text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 16 декември 2008 г. — Mergel и др./СХВП (Patentconsult)
 (Дело T-335/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността Patentconsult - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2009/C 32/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volker Mergel (Wiesbaden, Германия), Klaus Kampfenkel (Hofheim, Германия), Burkart Bill (Darmstadt, Германия) и Andreas Herden (Wiesbaden) (представител: G. Friderichs, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: S. Schäffner и G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 юни 2007 г. (преписка R 299/2007-4) относно регистрацията на словния знак Patentconsult като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Volker Mergel, г-н Klaus Kampfenkel, г-н Burkart Bill и г-н Andreas Herden да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/20
 Иск, предявен на 28 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-527/08)
 (2009/C 19/37)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Simonsson, A.A. Gilly)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/65/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищата или във всички случаи, като не ги е съобщило на Комисията, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 15 юли 2007 г.
 (1) ОВ L 310, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 50.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/49
 Жалба, подадена на 17 юни 2008 г. — Asenbaum Fine Arts/СХВП (WIENER WERKSTÄTTE)
 (Дело T-231/08)
 (2008/C 223/85)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Asenbaum Fine Arts Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Vögel, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се измени Решението на Четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 10 април 2008 г. (преписка No R1571/2006-4), като се уважи изцяло жалбата на жалбоподателя от 29 ноември 2006 г.
 при условията на евентуалност: да се отмени обжалваното решение и да се върне делото на Службата за хармонизация във вътрешния пазар за довършване на процедурата,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски, включително разноските пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „WIENER WERKSTÄTTE“ за стоки от клас 14 (Заявка No 4 207 783).
 Решение на проверителя: Отхвърляне на заявката.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка не е нито описателна, нито е лишена от отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/77
 Жалба, подадена на 21 ноември 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-144/12)
 2013/C 26/163
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, решение, в което са приложени новите Общи правила за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица
 Искания на жалбоподателя
 —
 член 9 от общите правила за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника да бъде обявен за недействителен,
 —
 да се отмени решението от 3 февруари 2012 г., с което пенсионните права на жалбоподателя се прехвърлят при прилагане на параметрите, посочени в общите правила от 3 март 2011 г. за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/8
 Определение на Съда (пети състав) от 4 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Giudice di Pace di Revere — Италия) — Наказателно производство срещу Ahmed Ettaghi
 (Дело C-73/12) (1)
 (Преюдициално запитване - Липса на описание на спора по главното производство - Явна недопустимост)
 2012/C 303/15
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Giudice di Pace di Revere
 Страна в главното производство
 Ahmed Ettaghi
 Предмет
 Преюдициално запитване — Giudice di Pace di Revere — Тълкуване на членове 2, 4, 6, 7, 8, 15 и 16 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стр. 98), както и на член 4, параграф 3 от ДЕС — Национално законодателство, което предвижда налагането на глоба на чужденец, който е влязъл или пребивава незаконно на националната територия — Допустимост на престъплението незаконен престой — Възможност за замяна на глобата с незабавно експулсиране за период от най-малко пет години или с ограничаващо свободата наказание („домашен арест“) — Задължения на държавите членки по време на срока за транспониране на дадена директива
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Giudice di pace di Revere (Италия) с акт от 26 януари 2012 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 118, 21.4.2012 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/7
 Решение на Съда (втори състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — TNT Post UK Ltd, The Queen/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-357/07) (1)
 (Шеста директива ДДС - Случаи на освобождаване - Член 13, A, параграф 1, буква а) - Доставки на услуги, извършени от обществените пощенски служби)
 2009/C 141/10
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Ищци: TNT Post UK Ltd, The Queen
 Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
 В присъствието на: Royal Mail Group Ltd
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на член 13 A, параграф 1, буква a) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Освободени доставки при някои дейности от общ интерес — Доставки на услуги, извършени от обществените пощенски служби — Понятие за обществени пощенски служби — Включване на търговско дружество, предоставящо пощенски услуги
 Диспозитив
 1)
 Съдържащото се в член 13, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа понятие за обществени пощенски служби трябва да се тълкува в смисъл, че то визира обществени или частни оператори, които се задължават да осигурят в дадена държава-членка изцяло или част от универсалната пощенска услуга, както е определена в член 3 от Директива 97/67 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, изменена с Директива 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година.
 2)
 Предвиденото в член 13, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива 77/388 освобождаване се прилага при доставки на услуги и съпътстващите ги доставки на стоки — с изключение на пътническия транспорт и далекосъобщителните услуги — които обществените пощенски служби осъществяват като такива, т.е. въз основа на качеството им на оператор, който се задължава да осигури в държава-членка изцяло или част от универсалната пощенска услуга. Освобождаването не се прилага при доставки на услуги, нито при съпътстващите ги доставки на стоки, чийто условия са били договорени индивидуално.
 (1) ОВ C 247 от 20.10.2007 г.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/19
 Решение на Съда (втори състав) от 3 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas. — Литва) — „Baltlanta“ UAB/Lietuvos valstybė
 (Дело C-410/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Структурни фондове - Икономическо, социално и териториално сближаване - Регламент (ЕО) No 1260/1999 - Член 38 - Регламент (ЕО) No 2792/1999 - Член 19 - Рибарство - Съдебен спор на национално равнище - Задължение на държавата членка да приеме необходимите мерки за гарантиране правилното изпълнение на решението за отпускане на помощ след приключването на съдебното производство))
 (2014/C 395/23)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Vilniaus apygardos administracinis teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Baltlanta“ UAB
 Ответник: Lietuvos valstybė
 в присъствието на: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos finansų ministerija
 Диспозитив
 Член 38, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове, член 19 от Регламент No (ЕО) No 2792/1999 на Съвета от 17 декември 1999 година за установяване на подробни правила и условия относно структурната помощ на Общността за сектор рибарство, изменен с Регламент (ЕО) No 2369/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година, както и раздели 6 и 7 от Насоките относно приключване на подпомагането по линия на структурните фондове за периода 2000 — 2006 г., приети от Комисията с Решение COM(2006) 3424 окончателен от 1 август 2006 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че не задължават съответните държавни органи да информират Европейската комисия за наличието на съдебен спор относно административно решение по допустимостта на заявление за финансова помощ като разглежданото в главното производство, нито да предприемат необходимите мерки, гарантиращи запазването на средствата за помощта, предмет на спора, докато въпросът за нейното отпускане не бъде окончателно решен.
 (1) ОВ C 284, 28.9.2013 г.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/6
 Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
 (Дело C-474/06)
 (2007/C 20/08)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Trimeles Efeteion Athinon (Гърция)
 Страни в главното производство
 Ищец: Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE
 Ответник: GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
 Преюдициални въпроси
 1)
 Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявките на търговци на фармацевтични продукти на едро, е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанесени му от паралелната търговия, представлява ли отказът per se злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО? Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите-членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия на истинска конкуренция, а има силна държавна намеса? На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по един и същи начин общностните конкурентноправни норми както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?
 2)
 Ако Съдът счита, че поради посочените по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как може да се прецени дали е налице злоупотреба? По-специално:
 2.1)
 Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или загубите, понесени от предприятие с господстващо положение спрямо общия му оборот и общата му печалба? При положителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?
 2.2)
 Подходящо ли е да се използва подход, основан на преценка на интересите и ако това е така, кои са интересите, които подлежат на такава преценка? По-конкретно:
 а)
 свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент-потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?
 б)
 трябва ли да се отчита, и до каква степен, интереса на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?
 2.3)
 Какви други критерии и подходи е уместно да се прилагат в настоящия случай?


text:
 11.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 300/14
 Преюдициално запитване от Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel (Белгия), постъпило на 8 юни 2017 г. — Fremoluc NV/Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) и др., встъпила страна: Vlaams Gewest
 (Дело C-343/17)
 (2017/C 300/18)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Fremoluc NV
 Ответници: Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP), Vlaams Financieringsfonds voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant, Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen NV (VMSW), Christof De Knop, Valérie De Knop, Melissa De Knop, Joanna De Keersmaecker, Marie-Jeanne Thielemans
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли членове 21, 45, 49 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и членове 22 и 24 от Директива 2004/38/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки [за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО] да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба, съгласно която публичен орган развива недвижими имоти с цел да предлага тези имоти на пазара за продажба и наемане на парцели и жилища при благоприятни условия приоритетно на лица със силна обществена, икономическа, социална или културна връзка с териториалния обхват на действие на този орган, като в това отношение се прилагат свързани с доходите условия, които могат да бъдат изпълнени предимно от тези лица, както е предвидено в правната уредба:
 —
 besluit van de provincieraad van Vlaams-Brabant van 25 februari 2014 houdende het provinciaal reglement betreffende de werking en het beheer van het Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant — Vlabinvest APB (Решение на Провинциален съвет на Фламандски Брабант от 25 февруари 2014 г. относно Правилник на провинцията за функционирането и управлението на Агенцията за операции с недвижими имоти във Фламандски Брабант — Vlabinvest APB) във връзка с:
 —
 член 2/2 от Besluit van de Vlaamse regering van 29 september 2006 betreffende de voorwaarden voor de overdracht van onroerende goederen door de Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen en de sociale huisvestingsmaatschappijen ter uitvoering van de Vlaamse Wooncode (Постановление на фламандското правителство от 29 септември 2006 г. относно условията за прехвърлянето на недвижими имоти от Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen и дружествата за социално настаняване с цел прилагане на Фламандския жилищен кодекс), както и член 17, параграфи 2—6 от Besluit van de Vlaamse regering van 12 oktober 2007 tot reglementering van het sociale huurstelsel ter uitvoering van titel VIl van de Vlaamse Wooncode (Постановление на фламандското правителство от 12 октомври 2007 г. относно регулирането на системата за социално настаняване под наем с цел прилагане на дял VII от Фламандския жилищен кодекс)?
 (1) ОВ L 158, 2004 г., стр. 77.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/38
 Жалба, подадена на 14 юли 2009 г. — Deutsche Bahn/СХВП — DSB (IC4)
 (Дело T-274/09)
 2009/C 220/80
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Bahn AG (Берлин, Германия) (представител: E. Haag, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: DSB (Копенхаген, Дания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят обжалваното решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 30 април 2009 г. и решението на отдела по споровете от 26 юли 2007 г.
 —
 да се осъди Службата за хармонизация да заплати съдебните разноски, както и разноските, направени в процедурата по възражение и в процедурата по обжалване пред нея.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: DSB
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „IC4“ за стоки от клас 39 (заявка No 4 255 411)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „ICE“ за стоки и услуги от класове 6, 7, 9, 11, 12, 19, 37, 38, 39, 41 и 42 (марка на Общността No 170605) и германска фигуративна марка „IC“ за услуги от класове 39 и 42 (No 1 009 258)
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като не съществувала вероятност от объркване на конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, 24.3.2009 г., стр. 1)


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/36
 Жалба, подадена на 19 януари 2010 г. — Steinberg/Комисия
 (Дело T-17/10)
 2010/C 80/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Gerald Steinberg (Йерусалим, Израел) (представител: T. Asserson, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение,
 —
 да се оповестят в петнадесет дневен срок всички документи, посочени в жалбата,
 —
 да се присъдят съдебните разноски,
 —
 да се вземат всички други мерки, които Общият съд счита за подходящи.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отмени решението на Комисията от 15 май 2009 г., получено от него на 22 ноември 2009 г., с което частично се отхвърля неговото искане съгласно Регламент No 1049/2001 (1) за достъп до документите относно решенията за финансиране, свързани със субсидии за израелските и палестинските неправителствени организации за последните три години по програми „Партньорство за мир“ (ПзМ) и „Европейски инструмент за демокрация и човешки права“ (ЕИДЧП).
 Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 Първо, жалбоподателят поддържа, че като не му е предоставил достъп до исканите документи, ответникът е действал в нарушение на член 2 от Регламент No 1049/2001.
 Второ, жалбоподателят твърди, че като му е отказал пълен достъп до исканите документи, ответникът е действал в нарушение на член 4 от Регламент No 1049/2001, доколкото неговото искане не попада в обхвата на нито едно от предвидените в този член изключения. Освен това жалбоподателят посочва, че дори ако изключенията бяха приложими за неговото искане, quod non, правото на достъп на организациите на гражданското общество до исканите документи би следвало да се разглежда като „по-висш обществен интерес, обосноваващ оповестяването“.
 Трето, жалбоподателят твърди, че тъй като са му били необходими почти шест месеца да отговори на неговото потвърдително заявление, независимо от обстоятелството, че Регламент No 1049/2001 го задължава да даде отговор в рамките на петнадесет работни дни от постъпването на искането, ответникът е действал в нарушение на член 7 от Регламент No 1049/2001.
 Четвърто, жалбоподателят поддържа, че ответникът не е разгледал искането „по най-бързия начин“ и следователно е действал в нарушение на член 8 от Регламент No 1049/2001.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/33
 Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. от TeamBank AG Nürnberg срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 19 септември 2012 г. по дело T-220/11 — TeamBank AG Nürnberg/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-524/12 P)
 2013/C 9/56
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: TeamBank AG Nürnberg (представител: D. Terheggen, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло решението на Общия съд, постановено на 19 септември 2012 г. по дело T-220/11,
 —
 да се уважат изцяло исканията, изложени в първоинстанционната жалба, която е подадена на 18 април 2011 г. пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Общият съд приложил неправилно член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1), понеже приел, че има вероятност от объркване между фигуративните знаци „f@ir Credit“ и „FERCREDIT“.
 Обратно на становището на Общия съд, имало очевидна визуална разлика в общото впечатление, което създават двата знака. На следващо място, трябвало да се има предвид, че конфликтните знаци са свързани с финансови услуги, които обикновено имат съществени финансови последици за лицата, които ги ползват. Ето защо трябвало да се приеме, че средният потребител ще провери тези знаци особено внимателно и е много вероятно да открие разликите между тях. Общият съд обаче не разгледал достатъчно задълбочено този факт.
 Правилната преценка на посочения факт и на разликата в общото впечатление, което създават двата знака, водела до извода, че между тях няма релевантно сходство.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/21
 Жалба, подадена на 4 август 2014 г. — Giand/СХВП — Flamagas (FLAMINAIRE)
 (Дело T-583/14)
 2014/C 351/27
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Giand Srl (Римини, Италия) (представител: F. Caricato, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Flamagas, SA (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 юни 2014 г. по преписка R 2117/2011-4, като приеме, че няма вероятност от объркване между разглежданите марки,
 —
 да върне преписката на СХВП за постановяване на ново решение по същество и за регистрация на марката на Общността No 8 680 746 за всички заявени стоки, без това да се отразява на неоспорените стоки,
 —
 да осъди ответната страна да заплати разноските за трите инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „FLAMINAIRE“ за стоки от класове 16 и 34 — заявка за регистрация на марка на Общността No 8 680 746
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Flamagas, SA
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словните международни и национални марки за стоки от класове 16 и 34
 Решение на отдела по споровете: отхвърля частично възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на принципа ne bis in idem,
 —
 неправилна преценка на вероятността от объркване,
 —
 неправилна преценка на доказателствата.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/21
 Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Gul Ahmed Textile Mills/Съвет
 (Дело T-199/04 RENV) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на памучно спално бельо с произход от Пакистан - Правен интерес - Откриване на разследването - Конструирана нормална стойност - Явна грешка в преценката - Право на защита - Задължение за мотивиране - Право на лицата да изразят становище по време на изслушването - Сравнение между нормалната стойност и експортната цена - Намаляване на вносните мита - Корекция - Вреда - Причинно-следствена връзка - Правила на СТО))
 (2017/C 038/27)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (Карачи, Пакистан) (представители: L. Ruessmann, адвокат, и J. Beck, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от R. Bierwagen и C. Hipp, адвокати)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и A. Stobiecka-Kuik)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент (ЕО) No 397/2004 на Съвета от 2 март 2004 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на памучно спално бельо с произход от Пакистан (ОВ L 66, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 34, стр. 108) в частта относно жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Gul Ahmed Textile Mills Ltd да заплати направените от Съвета на Европейския съюз съдебни разноски.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 217, 28.8.2004 г.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/8
 Решение на Съда (трети състав) от 15 март 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-574/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2004/18/ЕО - Обществени поръчки за услуги - Архитектурни и инженерни услуги - Услуги за проучване, проектиране и надзор по проект за реконструкция на обществена сграда - Осъществяване на проекта на няколко етапа по бюджетни причини - Стойност на поръчката)
 2012/C 133/13
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms и C. Zadra)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze, N. Graf Vitzthum и J. Möller)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2, 9 и 20 във връзка с членове 23—55 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282) — Възлагане от Община Нидернхаузен на няколко поръчки за архитектурни услуги във връзка с един и същ строителен проект на едно инженерно бюро без обявяване на процедура за възлагане на равнището на Съюза — Разделяне на възложената услуга — Определяне на стойността на поръчката
 Диспозитив
 1.
 Тъй като Община Нидернхаузен е възложила поръчка за архитектурни услуги във връзка с реконструкцията на обществената сграда, наречена „Ауталхале“ и разположена на територията на тази община — поръчка, чиято стойност надхвърля прага по член 7, буква б) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, без да проведе процедура за възлагане на поръчката на равнището на Европейския съюз, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 2, 9 и 20 във връзка с членове 23—53 от тази директива.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/45
 Жалба, подадена на 6 януари 2016 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-1/16)
 (2016/C 111/56)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяната на решението на Европейския парламент да не включи името на жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, избрани да участват в обучителната програма на процедурата по сертифициране за 2014 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 27 март 2015 г. на органа по назначаването да не включи името на жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, избрани да участват в обучителната програма на процедурата по сертифициране за 2014 г.;
 —
 да се осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/8
 Решение на Съда (трети състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-407/07) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 13, A, параграф 1, буква е) - Случаи на освобождаване - Условия - Предоставяне на услуги, извършвани от самостоятелни групи - Услуги, предоставяни на един или на няколко членове на групата)
 (2009/C 32/13)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Предмет
 Пеюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 13, А, параграф 1, буква е) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на дейности, освободени от данък върху добавената стойност
 Диспозитив
 Член 13, A, параграф 1, буква е) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че при условие че другите предвидени в тази разпоредба условия са изпълнени, предоставянето на услуги от самостоятелни групи лица на техните членове се ползва от предвиденото в тази разпоредба освобождаване дори ако тези услуги се предоставят само на един или на няколко от посочените членове.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/22
 Жалба, подадена на 19 декември 2013 г. — Axa Versicherung/Комисия
 (Дело T-677/13)
 (2014/C 71/42)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Axa Versicherung AG (Кьолн, Германия) (представители: C. Bahr, S. Dethof и A. Malec, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалвания отказ,
 —
 при условията на евентуалност — да отмени частично обжалвания отказ,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска да се отмени решението на Комисията от 29 октомври 2013 г., с което се отхвърля потвърдителното му заявление за достъп до преписката ѝ по дело COMP/39.125 — Car glass.
 Той посочва пет правни основания за отмяна.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на задължението за конкретна и индивидуална проверка на поисканите документи съгласно членове 2 и 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1).
 —
 По този въпрос жалбоподателят твърди, че Комисията не е изпълнила задължението си за конкретна и индивидуална проверка на поисканите документи съгласно членове 2 и 4 от Регламент No 1049/2001. Вместо това тя неправомерно категоризирала посочените документи по формални критерии.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 4, параграф 2, първо и трето тире и параграф 3, втора алинея от Регламент No 1049/2001 поради отказа да бъде предоставен достъп до отделни документи от преписката.
 —
 По това правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е тълкувала твърде широко и съответно неправилно обхвата на изключенията по член 4, параграф 2 от Регламент No 1049/2001. Жалбоподателят смята, че нито са засегнати търговски интереси по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент No 1049/2001, нито Комисията има основание да се позовава на защитата на целите на дейностите по разследване по смисъла на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент No 1049/2001.
 —
 Също така не било налице сериозно засягане на процеса на вземане на решения (член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент No 1049/2001).
 —
 Освен това Комисията неправилно приела, че не е налице по-висш обществен интерес от оповестяването на поисканите документи.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001 поради пълния отказ да се предостави достъп до отделни документи.
 —
 По този въпрос жалбоподателят твърди, че като не му е предоставила поне частичен достъп до съответните документи, Комисията е нарушила член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001. Жалбоподателят посочва, че в противоречие с изискванията на Регламент No 1049/2001 Комисията не е проверила дали може да му предостави частичен достъп до документите.
 4.
 Четвърто правно основание: нарушение на член 4, параграф 1, буква б), параграф 2, първо и трето тире и параграф 3, втора алинея от Регламент No 1049/2001 поради отказа да бъде предоставен достъп до пълния текст на описа на документите, съдържащи се в преписката на Комисията.
 —
 По това правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е тълкувала твърде широко критериите за прилагане на изключенията по член 4 от Регламент No 1049/2001 и що се отнася до искането на жалбоподателя за достъп до пълния текст на описа на документите от преписката. Жалбоподателят смята, че и тук не би могло да е налице засягане на търговски интереси по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент No 1049/2001, нито на целите на дейностите по разследване по смисъла на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент No 1049/2001.
 —
 Освен това той поддържа, че не е засегната и защитата на личния живот по смисъла на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001.
 5.
 Пето правно основание: нарушение на задължението за мотивиране.
 —
 По този въпрос жалбоподателят твърди, че Комисията е мотивирала отказа си да предостави достъп до преписката само с общи твърдения и не е обработила документите поотделно или по правилно определени категории, както изисква приложимото законодателство.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/19
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 27 януари 2014 г. — Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) и др.
 (Дело C-39/14)
 2014/C 102/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)
 Други страни в производството: Thomas Erbs, Ursula Erbs
 Орган, компетентен да издава разрешения: Landkreis Jerichower Land
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли член 107, параграф 1 ДФЕС национална правна уредба като предвидената в член 9, параграф 1, точка 3 от Grundstücksverkehrsgesetz (Закон за сделки със земи), която за целите на подобряването на селскостопанските структури в крайна сметка забранява на организация като BVVG, чийто действия могат да се разглеждат като действия на държавата, да продава обявена за продажба земеделска земя на предложилия най-високата оферта в рамките на публична тръжна процедура, при положение че най-високата оферта е значително несъразмерна спрямо стойността на земята?


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/11
 Иск, предявен на 12 юли 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-369/11)
 2011/C 282/21
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: E. Montaguti и H. Støvlbæk)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с член 6, параграф 3 и с приложение II към Директива 91/440/ЕИО (1), изменена, и с член 4, параграф 2 и член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО (2); с член 4, параграф 1 и член 30, параграф 3 от Директива 2001/14/ЕО; и с член 30, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО, Италианската република не е изпълнила задълженията си по тези разпоредби;
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Формулираните от Комисията спрямо Италианската република упреци се отнасят до независимостта на органа, упражняващ съществените функции в областта на достъпа до инфраструктура, събиране на такси („canone“) за железопътен достъп, както и правомощията и самостоятелността на регулаторния орган в железопътния сектор.
 Преди всичко, според нея режимът, който урежда упражняването от страна на управителя на инфраструктурата на съществените функции в областта на достъпа до инфраструктура, не предоставя достатъчно гаранции, че посоченият управител действа независимо от холдинга на групата, към която принадлежи, който включва и основното железопътно предприятие на пазара.
 Освен това, като се има предвид, че Министерството на транспорта има определени права на достъп до мрежата, докато управителят на инфраструктурата може само да прави предложения в тази област и има само оперативно задължение да изчислява действително дължимите такси от отделно железопътно предприятие, последният би бил лишен от съществен инструмент за управление, в разрез с изискването за независимост на управлението.
 Накрая, не била осигурена необходимата пълна независимост на регулаторния орган от всички железопътни предприятия, тъй като персоналът на регулаторния орган се състои от служители на Министерството на транспорта и последното продължава да упражнява решително влияние върху холдинга на групата, който включва основното италианско железопътно предприятие и следователно, и върху последното.
 (1) ОВ L 237, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86.
 (2) ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/18
 Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 4 декември 2008 г. — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG/„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
 (Дело C-540/08)
 (2009/C 69/33)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG
 Ответник:„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Национална разпоредба, която с изключение на няколко изчерпателно изброени случая забранява обявяването, предлагането и предоставянето на безплатни добавки към периодичните издания, както и обявяването на безплатни добавки към други продукти и услуги, без да предвижда задължение за проверка във всеки отделен случай дали подобна търговска практика е заблуждаваща, агресивна или нелоялна, противоречи ли на член 3, параграф 1 и член 5, параграф 5 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (1) или на други разпоредби на тази директива дори когато с тази национална разпоредба се преследват не само целите за защита на потребителите, но и други цели, които не попадат в материалния обхват на посочената директива, например за запазване на медийния плурализъм или за защита на по-слабите конкуренти?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 обвързаната със закупуване на вестник възможност за участие в игра с награда представлява ли нелоялна търговска практика по смисъла на член 5, параграф 2 от директивата за нелоялните търговски практики само поради факта че поне за част от съответните потребители тази възможност за участие се явява наистина не единственото, но със сигурност решаващото съображение за закупуването на вестника?
 (1) ОВ L 149, стр. 22, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/38
 Жалба, подадена на 7 юни 2012 г. — ZZ/Сметна палата
 (Дело F-59/12)
 2012/C 227/64
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейска сметна палата
 Предмет на производството
 Отмяна на обявата за свободно работно място ECA/2011/67 за поста директор на дирекция „Човешки ресурси“.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени обявата за свободно работно място ECA/2011/67,
 —
 да се отменят всички решения, взети в рамките на откритата вследствие обявата за свободно работно място ECA/2011/67 процедура за назначаване,
 —
 да се поправят претърпените имуществени вреди, състоящи се в загуба на финансовите права, свързани с назначаването (в това число свързаните с кариерата и пенсионните права) и следователно, плащането на тези права считано от 1 януари 2001 г.,
 —
 предвид контекста на приемане на тези решения да се предостави обезщетение в размер на 15 000 EUR за неимуществени вреди,
 —
 да се осъди Сметна палата да заплати съдебните разноски.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/10
 Решение на Съда (трети състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)
 (Съединени дела C-578/10—С-580/10) (1)
 (Членове 18 ЕО и 56 ЕО - Моторни превозни средства - Използване в държава членка на взето в заем лично моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка - Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава членка при пускането му в употреба по националната пътна мрежа)
 2012/C 174/13
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответници: L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 18 ЕО (понастоящем член 21 ДФЕС) — Национална правна уредба, според която пускането в употреба на автомобил по националната пътна мрежа се облага с данък при регистрацията на автомобил — Данъчно облагане на местно за съответната държава членка лице, което е взело на заем за частно ползване за кратък период от време в първата държава членка автомобил, регистриран в друга държава членка, от лице с местожителство в тази друга държава членка
 Диспозитив
 Член 56 ЕО следва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която задължава местните за тази държава лица, взели в заем от местно лице на друга държава регистрирано в тази държава членка превозно средство, да заплатят при пускането в употреба на това превозно средство по националната пътна мрежа пълния размер на данък, който обикновено се дължи при регистрацията на превозно средство в първата държава членка, без да се взема предвид продължителността на използване на посоченото превозно средство по тази пътна мрежа и без посочените лица да могат да се позоват на право на освобождаване или възстановяване, когато същото превозно средство нито е предназначено за трайно използване основно в първата държава, нито е било действително използвано по такъв начин.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/22
 Жалба, подадена на 8 февруари 2012 г. — K2 Sports Europe/СХВП — Karhu Sport Iberica (SPORT)
 (Дело T-54/12)
 2012/C 109/47
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: K2 Sports Europe GmbH (Penzberg, Германия) (представител: J. Güell Serra, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Karhu Sport Iberica, SL (Cordoba, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 ноември 2011 г. по преписка R 986/2010-4,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: чернобяла фигуративна марка „SPORT“ за стоки от класове 18, 25 и 28 — заявка за марка на Общността No 7490113
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „K2 SPORTS“, регистрирана под No 302008015437 в Германия за стоки от класове 18, 25 и 28; международната словна марка „K2 SPORTS“, регистрирана под No 982235 за стоки от класове 18, 25 и 28
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав: i) не е взел предвид факта, че идентичността на разглежданите стоки смекчава разликите между марките; ii) е допуснал грешка при преценката на заявената марка, като е приел, че не е било възможно фигуративният елемент да бъде възприет от потребителите като изобразяване на буквата K; iii) неправилно е презумирал, че тъй като думата „SPORT“ се разбира във всички разглеждани територии, тя е следва да бъде пропусната в рамките на сравнителния анализ; iv) е допуснал грешка при сравнението на знаците; и тъй като v) има вероятност от объркване между конфликтните марки, дори думата „SPORT“ да има слаб отличителен характер.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/8
 Определение на Съда от 21 юни 2007 г. — Република Финландия/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-163/06 P) (1)
 (Обжалване - Иск за отмяна - Недопустимост - Акт, който не поражда задължителни правни последици - Собствени ресурси на Европейските общности - Процедура за нарушение - Член 11 от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 - Лихви за забава - Договаряне на споразумение за плащане под условие - Писма за отказ)
 (2007/C 235/12)
 Език на производството: фински
 Страни
 Жалбоподател: Република Финландия (представител: E. Bygglin)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и P. Aalto)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 9 януари 2006 г., по дело Финландия/Комисия (T-177/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустим иска за отмяна срещу решение на Комисията, съдържащо се в две писма на Комисията, с което същата отказва да започне преговори относно плащането под условие на изискуеми със задна дата вземания, изисквани от Комисията като собствени ресурси на Общността (права относно внос на военно снаряжение)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Република Финландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 154, 1.7.2006 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/19
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts München (Германия) на 11 декември 2008 г. — British American Tobacco (Германия) GmbH gegen Hauptzollamt Schweinfurt
 (Дело C-550/08)
 (2009/C 69/34)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht München
 Страни в главното производство
 Ищец: British American Tobacco (Германия) GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Schweinfurt
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 5, параграф 2, първа алинея, първо тире от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (1) да се тълкува в смисъл, че необщностни продукти, които подлежат на облагане с акциз и са поставени в режим на активно усъвършенстване по смисъла на член 84, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 (Митническия кодекс), се считат за поставени в режим на отложено плащане дори ако са произведени едва след вноса на продукти, неподлежащи на облагане с акциз и от тези продукти, поставени в режим на активно усъвършенстване, така че съгласно съображение 15 на Директива 92/12/ЕИО при изпращането им не би следвало да се използва придружителния документ, посочен в член 18, параграф 1 от Директива 92/12/ЕИО?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 Трябва ли член 15, параграф 4 от Директива 92/12/ЕИО да се тълкува в смисъл, че доказателство за това, че получателят е приел доставката на продуктите може да бъде осигурено по начин, различен от предвидения в член 18 от Директива 92/12/ЕИО придружителен документ?
 (1) OВ 1992 г., L 76, стp. 1. ОВ L 76, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/5
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj (Румъния), постъпило на 22 април 2014 г. — Smaranda Bara и др./Președintele Casei Naționale de Asigurări de Sănătate, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (CNAS), Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF)
 (Дело C-201/14)
 2014/C 223/07
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Cluj
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Smaranda Bara и др.
 Ответник: Председателят на Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (CNAS), Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съставлява ли финансова институция по смисъла на член 124 ДФЕС националният данъчен орган като представител на ресорното министерство на държава членка?
 2)
 Възможно ли е предаването от националния данъчен орган на базата данни за доходите, получавани от гражданите на държава членка, на друга институция на държавата членка, да се урежда с акт, приравнен на административен акт, по-конкретно с протокол, подписан между националния данъчен орган и друга държавна институция, без да е налице привилегирован достъп така както той е определен в член 124 ДФЕС?
 3)
 Вписва ли се в понятието [обосновани] от разумни съображения мерки по смисъла на член 124 ДФЕС предаването на базата данни с цел установяване в тежест на гражданите на държавата членка на задължения за плащане като социални осигуровки към институцията на държавата членка, в полза на която се извършва предаването?
 4)
 Могат ли да бъдат обработвани личните данни от орган, за който тези данни не са предназначени, доколкото тази операция води с обратно действие до имуществени вреди?


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/23
 Определение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Borax Europe/ECHA
 (Дело T-346/10) (1)
 (Жалба за отмяна - REACH - Идентифициране на борната киселина и на безводния динатриев тетраборат като вещества, пораждащи сериозно безпокойство - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 2011/C 340/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Borax Europe Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: K. Nordlander, avocat и H. Pearson, solicitor)
 Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä и W. Broere, подпомагани от J. Stuyck и A.-M. Vandromme, avocats)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: P. Oliver и E. Manhaeve, подпомагани от K. Sawyer, barrister)
 Предмет
 Искане за отмяна на публикуваното на 18 юни 2010 г. решение на ECHA за идентифициране на борната киселина (ЕО No 233-139-2) и безводния динатриев тетраборат (ЕО No 215-540-4) като вещества, които отговарят на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84 и ОВ L 118, 12.5.2010 г., стр. 89) и за вписването им в списъка на кандидат-вещества за възможно включване в приложение XIV към посочения регламент, в съответствие с член 59 от него.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Borax Europe Ltd да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската агенция по химикали (ECHA).
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/29
 Жалба, подадена на 23 май 2011 г. — Pangyrus/СХВП — RSVP Design (COLOURBLIND)
 (Дело T-257/11)
 2011/C 211/62
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pangyrus Ltd (York, Обединено кралство) (представител: S. Clubb, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: RSVP Design Ltd (Renfrewshire, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението от 23 март 2011 г. на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по преписка R 751/2009-4;
 —
 да потвърди решението от 12 май 2009 г. на отдела по отмяна на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „COLOURBLIND“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 28, 35 и 41 — Регистрация на марка на Общността No 3337979
 Притежател на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят
 Основания на искането за обявяване на недействителност: Страната, която иска обявяване на недействителност, изтъква две основания в подкрепа на своето искане, по-конкретно член 53, параграф 1, буква в) във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, като се позовава на по-ранно право върху нерегистрирана марка, защитено в Обединеното кралство от правото в областта на „passing-off“, както и на наличието на недобросъвестност в съответствие с член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009.
 Решение на отдела по отмяна: Обявява регистрацията на марка на Общността за напълно недействителна
 Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по отмяна и отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Изложени правни основания: Жалбоподателят счита, че апелативният състав е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че: (i) притежателят на марката на Общността не е действал недобросъвестно като е подал заявка за марка на Общността; и (ii) жалбоподателят не е доказал, че е използвал по-ранния знак в процеса на търговия преди датата на подаване на заявката за оспорваната марка на Общността.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/4
 Решение на Съда (първи състав) от 8 май 2008 г. — Eurohypo AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-304/06 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 1, буква б) - Словна марка EUROHYPO - Абсолютно основание за отказ на регистрация - Марка, лишена от отличителни белези)
 (2008/C 158/05)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Eurohypo AG (представители: C. Rohnke и M. M. Kloth, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: G. Schneider и J. Weberndörfer)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 3 май 2006 г. по дело Eurohypo/СХВП (EUROHYPO) (T-439/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на решението да се отхвърли заявката за регистрация на словната марка „EUROHYPO“ за услуги от клас 36 — Отличителни белези на марка, която се състои предимно от знаци или означения и която може да указва характерните особености на определена услуга
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 3 май 2006 г. по дело Eurohypo/СХВП (EUROHYPO) (T-439/04), доколкото Първоинстанционният съд на Европейските общности е постановил, че четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) не е нарушил член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 3288/94 на Съвета от 22 декември 1994 г., като със своето решение от 6 август 2004 г. (преписка R 829/2002-4) е отказал да регистрира като марка на Общността словосъчетанието „EUROHYPO“ за услугите от клас 36 по смисъла на Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и допълнена, като този клас съответства на следното описание: „финансови сделки; парични сделки; сделки с недвижимо имущество; финансови услуги; финансиране [...]“.
 2)
 Отхвърля жалбата срещу Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 6 август 2004 г. (преписка R 829/2002-4).
 3)
 Осъжда Eurohypo AG да заплати съдебните разноски, свързани с производствата пред двете инстанции.
 (1) ОВ C 224, 16.9.2006 г.


text:
 4.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/8
 Жалба, подадена на 1 юни 2012 г. от Guillermo Cañas срещу Определение на Общия съд (трети състав) от 26 март 2012 г. по дело T-508/09, Cañas/Комисия
 (Дело C-269/12 P)
 2012/C 235/15
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Guillermo Cañas (представител: адв. Y. Bonnard)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Agence mondiale antidopage, ATP Tour Inc.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Определението от 26 март 2012 г. на Общия съд по дело T-508/09;
 —
 да се разпореди на Общия съд да разгледа жалбата за отмяна, подадена на 22 декември 2009 г. от Guillermo Cañas;
 —
 да се отхвърлят исканията на всички други насрещни страни;
 —
 да се осъдят всички насрещни страни да заплатят съдебните разноски на Guillermo Cañas.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три твърдения за нарушения срещу решението на Общия съд.
 Първо, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил правото на предприятие, временно изключено от пазара, да подаде жалба срещу приключване на процедура по жалба за нарушение на конкурентното право, тъй като е обусловил правния му интерес от пряката полза от подаването на жалба за отмяна. Според жалбоподателя отмяна на приключване на процедура по жалба никога не би могла сама по себе си да е от пряка полза за жалбоподателя, тъй като в резултат на нея единствено може да се постигне разглеждане на жалбата, без при това да се гарантира какъвто и да било резултат.
 Второ, според жалбоподателя Общият съд неправилно е приел, че правният интерес на жалбоподателя е отпаднал, тъй като в действителност той бил увреден от твърдените нарушения на конкуренцията. Жалбоподателят счита, че независимо от факта на прекратяване на спортната си кариера все още има правен интерес по–специално от отмяната на решението на Комисията да остави без движение жалбата му, както и от установяването от Комисията на незаконосъобразността на твърдените нарушения, тъй като тези предварителни действия били необходими за предявяването на иск за обезщетение срещу Agence mondiale antidopage, ATP Tour Inc. и Fondation Conseil international de l'arbitrage en matière de sport.
 Трето, според жалбоподателя Общият съд е приел, че приключването на процедурата по жалбата на жалбоподателя няма каквито и да било последици по отношение на правния му интерес от предявяване на иск за обезщетение срещу предприятията, тъй като административната процедура пред Комисията не може да представлява пречка за предявяването на иск пред компетентните по гражданскоправни спорове съдилища. Посоченият довод обаче бил основан на фактическа грешка, тъй като в решението си от 23 май 2007 г. Tribunal arbitral du sport приема, че твърдените нарушения не са в противоречие с европейското конкурентно право, поради което при липсата на благоприятно решение на Комисията жалбоподателят бил лишен от възможността да предяви иск за обезщетение.


text:
 18.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 250/18
 Жалба, подадена на 29 юни 2012 г. — Република Полша/Комисия
 (Дело T-290/12)
 2012/C 250/34
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Szpunar)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1, точки 2—4, 6, 12 и 13, приложения I и II, както и член 2, параграфи 1—3 във връзка с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 302/2012 на Комисията от 4 април 2012 година относно изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (ОВ L 99, стр. 21);
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 първото правно основание е изведено от нарушение на принципа на правна сигурност и на принципа на защита на оправданите правни очаквания;
 2.
 второто правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност;
 3.
 третото правно основание е изведено от нарушение на член 296 ДФЕС поради недостатъчно мотивиране на обжалваните разпоредби;
 4.
 четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на солидарност и на принципа на лоялно сътрудничество.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/24
 Иск, предявен на 9 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-6/09)
 (2009/C 69/43)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Peere и P. Dejmek)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (1), и като във всеки случай не е уведомило Комисията за всички тях, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2005/60/ЕО е изтекъл на 15 декември 2007 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е бил приел всички необходими мерки за транспониране на директивата и във всеки случай не е бил уведомил Комисията за тях.
 (1) ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/12
 Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Съвет/Stols
 (Дело T-175/09 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Повишаване - Съпоставяне на заслугите - Явна грешка в преценката - Изопачаване на доказателствата)
 2011/C 38/20
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и G. Kimberley)
 Друга страна в производството: Willem Stols (Halsteren, Нидерландия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Предмет
 Жалба за отмяна, подадена срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 17 февруари 2009 г. по дело Stols/Съвет (F-51/08, все още непубликувано в Сборника).
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 17 февруари 2009 г. по дело Stols/Съвет (F-51/08, все още непубликувано в Сборника).
 2.
 Връща делото на Съда на публичната служба.
 3.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 167, 18.7.2009 г.


text:
 8.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 164/6
 Решение на Съда (пети състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Colloseum Holding AG/Levi Strauss & Co.
 (Дело C-12/12) (1)
 (Марки - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 15, параграф 1 - Понятие за реално използване - Марка, използвана само като елемент на комбинирана марка или в съчетание с друга марка)
 2013/C 164/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Colloseum Holding AG
 Ответник: Levi Strauss & Co.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/1994 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Понятие за използване на марката — Възможност марка, която е част от комбинирана марка, да се счита за използвана поради използването на последната — Възможност дадена марка да се счита за използвана, когато е използвана единствено заедно с друга марка и двете марки са регистрирани както поотделно, така и заедно като комбинирана марка
 Диспозитив
 Условието за реално използване на марката по смисъла на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността може да е изпълнено, когато регистрирана марка, която е придобила отличителност в резултат от използването на друга, комбинирана марка, на която е един от елементите, е използвана единствено чрез тази друга, комбинирана марка или когато е използвана единствено заедно с друга марка и самото съчетание на тези две марки е регистрирано като марка.
 (1) ОВ C 89, 24.3.2012 г.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/36
 Определение на Общия съд от 30 април 2015 г. — ЕБОС/Комисия
 (Дело T-250/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Достъп до документи - Регламент (EО) No 1049/2001 - Разменена между Комисията и две държави членки кореспонденция относно изпълнението на преходен национален план (ПНП) в приложение на Директива 2010/75/ЕС - Мълчалив отказ за достъп - Липса на основание за произнасяне - Нови искания - Недопустимост))
 (2015/C 213/60)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейското бюро по околна среда (ЕБОС) (Брюксел, Белгия) (представители: C. Stothers, solicitor, M. Van Kerckhove и C. Simphal, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)
 Предмет
 Искане за отмяна на мълчаливото решение на Европейската комисия от 13 февруари 2014 г., с което се отказва достъпа до документи, изготвени от Република България и от Чешката република.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по искането на Европейското бюро по околна среда (EБОС) за отмяна на мълчаливото решение на Европейската комисия от 13 февруари 2014 г., с което се отказва достъпа до документи, изготвени от Република България и от Чешката република.
 2)
 Отхвърля претенциите на ЕБОС за присъждане на обезщетение като явно недопустими.
 3)
 Осъжда Комисията да заплати направените от нея разноски, както и тези на ЕБОС.
 (1) ОВ C 194, 24.6.2014 г.


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/12
 Жалба, подадена на 15 април 2009 г. — Abdulrahim/Съвет и Комисия
 (Дело T-127/09)
 2009/C 167/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Abdulbasit Abdulrahim (Лондон, Обединено кралство) (представители: J. Jones, barrister и M. Arani, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят/отмени изцяло или отчасти Регламент (ЕО) No 881/2002, изменен с Регламент (ЕО) No 1330/2008 на Комисията, и/или Регламент (ЕО) No 1330/2008 на Комисията, доколкото те пряко и лично засягат жалбоподателя,
 —
 или при условията на евентуалност, да се обявят/обяви Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета и/или Регламент (ЕО) No 1330/2008 на Комисията за неприложими спрямо жалбоподателя,
 —
 или при условията на евентуалност, да се разгледа основанието за включването на името на жалбоподателя в приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета и да се определи дали решението на Комисията да добави името на жалбоподателя в приложение I е правилно и обосновано от правна и фактическа страна,
 —
 да се разпореди на ответниците в кратък срок да изложат причините и доказателствата за включването на името на жалбоподателя в приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета,
 —
 да се установи, че включването на името на жалбоподателя в приложение I е неправилно и необосновано от правна и фактическа страна и да се разпореди заличаването на името на жалбоподателя от приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета,
 —
 да се предприемат всички други действия, които се считат за подходящи,
 —
 да се разпореди на ответника — на Съвета и/или на Комисията — да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя,
 —
 да се разпореди на ответника — на Съвета и/или на Комисията — да заплати на жалбоподателя обезщетение за вреди — за загуба на приходи, пропуснати ползи и неимуществени вреди.
 Правни основания и основни доводи
 По настоящото дело жалбоподателят иска частичната отмяна на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, изменен с Регламент (ЕО) No 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 г. (1), доколкото жалбоподателят е включен в списъка на физическите и юридическите лица, образуванията и организациите, чиито средства и икономически ресурси са замразени в съответствие с тази разпоредба. При условията на евентуалност, жалбоподателят иска Съдът да обяви съгласно член 241 ЕО Регламент No 881/2002 на Съвета и Регламент No 1330/2008 на Комисията за неприложими спрямо жалбоподателя. Той също иска Съдът да разпореди ответниците да заплатят обезщетение за вреди.
 В подкрепа на твърденията си жалбоподателят посочва, че оспорваните регламенти нарушават негови основни човешки права, гарантирани от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 На първо място той твърди, че оспорваните регламенти нарушават правото му на изслушване, правото на ефективен съдебен контрол и правото на справедлив съдебен процес, доколкото той не е бил уведомен от Съвета или от Комисията за причините за включването му в приложение I и не му е било представено никакво доказателство, обосноваващо решението за включване в списъка. Ето защо жалбоподателят твърди, че не му е била предоставена възможност да изложи становището си във връзка с основанията и причините за включването на името му в приложение I от оспорвания регламент и в резултат на това той не е могъл да оспори решението за включване в списъка пред съдебен орган.
 На второ място, жалбоподателят твърди, че оспорваните мерки нарушават правото му на зачитане на собствеността и представляват непропорционална намеса в личния и семейния му живот.
 (1) ОВ L 345, 2008 г., стp. 60


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/9
 Преюдициално запитване, отправено от Cour du travail de Bruxelles (Белгия) на 21 март 2011 г. — Partena ASBL/Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA
 (Дело C-137/11)
 2011/C 179/15
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour du travail de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Partena ASBL
 Ответник: Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли държава членка, за да приложи член 13 и сл. от Регламент No 1408/71 (1) и в частност член 14в, в рамките на признатата ѝ компетентност за определяне на условията за приложимост на въведения от него режим на социално осигуряване на самонаетите лица, да приравни „управлението от чужбина на данъчнооблагаемо в тази държава дружество“ на упражняването на дейност на нейна територия?
 2.
 Член 3, параграф 1, четвърта алинея от Кралски указ No 38 от 27 юли 1967 г. за определяне на правната уредба за социално осигуряване на самонаети лица съвместим ли е с правото на Европейския съюз и по-специално със свободата на движение и на пребиваване, гарантирана от член 21 от Договора за функционирането на Европейския съюз, след като не допуска лице, пребиваващо в друга държава членка и управляващо от чужбина данъчнооблагаемо по белгийското законодателство дружество, да обърне презумпцията за приложимост на правната уредба за социално осигуряване на самонаети лица, докато пребиваващ в Белгия и не управляващ такова дружество от чужбина пълномощник може да обърне тази презумпция и може да представи доказателство, че не осъществява независима дейност по смисъла на член 3, параграф 1, първа алинея от Кралски указ No 38?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/29
 Определение на Общия съд от 2 април 2014 г. — Wedi/СХВП — Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO)
 (Дело T-541/12) (1)
 ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
 2014/C 184/50
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Wedi GmbH (Emsdetten, Германия) (представител: O. Bischof, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG (Herford, Германия) (представител: M. Wirtz, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 септември 2012 г. (преписка R 2255/2011-4), постановено в производство по възражение със страни Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG и Wedi GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Жалбоподателят и ответникът понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 46, 16.2.2013 г.


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/5
 Решение на Съда (втори състав) от 4 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Lahti Energia Oy
 (Дело C-317/07) (1)
 (Директива 2000/76/ЕО - Изгаряне на отпадъците - Пречистване и горене - Суров газ, произведен от отпадъци - Понятие за отпадъци - Инсталация за изгаряне - Инсталация за съвместно изгаряне)
 (2009/C 19/08)
 Език на производството: фински
 Препращаща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страна по главното производство, заведено от
 Lahti Energia Oy
 Предмет
 Преюдициално запитване — Korkein hallinto-oikeus — Тълкуване на член 3, точки 1, 4 и 5 от Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. за изгарянето на отпадъците (ОВ L 332, стр. 91; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 271) — Пречистване и горене в парен котел (на централа за производство на енергия) — Понятие за отпадъци — Понятие за инсталация за изгаряне и за съвместно изгаряне
 Диспозитив
 1)
 Понятието за отпадъци, съдържащо се в член 3, точка 1 от Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 година относно изгарянето на отпадъците, не обхваща веществата, които са газообразни.
 2)
 Понятието за инсталация за изгаряне, посочено в член 3, точка 4 от Директива 2000/76 се отнася до всяко оборудване или техническа единица, в които се извършва термична обработка на отпадъци, при условие че произлизащите от използването на термичния процес вещества са впоследствие изгаряни, и в това отношение наличието на линия за изгаряне не е необходим критерий за такова квалифициране.
 3)
 При обстоятелства като разглежданите в главното производство:
 —
 газов завод, който има за цел получаването на газообразни продукти, в конкретния случай пречистен газ, като подлага отпадъците на термична обработка, трябва да се квалифицира като „инсталация за съвместно изгаряне“ по смисъла на член 3, точка 5 от Директива 2000/76,
 —
 електроцентрала, използваща като помощно гориво в замяна на изкопаемите горива, които основно се използват в производствената й дейност, пречистен газ, получен от съвместното изгаряне на отпадъци в газов завод, не попада в приложното поле на тази директива.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/16
 Решение на Съда (втори състав) от 14 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Halle — Германия) — Günter Fuß/Stadt Halle
 (Дело C-243/09) (1)
 (Социална политика - Защита на безопасността и здравето на работниците - Директива 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Пожарникари, работещи в обществения сектор - Оперативна служба - Член 6, буква б) и член 22, параграф 1, първа алинея, буква б) - Максимална продължителност на седмично работно време - Отказ за полагане на труд, при който се превишава това работно време - Принудително преместване в друга служба - Непосредствено действие - Последици за националните юрисдикции)
 2010/C 346/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Halle
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Günter Fuß
 Ответник: Stadt Halle
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Halle — Тълкуване на член 22, параграф 1, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Национална правна уредба, която в нарушение на посочената директива предвижда работно време с продължителност по-голяма от 48 часа за период от седем дни за служители, работещи в служби по оперативна противопожарна дейност — Служебно извършено преместване на служител, който е отказал такова работно време, на еднакво платена административна длъжност — Понятие за „вреда“
 Диспозитив
 Член 6, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която позволява на работодател от обществения сектор да премести принудително в друга служба работник, нает като пожарникар в оперативна служба, с мотива, че той е поискал в последната служба да се спазва предвидената в тази разпоредба максимална средна продължителност на седмичното работно време. В това отношение е без значение обстоятелството, че вследствие на преместването работникът не понася конкретни вреди, различни от настъпилите в резултат на нарушението на посочения член 6, буква б).
 (1) ОВ C 233, 26.9.2009 г.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/10
 Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08)
 (Съединени дела C-536/08 и C-539/08) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 17, параграфи 2 и 3 - Член 28б, A, параграф 2 - Право на приспадане - Преходен режим на данъчно облагане на търговията между държавите членки - Място на изпълнение на вътреобщностното придобиване на стоки)
 (2010/C 161/13)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответници: X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden (Хага) — Тълкуване на член 17, параграфи 2 и 3 и на член 28б, част А, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Преходен режим на облагане на търговския обмен между държавите членки — Място на вътреобщностно придобиване на стоки
 Диспозитив
 Член 17, параграфи 2 и 3, както и член 28б, A, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа в редакцията ѝ, произтичаща от Директива 92/111/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че данъчнозадължено лице, което се намира в положението, посочено в първата алинея от параграф 2 от член 28б А, няма право да приспадне незабавно начисления по получено вътреобщностно придобиване ДДС.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/60
 Жалба, подадена на 11 юли 2017 г. — Alpine Welten Die Bergführer/EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)
 (Дело T-428/17)
 (2017/C 277/85)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Бергхюлен, Германия) (представител: T.-C. Leisenberg, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „ALPINEWELTEN Die Bergführer“ — заявка за регистрация No 15 187 826
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 1339/2016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/46
 Жалба, подадена на 17 март 2010 г. — Lux Management/СХВП — Zeis Excelsa (KULTE)
 (Дело T-130/10)
 2010/C 134/75
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lux Management Holding SA (Люксембург, Люксембург) (представител: S. Mas, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Zeis Excelsa SPA (Montegranaro, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 януари 2010 г. по преписка No R 712/2008-4 за безпредметно;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 януари 2010 г. по преписка No R 712/2008-4, тъй като в него не са взети предвид представените от жалбоподателя доказателства;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 януари 2010 г. по преписка No R 712/2008-4, поради липса на мотиви по въпроса за търпимостта от другата страна в производството пред апелативния състав по отношение на регистрираната марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност, и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка „KULTE“ за стоки от класове 14, 18 и 25
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: италианска фигуративна марка „CULT“ за стоки от клас 25, международна фигуративна марка „CULT“ за стоки от класове 14, 18 и 25, с действие във Франция и Бенелюкс.
 Решение на отдела по заличаването: частична отмяна на марката на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 43 от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав не е признал, че решението му е лишено от предмет, тъй като страните са постигнали споразумение за едновременното съществуване на разглежданите марки и за последвалото искане за оттегляне; нарушение на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като апелативният състав е отказал да допусне нови доказателства, представени от жалбоподателя; нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент No 207/2009, доколкото апелативният състав е преценил погрешно значението на представените доказателства и не е изложил мотиви във връзка с доказателството за търпимост на регистрираната марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/20
 Решение на Съда (трети състав) от 7 април 2016 г. — Tarif Akhras/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 (Дело C-193/15 P) (1)
 ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Ограничителни мерки, взети срещу Сирийската арабска република - Мерки, насочени срещу лица и образувания, които се ползват от режима или го подкрепят - Доказване на основателността на включването в списъците - Съвкупност от индиции - Изопачаване на доказателствата))
 (2016/C 211/24)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tarif Akhras (представители: S. Millar и S. Ashley, solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley, Barrister)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès и M. Bishop), Европейска комисия (представители: D. Gauci и L. Havas)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Tarif Akhras да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 205, 22.6.2015 г.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/26
 Жалба, подадена на 27 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-143/11)
 2012/C 65/52
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да възстанови една четвърт от съдебните разноски, направени от жалбоподателя по дело Marcuccio/Комисия, F-81/09, която ответникът е осъден да заплати със съдебното решение от 15 февруари 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени отхвърлянето от страна на Комисията или за което при всички положения тя е отговорна, на претенциите от искането на жалбоподателя от 16 август 2011 г., изпратено на Комисията в лицето на нейния правен представител pro tempore и на ОН на Комисията,
 —
 да се установи, че Комисията е пропуснала да приеме мерките, необходими за изпълнение на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 15 февруари 2011 г. по дело Marcuccio/Комисия, F-81/09, по-специално мерките за изпълнение на диспозитива на съдебното решение от 15 февруари 2011 г. относно съдебните разноски по това дело,
 —
 да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 3 316,31 EUR, върху която при неизплащане се начисляват лихви в полза на жалбоподателя с годишен лихвен процент 10 % и с годишна капитализация, считано от следващия ден до деня на плащането на горепосочената сума,
 —
 да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 5,00 EUR на ден, считано от следващия ден и до 180-тия ден след 17 август 2011 г., за всеки ден, през който продължава въпросния пропуск, като сумата от 5,00 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,
 —
 да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 6,00 EUR на ден за всеки допълнителен ден, през който продължава въпросния пропуск, от 181-вия ден след 17 август 2011 г. до 270-тия ден след тази дата, като сумата от 6,00 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,
 —
 да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 7,50 EUR на ден за всеки допълнителен ден, през който продължава въпросния пропуск, от 271-вия ден след 17 август 2011 г. до 360-тия ден след тази дата, като сумата от 7,50 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,
 —
 да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя сумата от 10,00 EUR на ден за всеки допълнителен ден, през който продължава въпросния пропуск, от 361-вия ден след 17 август 2011 г. и докато продължава въпросния пропуск, като сумата от 10,00 EUR трябва да бъде изплатена при изтичането на самия ден — в противен случай върху нея се начисляват лихви в полза на жалбоподателя в размер на 10 % годишно и с годишна капитализация, считано от деня, следващ деня, в който е трябвало да бъде извършено плащането на горепосочената сума и до деня, в който то бъде извършено,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 7.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/11
 Преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone (Италия), постъпило на 5 януари 2016 г. — Наказателно производство срещу Paola Tonachella
 (Дело C-8/16)
 (2016/C 090/14)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Frosinone
 Страна в главното производство
 Paola Tonachella
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли членове 49 и сл. и 56 и сл. от Договора за функционирането на Европейския Съюз, допълнени в светлината на принципите, съдържащи се в решение на Съда на ЕС [C-72/10] от 16 февруари 2012 г., да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба, в която при преустановяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или въз основа на решение за отмяна или разваляне се предвижда задължително безвъзмездно прехвърляне на ползването на материалните и нематериални активи, от които се състои системата за управление и събиране на приходите от залози?


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/34
 Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO ESTATE)
 (Дело T-414/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „KENZO ESTATE“ - По-ранна словна марка на Общността „KENZO“ - Относително основание за отказ - Репутация - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 027/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (Осака, Япония) (представители: A. Wenninger-Lenz, W. von der Osten-Sacken и M. Ring, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: M. Rajh и P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kenzo (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 22 май 2013 г. (преписка R 333/2012-2), постановено в производство по възражение със страни Kenzo и г-н K. Tsujimoto
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Kenzo Tsujimoto да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 304, 19.10.2013 г.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/41
 Жалба, подадена на 29 септември 2011 г. от Sandro Gozi срещу решението, постановено на 20 юли 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-116/10, Gozi/Комисия
 (Дело T-519/11 P)
 2011/C 347/73
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Sandro Gozi (Рим, Италия) (представители: G. Passalacqua и G. Calcerano, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени мярката, взета от Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ — Дирекция D на 6 август 2010 г. и протоколирана като HR.D.2/MB/dh Ares (2010) — Y96985;
 —
 да установи и прогласи правото на д-р Gozi на възстановяване на направените от него съдебни разходи и вследствие от това да разпореди изплащането на сумата от 24 480 EUR и да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, такси, хонорари и разходи.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу решението, с което ответникът е отказал възстановяване на сумата от 24 480 EUR, платена от жалбоподателя като съдебни разноски в рамките на съдебно производство в Италия.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено правно основание, изведено от това, че съдебното решение, срещу което е подадена настоящата жалба, съдържа грешки при прилагане на правото и в няколко пункта е опорочено от явно противоречиви мотиви, тъй като не е съобразено с духа и буквата на член 24 от Правилника за длъжностните лица и не съответства на съдебната практика, на която самото то се позовава, както и на фактическите констатации относно развилата се пред Комисията процедура.