и със свободата на движение на капитал съгласно член 40 от ЕИП.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди по-специално, че оспорваното законодателство не е необходимо за насърчаване на доброто функциониране и ефективността на финансовите пазари и за изграждане на доверие в независимостта и безпристрастността на институциите сред операторите на пазара. Той твърди, че съществуват алтернативни и по-малко ограничителни мерки, които биха били достатъчно ефективни.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/7
 Решение на Съда (осми състав) от 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република
 (Дело C-114/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 96/48/ЕО - Трансевропейски мрежи - Оперативна съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове - Липса на транспониране)
 (2007/C 82/12)
 Език на производството: словашки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: G. Zavvos и T. Kukal]
 Ответник: Словашка република [представител: R. Procházka]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на транспониране, в предвидения за тази цел срок, на Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 година относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (ОВ L 235, стр. 6)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 година относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове, Словашката република не е изпълнила задълженията, които са ѝ възложени по силата на тази директива.
 2)
 Словашката република се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 96, 22.4.2006 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/17
 Решение на Общия съд от 30 януари 2014 г. — Streng/СХВП — Gismondi (PARAMETRICA)
 (Дело T-495/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PARAMETRICA“ - По-ранна национална словна марка „parameta“ - Относително основание за отказ - Непредставяне на доказателства на езика на производството по възражението - Правило 19, параграфи 2 и 3, и правило 98, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2868/95)
 (2014/C 71/28)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Michael Streng (Erding, Германия) (представител: A. Pappert, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fulvio Gismondi (Рим Италия) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, G. Petrocchi, M. Bucarelli и F. Bellan, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2011 г. (преписка R 1348/2010-4) относно производство по възражение между г-н Michael Streng и г-н Fulvio Gismondi.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Michael Streng да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/17
 Преюдициално запитване, отправено от Kammergerichts Berlin (Германия) на 18 март 2010 г. — Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts/JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch
 (Дело C-144/10)
 2010/C 148/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Kammergericht Berlin
 Страни в главното производство
 Ищци: Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts
 Ответник: JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch
 Преюдициални въпроси
 1.
 Попадат ли в приложното поле на член 22, точка 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) също и спорове, по които дадено дружество или юридическо лице противопоставя на иск, предявен срещу него във връзка с действителността на правна сделка, че решенията на неговите органи, довели до сключването ѝ, са недействителни поради нарушение на разпоредбите на устава му?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос: приложим ли е член 22, точка 2 от Регламент No 44/2001 и по отношение на публичноправни юридически лица, ако действителността на решенията на неговите органи трябва да се провери от гражданскоправни юрисдикции?
 3.
 При положителен отговор на втория въпрос: юрисдикцията на държава членка, която последна е била сезирана по спор на основание на член 27 от Регламент No 44/2001, трябва ли да спре производството, когато по отношение на дадено споразумение относно компетентността се твърди, че не поражда правно действие поради недействителност, съгласно устава на една от страните, на решението на органите ѝ?
 (1) ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/26
 Решение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г. — Miguelez Herreras/Комисия
 (Дело T-407/04) (1)
 (Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Публична служба - Повишаване - Предоставяне на точки за предимство)
 (2008/C 313/45)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Benedicta Miguelez Herreras (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. van der Woude и V. Landes, впоследствие M. van der Woude, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. Tserepa-Lacombe и V. Joris, впоследствие V. Joris и G. Berscheid, подпомагани от D. Waelbroeck, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна:
 —
 на решението на генералния директор на правната служба на Комисията за предоставяне на жалбоподателя на 2 точки за предимство от генералната дирекция в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., съобщено на 2 юли 2003 г. и потвърдено с решение на органа по назначаването, което е нотифицирано на 16 декември 2003 г.;
 —
 на следните решения: решението на органа по назначаването да предостави на жалбоподателя общо 23 точки в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.; списъка за заслуги на длъжностните лица от степен C 2 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives [административни известия] No 71-2003 от 25 ноември 2003 г.; списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives No 76-2003 от 3 декември 2003 г.; във всички случаи, на решението да не бъде вписано името на жалбоподателя в посочените списъци;
 —
 доколкото това е необходимо, на решението на органа по назначаването от 17 юни 2004 г., с което се отхвърля жалбата, подадена на 24 февруари 2004 г. от жалбоподателя;
 —
 на решението на органа по назначаване от 17 април 2007 г. да не предостави на жалбоподателя нито една допълнителна точка за предимство в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.;
 с което се цели обявяване за несъществуващи на всички решения, приети в хода на процедурата за повишаване за 2003 г., които са оспорени в рамките на настоящата жалба и не са били заместени с други през 2007 г., и по-конкретно списъка за заслуги на длъжностните лица от степен C 2 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives No 71-2003 от 25 ноември 2003 г. и списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives No 76-2003 от 3 декември 2003 г., както и получаване на обезщетение в размер на 5 000 EUR.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решенията на Комисията, с които на жалбоподателя се определят общо 23 точки за повишаване и му се отказва да бъде вписан в списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 3)
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 300, 4.12.2004 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/7
 Решение на Съда (първи състав) от 7 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Република Полша) — Kronospan Mielec sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie
 (Дело C-222/09) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 9, параграф 2, букви в) и д) - Научноизследователски и развойни дейности, извършвани от инженери - Определяне на мястото на доставка на услуги)
 2010/C 328/10
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kronospan Mielec sp. z o.o.
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie
 Предмет
 Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 9, параграф 2, буква в), първо тире и на буква д), трето тире от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1), както и на член 52, буква a) и на член член 56, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Определяне на мястото на данъчно привързване — Научноизследователски и развойни услуги, предоставени на данъчнозадължено лице, установено в Европейската общност, но извън държавата членка, в която услугите се извършват физически — Класиране на тези услуги било като „научноизследователски дейности“, било като „услуги, извършвани от инженери“
 Диспозитив
 Доставки на услуги, които се състоят в извършването на научноизследователски и развойни дейности в областта на околната среда и технологиите от инженери, установени в една държава членка, по поръчка и в полза на получател, установен в друга държава членка, трябва да бъдат квалифицирани като „услуги, извършвани от [...] инженери“ по смисъла на член 9, параграф 2, буква д) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/40
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 юни 2011 г. — AS/Комисия
 (Дело F-55/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Обявление за свободна длъжност - Отхвърляне на кандидатура - Правен интерес - Длъжностно лице с призната инвалидност - Неделимост на решението за отхвърляне на кандидатура и на решението за назначаване - Липса - Разграничение между длъжностни лица от една и съща функционална група, с една и съща степен и с различно кариерно развитие - Съответствие между степента и длъжността)
 2011/C 232/70
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AS (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля кандидатурата на жалбоподателката за длъжността помощник-библиотекар, и за осъждане на Комисията да заплати на жалбоподателката обезщетение за имуществените и неимуществените вреди.
 Диспозитив на решението
 1.
 Отменя решението от 30 септември 2009 г., с което Европейската комисия отхвърля кандидатурата на AS.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати на AS сума в размер на 3 000 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Европейската комисия понася наред с направените от нея съдебни разноски и три четвърти от тези на AS.
 5.
 AS понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г., стр. 43


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/45
 Жалба, подадена на 12 май 2016 г. от José Luis Ruiz Molina срещу решението, постановено на 2 март 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-60/15, Ruiz Molina/СХВП
 (Дело T-233/16 P)
 (2016/C 243/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: José Luis Ruiz Molina (Сан Хуан Аликанте, Испания) (представители: N. Lhoëst и S. Michiels, avocats)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 2 март 2016 г. по дело F-60/15,
 —
 да осъди ответника в производството по обжалване да заплати всички направени в производствата и пред двете инстанции съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири основания за жалбата си.
 1.
 Първото основание е нарушение на член 8, първа алинея от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз.
 2.
 Второто основание е нарушение на силата на присъдено нещо на решението от 15 септември 2011 г. по дело Bennett и др./СХВП, F-102/09, EU:F:2011:138.
 3.
 Третото основание е нарушение на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ, L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129), с която се въвежда в действие рамковото споразумение за срочните договори, сключено на 18 март 1999 г. между общите междуотраслови организации, както и за нарушение на установените принципи и стандарти съгласно международното социално право относно стабилността на заетостта.
 4.
 Четвъртото основание е липса на мотиви на обжалваното решение.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/12
 Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 27 август 2010 г. — Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 (Дело C-422/10)
 ()
 2010/C 301/17
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago
 Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 Преюдициални въпроси
 1.
 Позволява ли Регламентът за СДЗ [Регламент относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти], и по-специално член 3, точка б) от него, предоставянето на сертификат за допълнителна закрила за една активна съставка или за комбинация от активни съставки когато:
 а)
 една активна съставка или комбинация от активни съставки са защитени с основен патент, който е в сила, по смисъла на член 3, буква а) от Регламента за СДЗ и
 б)
 лекарствен продукт, който съдържа една активна съставка или комбинация от активни съставки, заедно с една или повече други активни съставки, е предмет на валидно разрешение, издадено в съответствие с Директива 2001/83/ЕО (1) или с Директива 2001/82/ЕО (2), представляващо първото разрешение за пускане на пазара, с което са пуснати на пазара активната съставка или комбинацията от активни съставки?
 (1) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).
 (2) Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (ОВ L 311, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 31, стр. 200).


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/30
 Иск, предявен на 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Кипър
 (Дело C-340/10)
 ()
 2010/C 246/51
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: Georgios Zavvos и Donatella Recchia)
 Ответник: Република Кипър
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да обяви, че като не е включила областта на езерото Paralimni в националния списък на предложените територии от значение за Общността (наричани по-нататък „ПТЗО“), Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,
 —
 да обяви, че като е разрешавала дейности, които сериозно застрашават екологичните характеристики на езерото Paralimni, и не е приела мерките за опазване, необходими за съхраняването на популацията на вида Natrix natrix cypriaca, който представлява екологичния интерес на езерото Paralimni и на язовир Xyliatos, Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, съгласно тълкуването, дадено ѝ от Съда в Решения по дело C-117/03 и по дело C-244/05,
 —
 да обяви, че като не е приела необходимите мерки за установяването на строга система за опазване на Natrix natrix cypriaca, Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,
 —
 да осъди Република Кипър да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията поддържа, че Република Кипър, като не е включила, до декември 2009 г., цялата област на езерото Paralimni в националния списък на ПТЗО, е нарушила задълженията си по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна. Република Кипър не оспорва необходимостта езерото Paralimni да се включи сред ПТЗО. Независимо от това, езерото не е било включено в националния списък на ПТЗО преди изтичането на крайния срок, определен в мотивираното становище. На 24 ноември 2009 г. Република Кипър уведомява Комисията, че езерото Paralimni е официално включено в мрежата „Натура 2000“, но големият северен бряг на езерото е пропуснат от ПТЗО. На 24 април 2009 г. в Официален вестник на Република Кипър е публикувано изменението на устройствения план на Paralimni, с което северният бряг на езерото се трансформира в зона за застрояване. Комисията твърди, че каквото и да е ограничение на размера на местообитанието е необосновано и че Република Кипър, като не е включила цялата област на езерото Paralimni в националния списък на ПТЗО, е нарушила член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО.
 По-нататък, Комисията намира, че определени вредни дейности, развивани в областта на езерото Paralimni (в частност незаконното изпомпване на вода, застрояването, организирането на състезания по мотоциклетизъм и наличието на стрелкови полигон) увреждат и унищожават местообитанието на вида и че следователно Република Кипър, като не е приела необходимите мерки за опазването на популацията на вида Natrix natrix cyprica, е нарушила задълженията си по Директива 92/43/ЕИО, както е тълкувана в практиката на Съда (Решения, постановени по дело C-117/03 и по дело C-244/05).
 Освен това, Комисията приема, че дейности като застрояването на областта и обособяването на парцели за строителство на северния бряг на езерото Paralimni имат за последица увреждането на местообитанието на ендемичния вид и неговата популация. Следователно Република Кипър, като не е приела необходимите мерки за въвеждане и прилагане на строга система за опазване на водната змия Natrix natrix cypriaca, посредством прилагането на „кохерентни и координирани превантивни мерки“, нарушава задълженията си по член 12, параграф 1, букви a) и б) от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.