text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/8
 Решение на Общия съд от 11 декември 2013 г. — EMA/Комисия
 (Дело T-116/11) (1)
 (Клауза за подсъдност - Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрации, допринасящи за създаването на европейско изследователско пространство и иновации (2002–2006 г.) - Договори Dicoems и Cocoon - Несъответствие на част от декларираните разходи с договорните условия - Прекратяване на договори - Възстановяване на част от платените суми - Обезщетение за вреди - Насрещен иск - Извъндоговорна отговорност - Неоснователно обогатяване - Жалба за отмяна - Акт, който не подлежи на обжалване - Актове, които се вписват в контекста на чисто договорни отношения и не могат да се разглеждат отделно от тях - Дебитно известие - Недопустимост)
 2014/C 31/12
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Association médicale européenne (EMA) (Брюксел, Белгия) (представители: A. Franchi и L. Picciano, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и F. Moro, подпомагани от D. Gullo, адвокат)
 Предмет
 от една страна, главно искане, първо, за възстановяване на разходите, направени за изпълнение на договор No 507126 относно проект Cocoon и на договор No 507760 относно проект Dicoems, сключени съответно на 7 и 19 декември 2003 г. между Комисията и жалбоподателя, второ, за установяване на незаконосъобразността на решението на Комисията за прекратяване на посочените договори, трето, за отмяна на съответното дебитно известие и четвърто, за изплащане на обезщетение за претърпените вреди, както и от друга страна, искане при условията на евентуалност, основано на извъндоговорната отговорност на Комисията
 Диспозитив
 1.
 Уважава жалбата на Association médicale européenne (EMA) в частта, която се отнася до възстановяване на преките разходи за персонал по договорите Cocoon и Dicoems в размер на 17 231,28 EUR, както и на свързаните с тях непреки разходи, произтичащи от изпълнението на договорите.
 2.
 Отхвърля жалбата на EMA в останалата ѝ част.
 3.
 Отхвърля насрещния иск на Европейската комисия.
 4.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски, включително разноските по обезпечителното производство по дело T-116/11 R.
 (1) ОВ C 120, 16.4.2011 г.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/4
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 11 май 2009 г. — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne/Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, заинтересовани трети лица: E.On Benelux и Burgemeester en Wethouders Rotterdam
 (Дело C-167/09)
 2009/C 193/04
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Ищци: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne
 Ответник: Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
 Заинтересовани трети лица: E.On Benelux и Burgemeester en Wethouders Rotterdam
 Преюдициални въпроси
 1.
 Означава ли задължението за тълкуване в съответствие с директивите, че транспонираните в Wet milieubeheer задължения по Директива 96/61/ЕО (1) за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (понастоящем Директива 2008/1/ЕО (2) за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) могат и трябва да се тълкуват в смисъл, че при вземането на решение по заявление за предоставяне на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда изцяло трябва да се вземат предвид националните тавани за емисии на SO2 и NOх съгласно Директива 2001/81/ЕО (3) относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители (наричана по-нататък „Директива NEC“), по-специално що се отнася до задълженията по член 9, параграф 4 от Директива 96/61, понастоящем Директива 2008/1?
 2.a.
 Прилага ли се задължението за държава-членка да се въздържа от приемането на разпоредби, които са в състояние сериозно да засегнат постигането на поставената с дадена директива цел, и в периода от 27 ноември 2002 г. до 31 декември 2010 г., предвиден в член 4, параграф 1 от Директива NEC?
 2.б.
 Освен или вместо гореспоменатото задължение за въздържане от приемане на разпоредби прилагат ли се през въпросния период от 27 ноември 2002 г. до 31 декември 2010 г. положителни задължения за съответната държава-членка, ако след изтичането на този период са надхвърлени или има опасност да се надхвърлят националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх?
 2.в.
 От значение за отговора на въпроси 2 а) и 2 б) ли е, че от заявление за предоставяне на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда за съоръжение, което допринася за надхвърляне или за опасността от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх съгласно Директива NEC следва, че съоръжението ще започне да функционира най-рано през 2011 г.?
 3.a.
 Водят ли споменатите във въпрос 2 задължения до това, че държавата-членка трябва да откаже поисканото разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда или да го постави в зависимост от допълнителни условия или ограничения, ако не се гарантира, че съоръжението, за което се иска разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда, не допринася за надхвърляне или за опасността от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх? От значение за отговора на този въпрос ли е степента, в която това съоръжение допринася за надхвърлянето или за опасността от надхвърляне?
 3.б.
 Или следва ли от Директива NEC, че и при надхвърляне или опасност от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх дадена държава-членка разполага със свобода на преценка, за да осигури постигането на поставената в тази директива цел така, че вместо да откаже издаването на разрешителното или да го постави в зависимост от допълнителни условия или ограничения, може да вземе други мерки като например други форми на компенсиране?
 4.
 Доколкото държавата-членка има посочените във въпроси 2 и 3 задължения, може ли частноправен субект да повдигне въпроса за тяхното спазване пред националните съдилища?
 5.a.
 Може ли частноправен субект да се позове пряко на член 4 от Директива NEC?
 5.б.
 Ако да, дали прякото позоваване е възможно от 27 ноември 2002 г. или едва от 31 декември 2010? От значение за отговора на този въпрос ли е, че от заявлението за предоставяне на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда следва, че съоръжението ще започне да функционира най-рано през 2011 г.?
 6.
 По-специално, ако предоставянето на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда и/или други мерки допринасят за надхвърляне или за опасността от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх по Директива NEC, може ли частноправен субект да изведе въз основа на член 4 от тази директива:
 а.
 обща претенция съответната държава-членка да приеме пакет от мерки, с които до 2010 г. да се ограничат годишните национални емисии на SO2 и NOх до количества, които не са по-големи от националните тавани за емисии според Директива NEC, или, ако това не се удаде, пакет от мерки, с които след това емисиите се намаляват възможно най-бързо до тези количества,
 б.
 конкретна претенция съответната държава-членка да вземе специални мерки по отношение на определено съоръжение — например под формата на отказ за издаване на разрешително или обвързването на издаването му с допълнителни условия или ограничения — които да допринесат за ограничаването до 2010 г. на годишните национални емисии на SO2 и NOх до количества, които не са по-големи от националните тавани за емисии според Директива NEC, или, ако това не се удаде, специални мерки, които след това допринасят за възможно най-бързо ограничаване на емисиите до тези количества?
 6.в.
 От значение за отговора на въпроси 6 а) и 6 б) ли е степента, в която съоръжението допринася за надхвърлянето или опасността от надхвърляне?
 (1) Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 257, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 83).
 (2) Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (кодифицирана версия) (ОВ L 24, стр. 8).
 (3) Директива 2001/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители (ОВ L 309, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 231).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/21
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 декември 2013 г. — Van Oost, Ibarra de Diego, Theodoridis и Hotz/Комисия
 (Съединени дела F-137/12, F-138/12, F-139/12 и F-141/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по сертифициране 2010–2011 г. - Изключване от списъка на сертифицираните длъжностни лица - Уреждане по взаимно съгласие по инициатива на Съда на публичната служба - Срок за обжалване по административен ред - Просрочване на обжалването по административен ред - Понятие за извинима грешка - Необходимо усърдие на нормално осведомено длъжностно лице - Информация, получена по телефона - Доказване - Недопустимост)
 2014/C 31/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Fabrice Van Oost (Вил Померьол, Белгия), Maria Belén Ibarra de Diego (Аликанте, Испания), Nicolaos Theodoridis (Соани, Белгия) и Margarita Hotz (Брюксел, Белгия), (представител: адв. S. Pappas)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на EPSO да не включи жалбоподателя в списъка на лицата, издържали заключителните изпити от обучението, предвидено в рамките на процедурата по сертифициране, както и искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Заличава дела F-137/12, F-138/12 и F-139/12 от регистъра на Съда на публичната служба.
 2.
 Страните по дела F-137/12, F-138/12 и F-139/12 понасят съдебните разноски съгласно тяхното споразумение.
 3.
 Отхвърля жалбата по дело F-141/12 като недопустима.
 4.
 Г-жа Hotz понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейската комисия в рамките на дело F-141/12.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 75 и 76.


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/46
 Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — LG Electronics/EUIPO (QD)
 (Дело T-650/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „QD“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 283/70)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея) (представител: R. Schiffer, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 24 май 2016 г. (преписка R 2046/2015-1) по заявка за регистрация на словния знак „QD“ като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда LG Electronics, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 402, 31.10.2016 г.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/19
 Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 11 януари 2017 г. — VAR Srl/Iveco Orecchia SpA
 (Дело C-14/17)
 (2017/C 168/25)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: VAR Srl
 Ответник: Iveco Orecchia SpA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Главно: трябва ли член 34, параграф 8 от Директива 2004/17/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че изисква доказателството за еквивалентността на подлежащите на доставка стоки с оригиналния продукт да се представи още в офертата?
 2)
 Алтернативно по отношение на първия въпрос, в случай че отговорът на изложения по-горе в [точка 1)] въпрос относно тълкуването е отрицателен: по какъв начин трябва да се гарантира зачитането на принципите за равно третиране и безпристрастност, за сключването на договорите при пазарни условия и за добро управление, както и зачитането на правото на защита и на правото на състезателност на другите участници?
 (1) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3).


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/8
 Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 20 март 2007 г. — Communication Services TELE2 GmbH/Федерална република Германия
 (Дело C-153/07)
 (2007/C 140/13)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht (Германия)
 Страни в главното производство
 Ищец: Communication Services TELE2 GmbH.
 Ответник: Федерална република Германия.
 Встъпила страна: Deutsche Telekom AG
 Преюдициални въпроси
 Следва ли Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 година относно конкуренцията на пазара на телекомуникационни услуги — Директива за конкуренцията (1) и Директива 97/33/ЕО от 30 юни 1997 година относно взаимосвързаността в далекосъобщенията за осигуряване на универсална услуга и оперативна съвместимост чрез прилагане на принципите на предоставяне на отворени мрежи (ПОМ) — Директива за взаимосвързаността (2) — да се разбират в смисъл, че не е възможно националният регулаторен орган да задължи през 2003 г. оператора на свързочна мрежа, свързана с обществена местна телекомуникационна мрежа, да заплаща на оператора на местната мрежа, който има господстващо положение на пазара, вноска с оглед изравняване на възникналия за него дефицит в резултат от предоставянето на достъп до мрежата му?
 При положителен отговор на първия въпрос:
 Дали противоречието с общностното право на такова задължение, произтичащо от разпоредба на вътрешното право, следва да бъде взето предвид от националния съд в производството за заплащане на посочената по-горе вноска от оператора на свързочната мрежа?
 (1) ОВ L 192, стр. 10.
 (2) ОВ L 199, стр. 32.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/11
 Преюдициално запитване, отправено от Bundessozialgericht (Германия) на 4 август 2008 г. — Christian Grimme/Deutsche Angestellten-Krankenkasse
 (Дело C-351/08)
 (2008/C 272/19)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundessozialgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Christian Grimme
 Ответник: Deutsche Angestellten-Krankenkasse
 Преюдициалeн въпрос
 Трябва ли разпоредбите на Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора (1) и по-конкретно членове 1, 5, 7 и 16 от него, както и членове 12, 17, 18 и 19 от приложение I да се тълкуват в смисъл, че те не допускат член на съвета на директорите на акционерно дружество по швейцарското право, който осъществява дейност в Германия, да има задължение за осигуряване по немската пенсионно-осигурителна схема, въпреки че членове на управителен съвет на акционерно дружество по немското право, които осъществяват дейност в Германия, са освободени от това задължение по немската пенсионно-осигурителна схема?
 (1) ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 6.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/55
 Иск, предявен на 4 ноември 2009 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия
 (Дело T-448/09)
 2010/C 24/99
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Centre national de la recherche scientifique (Париж, Франция) (представител: N. Lenoir, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви искът за допустим и основателен;
 —
 да се осъди Комисията да върне сумата по твърдяното вземане в размер на 110 102,26 EUR, заедно с лихвите за забава в размер на законния лихвен процент съгласно приложимото за договора белгийско право, като Комисията изисква сумата въз основа на договора в дебитното си известие от 29 юни 2009 г. (No 3230906067) и във връзка с нея е приет акт за прихващане от 17 август 2009 г. (BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232);
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск Centre national de la recherche scientifique (CNRS) иска от Първоинстанционния съд да осъди Комисията да върне сумата по вземането в размер на 110 102,26 EUR, посочена в дебитно известие No 3230906067 от 29 юни 2009 г., за която се твърди, че се дължи от ищеца на основание договора EURO-THYMAIDE, свързан с проект по 6-тата Рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие, и във връзка с която е приет акт за прихващане от 17 август 2009 г., както и да осъди Комисията да заплати лихви за забава.
 В подкрепа на иска си ищецът представя три правни основания, изведени от:
 —
 неспазването на предвидените в договора критерии за обосноваване на разходите, доколкото Комисията е нарушила член II.19.1 от Общите условия на договора EURO-THYMAIDE относно допустимите разходи и, субсидиарно, от неизпълнението на предвиденото в член 1134 от белгийския Граждански кодекс задължение за добросъвестност — като не приема доказателства, удостоверяващи преки разходи за работилите по проекта членове на персонала, въпреки че доказателствената им стойност е очевидна. В резултат на този подход Комисията неправилно отхвърлила някои преки разходи за персонала и извършила корекции, отразени в оспорваното вземане,
 —
 неправилната преценка на вноската за загуба на работното място (ВЗРМ) с оглед на критериите, предвидени в членове II.19.1, II.19.2.c и II.20 от Общите условия на договора EURO-THYMAIDE, доколкото противно на заблуждаващото си наименование ВЗРМ била свързан с осигуряването за безработица разход за персонала, неотделим от допустимите разходи за персонала. Като не приела за допустими разходи сумите, съответстващи на ВЗРМ, удържана от възнагражденията на работещите по проекта срочно наети членове на персонала на CNRS, Комисията нарушила посочените по-горе разпоредби,
 —
 явно неправилната преценка на възнагражденията по време на отпуск по болест с оглед на предвидените в договора критерии за допустимост, доколкото в противоречие с член 11.19 от Общите условия на договора EURO-THYMAIDE Комисията добавила към недопустимите разходи възнагражденията, изплатени на членовете на персонал на CNRS, работили по проекта по време на отпуск по болест.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/29
 Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 13 септември 2010 г. — Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans/Benjamin Wilkinson, за който като законен представител се явява баща му Steven Wilkinson, Equity Claims Limited
 (Дело C-442/10)
 ()
 2010/C 346/47
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans
 Ответници: Benjamin Wilkinson, за който като законен представител се явява баща му Steven Wilkinson, Equity Claims Limited
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 12, параграф 1 и член 13, параграф 1 от Директивата от 2009 г. (1) трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат национални разпоредби, които съгласно релевантното национално право имат за последица да изключат възможността пострадало при пътнотранспортно произшествие лице да се ползва от застраховката, когато:
 а)
 пътнотранспортното произшествие е предизвикано от незастрахован водач, и
 б)
 пострадалото лице е разрешило на незастрахования водач да управлява превозното средство, и
 в)
 пострадалото лице е било пътник в превозното средство към момента на пътнотранспортното произшествие, и
 г)
 пострадалото лице има застраховка за управлението на въпросното превозно средство?
 По-специално:
 (i)
 дали такава национална разпоредба представлява разпоредба, която „изключва от застраховката“, по смисъла на член 13, параграф 1 от Директивата от 2009 г.?
 (ii)
 дали при обстоятелства като тези в настоящото дело разрешението, дадено от застрахователя на незастрахованото лице, представлява „изрично или мълчаливо разрешение“ по смисъла на член 13, параграф 1, буква а) от Директивата от 2009 г.?
 (iii)
 дали на отговора на този въпрос се отразява обстоятелството, че съгласно член 10 от Директивата от 2009 г. националните органи, които са отговорни да изплащат обезщетение за вреди, причинени от неидентифицирано или незастраховано превозно средство, могат да откажат да заплатят обезщетение на лица, които са се качили доброволно в превозното средство, причинило вредите или телесните повреди, когато органът може да докаже, че тези лица са знаели, че превозното средство не е застраховано?
 2.
 От значение ли е за отговора на първия въпрос дали когато е дало въпросното разрешение застрахованото лице: а) е знаело, че водачът не е застрахован, или б) е смятало, че водачът е застрахован, или в) не е мислило по този въпрос?
 (1) Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 263, стр. 11)


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/8
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 10 юли 2017 г. — Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
 (Дело C-417/17)
 (2017/C 338/08)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hera Comm Srl
 Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
 Преюдициални въпроси
 1)
 Недопустима ли е — предвид целта на „общата“ Директива No 2005/29/ЕО (1), считана за „предпазна мрежа“ за защита на потребителите, и по-специално предвид съображение 10, член 3, параграф 4 и член 5, параграф 3 от същата директива — национална правна разпоредба, която включва оценката за спазването на специфичните изисквания, предвидени за защита на ползвателите в секторните директиви 2009/72/ЕО (2) и 2009/73/CE (3), в приложното поле на общата Директива No 2005/29/ЕО относно неправомерните търговски практики, като по този начин изключва намесата на компетентния в сектора орган — в конкретния случай AEEGSI — да санкционира нарушаването на секторната директива, във всички хипотези, които могат да отговарят и на критериите за неправомерна или нелоялна търговска практика?
 2)
 Трябва ли принципът на специалното правило, прогласен в член 3, параграф 4 от Директива No 2005/29/ЕО, да се разбира като принцип за регулиране на отношенията между законодателства (общо законодателство и секторни законодателства), или на отношенията между разпоредби (общи разпоредби и специални разпоредби), или пък на отношенията между отделните органи, на които са възложени регулирането и надзорът на съответните сектори?
 3)
 Може ли да се счита, че понятието „противоречие“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива No 2005/29/ЕО, е налице само в случай на радикално несъответствие между разпоредбите на законодателството в областта на неправомерните търговски практики и другите разпоредби, произтичащи от европейското законодателство, които уреждат специфични секторни аспекти на търговските практики, или е достатъчно въпросните разпоредби да предвиждат уредба, отличаваща се от законодателството в областта на неправомерните търговски практики, която би довела до стълкновение на норми във връзка с един и същ конкретен случай?
 4)
 Отнася ли се понятието „разпоредби на Общността“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива No 2005/29/ЕО, само до разпоредбите, съдържащи се в регламентите и европейските директиви, както и до разпоредбите, с които те се транспонират пряко, или включва и законовите и подзаконовите разпоредби за транспониране на принципи на европейското право?
 5)
 Недопустимо ли е — съгласно принципа на специалното правило, прогласен в съображение 10 и в член 3, параграф 4 от Директива 2005/29/ЕО, както и в член 37 от Директива 2002/72/ЕО и в член 41 от Директива 2002/73/ЕО — тълкуване на съответните национални разпоредби за транспониране, по смисъла на което всеки път, когато в регулиран сектор, където има секторна „потребителска“ правна уредба и на секторния орган са предоставени регулаторни и санкционни правомощия, е налице поведение, което може да попадне в обхвата на понятието „агресивна практика“ по смисъла на членове 8 и 9 от Директива 2005/29/ЕО или „при всякакви обстоятелства агресивна“ съгласно приложение I към Директива 2005/29/ЕО, следва винаги да се прилага общата правна уредба относно неправомерните практики, дори когато съществува секторно законодателство, прието в защита на (същите) потребители и основано на разпоредби на правото на Съюза, което регулира изчерпателно същите „агресивни практики“ и „при всякакви обстоятелства агресивни“ или пък същите „неправомерни практики“?
 (1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).
 (2) Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).
 (3) Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 94).


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/29
 Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП („Pianissimo“)
 (Дело T-11/14) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Pianissimo“ - Марка, състояща се от рекламно послание - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Равно третиране)
 (2015/C 073/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Швейцария) (представител: S. Walter, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Bonne и A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 ноември 2013 г. (преписка R 441/2013-4), потвърждаващо отхвърлянето на заявката за регистрация на словния знак „Pianissimo“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Grundig Multimedia AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/8
 Преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия), постъпило на 26 септември 2014 г. — Davitas GmbH/Град Ашафенбург
 (Дело C-448/14)
 (2014/C 448/10)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Davitas GmbH
 Ответник: Град Ашафенбург
 Участник в производството: Landesanwaltschaft Bayern
 Преюдициални въпроси
 Представлява ли продаваната от жалбоподателя стока „De Tox Forte“ храна или хранителна съставка с нова молекулна структура по смисъла на член 1, параграф 2, буква в) от Регламент No 258/97 (1)?
 Достатъчно за утвърдителен отговор на този въпрос ли е по-специално тази стока, съдържаща съставката „клиноптилолит“ в своята специфична първична молекулна структура, да не е използвана като храна преди 15 май 1997 г. или освен това е необходимо в процеса на производство на тази стока да бъде използван метод, който да води до нова или нарочно модифицирана молекулна структура, така че да става въпрос за вещество, което преди това не е съществувало в природата в такава форма?
 (1) Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 година относно нови храни и нови хранителни съставки (ОВ L 43, стр. 1 Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 20, стр. 245).


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/32
 Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 март 2016 г. по дело T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Европейска комисия
 (Дело C-301/16 P)
 (2016/C 270/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, L. Flynn)
 Друга страна в производството: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд (четвърти състав) от 16 март 2016 г., съобщено на Комисията на 17 март 2016 г., по дело T-586/14 Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Комисия,
 —
 да отхвърли като неоснователна първата част на изтъкнатото в първоинстанционното производство първо основание за отмяна,
 —
 да върне делото на Общия съд за преразглеждане на втората част от първото основание и на второто, третото и четвърто основание от жалбата в първоинстанционното производство,
 —
 да не се произнася по съдебните разноски, направени в производствата пред двете инстанции.
 Основания и основни доводи
 Комисията иска отмяна на обжалваното съдебно решение и изтъква следните основания:
 Първо — Общият съд е тълкувал неправилно понятието „пренесени от предишната система на непазарна икономика“, посочено в член 2, параграф 7, буква в), трето тире от Регламент (ЕО) No 1225/2009 (1) на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност. Това основание съдържа пет части:
 —
 първа част: мерките за изпълнение на петилетния план са пренесени от предишната непазарна икономика,
 —
 втора част: подкрепата на стратегически търговски сектори („избор на победители“) не представлява законосъобразна цел в рамките на пазарна икономика,
 —
 трета част: субсидиите в пазарната икономика не предполагат постоянно адаптиране, а са свързани с инвестиция,
 —
 четвърта част: разглежданите мерки не могат да се сравняват с неправомерни и несъвместими мерки за държавна помощ, наблюдавани в Съюза,
 —
 пета част: неправилно тълкуване на понятието „непазарна икономика“.
 Второ — съдебното решение е опорочено от липса на мотиви и от противоречиви мотиви.
 Трето — Общият съд е допуснал процесуални нарушения:
 —
 първа част: Общият съд се е произнесъл по въпрос извън неговата компетентност (ultra vires), допуснал е нарушение на диспозитивното начало и е нарушил член 21 от Статута на Съда на Европейския съюз, както и член 44, параграф 1 и член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд в действащата им редакция към момента на подаването на жалбата пред първата инстанция,
 —
 втора част: Комисията не е била изслушана по твърдяната сравнимост на държавните помощи, за които става въпрос в съдебните решения, посочени в точка 66 от обжалваното съдебно решение, с разглежданите в настоящия случай мерки,
 —
 трета част: Общият съд не се е произнесъл по доводите на Комисията относно определянето на понятието „непазарна икономика“.
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51, поправки в ОВ L 7, 2010 г., стр. 22, ОВ L 36, 2011 г., стр. 20 и ОВ L 44, 2016 г., стр. 20).


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/9
 Иск, предявен на 16 април 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-196/13)
 2013/C 207/16
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и D. Recchia)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела всички необходими мерки, за да изпълни Решение на Съда на Европейските общности от 26 април 2007 г. по дело C-135/05, в което се установява, че Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 4, 8 и 9 от Директива 75/442 (1), изменена с Директива 91/156/ЕИО (2), по член 2, параграф 1 от Директива 91/689/ЕИО (3) на Съвета от 12 декември 1991 година относно опасните отпадъци и по член 14, букви а)—в) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (4), Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС;
 —
 да се разпореди на Италианската република да заплаща на Комисията периодична имуществена санкция в размер на 256 819,2 EUR дневно за всеки ден забава на изпълнението на решение по дело C-135/05 от деня на постановяване на настоящото съдебно решение до деня на изпълнението на решение по дело C-135/05;
 —
 да се разпореди на Италианската република да заплати еднократно на Комисията сума, чиито размер е резултат от умножаването на сума в размер на 28 089,6 EUR дневно по броя на дните, през които продължава нарушението, считано от деня на постановяването на съдебното решение по дело C-135/05 до датата на постановяването на решението по настоящото дело,
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Във връзка с нарушението на членове 4, 8 и 9 от Директива 75/442/ЕИО, изменена с Директива 91/156/ЕИО, и на член 2, параграф 1 от Директива 91/689/ЕИО относно опасните отпадъци, въз основа на предоставената от италианските органи информация на територията на Италия все още съществували най-малко 218 незаконни депа за отпадъци, разпръснати във всички региони в Италия. Поради неправомерния си характер, 218-те незаконни депа не са в съответствие с посочените по-горе разпоредби.
 Във връзка с нарушението на член 14, букви a)—в) от Директива 1999/31/ЕО относно депонирането на отпадъци, въз основа на предоставените от италианските органи информация съществували още 5 депа, за които не били представени или одобрени съответните планове за подобряване на условията в тях, но които въпреки това не били затворени от компетентните органи в нарушение на предвиденото в посочената по-горе разпоредба.
 Предлаганата санкция (периодична имуществена санкция за всеки ден забава и еднократно платима сума) била пропорционална на тежестта и продължителността на нарушението, като се вземе предвид и необходимостта да се гарантира възпиращото действие на санкцията.
 (1) Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39).
 (2) Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година за изменение на Директива 75/442/ЕИО относно отпадъците (ОВ L 78, стр. 32).
 (3) Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година относно опасните отпадъци (ОВ L 377, стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 91).
 (4) Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94).


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/10
 Преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия), постъпило на 22 април 2016 г. — Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV
 (Дело C-227/16)
 (2016/C 279/15)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, zittingsplaats Arnhem
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jan Theodorus Arts
 Ответник: Veevoederbedrijf Alpuro BV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Като се имат предвид целите на Регламент (ЕО) No 73/2009 (1) на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, и по-специално гарантирането на добър стандарт на живот за земеделските стопани посредством директно подпомагане на доходите, както и подпомагането на общественото здраве, здравето на животните, околната среда и хуманното отношение към животните, действителен ли е комплексът от клаузи в договора, сключен между стопанство за угояване на телета и предприятие за интегриране, като посочения в точки 3.4 и 3.5 от настоящото решение, от който следва, че полагащото се на стопанството за угояване на телета единно плащане съгласно посочения Регламент се прехвърля към предприятието за интегриране вследствие на приспадането му от цената за отгледаните телета?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, като се има предвид съществуващото противоречие с целите на Регламент No 73/2009, националният съд разполага ли с правомощие да измени договора въз основа на учението за clausula-rebus-sic-stantibus в смисъл, че възникналата вследствие на нищожността вреда за предприятието за интегриране се неутрализира изцяло или частично, по-специално чрез намаляване на цената за отгледаните телета?
 (1) Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) No 1290/2005, (EО) No 247/2006, (EО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003 (ОВ 2009, L 30, стр. 16 и поправка в OB L 43, 18.2.2010 г.).


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/24
 Решение на Първоинстанционния съд от 20 януари 2009 г. — Pioneer Hi-Bred International/СХВП (OPTIMUM)
 (Дело T-424/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявка на словна марка на Общността OPTIMUM - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Задължение за мотивиране - Служебна проверка на фактите - Член 73 и член 74, параграф 1 от Регламент No 40/94 )
 (2009/C 55/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, Съединени щати) (представители: G. Würtenberger, R. Kunze и T. Wittmann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: P. Bullock)
 Предмет
 Жалба срещу Решение от 11 септември 2007 г. на втори апелативен състав на СХВП (преписка R 288/2007-2) относно заявка за регистрация на словния знак OPTIMUM като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Pioneer Hi-Bred International, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 8, 12.1.2008 г.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/4
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 27 декември 2011 година — „Палтрейд“ ЕООД/Началник на Митнически пункт — Варна при Митница Варна
 (Дело C-667/11)
 2012/C 89/06
 Език на производството: български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбопадател:„Палтрейд“ ЕООД
 Ответник: Началник на Митнически пункт — Варна при Митница Варна
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допустимо ли е ретроактивно събиране на антидъмпингово мито по приложение на чл.l от Регламент за изпълнение/ЕС/723/2011г. (1) на Съвета от 18.07.2011 г. без да е въведен регистрационен режим различен от регистрационният режим на ЕАД в системата БИМИС с вписване на допълнителен код по ТАРИК посочен в чл.2 от Регламент/ЕО/No91/2009 (2) на Съвета от 26.01.2009 г.?
 2.
 Какъв е подходящият размер за събиране на антидъмпингово мито, със задна дата за изпълнението на Регламент No 723/2011 г., във връзка с т. 18 от Регламент No 966/2010 г. (3)?
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) No 723/2011 на Съвета от 18 юли 2011 година за разширяване обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) No 91/2009 върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия, с деклариран или не произход от Малайзия (OB L 194, стр. 6)
 (2) Регламент (ЕО) No 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (OB L 29, стр. 1)
 (3) Регламент (ЕС) No 966/2010 на Комисията от 27 октомври 2010 година за започване на разследване във връзка с възможното заобикаляне на антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент (ЕО) No 91/2009, чрез вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращан от Малайзия, независимо дали е деклариран с произход от Малайзия или не, и за въвеждане на регистрационен режим за вноса на тези елементи (OB L 282, стр. 29)


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/8
 Иск, предявен на 16 май 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-245/12)
 2012/C 200/15
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, B. Simon и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша
 Искания
 Комисията иска
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (1), или най-малкото като не е уведомила Комисията за това, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 26, параграф 1 от тази директива;
 —
 на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС да се осъди Република Полша да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 93 492 EUR на ден, считано от деня на произнасяне на съдебното решение по настоящото дело, тъй като не е изпълнила задължението си да съобщи мерките за транспониране на Директива 2008/56/ЕО;
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2008/56/EG е изтекъл на 15 юли 2010 г.
 (1) ОВ L 164, стр. 19.


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/28
 Решение на Общия съд от 25 февруари 2016 г. — Musso/Парламент
 (Съединени дела T-589/14 и T-772/14) (1)
 ((Възнаграждения на членовете на Парламента - Пенсия за осигурителен стаж - Задължение на френските депутати да упражнят правото си на пенсия по националните пенсионни схеми - Правило за ненатрупване - Мерки за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент - Решение, прието след производството по обжалване - Дебитно известие - Решение за спиране на плащането на пенсията - Принцип на състезателното начало - Разумен срок - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 118/31)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: François Musso (Аячо, Франция) (представители: A. Gross и L. Stachnik, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: G. Corstens и S. Seyr)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Бюрото на Парламента от 26 юни 2014 г. относно потвърждаване на решението на Генералния секретар на Парламента от 17 октомври 2011 г., с което е бил определен месечният размер на пенсията, като са били взети предвид сумите, получени от две френски пенсионно-осигурителни каси, и е било решено да се възстанови сумата 127 065,19 EUR и, наред с това, жалба за отмяна на решението на Парламента от 22 септември 2014 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н François Musso да понесе собствените си разноски и тези на Европейския парламент.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/9
 Жалба, подадена на 8 декември 2016 г. от Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 11 октомври 2016 г. по дело T-564/15, Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Комисия
 (Дело C-635/16 P)
 (2017/C 070/14)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV (представител: Y. de Vries, advocaat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени определението на Общия съд от 11 октомври 2016 г. по дело T-564/15;
 —
 да върне делото на Общия съд;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, в това число направените в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато стигнал до извода, че жалбата е недопустима, тъй като е насочена към Комисията, когато тя не е автор на обжалвания акт;
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато стигнал до извода, че жалбата е недопустима, тъй като обжалваният акт има само временен характер и следователно не представлява окончателен акт;
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато отхвърлил искането на Spliethoff жалбата му за отмяна да се разглежда като подадена срещу решението от 31 юли (1).
 (1) Решение на Комисията за изпълнение C(2015) 5274 окончателен за установяване на списък с предложенията, допуснати за финансиране от ЕС в областта на Механизма за свързване на Европа (МСЕ) — Транспортен сектор, подадени в рамките на отправените на 11 септември 2014 г. покани за представяне на предложения въз основа на Многогодишната работна програма


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/8
 Определение на Съда от 29 ноември 2012 г. — Václav Hrbek/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Blacks Outdoor Retail Ltd, по-рано The Outdoor Group Ltd
 (Дело C-42/12 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Фигуративна марка - Възражение на притежателя на по-ранната марка - Явно недопустима и явно неоснователна жалба)
 2013/C 108/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Václav Hrbek (представител: M. Sabatier, Advocate)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Blacks Outdoor Retail Ltd, по-рано The Outdoor Group Ltd (представител: M. S. Malynicz, Barrister)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на Общия съд (шести състав) от 15 ноември 2011 г. по дело Hrbek/СХВП — Outdoor Group (Alpine Pro Sportswear & Equipement) (T-434/10), Václav Hrbek/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП), с което този съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от заявителя на фигуративната марка, съдържаща словни елементи „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT“, за продукти, класирани в класове 18, 24, 25 и 28, срещу Решение R 1441/2009-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 8 юли 2010 г. за отхвърляне на жалбата, подадена срещу решението на отдела по споровете за частичен отказ за регистриране на посочената марка в рамките на възражението, направено от притежателя на фигуративната марка на Общността, съдържаща словния елемент „alpine“ за продукти, класирани в класове 18 и 25 — Тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 — Вероятност от объркване
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Václav Hrbek да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 98, 31.3.2012 г.


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/28
 Жалба, подадена на 9 август 2013 г. — City Cycle Industries/Съвет
 (Дело T-413/13)
 2013/C 274/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: City Cycle Industries (Коломбо, Шри Ланка) (представители: T. Müller-Ibold и F.-C. Laprévote, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени частично член 1, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 501/2013 (1) доколкото разширяват обхвата на антидъмпинговото мито и оставят без уважение молбата му за освобождаване от това мито,
 —
 да осъди Съвета да заплати на жалбоподателя направените от него съдебни и други разноски и
 —
 да постанови други мерки, които намери за подходящи.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че Комисията и Съветът не са доказали по отношение на вноса от Шри Ланка, че е налице заобикаляне на антидъмпингови мерки, и следователно са допуснали явна грешка в преценката, тъй като:
 —
 изводът за настъпила промяна в схемите на търговия е явно погрешен,
 —
 Съветът неправилно е приел, че производители от Шри Ланка, и в частност жалбоподателят, претоварват велосипеди от Китай за Европейския съюз.
 2.
 С второто основание се твърди, че Съветът неправилно е приел, че жалбоподателят не е оказал съдействие и че неоказването на съдействие обоснова отказа за освобождаването му от антидъмпингово мито, тъй като:
 —
 жалбоподателят е оказал съдействие в рамките на възможностите си,
 —
 изводът за неоказване на съдействие е необоснован,
 —
 с извода за неоказване на съдействие Съветът е нарушил задължението за излагане на мотиви,
 —
 Съветът не е взел предвид допълнителната информация, предоставена от жалбоподателя.
 3.
 С третото основание се твърди, че при разследването е нарушено правото на жалбоподателя да се ползва от предвидените от закона гаранции, тъй като:
 —
 регламентът за изпълнение нарушава принципите на полагане на дължимата грижа и на добра администрация,
 —
 предоставянето на непълна преписка на жалбоподателя нарушава правото му на защита.
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че с отказа за освобождаване на жалбоподателя от антидъмпингово мито се нарушава принципът на равно третиране, тъй като:
 —
 Комисията дискриминира жалбоподателя, като освобождава от мито износители в сходно положение, а оставя без уважение молбата на жалбоподателя,
 —
 жалбоподателят неправилно е третиран по същия начин като производители, които не са оказали никакво съдействие.
 5.
 С петото основание се твърди, че изводите в регламента за изпълнение относно вредата и дъмпинга противоречат на основния антидъмпингов регламент, тъй като:
 —
 изводът за намаляване на коригиращия ефект на антидъмпинговото мито е погрешен,
 —
 направеният в регламента за изпълнение извод за дъмпинг също е погрешен.
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) No 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) No 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис (ОВ L 153, стр. 1)


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/47
 Жалба, подадена на 17 май 2017 г. — Red Bull/EUIPO (Изображение на успоредник, състоящ се от две полета в различни цветове)
 (Дело T-305/17)
 (2017/C 231/60)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Red Bull GmbH (Фушл ам Зее, Австрия) (представители: A. Renck и S. Petivlasova, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на успоредник, състоящ се от две полета в различни цветове) — заявка за регистрация No 14 326 508
 Обжалвано решение: Решение на първи апелативен състав на EUIPO от 26 януари 2017 г. по преписка R 2582/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009.


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/7
 Решение на Съда (първи състав) от 7 април 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van koophandel Brussel, Белгия) — Francesco Guarnieri & Cie/Vandevelde Eddy VOF
 (Дело C-291/09) (1)
 (Свободно движение на стоки - Член 34 ДФЕС - Cautio judicatum solvi - Дружество, регистрирано по правото на Монако - Член 18, първа алинея ДФЕС)
 2011/C 160/04
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van koophandel Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Francesco Guarnieri & Cie
 Ответник: Vandevelde Eddy VOF
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank van Koophandel te Brussel — Тълкуване на членове 28 ЕО, 29 ЕО и 30 ЕО — „Cautio judicatum solvi“ Нарушение на общностните разпоредби относно свободното движение на стоките
 Диспозитив
 Член 34 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателството на държава членка да изисква внасянето на cautio judicatum solvi от ищец, гражданин на Монако, който предявява пред една от гражданските юрисдикции на тази държава иск срещу гражданин на същата държава, за да му бъдат изплатени суми по фактури, издадени за доставка на стоки, приравнени на стоки с произход от Общността, докато същото не може да се иска от гражданите на тази държава членка.
 (1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/39
 Определение на председателя на Общия съд от 12 май 2010 г. — Reagens/Комисия
 (Дело T-30/10 R)
 (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
 2010/C 179/69
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Италия) (представители: B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, D. Gullo и E. De Giorgi, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Bourke и F. Ronkes Agerbeek)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.589 — Термостабилизатори)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за обезпечително производство.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/7
 Определение на Съда (седми състав) от 14 април 2016 г. — John Dalli/Европейска комисия
 (Дело C-394/15 P) (1)
 ((Обжалване - Доклад за разследване на OLAF, уличаващ член на Европейската комисия - Устно решение, което се твърди, че е налице, на председателя на Комисията за прекратяване на мандата на съответния комисар - Жалба за отмяна и искане за обезщетение))
 (2016/C 279/10)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: John Dalli (представители: L. Levi и S. Rodrigues, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz, B. Smulders и J.-P. Keppenne)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н John Dalli да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 21.9.2015 г.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/26
 Решение на Първоинстанционния съд от 17 януари 2007 г. — Georgia-Pacific/СХВП
 (Дело T-283/04) (1)
 („Марка на Общността - Триизмерна марка - Релефен мотив - Отказ на регистрация - Отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94“)
 (2007/C 56/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Georgia-Pacific Sàrl (представител: R. Delorey, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представител: A. Rassat]
 Предмет
 Иск, предявен срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 11 май 2004 г. (преписка R 493/2003-1) относно регистрацията на триизмерна марка под формата на релефен мотив.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Ищецът Georgia-Pacific Sàrl се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 262, 23.10.2004 г.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/15
 Решение на Общия съд от 14 януари 2016 г. — Tilly-Sabco/Комисия
 (Дело T-397/13) (1)
 ((Селско стопанство - Възстановявания при износ - Птиче месо - Регламент за изпълнение, с който възстановяването се определя на 0 EUR - Жалба за отмяна - Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение - Пряко засягане - Допустимост - Член 3, параграф 3 от Регламент (ЕС) No 182/2011 - Задължение за мотивиране - Член 164, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1234/2007 - Оправдани правни очаквания))
 (2016/C 078/23)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Tilly-Sabco (Герлескен, Франция) (представители: R. Milchior, F. Le Roquais и S. Charbonnel, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и K. Skelly)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Doux SA (Шатолен, Франция) (представител: J. Vogel, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 689/2013 на Комисията от 18 юли 2013 година за определяне на възстановяванията при износ на птиче месо (ОВ L 196, стр. 13)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Tilly-Sabco понася направените от него съдебни разноски, включително разноските в обезпечителното производство.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, включително разноските в обезпечителното производство.
 4)
 Doux SA понася направените от него съдебни разноски.
 5)
 Френската република понася направените от нея съдебни разноски в качеството ѝ на встъпила страна в обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 291, 5.10.2013 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/40
 Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Knauf Gips/Комисия
 (Дело T-52/03) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на гипсокартоните - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Достъп до преписката - Едно и също продължавано нарушение - Приспадане - Глоба - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Сътрудничество по време на административното производство)
 (2008/C 209/68)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Knauf Gips KG, по-рано Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG (Iphofen, Германия) (представители: първоначално M. Klusmann и F. Wiemer, впоследствие M. Klusmann, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и S. Rating, впоследствие F. Castillo de la Torre и R. Sauer)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение 2005/471/ЕО на Комисията от 27 ноември 2002 година относно процедура за прилагане на член 81 ЕО срещу BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA и Gyproc Benelux NV (преписка COMP/E-1/37.152 — Гипсови плочи) (ОВ 2005 г., L 166, стp. 8) или, при условията на евентуалност, искане за намаляване на наложената на жалбоподателя глоба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Knauf Gips KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 124, 24.5.2003 г.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/48
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 септември 2015 г. — Silvan/Комисия
 (Дело F-83/14) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за повишаване за 2013 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен - Член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника - Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на Комисията - Възражение за незаконосъобразност - Съпоставянето на заслугите - Съобразяване на докладите за оценка - Липса на числови оценки или на аналитични преценки - Текстови коментари))
 (2015/C 363/57)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Juha Tapio Silvan (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats, впоследствие J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)
 Предмет
 Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде повишeн в следващата степен (AST 10) в процедурата за повишаване за 2013 г. на Европейската комисия
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Silvan да понесе освен направените от него разноски и тези, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 47.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/30
 Определение на Общия съд от 13 април 2010 г. — Diputación Foral de Álava и др./Комисия
 (Съединени дела T-529/08—T-531/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Данъчни предимства - Възстановяване на държавни помощи, обявени за неправомерни - Прилагане на режим на сложни лихви - Потвърждаващ акт - Недопустимост)
 2010/C 148/54
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Испания) (Дело T-529/08); Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Испания) (Дело T-530/08) и Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Испания) (Дело T-531/08) (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представител: C. Urraca Caviedes)
 Предмет
 Жалба за отмяна на писмото на Комисията от 2 октомври 2008 г., с което тя посочва на жалбоподателя, че следва да се приложат сложни лихви в рамките на възстановяването на държавни помощи, обявени за неправомерни с решения 2002/820/ЕО, 2002/894/ЕО и 2003/27/ЕО на Комисията от 11 юли 2001 г. относно схемата за държавни помощи, приложена от Испания в полза на предприятия съответно от провинциите Álava, Guipúzcoa и Vizcaya под формата на данъчен кредит от 45 % от инвестициите (съответно ОВ L 296, 2002 г., стр. 1, ОВ L 314, 2002 г., стр. 26 и ОВ L 17, 2003 г., стр. 1), както и с решения 2002/892/ЕО, 2002/540/ЕО и 2002/806/ЕО на Комисията от 11 юли 2001 г. относно схемата за държавни помощи, приложена от Испания в полза на някои новосъздадени предприятия съответно в провинциите Álava, Guipúzcoa и Vizcaya (съответно ОВ L 314, 2002 г., стр. 1, ОВ L 174, 2002 г., стр. 31 и ОВ L 279, 2002 г., стр. 35), които решения са потвърдени с Решение на Общия съд от 9 септември 2009 г. по дело Diputación Foral de Álava и др./Комисия (T-227/01—T-229/01, T-265/01, T-266/01 и T-270/01, все още непубликувано в Сборника) и Решение на Общия съд от 9 септември 2009 г. по дело Diputación Foral de Álava и др./Комисия (T-230/01—T-232/01 и T-267/01— T-269/01, все още непубликувано в Сборника)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите като недопустими.
 2.
 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa и Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya понасят направените от всеки от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 32, 7.2.2009 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/18
 Решение на Съда (трети състав) от 2 април 2009 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Karlsruhe — Германия — наказателно производство срещу Rafet Kqiku
 (Дело C-139/08) (1)
 (Визи, убежище, имиграция - Гражданин на трета държава, който има швейцарско разрешение за пребиваване - Влизане и пребиваване на територията на държава-членка с цел, различна от транзитно преминаване - Липса на виза)
 2009/C 141/29
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Karlsruhe
 Страна в главното наказателно производство
 Rafet Kqiku
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Karlsruhe — Тълкуване на членове 1 и 2 от Решение No 896/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия (ОВ L 167, стp. 8, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 52) — Възможност за гражданин на бившата държавна общност Сърбия и Черна гора, който пребивава в Швейцария и има швейцарско разрешение за постоянно пребиваване тип C, да влиза на територията на Федерална република Германия с цел, различна от транзитно преминаване, и да пребивава там в продължение на два дни без да притежава виза
 Диспозитив
 Решение No 896/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия, трябва да се тълкува в смисъл, че изброените в приложението към това решение разрешения за пребиваване, издавани от Конфедерация Швейцария и от Княжество Лихтенщайн на граждани на трети страни, които имат задължение за виза, се считат като равностойни единствено на транзитна виза. За влизане на територията на държавите-членки с цел транзитно преминаване и с оглед изпълнение на изискванията, установени в член 1, параграф 1 и член 2 от Регламент (ЕО) No 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 година за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани се освободени от това задължение, е достатъчно посоченото в това решение лице да притежава разрешение за пребиваване, издадено от Конфедерация Швейцария или от Княжество Лихтенщайн, и споменато в приложението към същото решение.
 (1) ОВ C 183 от 19.7.2008 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/19
 Решение на Съда (трети състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Krefeld — Германия) — Nipponkoa Insurance Co (Europe) Ltd/Inter-Zuid Transport BV
 (Дело C-452/12) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Членове 27, 33 и 71 - Висящ процес - Признаване и изпълнение на решенията - Конвенция за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR) - Член 31, параграф 2 - Правила за съвместно съществуване - Регресен иск - Отрицателен установителен иск - Решение по отрицателен установителен иск)
 2014/C 52/32
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Krefeld
 Страни в главното производство
 Ищец: NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd
 Ответник: Inter-Zuid Transport BV
 в присъствието на: DTC Surhuisterveen BV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landgericht krefeld — Тълкуване на членове 27 и 71 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (Брюксел I) (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Връзка с Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR) — Правила за съвместно съществуване — Висящ процес — Задължение за тълкуване на член 31, параграф 2 от CMR с оглед на член 27 от Регламента „Брюксел I“ — Връзка между иска на възложителя на превоза или получателя на стоките за обезщетяване на претърпените вреди и иска на превозвача да се установи, че не отговаря за вредите или че отговаря само ограничено до определен размер (отрицателен установителен иск)
 Диспозитив
 1.
 Член 71 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на международна конвенция по начин, който не осигурява при условия поне толкова благоприятни, колкото предвидените в посочения регламент, спазването на целите и на принципите, залегнали в основата на този регламент.
 2.
 Член 71 от Регламент No 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на член 31, параграф 2 от Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки, подписана в Женева на 19 май 1956 г. и изменена с протокол, подписан в Женева на 5 юли 1978 г., според което отрицателен установителен иск или решение по отрицателен установителен иск в една държава членка няма същия предмет и същото основание като регресния иск, предявен в друга държава членка за същата вреда и между същите страни или техните правоприемници.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/26
 Иск, предявен на 13 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Нидерландия
 (Дело C-255/08)
 (2008/C 223/40)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Кралство Нидерландия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело всички законодателни, нормативни и административни мерки, за да се съобрази с член 4, параграфи 2 и 3, тълкувани във връзка с приложения II и III към Директива 85/337/ЕИО (1) на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО (2) и Директива 2003/35/ЕО (3), Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си.
 —
 да се осъди Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Съгласно член 249, трета алинея ЕО директивата обвързва по отношение на постигането на даден резултат всяка държава-членка, до която е адресирана, като оставя на националните власти свобода при избора на формата и средствата за постигане на този резултат.
 2.
 Държавите-членки обаче трябва да приемат необходимите мерки, за да транспонират в предписания срок директивите в националното право, както и да информират незабавно Комисията за това.
 3.
 В случая член 3, параграф 1от Директива 97/11/ЕО гласи, че държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 14 март 1999 г. и че те незабавно информират Комисията за това. Нидерландия не била изпълнила това задължение.
 4.
 Въз основа на горните съображения Комисията заключава, че до този момент Нидерландия не е приела необходимите мерки, за да транспонира правилно член 4, параграфи 2 и 3, тълкувани във връзка с приложения II и III към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО и Директива 2003/35, като не е приложила всички критерии, съдържащи се в приложение III към директивата, за всички проекти от приложение II към директивата.
 (1) ОВ L 175, стp. 40, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.
 (2) ОВ L 73, стp. 5, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254.
 (3) ОВ L 156, стp. 17, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/30
 Определение на Съда (шести състав) от 17 юли 2014 г. — Melkveebedrijf Overenk BV и др./Европейска комисия
 (Дело C-643/13 P) (1)
 ((Обжалване - Извъндоговорна отговорност - Регламент (ЕО) No 1468/2006 - Такса в сектора на млякото и млечните продукти - Явна недопустимост))
 2014/C 315/48
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel, Mathijs H. H. M. Moonen (представители: P. E. Mazel и A van Beelen, advocaten)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: H. Kranenborg и Z. Malůšková)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel et Mathijs Moonen да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 52, 22.2.2014 г.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/28
 Жалба, подадена на 29 юли 2009 г. — Gühring/СХВП — (съчетание на цветовете охра жълто и сребърно сиво)
 (Дело T-300/09)
 2009/C 256/52
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gühring OHG (Албщат, Германия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение R 1329/2008-1 на първи апелативен състав на СХВП от 30 април 2009 г.,
 —
 да се отмени решението на проверителя от 22 юли 2008 г. за отхвърляне на подадената от жалбоподателя заявка за марка No 6 703 565,
 —
 да се приеме, че заявка за марка No 6 703 565 отговаря на условията, посочени в член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1),
 при условията на евентуалност,
 —
 да се отмени решение R 1329/2008-1 на първи апелативен състав на СХВП от 30 април 2009 г.,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, в това число и тези, които жалбоподателят е направил в производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: марка, която се състои от съчетание на цветовете охра жълто и сребърно сиво за стоки от клас 7 (заявка No 6 703 565)
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като заявената марка разкрива достатъчен отличителен характер. Нарушение и на процесуалните норми, в частност на член 75 и на член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 24.3.2009 г.)


text:
 1.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 373/12
 Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Trenzas y Cables de Acero/Комисия
 (Дело T-441/12)
 2012/C 373/20
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Trenzas y Cables de Acero PSC, SL (Сантандер, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado, и P. Herrero Prieto, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени на основание член 264 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане,
 —
 да изисква от Комисията, в съответствие с член 24 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд, да предостави документи, изчисления и останалите фактически и/или правни обстоятелства, които са ѝ послужили като основание за приемането на заявленията за неплатежоспособност на Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin и/или намаляване на размера на глобата на ArcelorMittal,
 —
 във всеки случай, да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основни доводи вече са изложени по делото Global Steel Wire/Комисия, T-438/12.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/29
 Решение на Общия съд от 9 юли 2014 г. — Al-Tabbaa/Съвет
 (Съединени дели T-329/12 и T-74/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства и икономически ресурси - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
 2014/C 282/38
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mazen Al-Tabbaa (Бейрут, Ливан) (представители: M. Lester, barrister, и G. Martin, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Kyriakopoulou и V. Piessevaux)
 Предмет
 Искане за отмяна на актовете на Съвета с отнасящи се до жалбоподателя ограничителни мерки, а именно, първоначално, Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 126, стр. 9), а също така Регламент за изпълнение (ЕС) No 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 126, стр. 3)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, както и Регламент за изпълнение (ЕС) No 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частите, в които се отнасят до г-н Mazen Al-Tabbaa.
 2)
 Отменя Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782, и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент No 36/2012, в частите, в които се отнасят до г-н Al-Tabbaa.
 3)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012, както и Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739, в частите, в които се отнасят до г-н Al-Tabbaa.
 4)
 Отменя Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта, в която се отнася до г-н Al-Tabbaa.
 5)
 Действието на Решение 2013/255 се запазва по отношение на г-н Al-Tabbaa до влизането в сила на частичната отмяна на Регламент за изпълнение No 363/2013 за изпълнението на Регламент No 36/2012.
 6)
 Липсва основание за произнасяне по дело T-74/13.
 7)
 Съветът на Европейския съюз понася освен направените от него съдебни разноски и тези, които са направени от жалбоподателя по дело T-329/12, както и три четвърти от съдебните разноски, направени от последния по дело T-74/13.
 8)
 Жалбоподателят понася една четвърт от направените от него съдебни разноски по дело T-74/13.
 (1) ОВ C 273, 8.9.2012 г.


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/2
 Решение на Съда (втори състав) от 6 септември 2012 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-490/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО, Евратом) No 617/2010 - Съобщаване на Комисията на инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в Европейския съюз - Избор на правното основание - Членове 337 ДФЕС и 187 АЕ - Член 194 ДФЕС)
 (2012/C 331/03)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейски парламент (представители: M. Gómez-Leal, J. Rodrigues и L. Visaggio)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и A. Lo Monaco)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues и A. Adam), Европейска комисия (представители: P. Oliver и г-жа O. Beynet)
 Предмет
 Жалба за отмяна — Регламент (ЕС, Евратом) No 617/2010 на Съвета от 24 юни 2010 година относно съобщаването на Комисията на инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в Европейския съюз, както и за отмяна на Регламент (ЕО) No 736/96 (ОВ L 180, стр. 7) — Избор на правно основание, включващо две разпоредби — член 337 ДФЕС и член 187 АЕ — Мерки, спадащи към предоставената на Съюза специфична компетентност в областта на енергетиката и изискващи правно основание, което включва само член 194 ДФЕС
 Диспозитив
 1.
 Отменя Регламент (ЕС, Евратом) No 617/2010 на Съвета от 24 юни 2010 година относно съобщаването на Комисията на инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в Европейския съюз, както и за отмяна на Регламент (ЕО) No 736/96.
 2.
 Правните последици на Регламент No 617/2010 се запазват до влизането в сила в разумен срок, считано от постановяването на настоящото решение, на нов регламент, приет на релевантното правно основание, а именно член 194, параграф 2 ДФЕС.
 3.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски, с изключение на разноските, направени от Френската република и Европейската комисия.
 4.
 Френската република и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 13, 15.1.2011 г.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/22
 Решение на Общия съд от 11 май 2017 г. — Bammer/EUIPO — mydays (MÄNNERSPIELPLATZ)
 (Дело T-372/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „MÄNNERSPIELPLATZ“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 52, параграф 1, буква а) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 221/30)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Alexander Bammer (Зинделфинген, Германия) (представител: W. Riegger, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: mydays GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: F. Pfefferkorn, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 28 април 2016 г. (преписка R 1796/2015-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни mydays и г-н Bammer
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Alexander Bammer да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 314, 29.8.2016 г.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/15
 Преюдициално запитване от Bezirksgericht Linz (Австрия), постъпило на 7 септември 2015 г. — Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR/Eugen Adelsmayr
 (Дело C-473/15)
 (2015/C 406/16)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bezirksgericht Linz
 Страни в главното производство
 Ищец: Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR
 Ответник: Eugen Adelsmayr
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли установеният в член 18 ДФЕС принцип за недопускане на дискриминация да се тълкува в смисъл, че ако дадена държава членка е предвидила в правния си ред разпоредба като член 16, параграф 2 от Deutsches Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland (Германски Основен закон за Федерална република Германия), с която се установява забрана за екстрадицията на граждани на тази държава членка към трети страни, същата разпоредба следва да се прилага и по отношение на пребиваващите в съответната държава членка граждани на други държави членки?
 2)
 Следва ли член 19, параграф 2, както и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че дадена държава—членка на Европейския съюз, следва да отхвърли адресираното до нея от трета страна искане за екстрадиция на пребиваващ на територията на съответната държава членка гражданин на Съюза, доколкото наказателното дело в основата на искането за есктрадиция, заедно с постановената в третата страна неприсъствена присъда, са несъвместими с минималните международноправни стандарти и с [не]отменимите принципи на обществения ред на Съюза („ordre public“), както и с принципа за справедлив съдебен процес?
 3)
 Следва ли в крайна сметка, че принципът за „ne bis in idem“, установен в член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз и съответно закрилян в практиката на Съда, трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата на първоначално осъждане в трета страна и последвало спиране на производството поради липса на действителни основания за по-нататъшно преследване в дадена държава—членка на Европейския съюз, е налице пречка за по-нататъшното по-нататъшното продължаване на преследването от третата страна?
 4)
 При утвърдителен отговор на трите въпроса по точки 1 — 3 по-горе, следва ли, че по-специално член 6 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Право на свобода и сигурност“) трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата на искане за екстрадиция от трета страна съответният гражданин на Съюза не може също и да бъде задържан с цел екстрадиция?


text:
 18.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 250/12
 Решение на Общия съд от 10 юли 2012 г. — TF1 и др./Комисия
 (Дело T-520/09) (1)
 (Държавни помощи - Обществена услуга за радиоразпръскване - Помощ, предвидена от Френската република в полза на France Télévisions - Предоставяне на капитал в размер на 150 милиона евро - Решение да не се повдигат възражения - Услуга от общ икономически интерес - Критерий за пропорционалност - Липса на сериозни затруднения)
 2012/C 250/21
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne-Billancourt, Франция); Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Франция); и Canal + (Issy-les-Moulineaux, Франция) (представители: J.-P. Hordies и C. Smits, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и D. Grespan)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues и J. Gstalter); и France Télévisions (Париж, Франция) (представители: J.-P. Gunther и A. Giraud, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, прието от Европейската комисия на 1 септември 2009 г. по дело Държавна помощ C 27/09 (ex N 34/A/09 & N 34/B/09) — Бюджетна субсидия за France Télévisions (2010—2012 г.), доколкото с него се решава нотифицираната безвъзмездна помощ в размер от 450 милиона EUR за 2009 година в полза на France Télévisions
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като неоснователна.
 2.
 Осъжда Télévision française 1 (TF1), Métropole télévision (M6) и Canal + да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия и от France Télévisions.
 3.
 Френската република понася направените от нея съдебни разноски
 (1) ОВ C 80, 27.3.2010 г.


text:
 24.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 392/28
 Решение на Общия съд от 9 септември 2016 г. — Tri-Ocean Trading/Съвет
 (Дело T-709/14) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Грешка в преценката))
 (2016/C 392/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tri-Ocean Trading (Джорджтаун, Кайманови острови) (представители: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, и N. Sheikh, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и A. Vitro)
 Предмет
 Жалба по реда на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение 2014/488/ОВППС на Съвета от 22 юли 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 217, 2014 г., стр. 49) и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 793/2014 на Съвета от 22 юли 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 217, 2014 г., стр. 10) в частта им относно жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение 2014/488/ОВППС на Съвета от 22 юли 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) No 793/2014 на Съвета от 22 юли 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия в частта им относно Tri-Ocean Trading.
 2)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе направените от него съдебни разноски и тези на Tri-Ocean Trading.
 (1) ОВ C 448, 15.12.2014 г.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/22
 Решение на Общия съд от 13 юни 2012 г. — Süd-Chemie/СХВП — Byk-Cera (CERATIX)
 (Дело T-312/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CERATIX“ - По-ранна национална словна марка „CERATOFIX“ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 217/46
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Süd-Chemie AG (Мюнхен, Германия) (представители: адв. Baron W. von der Osten-Sacken и адв. A. Wenninger-Lenz)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Byk-Cera BV (Девентер, Нидерландия) (представители: адв. J. Kroher, адв. A. Hettenkofer)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 април 2011 г. (преписка No R 1585/2010-4), постановено в производство по възражение между Süd-Chemie AG и Byk-Cera BV
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Süd-Chemie AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/25
 Жалба, подадена на 9 януари 2012 г. — Andechser Molkerei Scheitz/Комисия
 (Дело T-13/12)
 2012/C 89/43
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Андекс, Германия) (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 1131/2011 на Комисията за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) No 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на стевиол гликозидите, доколкото с него се допуска извличаните от листата на растението Stevia rebaudiana Bertoni стевиол гликозиди да се използват единствено като добавки в храните, а не като растителни хранителни съставки от земеделски произход или като ароматни препарати,
 —
 да установи, че Европейският съюз е длъжен да поправи вредите, причинени на жалбоподателя поради това, че Регламент (ЕС) No 1131/2011 на Комисията за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) No 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета допуска извличаните от листата на растението Stevia rebaudiana Bertoni стевиол гликозиди да се използват единствено като добавки в храните, а не като растителни хранителни съставки от земеделски произход или като ароматни препарати, и в резултат други предприятия използват стевиол гликозиди за производството на техните конвенционални млечни продукти и така като конкуренти на жалбоподателя го изтласкват от пазара, докато жалбоподателят като био-мандра и производител на био-продукти в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) No 834/2007 и Регламент (ЕО) No 889/2008 е възпрепятстван да използва стевиол гликозиди като добавки в храните, дори и ако те са извличани чрез екстракция от биологични листа на Stevia в съответствие с допустимите от гледна точка на правото на Съюза процеси за производство на био-продукти.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят оспорва Регламент (ЕС) No 1131/2011 на Комисията за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) No 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на стевиол гликозидите (1), доколкото той допуска извличаните от листата на растението Stevia rebaudiana Bertoni стевиол гликозиди да се използват единствено като добавки в храните, а не като растителни хранителни съставки от земеделски произход или като ароматни препарати.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва по същество четири правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на принципа „non ultra vires“
 На първо място, жалбоподателят изтъква, че Комисията неправилно е окачествила стевиол гликозидите, които се извличат от листата на растението Stevia rebaudiana Bertoni, като добавки в храните и така е издала спорния регламент извън кръга на предоставените ѝ правомощия. Стевиол гликозидите са избрани диференцирано въз основа на вкуса им. Следователно те не се използват с технологична цел като добавки в храните съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1333/2008 (2), а по смисъла на съображение 5 от регламента единствено за придаване на аромат и/или вкус. Ето защо стевиол гликозидите следва да се квалифицират като растителни хранителни съставки или ароматни препарати. По тази причина Комисията е действала ultra vires.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на принципа за равно третиране
 На второ място, жалбоподателят изтъква, че е нарушено основното му право на равно третиране, разбирано като забрана за произвол, тъй като в качеството си на био-мандра е възпрепятстван да произвежда и разпространява био-кисело мляко с био-стевиол гликозиди, докато на неговите конкуренти, които предлагат кисело мляко от конвенционалното селско стопанство, е позволено да използват стевиол гликозиди. Използването на био-стевиол гликозиди като хранителна добавка е забранено на основание член 19, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) No 834/2007 (3), съгласно който единствено разрешените за био-продуктите добавки в храните могат да бъдат използвани при тяхното производство. Такова разрешение не е предвидено нито с член 27, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 889/2008 (4), нито чрез включване в позитивния списък по приложение VIII, раздел А от този регламент. Следователно като допуска използването на стевиол гликозидите единствено като добавки в храните, Комисията незаконосъобразно и в нарушение на правилата на конкуренцията се е намесила на пазара в полза на производителите на конвенционални продукти.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на основното право на собственост и на свободата на стопанска инициатива
 На трето място, жалбоподателят твърди, че са нарушени основното му право на собственост и свободата на стопанска инициатива.
 4.
 Четвърто правно основание: непълнота на мотивите
 Освен това според жалбоподателя Регламент No 1131/2011 не е мотивиран в достатъчна степен, тъй като в съображенията към него не е посочено защо стевиол гликозидите, които основно служат за придаване на вкус, подслаждане и внасяне на лека тръпчивост, са окачествени като добавки в храните.
 (1) Регламент (ЕС) No 1131/2011 на Комисията от 11 ноември 2011 година за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) No 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на стевиол гликозидите (ОВ L 295, стр. 205).
 (2) Регламент (ЕО) No 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно добавките в храните (ОВ L 354, стр. 16).
 (3) Регламент (ЕО) No 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 2092/91 (ОВ L 189, стр. 1).
 (4) Регламент на Комисията (ЕО) No 889/2008 от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (ОВ L 250, стр. 1).


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/20
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 4 юни 2013 г. — LVP NV/Кралство Белгия
 (Дело C-306/13)
 2013/C 252/30
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Brussel
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: LVP NV
 Ответник: Кралство Белгия
 Преюдициален въпрос
 Като въвежда за банани (код по КН 0803 00 19) несъвместимо с договорените от ЕС отстъпки за банани вносно мито със ставка 176 EUR за тон, преди да бъде постигнато ново споразумение, договорено в рамките на СТО, противоречи ли прилаганият от Европейския съюз в периода от 1 януари 2006 г. до 15 декември 2009 г. включително Регламент (ЕО) No 1964/2005 на Съвета от 29 ноември 2005 година относно митническите ставки за банани (OB L 316, 2.12.2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 67, стр. 162) на член I, на член XIII, параграф 1, на член XIII, параграф 2, буква г), на член XXVIII и/или на някоя друга приложима разпоредба от ГАТТ 1994, разглеждани поотделно или във връзка една с друга?


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/2
 Решение на Съда (голям състав) от 1 април 2014 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd и др./The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-80/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Корпоративни данъци - Данъчно облекчение - Групи от дружества и консорциуми - Национално законодателство, допускащо прехвърлянето на загуби между дружество, което участва в консорциум, и дружество, което е част от група посредством „свързващо дружество“, участващо едновременно в групата и в консорциума - Условие „свързващото дружество“ да е местно - Дискриминация въз основа на мястото на седалището - Контролиращо групата дружество майка, установено в трета държава и притежаващо дружествата, които се стремят да прехвърлят загуби помежду си посредством дружества, установени в трети държави))
 2014/C 159/02
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, WPCS (UK) Finance Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Предмет
 Преюдициално запитване — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Тълкуване на членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС — Свобода на установяване — Данъчно законодателство — Корпоративен данък — Данъчно облекчение — Национално законодателство, допускащо прехвърлянето на реализирани загуби от дружество, което е установено в Обединеното кралство и е собственост на консорциум, към дружество, което е установено в същата държава членка и е част от група от дружества, при условие че връзката между тези две дружества е дружество, което е част и от групата, и от консорциума — Изискване „свързващото дружество“ да е местно лице за Обединеното кралство или да извършва търговска дейност в Обединеното кралство чрез постоянен обект
 Диспозитив
 Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, което предвижда възможност местно дружество, което участва в група, да постигне прехвърлянето на загуби, претърпени от друго местно дружество, принадлежащо към консорциум, когато „свързващо дружество“, участващо едновременно в тази група и в този консорциум, също така е местно за посочената държава членка, и то независимо от мястото на установяване на дружествата, които притежават пряко или чрез дружества посредници капитала на свързващото дружество и на другите засегнати от прехвърлянето на загуби дружества, след като то изключва такава възможност, когато свързващото дружество е установено в друга държава членка.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г.