text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/5
 Решение на Съда (четвърти състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer/Hans Angerer
 (Дело C-477/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2005/36/ЕО - Член 10 - Признаване на професионалните квалификации - Достъп до професията архитект - Удостоверения, които не са включени в точка 5.7.1 от приложение V - Понятия за „конкретни и изключителни причини“ и за „архитект“))
 (2015/C 198/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer
 Ответник: Hans Angerer
 в присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Landesanwaltschaft Bayern als Vertreter des öffentlichen Interesses
 Диспозитив
 1)
 Член 10, буква в) от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, изменена с Регламент (ЕО) No 279/2009 на Комисията от 6 април 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че молителят, който желае да се възползва от общата система за признаване на удостоверения за обучение, предвидена в дял III, глава I от Директивата, трябва да докаже, освен че притежава удостоверение за обучение, което не е включено в точка 5.7.1 от приложение V към посочената директива, и наличието на „конкретни и изключителни причини“.
 2)
 Член 10, буква в) от Директива 2005/36, изменена с Регламент No 279/2009, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „конкретни и изключителни причини“ по смисъла на тази разпоредба препраща към обстоятелствата, поради които молителят не притежава удостоверение, включено в точка 5.7.1 от приложение V към Директивата, тъй като въпросният молител не може да се позове на факта, че притежава професионални квалификации, които му осигуряват достъп в държавата му по произход до професия, която е различна от тази, която желае да упражнява в приемащата държава членка.
 3)
 Член 10, буква в) от Директива 2005/36, изменена с Регламент No 279/2009, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „архитект“, посочено в тази разпоредба, трябва да бъде определено предвид законодателството на приемащата държава членка и следователно, че не се налага непременно молителят да притежава образование и опит, които се отнасят не само до технически дейности по проектиране на сгради, упражняване на строителен надзор и изпълнение на строителни проекти, но и до дейности по художествен и икономически дизайн на сгради, до дейности по градоустройствено планиране, дори до дейности по опазване на паметниците.
 (1) ОВ C 344, 23.11.2013 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/12
 Решение на Съда (първи състав) от 13 юни 2013 г. — Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA/Европейска комисия
 (Дело C-511/11 P) (1)
 (Обжалване - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и на стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Определяне на целеви цени, разпределяне на клиенти чрез съглашения за въздържане от конкуренция и обмен на търговска информация - Доказване - Отговорност за неправомерно поведение - Размер на глобата - Тежест и продължителност на нарушението - Отегчаващо обстоятелство - Повторност на нарушението)
 2013/C 225/18
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA (представители: F. Moretti и L. Nascimbene, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L. Malferrari и G. Conte)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 13 юли 2011 г. по дело Polimeri Europa/Комисия (T-59/07), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение C(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) или, при условията на евентуалност, за отмяна или намаляване на глобата, наложена на Polimeri Europa SpA — Нарушение на правото на защита — Възлагане на отговорността за нарушението — Липса на мотиви
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля главната и насрещната жалба.
 2.
 Осъжда Versalis SpA да заплати съдебните разноски, свързани с главната жалба.
 3.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, свързани с насрещната жалба.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 6.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/18
 Определение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Ertico — Its Europe/Комисия
 (Дело T-499/14) (1)
 ((Препоръка 2003/361/ЕО - Критерии за определяне на микро-, малки и средни предприятия в политиките на Съюза - Решение на групата по утвърждаването на Комисията - Оттегляне на решението - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 221/25)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — Its Europe) (Брюксел, Белгия) (представители: M. Wellinger и K. T’Syen, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Clausen)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на групата по утвърждаването на Комисията от 15 април 2014 г., с което се обявява, че жалбоподателят не може да се квалифицира като микро-, малко или средно предприятие по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 година относно определението за микро-, малки и средни предприятия (ОВ L 124, стр. 36).
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation - Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico - Its Europe).
 (1) ОВ C 380, 27.10.2014 г.


text:
 25.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/8
 Решение на Съда (осми състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-265/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) No 1907/2006 - Химикали - Регистрация, оценка, разрешаване и ограничаване на тези химикали и приложими по отношение на тях ограничения - Регламент REACH - Член 126 - Правила относно санкциите, приложими при нарушаване на разпоредбите на Регламента REACH - Неприлагане в определения срок)
 2011/C 186/13
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и M. van Beek)
 Ответник: Кралство Белгия (представители: T. Materne и L. Van den Broeck)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 126 от Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 2009 г., стр. 1 и ОВ L 118, 2010 г., стр. 89) — Санкции, приложими при нарушаване на Регламента REACH
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за прилагането на санкции при нарушение на Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 126 от посочения Регламент.
 2.
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/2
 Решение на Съда (втори състав) от 24 януари 2013 г. — Frucona Košice a.s./Европейска комисия, St. Nicolaus — trade a.s.
 (Дело C-73/11 P) (1)
 (Обжалване - Държавни помощи - Опрощаване на 65 % от данъчни задължения в рамките на производство по несъстоятелност - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Критерий за частния кредитор - Граници на съдебния контрол - Замяна от Общия съд на мотивите, съдържащи се в спорното решение, със свои собствени мотиви - Явна грешка в преценката - Изопачаване на доказателства)
 2013/C 71/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Frucona Košice a.s. (представители: P. Lasok QC, J. Holmes и B. Hartnett, barristers, O. Geiss, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: K. Walkerová, L. Armati и B. Martenczuk), St. Nicolaus — trade a.s. (представител: N. Smaho, avocat)
 Предмет
 Жалба против решението на Общия съд (втори състав) от 7 декември 2010 г., Frucona Košice/Комисия (T-11/07), с което Общият съд е отхвърлил жалба за отмяна на Решение C(2006) 2087 окончателен на Комисията от 7 юни 2006 г. относно предоставената от Словакия помощ в полза на Frucona Košice, под формата на опрощаване на данъчно задължение от компетентния данъчен орган в рамките на производство по несъстоятелност (държавна помощ No C-25/2005, ex NN/2005), в частта му, в която е обявено, че тази мярка е несъвместима с общия пазар и е разпоредено на Словакия да възстанови цялата предоставена помощ.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 7 декември 2010 г. по дело Frucona Košice/Комисия (T-11/07).
 2.
 Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по изтъкнатите пред него правни основания, по които той не се е произнесъл.
 3.
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 130, 30.4.2011 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/32
 Иск, предявен на 27 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
 (Дело C-283/08)
 (2008/C 223/49)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Roels и W. Wils)
 Ответник: Кралство Нидерландия
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че Кралство Нидерландия е нарушило задълженията си по Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (1), като не е приела необходимите за съобразяване с тази директива правни и административни разпоредби или поне не е съобщила на Комисията за тях;
 —
 да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата в националното право е изтекъл на 12 юни 2007 г.
 (1) ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/17
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 януари 2007 г. — France Télécom/Комисия
 (Дело T-340/03) (1)
 („Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на услуги за високоскоростен достъп до интернет - Хищнически цени“)
 (2007/C 69/39)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: France Télécom SA, по-рано известно като Wanadoo Interactive SA (Париж, Франция) (представители: O. Brouwer, H. Calvet, M. Pittie, J. Philippe и J. Janssens, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално S. Rating и E. Gippini Fournier, впоследствие E. Gippini Fournier)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията от 16 юли 2003 г. по процедура за прилагане на член [82 ЕО] (дело COMP/38.233 — Wanadoo Interactive) или, евентуално, искане за отмяна или намаляване на наложената на ищеца глоба.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Осъжда се ищецът да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 289, 29.11.2003 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-304/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Директива 79/409/ЕИО - Опазването на дивите птици - Оценка на въздействието върху околната среда на строителни работи по преустройство на ски писти)
 (2007/C 269/13)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и D. Recchia)
 Ответник: Италианска република (представители: I. M. Braguglia и G. Fiengo)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 6, параграфи 2-4, във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (OВ L 206, стр. 7) — Нарушение на член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (OВ L 103, стр. 1) — Разширяване на зоната за ски в Santa Caterina Valfurva, разположена в националния парк Stelvio (специалната защитена зона IT 2040044) без да е извършена оценка на въздействието на проекта върху околната среда — Липса на предприемане на мерки с оглед да се избегне обезпокояването и влошаването на местообитанията на видовете, за които е била предвидена специалната защитена зона
 Диспозитив
 1)
 —
 Като разрешава мерки, които могат да имат съществено отражение върху специалната защитена зона IT 2040044, Parco Nazionale dello Stelvio, без да ги подлага на подходяща оценка на въздействието им по отношение на целите за опазване на посочената зона,
 —
 като разрешава такива мерки, без да спазва разпоредбите, които допускат осъществяването на проект въпреки отрицателната оценка на въздействието и липсата на други разрешения, само ако съществуват наложителни причини от приоритетен обществен интерес и единствено след приемане и съобщаване на Комисията на Европейските общности за всяка компенсаторна мярка, необходима за гарантиране на защитата на цялостната кохерентност на Натура 2000, и
 —
 като не е взела мерки, за да се избегне влошаването на състоянието на естествените местообитания и местообитанията на видовете, както и обезпокояването на видовете, за които специалната защитена зона IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio е била предвидена,
 Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 6, параграфи 2-4 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, във връзка с член 7 от нея, както и с член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 229 от 17.9.2005 г.


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/17
 Решение на Общия съд от 5 май 2017 г. — Globo Media/EUIPO — Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA)
 (Дело T-262/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „GLOBO MEDIA“ - По-ранна фигуративна национална марка „TV GLOBO PORTUGAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 202/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Globo Media, SA (Мадрид, Испания) (представители: L. Estropá Navarro и J. Calderón Chavero, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и B. Uriarte Valiente)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Globo Comunicação e Participações S/A (Рио де Жанейро, Бразилия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 март 2016 г. (преписка R 0561/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Globo Comunicação e Participações и Globo Media
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Globo Media, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 18.7.2016 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/2
 Решение на Съда (голям състав) от 4 декември 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-117/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Член 88, параграфи 1 и 2 ЕО - Помощ за закупуване на земеделска земя, предоставена от Република Полша - Компетентност на Съвета на Европейския съюз - Съществуваща схема за помощи - Присъединяване на Република Полша към Европейския съюз - Помощ, предоставена преди присъединяването - Подходящи мерки - Неразривна връзка между две схеми за помощи - Промяна в обстоятелствата - Извънредни обстоятелства - Икономическа криза - Явна грешка в преценката - Принцип на пропорционалност)
 2014/C 45/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová и B. Stromsky)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Sitbon и F. Florindo Gijón)
 Встъпили странаи, подпомагащи ответника: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и L. Liubertaitė), Унгария (представители: G. Koós и M. Fehér, както и K. Szíjjártó), Република Полша (представители: M. Szpunar и B. Majczyna)
 Предмет
 Жалба за отмяна — Отмяна на Решение 2010/10/ЕО на Съвета от 20 ноември 2009 година за предоставяне на държавна помощ от властите на Република Полша за закупуване на земеделска земя в периода между 1 януари 2010 г. и 31 декември 2013 г. (ОВ L 4, стр. 89) — Липса на компетентност — Злоупотреба с власт — Нарушение на принципа за лоялно сътрудничество между държавите членки и институциите — Явна грешка в преценката
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Литва, Унгария и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/13
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 12 март 2014 г. — Henricus Cornelis Maria Niessen и др./Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-119/14)
 2014/C 159/18
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Ищци: Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли увреждащите действия на работещи на своя отговорност трети лица, на които са възложени задачи, част от дейността на въздушния оператор, да се разглеждат като извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1)?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: когато се преценява това, има ли значение кой е възложил съответните задачи на третото лице (авиокомпанията, летищният оператор и т.н.)?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/11
 Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия
 (Дело T-481/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на хората - Генетично модифицирани храни и храни за генетично модифицирани животни - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2011/C 173/26
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Département du Gers (Франция) (представители: S. Mabile и J.-P. Mignard, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и L. Pignataro)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2010/429/ЕС на Комисията от 28 юли 2010 година за разрешаване пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица MON 88017 x MON 810 (MON 88Ø17-3 x MON-ØØ81Ø-6) в съответствие с Регламент (ЕО) No 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 201, стр. 46).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Département du Gers понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 3.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по исканията за намеса на Европейския парламент, на Съвета на Европейския съюз, на Région Centre, на Région Picardie, на Département de la Haute-Garonne, на Région Bretagne, на Région Poitou-Charentes, на Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, на Région Bourgogne, на Région Midi-Pyrénées, на Région Auvergne, на Région Pays de la Loire, на Région Rhône-Alpes, на Département des Côtes d’Armor, на Région Île de France и на Région Nord-Pas-de-Calais.
 (1) ОВ C 346 от 18.12.2010 г.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/58
 Жалба, подадена на 20 февруари 2015 г. — Aston Martin Lagonda/СХВП (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобил)
 (Дело T-86/15)
 (2015/C 138/75)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Обединено кралство) (представител: D. Farnsworth, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: Марка на Общността, която съдържа означението „друг“, изобразяваща решетка, поставена върху предната страна на автомобил — заявка за регистрация No 1 2 2 18 418
 Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на СХВП от 18 декември 2014 г. по преписка R 1795/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, в която потвърждава извода на проверителя относно липсата, на пръв поглед, на отличителен характер на заявената марка, що се отнася до въпросните стоки и услуги;
 —
 да разреши публикуването на заявката за марка на Общността No 12 218 418 и
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/31
 Жалба, подадена на 26 януари 2009 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
 (Дело T-40/09)
 (2009/C 82/55)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: адв. T. Alkin, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Selecciones Americanas, SA (Sitges (Барселона), Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 19 ноември 2008 г. по преписка R 280/2008-4, доколкото то се отнася до възражението, основано на регистрираните в Испания под No 255 186 и No 2 529 728 марки,
 —
 да се измени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 19 ноември 2008 г. по преписка R 280/2008-4, в смисъл че разглеждането на възражението се спира до произнасянето на решение в процедурата по възражение срещу заявка за марка на Общността No 3 064 219, и
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „VOGUE CAFÉ“ за стоки и услуги от класове 21, 25 и 43
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „Vogue Juan Fort, S.A. — Badalona“, регистрирана в Испания под No 255 186 за стоки от клас 25; фигуративна марка „VOGUE studio“ регистрирана в Испания под No 2 529 728 за стоки от клас 25; заявка за марка на Общността No 3 064 219 за фигуративната марка „VOGUE“ за стоки и услуги от класове 25, 35 и 39.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението за заявените стоки от клас 25
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 43, параграф 2 от Регламент No 40/94 на Съвета и/или на правило 22, параграф 3 от Регламент No 2868/95 на Комисията (1), тъй като апелативният състав неправилно заключава, че доказателствата, представените от другата страна в производството пред апелативния състав, установяват използване на марката, регистрирана в Испания под No 255 186; нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно преценява, че съществува вероятност от объркване между съответната марка на Общността и марката, регистрирана в Испания под No 2 529 728; нарушение на правило 20, параграф 7 от Регламент No 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав посочва неприложими основания за отказа си да спре производството до приключване на процедурата по възражение срещу заявка за марка на Общността No 3 064 219.
 (1) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (OВ 1995 г., L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/15
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de commerce de Bruxelles (Белгия) на 23 септември 2009 г. — Françoise Hanssens-Ensch (синдик на Agenor SA)/Европейска общност
 (Дело C-377/09)
 2009/C 312/23
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de commerce de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Ищец: Françoise Hanssens-Ensch (синдик на Agenor SA)
 Ответник: Европейска общност
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 288, алинея 2 от Договора ЕО да се тълкува в смисъл, че иск за отговорност по член 530 от белгийския Кодекс на търговските дружества, предявен от синдик по несъстоятелността, с който се иска да бъде осъдена Европейската общност да поеме пасивите по несъстоятелността, с мотива че тя de facto е имала правомощието да управлява търговско дружество и при това управление е допуснала сериозна грешка, която е допринесла за несъстоятелността на дружеството, представлява иск за извъндоговорна отговорност по смисъла на тази разпоредба от Договора?


text:
 17.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/27
 Жалба, подадена на 12 май 2010 г. — ratiopharm/СХВП — Nycomed (ZUFAL)
 (Дело T-222/10)
 2010/C 195/42
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: ratiopharm GmbH (Улм, Германия) (представител: Rechtsanwalt S. Völker)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: nycomed GmbH (Констанц, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 март 2010 г. по преписка R 874/2008-4,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ZUFAL“ за стоки от клас 5.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: nycomed GmbH.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „ZURCAL“ за стоки от клас 5 и три национални словни марки: „ZURCAL“ за стоки от клас 5.
 Решение на отдела по споровете: приема възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/6
 Решение на Съда (втори състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Sø- og Handelsretten — Дания) — HK Danmark, от името на Jette Ring/Dansk almennyttigt Boligselskab (C-335/11), HK Danmark, от името на Lone Skouboe Werge/Dansk Arbejdsgiverforening, от името на Pro Display A/S в производство по несъстоятелност (C-337/11)
 (Дело C-335/11 и С-337/11) (1)
 (Социална политика - Конвенция на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Членове 1, 2 и 5 - Различно третиране, основано на увреждане - Уволнение - Наличие на увреждане - Отсъствия на работника поради увреждането му - Задължение за приспособяване на работната среда - Работа на непълно работно време - Продължителност на срока на предизвестието)
 2013/C 156/08
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Sø- og Handelsretten
 Страни в главното производство
 Ищци: HK Danmark, от името на Jette Ring (C-335/11), HK Danmark, от името на Lone Skouboe Werge (С-337/11)
 Ответници: Dansk almennyttigt Boligselskab DAB (С-335/11), Dansk Arbejdsgiverforening, от името на Pro Display A/S — в производство по несъстоятелност (C-337/11)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Sø- og Handelsretten — Тълкуване на членове 1, 2 и 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) и на Решение на Съда по дело C-13/05, Chacón Navas — Забрана на дискриминацията, основана на увреждане — Национално законодателство, което дава право на работодателя да уволни служител, който е отсъствал по болест, като същевременно е получавал трудовото си възнаграждение, общо 120 дни в рамките на период от 12 последователни месеца — Понятие за увреждане — Лица с трайно намаляване на работоспособността, което не налага използването на специални помощни средства, а се изразява само в невъзможността им да работят на пълно работно време — Подходящо приспособяване на работната среда на лицата с увреждания
 Диспозитив
 1.
 Понятието „увреждане“ в Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че включва състояние, причинено от заболяване, за което медицински е установено, че е излечимо или неизлечимо, щом като това заболяване създава трайни ограничения, произтичащи от физически, умствени или психични недъзи, които при взаимодействие с различни пречки могат да затруднят пълноценното и ефективно участие на съответното лице в професионалния живот наравно с останалите работници. Естеството на мерките, които работодателят трябва да вземе, не е определящо за това дали здравословното състояние на лицето попада в обхвата на въпросното понятие.
 2.
 Член 5 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че намаляването на работното време може да представлява една от мерките за приспособяване на работната среда по този член. Националният съд е този, който трябва да прецени дали при обстоятелствата по главните производства намаляването на работното време като мярка за приспособяване на работната среда представлява непропорционална тежест за работодателя.
 3.
 Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, съгласно която работодателят може да прекрати трудовия договор с предизвестие със съкратен срок, ако съответният работник с увреждане е отсъствал по болест, като същевременно е получавал трудовото си възнаграждение, общо 120 дни в рамките на период от 12 последователни месеца, когато причина за отсъствията му е обстоятелството, че работодателят не е изпълнил задължението си по член 5 от тази директива да вземе подходящи мерки за приспособяване на работната среда.
 4.
 Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, съгласно която работодателят може да прекрати трудовия договор с предизвестие със съкратен срок, ако съответният работник с увреждане е отсъствал по болест, като същевременно е получавал трудовото си възнаграждение, общо 120 дни в рамките на период от 12 последователни месеца, когато неговите отсъствия се дължат на увреждането му, освен ако тази разпоредба преследва законна цел и същевременно не надхвърля необходимото за постигането ѝ — нещо, което запитващата юрисдикция трябва да прецени.
 (1) ОВ C 269, 10.9.2011 г.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/7
 Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-508/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2003/109/ЕО - Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни - Молба за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ - Молба за издаване на разрешение за пребиваване във втора държава членка, подадена от гражданин на трета страна, който вече е получил статут на дългосрочно пребиваващ в една държава членка, или от член на неговото семейство - Размер на таксите, изисквани от компетентните органи - Непропорционалност - Пречка за упражняването на правото на пребиваване)
 2012/C 174/09
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande и R. Troosters)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels и J. Langer)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Гърция (представител: T. Papadopoulou)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 2004 г., стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225) — Молба за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ — Такси — Твърде висок и несправедлив размер — Спънка за упражняването на правото на пребиваване
 Диспозитив
 1.
 Като прилага за гражданите на трети страни, които кандидатстват за статут на дългосрочно пребиваващ в Нидерландия, и за гражданите от трети страни, които след придобиване на такъв статут в държава членка, различна от Кралство Нидерландия, заявяват желание да упражнят правото на пребиваване в тази държава членка, както и за членовете на техните семейства, които искат да им бъде разрешено да ги придружат или да се присъединят към тях, прекомерни и непропорционални такси, които могат да възпрепятстват упражняването на правата, предоставени с Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/41
 Жалба, подадена на 12 януари 2017 г. — Landesbank Baden-Württemberg/ЕСП
 (Дело T-14/17)
 (2017/C 063/54)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Landesbank Baden-Württemberg (Щутгарт, Германия) (представители: H. Berger и K. Rübsamen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Единния съвет за преструктуриране (ЕСП)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени в частта им, която се отнася до вноските на жалбоподателя, решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2016 г. относно предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/SRF/2016/06) и решението на Единния съвет за преструктуриране от 20 май 2016 г. относно адаптирането на предварителните вноски за Единния фонд за преструктуриране за 2016 година, с което се допълва решението на този съвет от 15 април 2016 година предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2016 година (SRB/ES/SRF/2016/13);
 —
 да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС, член 41, параграфи 1 и 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като обжалваните решения не са мотивиране в достатъчна степен.
 2.
 Второ основание: нарушение на правото на изслушване по член 41, параграфи 1 и 2, буква а) от Хартата, тъй като жалбоподателят не е бил изслушан преди приемането на обжалваните решения.
 3.
 Трето основание: нарушение на член 103, параграф 7, буква з) от Директива 2014/59/ЕС (1), на член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) No 575/2013 (2), на член 6, параграф 5, първото изречение от Делегиран Регламент (ЕС) 2015/63 (3), на членове 16 и 20 от Хартата и на принципа на пропорционалност, поради прилагането на коефициент за умножение 0.556 за индикатора IPS (Institutional Protection Scheme) (ИЗС (институционална защитна схема)).
 Жалбоподателят изтъква в рамките на третото основание, че ответникът не е приложил спрямо него изцяло индикатора IPS. Закрилата, предоставяна от институционална система за защита, се прилагала всеобхватно и по еднакъв начин по отношение на всички членуващи институции. Провеждането на разграничение между институциите на равнище на индикатора IPS било несъвместимо със системата и произволно. Поставянето на жалбоподателя в групата на институциите с най-висок рисков профил също било явно необосновано и произволно.
 4.
 Четвърто основание: нарушение на член 16 от Хартата, и на принципа на пропорционалност, поради прилагането на множител за корекции за риска
 Жалбоподателят се позовава също на обстоятелството, че единният съвет нарушил неговата свобода на стопанска инициатива и принципа на пропорционалност, доколкото този съвет изчислил множители за корекции за риска, които не съответствали на добрия рисков профил на жалбоподателя, който бил над средния за останалите дължащи вноски институции.
 (1) Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) No 1093/2010 и (ЕС) No 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ 2014 г., L 173, стр. 190).
 (2) Регламент (ЕС) No 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) No 648/2012 (ОВ 2013 г., L 176, стр. 1).
 (3) Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ 2015 г., L 11, стр. 44).


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/24
 Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 12 август 2011 г. — Mark Alemo-Herron и др./Parkwood Leisure Ltd
 (Дело C-426/11)
 2011/C 311/40
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court of the United Kingdom
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward
 Ответник: Parkwood Leisure Ltd
 Преюдициални въпроси
 1.
 Когато работник или служител има договорно право срещу прехвърлителя, какъвто е настоящият случай, да се ползва от условията, които са договорени и определени в който и да било момент от трето лице, което е организация за колективно договаряне, и това право е признато в националното право по-скоро като динамично, отколкото като статично по естеството си в отношенията между работника или служителя и работодателя прехвърлител, трябва ли да се счита, че член 3 от Директива 2001/23/ЕО (1) на Съвета от 12 март 2001 г., тълкуван във връзка с Решение на Съда по дело Werhof/Freeway Traffic Systems GmbH & Co KG (C-499/04, Recueil, стр. I-2397):
 а)
 изисква, в случай на съответно прехвърляне, за което се прилага Директивата, това право да бъде защитено и изпълняемо срещу приобретателя; или
 б)
 позволява, в случай на съответно прехвърляне, за което се прилага Директивата, националните съдилища да приемат, че това право е защитено и изпълняемо срещу приобретателя; или
 в)
 забранява, в случай на съответно прехвърляне, за което се прилага Директивата, националните съдилища да приемат, че това право е защитено и изпълняемо срещу приобретателя?
 2.
 Когато държава членка е изпълнила задължението си за транспониране на минималните изисквания по член 3 от Директива 2001/23, но възниква въпросът дали мерките за транспониране трябва да се тълкуват като превишаващи тези изисквания по такъв начин, че са облагодетелствани защитените работници и служители чрез предоставянето на динамични договорни права срещу приобретателя, трябва ли да се счита, че съдилищата на държавата членка имат правомощието да прилагат националното право при тълкуването на законодателството за транспониране винаги когато посоченото тълкуване не противоречи на общностното право, или трябва да се възприеме друг подход при тълкуването и, при утвърдителен отговор, какъв подход?
 3.
 Като се има предвид, че в настоящия случай работодателят не твърди, че признаването по националното право на динамичното право на работниците и служителите да се ползват от условията, определени при колективно договаряне, би означавало да се накърнят правата на работодателя по член 11 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, има ли националният съд правомощието да прилага поддържаното от служителите тълкуване на Transfer of Undertakings (Protection of Employment) Regulations 1981 [Правилник за прехвърлянето на предприятия (защита на работниците и служителите) от 1981 г.]?
 (1) Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Liège — Белгия) — Mono Car Styling SA, в ликвидация/Dervis Odemis и др.
 (Дело C-12/08) (1)
 (Преюдициално запитване - Директива 98/59/ЕО - Членове 2 и 6 - Процедура за информиране и консултиране с работниците в случай на колективни уволнения - Задължения на работодателя - Право на иск на работниците - Изискване за конформно тълкуване)
 2009/C 220/11
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour du travail de Liège
 Страна в главното производство
 Жалбоподател: Mono Car Styling SA, в ликвидация
 Ответник: Dervis Odemis и др.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour du travail de Liège (Белгия) — Тълкуване на членове 2, 3 и 6 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения (ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95) — Редовност на процедурата за информиране и консултиране с работниците в случаите на колективни уволнения — Липса на писмено уведомление за мотивите за планираните уволнения, за броя и категориите на работниците, които трябва да бъдат уволнени, за предлаганите критерии за подбор на посочените работници — Отражение на липсата на оспорване от страна на представителите на работниците върху правото на всеки отделен работник да предявява иск за оспорване на редовността на процедурата по уволненията — Обхват на изискването за конформно тълкуване
 Диспозитив
 1)
 Член 6 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения, тълкуван във връзка с член 2 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, въвеждаща производства, чрез които да е възможно по искане както на представителите на работниците, така и на отделните работници, да се провери дали са изпълнени предвидените с тази директива задължения, но ограничаваща правото на иск на всеки отделен работник, що се отнася до допустимите оплаквания, и обвързваща това право с условието представителите на работниците предварително да изложат пред работодателя възражения, както и с условието засегнатият работник предварително да уведоми работодателя, че оспорва редовността на процедурата за информиране и консултиране.
 2)
 Обстоятелството, че национална правна уредба, която въвежда производства, чрез които е възможно по искане на представителите на работниците да се провери дали работодателят е изпълнил всички задължения за информиране и консултиране, посочени в Директива 98/59, предвижда ограничения и условия по отношение на признатото от нея право на иск на всеки отделен работник, засегнат от колективно уволнение, не нарушава принципа на ефективна съдебна защита.
 3)
 Член 2 от Директива 98/59/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която ограничава задълженията на работодателя, който възнамерява да извърши колективни уволнения, в сравнение с предвидените в посочения член 2. При прилагането на вътрешното право националната юрисдикция трябва, съгласно принципа за конформно тълкуване, да вземе предвид националното право като цяло и да го тълкува, доколкото е възможно, в светлината на текста и целта на Директива 98/59, за да се постигне търсеният от нея резултат. Следователно в рамките на своята компетентност тя е длъжна да гарантира, че задълженията в тежест на такъв работодател не са ограничени в сравнение с упоменатите в член 2 от посочената директива.
 (1) ОВ C79, 29.03.2008 г.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/3
 Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda sanitaria locale No 5 „Spezzino“, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria/San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
 (Дело C-113/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Услуги за медицински транспорт - Национално законодателство, съгласно което дейностите по медицински транспорт за обществените лечебни заведения се възлагат приоритетно на доброволческите организации, които отговарят на законоустановените изисквания и са вписани в регистър - Съвместимост с правото на Съюза - Обществени поръчки - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Директива 2004/18/ЕО - Смесени услуги, посочени както в приложение II A, така и в приложение II Б към Директива 2004/18 - Член 1, параграф 2, букви a) и г) - Понятие за обществена поръчка за услуги - Възмезден характер - Насрещна престация, която се състои във възстановяване на направените разходи))
 (2015/C 046/03)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Azienda sanitaria locale No 5 „Spezzino“, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria
 Ответници: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
 В присъствието на: Croce Rossa Italiana — Comitato regionale Liguria и др.
 Диспозитив
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че предоставянето на услуги за спешен и извънредно спешен медицински транспорт се поверява приоритетно, с пряко възлагане и без каквото и да било разгласяване на доброволческите организации, с които е сключено споразумение, стига правната уредба и споразуменията, в рамките на които тези организации извършват дейността си, действително да допринасят за постигането на социалната цел, както и за преследването на целите за солидарност и за бюджетна ефективност, на които се основава тази уредба.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/13
 Решение на Съда (пети състав) от 1 февруари 2017 г. — Portovesme Srl/Европейска комисия
 (Дело C-606/14 P) (1)
 ((Обжалване - Помощ, предоставена от Италианската република в полза на Portovesme Srl - Префернциални тарифи за електроенергия - Решение, с което мярката се обявява за несъвместима с вътрешния пазар))
 (2017/C 104/19)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Portovesme Srl (представители: G. Dore, M. Liberati, A. Vinci и F. Ciulli, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и É. Gippini Fournier)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Portovesme Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.


text:
 20.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/13
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 23 октомври 2013 година
 по дело E-2/13
 Bentzen Transport AS срещу Надзорен орган на ЕАСТ
 (Отказ на Надзорния орган на ЕАСТ да започне производство за предполагаемо неизпълнение на задълженията на държава от ЕИП в областта на обществените поръчки — Мерки, подлежащи на обжалване — Допустимост)
 2014/C 81/13
 По дело E-2/13, Bentzen Transport AS срещу Надзорен орган на ЕАСТ — ИСК съгласно член 36, втора алинея от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, с който се иска отмяна на Решение No 507/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 19 декември 2012 г. по дело No 71620 относно приключването на дело срещу Норвегия, започнато след получаването на жалба срещу държавата в областта на обществените поръчки, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 23 октомври 2013 г. определение със следния диспозитив:
 1.
 Искът се отхвърля като недопустим.
 2.
 Ищецът поема съдебните разноски.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/34
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Lior/Комисия и Комисия/Lior
 (Съединени дела T-192/01 и Т-245/04) (1)
 (Арбитражна клауза - Програми „Thermie“ и „Altener II“ - Договори относно проекти в областта на насърчаването на възобновяемите енергийни източници и на енергоспестяването - Допустимост - Искане за плащане - Доказване на разходите - Искане за възстановяване на авансово платените суми - Обезщетение за вреди)
 2009/C 282/63
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец по дело T-192/01: Lior GEIE (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално V. Marien и J. Choucroun, впоследствие V. Marien, avocats)
 Ответник по дело T-192/01: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. Støvlbæk, подпомаган от M. Bra, avocat, впоследствие H. Støvlbæk и M. Konstantinidis, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Ищец по дело T-245/04: Комисия на Европейските общности
 Ответник по дело Т-245/04: Lior GEIE и Lior International NV (Hoeilaart, Белгия) (представител: V. Marien)
 Предмет
 Два иска на основание член 238 ЕО, предявени съответно от Lior GEIE и от Комисията вследствие на седем договора, сключени между Комисията и Lior в рамките на програма „Thermie“ и един договор, сключен между Комисията и Lior в рамките на програма „Altener II“.
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Lior GEIE да заплати на Комисията:
 —
 6 156,75 EUR за договора „Biogaz“, договора „Biomasse“ и договора „Maxibrochure bioclimatique“ заедно с лихви, считано от 28 февруари 2002 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец февруари 2002 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 16 325,11 EUR за договора „Biomasse“ заедно с лихви, считано от 30 юни 2002 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец юни 2002 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 3 980 EUR за договора „Wind Energy“ заедно с лихви, считано от 15 януари 2002 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец януари 2002 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 36 000 EUR за договора „Transport“ заедно с лихви, считано от 31 август 2001 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец август 2001 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 36 000 EUR за договора „Photovoltaïque“ заедно с лихви, считано от 31 август 2001 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец август 2001 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението.
 2.
 Осъжда Lior да заплати на Комисията 32 800 EUR за договора „Agores“ заедно с лихви, считано от 28 февруари 2003 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец февруари 2003 г., увеличена с един пункт и половина, до окончателно изплащане на задължението.
 3.
 Основанието за постановяване на решение по същество по исканията на Комисията по дело T-245/04, целящи солидарното осъждане на Lior International NV да заплати дължимите от Lior суми, е отпаднало.
 4.
 Осъжда Lior да понесе освен направените от него съдебни разноски, свързани с главното производство по съединени дела T-192/01 и T-245/04, една четвърт от съдебните разноски на Комисията по това производство.
 5.
 Осъжда Lior да понесе всички съдебни разноски, свързани с обезпечително производство по дело T-192/01 R.
 6.
 Комисията понася три четвърти от направените от нея съдебни разноски, свързани с главното производство по дело T-192/01 и три четвърти от направените от нея съдебни разноски, свързани с производството срещу Lior по дело T-245/04.
 7.
 Комисията понася направените от нея съдебни разноски, свързани с иска срещу Lior International по дело T-245/04.
 8.
 Lior International понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 303, 27.10.2001 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/47
 Жалба, подадена на 16 януари 2009 г. — Vanhecke/Парламент
 (Дело T-14/09)
 (2009/C 69/104)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Frank Vanhecke (Brugge, Белгия) (представители: R. Tournicourt и B. Siffert, advocaten)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение на Европейския парламент от 18 ноември 2008 г., съобщено на жалбоподателя на 30 ноември 2008 г., с което се снема парламентарният имунитет на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Белгийският министър на правосъдието моли с писмо до председателя на Европейския парламент да се снеме имунитета на жалбоподателя. По сведения на жалбоподателя молбата била резултат от запитване на прокуратурата на град Dendermonde, която е искала да започне срещу него преследване заради съдържанието на статия, публикувана в местния партиен вестник, чийто отговорен редактор за издаването в град Sint-Niklaas е жалбоподателят.
 В следствие на това Европейският парламент решава да снеме парламентарния имунитет на жалбоподателя.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че според член 10 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности членовете на Европейския парламент се ползват на територията на собствената им държава с имунитетите, предоставени на народните представители в собствената им страна. Ето защо следвало, че снемането на имунитет на член на Европейския парламент можело да бъде поискано само чрез органа, който според националното право е компетентен да снеме имунитета на народен представител. Следователно отправената до министъра на правосъдието молба за образуване на производство за снемане на парламентарния имунитет е трябвало да изхожда от генералната прокуратура към Hof van beroep, а не както в настоящия случай от местната окръжна прокуратура.
 Второто правно основание се отнася до вземането на решението от правната комисия на Европейския парламент. Жалбоподателят посочва, че членовете на комисията, взели решение по молбата за снемане на парламентарния му имунитет, или е трябвало да присъстват на заседанието, на което той е трябвало да бъде изслушан, или е трябвало да имат на разположение задълбочен доклад с представяне на доводите. В конкретния случай това не се е случило.
 На трето място жалбоподателят посочва нарушаване на поверителността и на задължението за пазене на тайна. В тази връзка той изтъква, че още преди окончателното гласуване на правната комисия докладът на председателя на комисията е бил на разположение на пресата.
 На четвърто място жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 7 от Правилник за дейността на Европейския парламент, поради това, че всякакъв дебат на пленарно заседание бил невъзможен.
 На пето място жалбоподателят посочва липса на мотиви, доколкото обжалваното решение се ограничавало до препращане към доклада на правната комисия.
 На шесто място жалбоподателят оспорва използвания от правната комисия мотив, според който: „не е част от задачите на представител на Европейския парламент да действа като отговорен издател на вестник на национална политическа партия“. Според жалбоподателя задача на политика е да изразява и разпространява политическо мнение, а издаването на политически издания, както и функцията на отговорен редактор били по-специално част от задълженията на член на Европейския парламент.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/38
 Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. — Sovena Portugal — Consumer Goods/СХВП — Mueloliva (FONTOLIVA)
 (Дело T-24/16)
 (2016/C 106/44)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sovena Portugal — Consumer Goods, SA (Лисабон, Португалия) (представител: D. Martins Pereira, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mueloliva, SL (Кордоба, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка на „FONTOLIVA“ — международна регистрация No 1 107 792, посочваща Европейския съюз
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 4.ноември.2015 г. по преписка R 1813/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да допусне жалбата;
 —
 Да отхвърли обжалваното решение в неговата цялост;
 —
 Да измени обжалваното решение на основанията, изложени в настоящата жалба и за обяви предоставянето на закрила на международната марка No 1 107 792 FONTOLIVA по отношение на Европейския съюз;
 —
 Да осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, включително разноските по производството пред СХВП;
 —
 Да осъди другата страна в производството да заплати разноските на жалбоподателя в производството пред СХВП.
 Изложени основания
 —
 Липса на предходна испанска марка No 780 071 FUENOLIVA;
 —
 Недостатъчно доказателства за реално използване на марката;
 —
 Липса на вероятност от объркване — член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността;
 —
 Съществуване на две предходни марки FONTOLIVA в Испания.


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/28
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 24 март 2011 г. — Canga Fano/Съвет
 (Дело F-104/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2009 г. - Решение за неповишаване - Съпоставяне на заслугите - Явна грешка в преценката - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение)
 2011/C 160/42
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Diego Canga Fano (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и K. Zieleśkiewicz)
 Предмет
 Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AD13 на основание на процедурата по повишаване за 2009 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Canga Fano понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г., стр. 51.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/69
 Жалба, подадена на 3 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-81/13)
 2013/C 344/127
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка с длъжностните лица, повишени в процедурата по повишаване за 2012 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решението, съобщено чрез Informations Administratives No 27-2012 от 26 октомври 2012 г. името на жалбоподателя да не се включи в списъка с длъжностните лица, повишени в процедурата по повишаване за 2012 г.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/33
 Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-16/12)
 2012/C 138/76
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което едностранно се променя местоработата на жалбоподателя
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването от 1 февруари 2012 г., с което жалбоподателят е назначен в отдел D 5 вместо в отдел A 4,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя обезщетение за неимуществени вреди в размер на 3 000 EUR,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/5
 Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от High Court (Ирландия)) — Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner
 (Дело C-362/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Лични данни - Защита на физическите лица при обработването на тези лични данни - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7, 8 и 47 - Директива 95/46/ЕО - Членове 25 и 28 - Прехвърляне на лични данни към трети страни - Решение 2000/520/ЕО - Прехвърляне на лични данни към Съединените щати - Недостатъчна степен на защита - Валидност - Жалба от физическо лице, чиито данни са били прехвърлени от Европейския съюз към Съединените щати - Правомощия на националните надзорни органи))
 (2015/C 398/06)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court (Ирландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Maximillian Schrems
 Ответник: Data Protection Commissioner
 Диспозитив
 1)
 Член 25, параграф 6 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, изменена с Регламент (ЕО) No 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г., разглеждан във връзка с членове 7, 8 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че прието въз основа на тази разпоредба решение — като Решение 2000/520/ЕО на Комисията от 26 юли 2000 година съгласно Директива 95/46 относно адекватността на защитата, гарантирана от принципите за „сфера на неприкосновеност на личния живот“ и свързаните с това често задавани въпроси, публикувани от Департамента по търговия на Съединените американски щати — с което Европейската комисия констатира, че трета страна гарантира достатъчна степен на защита, не е пречка надзорен орган на държава членка по смисъла на член 28 от посочената директива, изменена, да разгледа жалбата на лице — отнасяща се до защита на неговите права и свободи при обработването на засягащи го лични данни, които са били прехвърлени от държава членка към тази трета страна — ако то твърди, че действащите в момента право и практики в третата страна не гарантират достатъчна степен на защита.
 2)
 Решение 2000/520 е невалидно.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/18
 Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. от FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 16 юни 2015 г. по дело T-655/11: FSL Holdings и др./Европейска комисия
 (Дело C-469/15 P)
 (2015/C 389/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA (представители: P. Vlaemminck, C Verdonck, B. Van Vooren, J. Auwerx, advocaten)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Съда:
 —
 Като главно искане, да отмени обжалваното решение на Общия съд поради използването на доказателства, получени напълно в разрез с установената процедура за тяхното събиране и поради неправилно прилагане на Известието относно сътрудничеството от 2002 г., и вследствие на това да отмени изцяло решението на Комисията от 12 октомври 2011 г.;
 —
 при условията на евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, доколкото Общият съд не е извършил пълен съдебен контрол на наложената на жалбоподателите глоба и вследствие на това да намали съществено глобата, наложена на жалбоподателите с обжалваното решение;
 —
 при условията на по-голяма евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, доколкото Общият съд не е установил валидно, че нарушението е имало за предмет или последица ограничаване на конкуренцията и вследствие на това да върне делото на Общия съд, освен ако Съдът приеме, че е събрал достатъчно данни, за да отмени решението на Комисията;
 —
 при всички случаи, да разпореди на Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите в производствата пред Съда и Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите изтъкват четири основания:
 —
 С първото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и е нарушил тяхното право на защита и съществените процесуални правила като е отхвърлил твърдението им за нарушение, изведено от незаконосъобразността на прехвърлянето на Комисията на документите, събрани от италианските данъчни власти в хода на национална данъчна проверка, и последиците от подобна незаконосъобразност. Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че Комисията няма отделно задължение по силата на правото на ЕС да предотврати необратимото нарушаване на основното право на защита в хода на административната фаза на разследването в областта на конкуренцията. Второ, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е взел предвид допуснатото от Комисията нарушение на правата на защита на жалбоподателите и на съществените процесуални правила, посочени в член 12, параграф от Регламент No 1/2003 (1). Трето, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е изопачил ясното значение на предадените му доказателства, приемайки, че незаконосъобразността на придобиването на документите, използвани от Комисията като доказателства, не е релевантна.
 —
 С второто си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е упрекнал Комисията за предоставения имунитет на заявителя за имунитет по отношение на Южна Европа и по този начин не е приложил последователно Известието относно сътрудничеството от 2002 г. По-специално жалбоподателите твърдят, че не е трябвало да се предоставя имунитет на заявителя за имунитет по отношение на Южна Европа и че следователно всички негови устни изявления и всички сведения, получени вследствие на исканията за информация, основани на тези устни изявления, е трябвало да бъдат извадени от преписката.
 —
 При условията на евентуалност, с третото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е предоставил ефективна съдебна защита срещу санкция от наказателно естество, която Комисията им наложила, въпреки неограничената юрисдикция, с която разполага Общият съд въз основа на член 31 от Регламент No 1/2003 и на принципа на ефективна съдебна защита, закрепен в член 6 от ЕКПЧ и член 47 от Хартата. Според жалбоподателите непредоставянето на подобна ефективна съдебна защита от Общия съд е довело до погрешно изчисляване на глобата.
 —
 При условията на по-голяма евентуалност, с четвъртото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е тълкувал неправилно понятието за нарушение с оглед на предмета, което в крайна сметка също довело до погрешна правна квалификация на фактите и до нарушение на правото на защита на жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (OB L 1, 4.1.2003 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167)


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/14
 Иск, предявен на 4 април 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-161/14)
 2014/C 212/14
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Soulay, M. Clausen)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на ищеца
 (1)
 Съдът да обяви, че
 —
 като прилага намалена ставка по ДДС за доставките на услуги за инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставките на „енергоспестяващи материали“ от лице, което инсталира тези материали в жилище, доколкото тези доставки не могат да се считат за „предоставянето, строителството, обновяването и променянето на жилища като част от социална политика“ за целите на категория 10) от приложение III към Директивата за ДДС (1),
 —
 като прилага намалена ставка по ДДС за доставките на услуги по инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставките на „енергоспестяващи материали“ от лице, което инсталира тези материали в жилище, доколкото тези доставки попадат извън обсега на обновяването и ремонтирането на частни жилища за целите на категория 10a) от приложение III към Директивата за ДДС,
 —
 като прилага намалена ставка по ДДС за доставките на услуги по инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставките на „енергоспестяващи материали“ от лице, което инсталира тези материали в жилище, доколкото тези доставки, макар и да попадат извън обсега на обновяването и ремонтирането на частни жилища за целите на категория 10a) от приложение III към Директивата за ДДС, включват материали, които съставляват значителна част от стойността на доставяните услуги, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 98, разглеждан във връзка с приложение III към Директивата за ДДС;
 (2)
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Съгласно член 96 от Директивата за ДДС, стандартната ставка по ДДС, определена от всяка държава членка, подчинена на минималната ставка от 15 %, е приложима за всички доставки на стоки и услуги. Данъчна ставка, различна от стандартната ставка, може да се приложи единствено доколкото това е допустимо с оглед на останалите разпоредби на директивата. Член 98 предвижда, че държава членка може да прилага една или две намалени ставки за доставката на стоки и услуги, изброени в приложение III към директивата.
 Комисията счита, че системата от намалени ставки, приложима за доставките на енергоспеставящи материали и за инсталирането на такива, установена в Закона за ДДС от 1994 г., раздел 29A, съгласно уточнението в схема 7A към този закон, превишава предоставените на държавите членки възможности в категории 10) и 10a) oт приложение III към Директивата за ДДС, които съответно включват „предоставянето, строителството, обновяването и променянето на жилища като част от социална политика“ и „обновяване и ремонтиране на частни жилища, с изключение на материали, които съставляват значителна част от стойността на доставяната услуга“.
 Схемата на намалена данъчна ставка на Обединеното кралство, така както е описана в таблица 7A, част 2, група 2 към Закона за ДДС от 1994 г. не може да бъде директно свързана с жилищни въпроси като част от социалната политика и поради това надвишава допустимия обхват съгласно категория 10) от приложение III към Директивата за ДДС.
 Таблица 7A, част 2, група 2 от Закона за ДДС от 1994 г., като прилага намалена ставка за доставката на услуги по инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставката на „енергоспестяващи материали“ от лицето, което ги инсталира в жилища, когато тези доставки включват предоставяне, строителство и променяне на частни жилища, без да се взимат предвид пропорционално стойността на тези материали, вкючена в общата стойност на доставената услуга, надхвърля изискването, установено в категория 10a), а именно, че намалената ставка може да се приложи единствено за обновяване и ремонтиране на частни жилища, с изключение на материали, които съставляват значителна част от стойността на доставяната услуга.
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/28
 Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER)
 (Дело T-483/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Affiliato BRICO CENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 232/50
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. (преписка R 1048/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 септември 2009 г. (преписка R 1048/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/35
 Решение на Общия съд от 9 декември 2010 г. — Tresplain Investments/СХВП — Hoo Hing (Golden Elephant Brand)
 (Дело T-303/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „Golden Elephant Brand“ - Нерегистрирана национална фигуративна марка „GOLDEN ELEPHANT“ - Относително основание за отказ - Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка - Режим на иска за злоупотреба с наименование (action for passing off) по common law - Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009) - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009) - Нови правни основания - Член 48, параграф 2 от Процедурния правилник)
 2011/C 30/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tresplain Investments Ltd (Tsing Yi, Hong Kong, Китай) (представител: D. McFarland, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Novais Gonçalves)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Essex, Обединеното кралство) (представител: M. Edenborough, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 г. (преписка R 889/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между Hoo Hing Holdings Ltd и Tresplain Investments Ltd
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Отхвърля исканията на Hoo Hing Holdings Ltd за частична отмяна и изменение на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 7 май 2008 г. (преписка R 889/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между Hoo Hing Holdings и Tresplain Investments Ltd.
 3.
 Tresplain Investments понася направените от него и от СХВП съдебни разноски, както и половината от направените от Hoo Hing Holdings съдебни разноски. Hoo Hing Holdings понася половината от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/29
 Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — SOZA/Комисия
 (Дело T-413/08) (1)
 (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
 2013/C 156/49
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Братислава, Словакия) (представител: M. Favart, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, A. Biolan и J. Bourke)
 Встъпила страна в подкрепа на ищеца: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Ньои сюр Сен, Франция) (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove, avocats)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC)
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта, която се отнася до Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA).
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/26
 Решение на Общия съд от 22 юни 2016 г. — Whirlpool Europe/Комисия
 (Дело T-118/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Електродомакински уреди - Помощ за преструктуриране - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при спазването на определени условия - Решение, прието след отмяна от Общия съд на предходното решение относно същото производство - Липса на лично засягане - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Недопустимост))
 (2016/C 279/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Whirlpool Europe BV (Бреда, Нидерландия) (представители: F. Wijckmans и H. Burez, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, É. Gippini Fournier и P.-J. Loewenthal)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Electrolux AB (Стокхолм, Швеция) (представители: F. Wijckmans и H. Burez, avocats)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и J. Bousin) и Fagor France SA (Рюей Малмезон, Франция) (представители: J. Derenne и A. Müller-Rappard, avocats)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/283/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 година относно държавна помощ SA.23839 (C 44/2007) от Франция в полза на предприятието FagorBrandt (OВ L 166, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Whirlpool Europe BV следва да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 3)
 Френската република, Electrolux AB и Fagor France SA следва да понесат направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 141, 18.5.2013 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/66
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 януари 2014 г. — Guinet/ЕИБ
 (Дело F-107/12) (1)
 ((Публична служба - Персонал на ЕИБ - Пенсионна схема - Прехвърляне на пенсионни права - Обезщетение за неудобствата от закъснението при прехвърляне на пенсионни права - Условие за действително прехвърляне на пенсионните права, придобити съгласно схема, различна от приложимата в ЕИБ - Принцип на равно третиране))
 2014/C 223/67
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Philippe Guinet (Люксембург, Люксембург) (представител: L. Levi, адвокат)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: T. Gilliams, G. Nuvoli, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)
 Предмет
 Жалба за отмяна на мълчалив отказ на ЕИБ по молбата на жалбоподателя за изчисляване на ревалоризираните години осигурителен стаж за пенсия и по искането за обезщетение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Guinet да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати три четвърти от съдебните разноски, които е направила Европейската инвестиционна банка.
 3)
 Европейската инвестиционна банка понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 366, 24.11.2012 г., стр. 41.


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/23
 Решение на Общия съд от 6 ноември 2014 г. — Vans/СХВП (Изображение на вълнообразна линия)
 (Дело T-53/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността, изобразяваща вълнообразна линия - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на придобит чрез използване отличителен характер - Член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009 - Член 76 от Регламент No 207/2009 - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2014/C 462/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Vans, Inc. (Сайпръс, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Hirsch, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 14 ноември 2012 г. (преписка R 860/2012-5) относно заявката за регистрация като марка на Общността на фигуративен знак, изобразяващ вълнообразна линия.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Vans, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/19
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия) на 28 февруари 2013 г. — U/Stadt Karlsruhe
 (Дело C-101/13)
 2013/C 156/30
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: U
 Ответник: Stadt Karlsruhe
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съгласно приложението към Регламент No 2252/2004 (1) следва ли начинът, по който се отпечатва съдържащата лични данни машинночитаема страница от издаваните от държавите членки паспорти, да отговаря на всички императивни спецификации по част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ICAO)? (2)
 2.
 Ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право тази държава членка — на основание на предвиденото в приложението към Регламент No 2252/2004 във връзка с правилата по точка 8.6., раздел IV, част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на ICAO — да вписва като първичен признак за идентификация на съответното лице в поле 6 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта също и фамилното име по рождение на това лице?
 3.
 Ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право тази държава членка — на основание на предвиденото в приложението към Регламент No 2252/2004 във връзка с правилата по точка 8.6., раздел IV, част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на ICAO — да вписва като вторичен признак за идентификация на съответното лице в поле 7 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта също и фамилното име по рождение на това лице?
 4.
 При утвърдителен отговор на въпрос 2 или 3, ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на конкретно лице се състои от неговото собствено и фамилно име, задължена ли е тази държава членка — въз основа на предвидената в член 7 от Хартата на основните права (3) и в член 8 от ЕКПЧ (4) — да посочи в означението на полето от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта, в което поле се вписва фамилното име по рождение на съответното лицето, че в това поле се вписва също и фамилното име по рождение на лицето?
 5.
 При отрицателен отговор на въпрос 4, ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на конкретно лице се състои от неговото собствено и фамилно име, а според националното законодателство относно паспортите означенията на полетата за вписване на съответните данни в съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта следва да са изписани и на английски и френски език, като в поле 6 от тази страница, на отделен ред следва да се впише също и фамилното име по рождение, като пред него се постави съкращението „geb.“ за „geboren“ (по рождение), задължена ли е посочената държава членка — въз основа на предвидената в член 7 от Хартата на основните права и в член 8 от ЕКПЧ — да изпише съкращението „geb.“ за „geboren“ също и на английски и френски език?
 6.
 Ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на конкретно лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право тази държава членка на основание на предвиденото в приложението към Регламент No 2252/2004 във връзка с правилата по точка 8.6., раздел IV, част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на ICAO да впише фамилното име по рождение на конкретното лице в поле 13 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта, като част от посочваните по избор лични данни?
 (1) Регламент (ЕО) 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155).
 (2) Международна организация за гражданско въздухоплаване (ICAO).
 (3) Харта на основните права на Европейския съюз.
 (4) Европейска конвенция за защита правата на човека и основните свободи.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/3
 Решение на Съда (трети състав) от 29 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-64/04) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Риболовни лицензи - Регламент (ЕО) No 3690/93 - Плавателни съдове Cleopatra и Ocean Quest - Окончателно прехвърляне на тези плавателни съдове в Аржентина)
 (2007/C 96/03)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: T. van Rijn и B. Doherty]
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия [представител: M. Bethell]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на чл. 5 от Регламент (ЕО) No 3690/93 Съвета от 20 декември 1993 година, установяващ система на Общността за определяне на правилата за минимално необходимата информация, която трябва да се съдържа в риболовните лицензи (ОВ L 341, стр. 93) — Не са отнети риболовните лицензи на плавателни съдове CLEAOPATRA и OCEAN QUEST след окончателното им прехвърляне в Аржентина
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 94, 17.4.2004 г.


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/21
 Преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo No 4 de Madrid (Испания), постъпило на 10 февруари 2016 г. — Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe
 (Дело C-74/16)
 (2016/C 145/27)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo No 4 de Madrid
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania
 Ответник: Ayuntamiento de Getafe
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз освобождаването на Католическата църква от облагане с данък върху строителни, монтажни и ремонтни работи във връзка с извършването им в недвижими имоти, които са предназначени за развиване на икономически дейности без строго религиозен характер?


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/5
 Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 21 юли 2015 г. — Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r.o. sp. z o.o., клон в Полша
 (Дело C-393/15)
 (2015/C 337/07)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
 Ответник: ESET spol. s r.o. sp. z o.o., клон в Полша
 Преюдициален въпрос
 Допустимо ли е съгласно член 168 и член 169, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) клон, който е регистриран в дадена държава членка за целите на данъка върху добавената стойност и който извършва преимуществено вътрешни сделки в полза на своето дружество майка, установено в друга държава членка, а спорадично — и облагаеми сделки в държавата членка по своята регистрация, да може да приспада платения от него ДДС в държавата членка по регистрацията си, макар този данък да е свързан със сделки, които дружеството майка извършва в друга държава членка?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/17
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 3 септември 2015 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH/Hauptzollamt Duisburg
 (Дело C-465/15)
 (2015/C 398/21)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Duisburg
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 2, параграф 4, буква б), трето тире от Директива (ЕО) No 2003/96 на Съвета относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (1) да се тълкува по отношение на процеса във високата пещ при производство на чугун в смисъл, че и електроенергията за задвижването на въздушните компресори следва да се разглежда като електроенергия, която основно се използва за целите на химическата редукция?
 (1) Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (OB L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/62
 Жалба, подадена на 27 февруари 2015 г. — Flabeg Deutschland/Комисия
 (Дело T-103/15)
 (2015/C 138/81)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Flabeg Deutschland GmbH (Нюрнберг, Германия (представители: M. Küper и E.-M. Schwind, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника от 25 ноември 2014 г., постановено по преписка „Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) C(2014) 8786 окончателен“, и по-специално членове 1 и 2, член 3, точки 1 и 2, членове 4 и 5 (квалифициране като помощ и констатиране на несъвместимостта на EEG 2012, включително на особения му компенсационен режим, с общия пазар), както и на член 6 във връзка с член 7 (разпореждане за незабавно частично възстановяване от получателите),
 —
 да осъди ответника да понесе съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание: неналичие на условията по член 107 ДФЕС.
 Жалбоподателят твърди, че системата на налагане на намалена допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим по EEG 2012 не са помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В случай че особеният компенсационен режим по EEG 2012 трябвало да се приеме за помощ, същият бил обоснован от член 107, параграф 3, букви б) и в) ДФЕС (помощи за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, респ. за улесняване развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, без тези помощи да засягат условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес) и следователно не противоречал на правото относно помощите.
 2.
 Второ основание: неприложимост на релевантните за плана за адаптация Насоки относно държавната помощ за опазване на околната среда и за енергетика (the Environmental and Energy State Aide Guidelines — EEAG)
 Жалбоподателят изтъква, че EEAG, които са релевантни за целите на определянето на подлежащата на възстановяване съгласно член 3 от обжалваното решение на ответника сума, и които са станали приложими от 1 юли 2014 г., са неприложими за него, тъй като разглежданите инструменти — системата на налагане на намалена допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим по EEG 2012 — не представляват помощи и освен това принципът на законосъобразност на действията на администрацията важи и на равнище ЕС.