text:
 2.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 157/2
 Преюдициално запитване, отправено от Kúria (Унгария) на 1 март 2012 г. — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
 (Дело C-112/12)
 2012/C 157/03
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
 Преюдициални въпроси
 1.
 Разпоредбите на Договора за ЕО относно принципа на свободно установяване (член 49 член 49 ДФЕС), принципа на равно третиране (член 54 ДФЕС) и принципа на свободно движение на капитали (член 56 ДФЕС) допускат ли освобождаване от данък върху дивидентите, което унгарската правна уредба предоставя в полза на установен в Унгария получател на дивиденти
 а)
 при условие, че получателят на дивиденти, който не е местно лице, е освободен от данък върху дивидентите единствено ако отговаря на определени законови изисквания, а именно: в момента на разпределяне (изплащане) на дивидентите неговото участие (а когато става дума за акции — частта от неговите поименни акции) в дружествения капитал на дружеството, което е местно лице, да е в размер най-малко 20 % за период поне от две последователни години, предвид обстоятелството, че когато участието в размер на най-малко 20 % е налице в продължение на по-малко от две последователни години, разпределящото дивидентите дружество не е длъжно да удържа данък върху дивидентите, и дружеството, което получава дивидентите, а в случай на безналично плащане — дружеството, което разпределя дивидентите, не е длъжно да плати посочения данък при подаване на данъчната си декларация, ако друго лице или лицето, което разпределя дивидентите, е гарантирало пращането на данъка
 б)
 и когато получателят на дивидентите, който не е местно лице, не отговаря на изискванията за освобождаване от данъка съгласно националната правна уредба, т.е. когато в момента на разпределяне (изплащане) на дивидентите неговото участие (а ако става дума за акции — частта от неговите поименни акции) в капитала на дружеството, което е местно лице, е под изискуемия законов минимум от 20 % или когато посоченият процент участие не е бил налице в продължение поне на две последователни години, или пък когато участието от 20 % е било налице за по-малко от две последователни години, ако плащането на данъка не е гарантирано от трето лице или от лицето, което разпределя дивидентите?
 2.
 Щеше ли отговорът на въпрос 1, буква б) да бъде различен, т.е. върху него би ли повлияло и евентуално в каква степен обстоятелството, че:
 а)
 докато получателят на дивиденти, който е местно лице, е освободен от данък върху дивидентите в съответствие с унгарската правна уредба, данъчната тежест на получателя на дивиденти, който не е местно лице, зависи от това дали следва да се приложи Директива [90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки] или Спогодбата [между Великото херцогство Люксембург и Република Унгария за избягване на двойното данъчно облагане в областта на данъците върху доходите и данъците върху имуществото, подписана на 15 януари 1990 г. в Будапеща],
 б)
 докато получателят на дивиденти, който е местно лице, е освободен от данък върху дивидентите в съответствие с унгарската правна уредба, в зависимост от разпоредбите на националното право на държавата по регистрацията на получателя на дивиденти, който не е местно лице, последният може или да приспадне посочения данък от дължимия от него данък в държавата по регистрацията или в крайна сметка трябва да понесе данъчната тежест на данъка върху дивидентите?
 3.
 Може ли националната данъчна администрация да се позове на член 65 ДФЕС, параграф 1 (предишен член 58 ЕО, параграф 1) и на предишния член 220 ЕО, за да избегне служебното прилагане на общностното право?


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/7
 Решение на Съда (първи състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Hermann Lutz/Elke Bäuerle, в качеството на синдик на ECZ Autohandel GmbH
 (Дело C-557/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) No 1346/2000 - Членове 4 и 13 - Производство по несъстоятелност - Плащане, извършено след датата на откриване на производството по несъстоятелност, въз основа на запор, наложен преди тази дата - Отменителен иск срещу действие, увреждащо интересите на кредиторите - Погасителни давностни срокове, срокове за упражняване на правото на отмяна и преклузивни срокове - Изисквания за форма при отменителен иск - Приложим закон))
 (2015/C 198/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hermann Lutz
 Ответник: Elke Bäuerle, в качеството на синдик на ECZ Autohandel GmbH
 Диспозитив
 1)
 Член 13 от Регламент (ЕО) No 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към хипотезата, в която оспорваното от синдика плащане на запорирана преди откриване на производството по несъстоятелност сума е извършено едва след откриването на това производство по несъстоятелност.
 2)
 Член 13 от Регламент No 1346/2000 трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него изключение обхваща и погасителните давностни срокове, сроковете за упражняване на правото на отмяна и преклузивните срокове, предвидени от закона, който урежда оспорваното от синдика действие.
 3)
 За целите на прилагането на член 13 от Регламент No 1346/2000 изискванията за форма, които следва да се спазват при предявяването на отменителен иск, се определят от закона, който урежда оспорваното от синдика действие.
 (1) ОВ C 15, 18.1.2014 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/33
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 юли 2016 г. — De Nicola/ЕИБ
 (Дело F-100/15) (1)
 ((Публичната служба - Служители на ЕИБ - Оценка - Атестационен доклад за 2013 година - Решение на комитета по жалбите))
 (2016/C 364/38)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представители: първоначално L. Isola и G. Isola, avocats, впоследствие G. Ferabecoli, avocat)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално G. Nuvoli и J.-P. Minnaert и A. Dal Ferro, avocat, впоследствие G. Nuvoli и G. Faedo и A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Искане, от една страна, за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2013 година и от друга страна, последващите и свързани с него решения на ЕИБ, като решението да не бъде повишен в степен D, както и искане за поправяне на неимуществените и имуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Carlo De Nicola понася собствените си разноски и е осъден да заплати направените от Европейската инвестиционна банка разноски.
 (1) ОВ C 414, 14.12.2015 г., стр. 41.


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/12
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Alexios Anagnostakis срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 30 септември 2015 г. по дело T-450/12, Anagnostakis/Комисия
 (Дело C-589/15 P)
 (2016/C 007/19)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Alexios Anagnostakis (представител: A. Anagnostakis, dikigoros)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло решението, постановено по дело T-450/12 по жалбата от 11 октомври 2012 г. срещу решението на Европейската комисия от 6 септември 2012 година, с което е отхвърлено искането за регистрация на европейската гражданска инициатива „Един милион подписи за солидарна Европа“,
 —
 да се уважи жалбата
 —
 да се отмени решението на Европейската комисия от 6 септември 2012 г., с което е отхвърлено искането за регистрация на европейската гражданска инициатива „Един милион подписи за солидарна Европа“,
 —
 да бъде задължена Комисията да регистрира надлежно тази инициатива и да разпореди всички други необходими правни действия,
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски за всички инстанции.
 Основания и основни доводи
 1.
 Пороци на производството пред Общия съд
 При преценката на разглежданата жалба в обжалваното решение изобщо не е взет предвид фактът, че предложението за европейска гражданска инициатива (EГИ) е единствено относно частта от държавния дълг, считана за „непосилна“.
 В мотивите на обжалваното решение неправилно се приема, че предложението се отнася за целия публичен дълг, без друго разграничение или условие.
 От тази гледна точка обжалваното решение не отразява правилно предмета на спора.
 Решението е постановено въз основа на неправилна преценка на съдържанието на жалбата и на исканията.
 2.
 Нарушение от страна на Общия съд на правото на Съюза, неправилно тълкуване и прилагане на Договорите и на европейското законодателство
 А)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото на Съюза в обжалваното решение се приема, че член 122 ДФЕС във връзка с член 136 ДФЕС, на които се прави позоваване в жалбата, не са „релевантно правно основание за евентуална финансова помощ, предоставяна от Съюза чрез създаването на механизъм за финансиране за държави членки, които изпитват или са застрашени от сериозни финансови затруднения“.
 Според член 136 ДФЕС, след изменението му с решение на Европейския съвет 2011/199/EС (1) от 25 март 2011 г., и член 4, параграф 1 ДФЕС и член 5, параграф 2 ДФЕС държавите членки, чиято парична единица е еврото, могат да установят механизъм за стабилност и финансова помощ. Комисията има специална предоставена компетентност и e свободна да предложи въвеждането на такъв механизъм въз основа на член 352 ДФЕС, като необходима мярка за постигане на една от целите по Договорите, а именно стабилността на еврозоната.
 Б)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото на Съюза в обжалваното решение се приема, че „нищо не дава основание да се приеме и изобщо не е доказано, че приемането на принципа на положението на крайна необходимост, би имало за цел засилване на координацията и бюджетната дисциплина или би било част от насоките на икономическата политика, които Съветът е оправомощен да изготвя за нуждите на правилното функциониране на икономическия и паричен съюз.“
 Напротив, при правилно тълкуване и прилагане на исканата мярка, анулирането на непосилен дълг служи изключително за засилване на бюджетната дисциплина на държавите членки и гарантира доброто функциониране на икономическия и паричен съюз (член 136, параграф 1 ДФЕС).
 В)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на Договорите и правото на Съюза в обжалваното решение се изключва възможността член 122 ДФЕС да бъде подходящото правно основание за приемането в законодателството на Съюза на принцип на положението на крайна необходимост.
 Въз основа на член 352 ДФЕС Комисията може да предложи на Съвета да приеме мерки, които гарантират солидарността между държавите членки в съответствие с член 122, параграф 1 ДФЕС или в съответствие с член 122, параграф 2 ДФЕС да отпусне финансова помощ от Съюза на държава членка, която изпитва тежки трудности извън нейния контрол.
 Г)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на Договорите и правото на Съюза в обжалваното решение се прави изводът, че следва да се приеме, че при приемане на обжалваното решение Комисията е изпълнила задължението за мотивиране относно отхвърлянето на искането за регистрация и на предложението за ЕГИ. Изложените в оспорваната мярка мотиви са непълни, неправилни и в нарушение на задължението за излагане на мотиви по член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент No 211/2011.
 Д)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото на Съюза в обжалваното решение се приема, че дори да се предположи, че съществува норма на международното право, която утвърждава принцип на положението на крайна необходимост, само съществуването на такъв принцип в международното право не може във всеки случай да обоснове законодателна инициатива на Комисията. Международното право и неговите принципи са източници на правото на Европейския съюз. В това си качество те са част от правото на Съюза и намират непосредствено приложение, независимо от други условия. Комисията може да предложи прилагането на тези принципи от по-висок ранг дори без конкретна разпоредба в Договорите ако приеме, че такава няма.
 Е)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото с обжалваното решение жалбоподателят е осъден да заплати разноските на Комисията. Ако жалбата беше правилно преценена в светлината на изложеното по-горе, тя щеше да бъде уважена и Комисията щеше да бъде осъдена да заплати съответните съдебни разноски.
 (1) ОВ L 91, стр. 1.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/19
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — LS Fashion/СХВП — Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott)
 (Дело T-41/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „L’Wren Scott“ - По-ранна национална словна марка „LOREN SCOTT“ - Относително основание за отказ - Реално използване на марката - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 127/25)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LS Fashion, LLC (Уилмингтън, Делауер, САЩ) (представители: R. Black и S. Davies, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Gestión de Activos Isorana, SL (Оротава, Испания) (представители: F. Brandolini Kujman, J.-B. Devaureix и L. Montoya Terán, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 ноември 2011 г. (преписка R 1584/2009-4), постановено в производство по възражение със страни Gestión de Activos Isorana, SL и LS Fashion, LLC.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда LS Fashion, LLC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 109, 14.4.2012 г.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/42
 Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — Confédération Nationale du Crédit Mutuel/ЕЦБ
 (Дело T-751/16)
 (2017/C 006/53)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Confédération Nationale du Crédit Mutuel (Париж, Франция) (представител: M. Grégoire, avocat)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз да отмени решението на Европейската централна банка от 24 август 2016 г., прието във връзка с направеното от Crédit Mutuel искане за разрешение да изключи експозициите към публичния сектор при изчисляването на отношението на ливъридж в съответствие с член 429, параграф 14 от Регламент (EС) No 575/2013, за Crédit Mutuel и другите структури на групата, по отношение на които се прилага отношението на ливъридж (ECB/SSM/2016 — 9695000CG7B84NLR5984/92),
 —
 да осъди Европейската централна банка да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание е изведено от злоупотреба с власт, която опорочавала обжалваното решение. Според жалбоподателя Европейската централна банка (EЦБ) има право, без да ги утежнява, нито да преценява доколко са подходящи, само да проверява, за да осигури конкретното им прилагане, дали са изпълнени необходимите условия, за да може институция да се ползва от дерогация от правилата за изчисляване на отношението на ливъридж, окончателно и точно определени от Комисията въз основа на изключителна компетентност с делегиран регламент, чието предназначение е да се вземат предвид особеностите на положението в банковия и финансовия сектор на Европейския съюз .
 2.
 Второто основание, предявено при условията на евентуалност спрямо първото, е изведено от допусната от EЦБ в обжалваното решение грешка при прилагане на правото. Според жалбоподателя трябва да се счита, че експозициите към структурите от публичния сектор, след като са приравнени на експозиции към централната администрация, са с нулево ниво риск, когато са деноминирани в нейната национална валута
 3.
 Третото основание, предявено при условията на евентуалност спрямо първите две основания, е изведено от явна грешка в преценката. Според жалбоподателя обжалваното решение явно не е съобразено с целите, които имат пруденциалните изисквания с оглед на характерните особености на регламентираното спестяване, и е явно непропорционално, с оглед на отрицателните последици, които налага на съответната институция.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране и на принципа на добра администрация, тъй като в случая ЕЦБ нито разгледала, нито взела предвид всички относими обстоятелства.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/25
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2012 г. — Donati/ЕЦБ
 (Дело F-63/09) (1)
 (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Оплакване за психически тормоз - Административно разследване - Достъп до преписката по разследването - Предаване на документите по преписката на лицата, обвинени в оплакването - Задължение за поверителност - Зачитане на правото на защита)
 2013/C 46/45
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Paola Donati (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: F. Feyerbacher и N. Urban, B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Публична служба — Отмяна на решението на ЕЦБ да остави без последствие твърденията за психически тормоз, претърпян от жалбоподателката, както и обезщетение за претърпени неимуществени вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-жа Donati понася направените от нея съдебни разноски и е осъдена да понесе съдебните разноски на Европейската централна банка.
 (1) ОВ C 205, 29.08.2009 г., стр.50.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/12
 Жалба, подадена на 21 април 2017 г. от NF срещу определението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-192/16, NF/Европейски съвет
 (Дело C-208/17 P)
 (2017/C 231/16)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: NF (представители: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, Solicitor)
 Друга страна в производството: Европейски съвет
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени изцяло определението на Общия съд от 28 февруари 2017 г., с което същият е отхвърлил жалбата поради това, че не е компетентен да се произнесе по нея,
 —
 да се произнесе окончателно по въпроса, който е предмет на настоящата жалба, да постанови, че Общият съд неправилно е приел, че не е компетентен, и да осъди ответника по дело T-192/16 да заплати съдебните разноски на жалбоподателя във връзка с определението на Общия съд и по тази жалба пред Съда на Европейския съюз,
 —
 да върне делото на Общия съд за разглеждане и решаване с указания да приеме, че има компетентност за това.
 Основания и основни доводи
 1.
 Липса на мотиви,
 2.
 Липса на надлежно разглеждане дали обжалваното споразумение в действителност е било решение на ответника,
 3.
 Игнориране на релевантни фактически въпроси,
 4.
 Необсъждане на представени пред него доказателства,
 5.
 Липса на пълно изследване и преценка на съществени въпроси,
 6.
 Непровеждане на по-нататъшни важни разследвания,
 7.
 Решаване при липса на достатъчно информация,
 8.
 Неспазване на принципите, установени от Съда в решение по дело C-294/83.


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/14
 Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 25 февруари 2009 г. — Idryma Typou A.E./Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis (Министър на пресата и медиите)
 (Дело C-81/09)
 2009/C 102/23
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias (Гърция)
 Страни в главното производство
 Ищец: Idryma Typou A.E.
 Ответник: Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis
 Преюдициален въпрос
 Съдържа ли Директива 68/151/ЕИО, която в член 1 гласи, че „[М]ерките за координиране, предписани от настоящата директива, се прилагат относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със следните видове дружества: [...] — в Гърция: ανώνυμη εταιρία [акционерно дружество], [...]“, правило, което забранява приемането на национална разпоредба като тази на член 4, параграф 3 от Закон No 2328/1995, доколкото тя гласи, че глобите, предвидени в предходните параграфи на този член за нарушаване на законодателството и на правилата за професионална етика във връзка с функционирането на телевизионни канали, са наложени съвместно и солидарно, не само по отношение на дружеството, което притежава лиценз за създаване и използване на телевизионен канал, а и по отношение на всички акционери, които имат акционерен дял по-голям от 2,5 %?


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/12
 Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. от XXXLutz Marken GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 24 март 2011 г. по дело T-54/09, XXXLutz Marken GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Natura Selection S.L.
 (Дело C-306/11)
 2011/C 238/17
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: XXXLutz Marken GmbH (представител: H. Pannen, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството:
 —
 Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 —
 Natura Selection S.L.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Общият съд нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1), тъй като приел, че знаците „Linea Natura Natur hat immer Stil“ и „natura selection“ са сходни, само защото и двата знака съдържат словния елемент „natura“. Този словен елемент обаче не бил определящият елемент на по-ранната марка на Общността.
 При преценката относно сходството на знаците Общият съд изходил от неправилно от правна гледна точка разбиране на понятията „отличителен характер“ и „описателен характер“.
 На следващо място, изводите на Общия съд във връзка със сходството на знаците били противоречиви и в това отношение показвали, че е налице липса на мотиви.
 В допълнение, Общият съд постановил обжалваното съдебно решение въз основа на изопачени факти. Обратно на констатациите на Общия съд, в производството пред отдела по споровете и пред апелативния състав жалбоподателят вече доказал, че съществува връзка между разглежданите стоки и словния елемент „natura“.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/24
 Жалба, подадена на 23 март 2012 г. — Spa Monopole/СХВП — Orly International (SPARITUAL)
 (Дело T-131/12)
 2012/C 165/41
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: L. De Brouwer, E. Cornu и É. De Gryse, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Orly International, Inc. (Van Nuys, Съединени щати)
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 януари 2012 г. по преписка R 2396/2010-1;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SPARITUAL“ за стоки от клас 3 — заявка за марка на Общността No 3631884
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словни марки „SPA“ и „Les Thermes de Spa“, регистрирани в Бенелюкс за стоки и услуги от класове 3, 32 и 42
 Решение на отдела по споровете: отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 при преценката на репутацията на словната марка „SPA“ в рамките на клас 32 и нарушение на член 8, параграф 5 от посочения Регламент No 207/2009 при преценката на опасността от неоснователно извличане на полза от репутацията на марката „SPA“.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 17 април 2008 г. — Nordmilch/СХВП (Vitality)
 (Дело T-294/06) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността Vitality - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 128/70)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nordmilch eG (Zeven, Германия) (представител: R. Schneider, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 август 2006 г. (преписка R 746/2004-4) относно регистрацията на словния знак Vitality като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Nordmilch eG да заплати разноските.
 (1) ОВ C 310, 16.12.2006 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/37
 Жалба, подадена на 15 септември 2008 г. — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/СХВП (Изображение на кон)
 (Дело T-386/08)
 (2008/C 313/67)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Deutschland) (представители: C. Czychowski, A. Nordemann и A. Dustmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 юли 2008 година по преписка R 1730/2007-1 както и решението на проверителя от 25 септември 2007 година,
 —
 да се допусне да бъде публикувана заявката за марка на Общността 4829354,
 —
 да се осъди отвеника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Изображение на кон, за стоки и услуги от класове 18, 25 и 31 — заявка No 4 829 354
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: Отхвърля регистрацията
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като заявената марка не била нито пряко описателна нито изключително описателна и притежавала необходимия отличителен характер.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/35
 Жалба, подадена на 22 юни 2016 г. — Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO — Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)
 (Дело T-336/16)
 (2016/C 296/45)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Бусто Арсицио, Италия) (представител: F. Caricato, avvocato)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Gianni Versace SpA (Милано, Италия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO“— заявка за регистрация No 11 992 435
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 април 2016 г. по преписка R 1005/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да уважи жалбата,
 —
 да отмени обжалваното решение и да регистрира марка No 11992435 за всички заявени стоки, без да са засягат стоките, за които вече е извършена регистрация,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 Жалбоподателят твърди, че решението от 6 април 2016 г. е опорочено поради непълния анализ на доказателствата относно недостатъчното използване от насрещната страна на посочените марки, както и неизвършването на внимателна преценка на вероятността от объркване между марките и стоките в светлината на всички релевантни фактори.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/19
 Решение на Съда (шести състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Наказателно производство срещу Etablissements Fr. Colruyt NV
 (Дело C-221/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2011/64/ЕС - Член 15, параграф 1 - Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните продажни цени на изделията от обработен тютюн - Национална правна уредба, която забранява продажбата на подобни изделия от търговците на дребно на цени, които са по-ниски от изписаните върху акцизния бандерол - Свободно движение на стоки - Член 34 ДФЕС - Условия за продажба - Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС))
 (2016/C 419/23)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страна в главното производство
 Etablissements Fr. Colruyt NV
 Диспозитив
 1)
 Член 15, параграф 1 от Директива 2011/64/ЕС на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия, доколкото тази цена е била свободно определена от производителя или вносителя.
 2)
 Член 34 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия, доколкото тази цена е била свободно определена от вносителя.
 3)
 Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия.
 (1) ОВ C 262, 10.8.2015 г.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/26
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 5 ноември 2015 г. — X/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-570/15)
 (2016/C 038/38)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 По какъв критерий/какви критерии трябва да се прецени кое законодателство Регламент (ЕИО) No 1408/71 (1) определя за приложимо в случая на работник с местожителство в Белгия, който през съответната година извършва в Нидерландия голямата част от дейностите си за своя нидерландски работодател и който наред с това извършва 6,5 % от тези дейности в Белгия — вкъщи и при клиенти — при положение че в тази насока липсва установен модел и че работникът не е имал договорки с работодателя си относно извършването на дейности в Белгия?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26 и поправка в ОВ L 32, 6.2.2008, стр. 31).


text:
 7.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/8
 Дело, заведено на 11 април 2011 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-8/11)
 2011/C 199/04
 На 11 април 2011 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Florence Simonetti, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да постанови, че:
 1.
 като не е осигурила компетентните ѝ органи да изготвят, и където е целесъобразно, да одобрят стратегически карти на шума и да изготвят планове за действие за шума за всички важни пътища на своя територия, които имат над шест милиона преминавания на превозни средства на година, и да осигури, че информацията от стратегическите карти на шума и резюмета на плановете за действие, както са посочени в приложение VI към директивата, са изпратени на Надзорния орган на ЕАСТ, Република Исландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 7, параграф 1, член 8, параграф 1 и член 10 от акта, посочен в точка 32ж от приложение XX към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. относно оценката и управлението на шума в околната среда), адаптирана към Споразумението с протокол 1 към него;
 както и
 2.
 съдът да нареди на Република Исландия да поеме разходите по съдебното производство.
 Правен и фактологичен контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ посочва, че Исландия не е изготвила карти на шума и планове за действие за шума за важни пътища с над шест милиона преминавания на превозни средства на година,
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ посочва, че такъв пропуск представлява нарушение на член 7, параграф 1, член 8, параграф 1 и член 10 от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. относно оценката и управлението на шума в околната среда, посочена в точка 32ж от приложение XX към Споразумението за ЕИП.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/39
 Решение на Първоинстанционния съд от 5 май 2009 г. — Rotter/СХВП (Форма на фигура от наденици)
 (Дело T-449/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на фигура от наденици - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 2009/C 141/80
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Thomas Rotter (Мюнхен, Германия) (представител: M. Müller, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу Решение от 27 септември 2007 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 1415/2006-4) относно регистрацията като марка на Общността на триизмерен знак, представляващ фигура от наденици.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Thomas Rotter да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/62
 Иск, предявен на 20 юни 2008 г. — C-Content/Служба за официални публикации на Европейските общности
 (Дело T-247/08)
 (2008/C 209/111)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: C-Content BV ('s Hertogenbosch, Нидерландия) (представител: M. Meulenbelt, advocaat)
 Ответник: Служба за официални публикации на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се приеме за установено, че Службата за официални публикации на Европейските общности (Службата за публикации) е нарушила общностното право във връзка с обществените поръчки и договорите, посочени в настоящата искова молба;
 —
 да се осъди Службата за публикации да обезщети ищеца за направените от него разходи и за претърпените от него вреди в съответствие с настоящата искова молба;
 —
 да се осъди Службата за публикации да заплати направените от ищеца съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото дело ищецът предявява иск за извъндоговорна отговорност поради вредите, които твърди, че е претърпял вследствие на допуснатите от Службата за официални публикации на Европейските общности (Службата за публикации) незаконосъобразности в определени процедури за възлагане на обществена поръчка относно услуги по публикуване в електронен вид.
 Ищецът изтъква определени доводи за ангажиране на отговорността за всяка оспорвана процедура за възлагане на обществена поръчка.
 Ищецът твърди, че Службата за публикации е нарушила принципа на добра администрация и този на дължимата грижа, както и принципите на равно третиране, на прозрачност и на оправданите правни очаквания:
 1.
 По обществена поръчка No 2034 за производство и размножаване на CD-ROM, които съдържат серии L и C на Официален вестник: поради възлагане на поръчката на конкурент на ищеца, въпреки че последният е представил най-изгодната оферта от икономическа гледна точка; поради промяна на ключовите спецификации и занижаване на тръжните изисквания по време на процедурата за възлагане на обществена поръчка или след избиране на спечелилия поръчката участник, без да се уведомят останалите участници; поради отказ за осъществяване на надлежен контрол на резултатите от обществената поръчка след подадени възражения пред Службата за публикации във връзка с крайния резултат от поръчката; поради това, че не е организирала нова покана за представяне на оферти, а е продължена процедура No 2034 въз основа на значително занижени критерии.
 2.
 По обществена поръчка No 6019 за предоставяне на услуги по публикуване в електронен вид, по специално в притурка (S) на Официален вестник след приемането на 10-те нови държави-членки: поради отмяна на обществената поръчка въз основа на член 101 от Регламент No 1605/2002 (1) заради оповестяване на поверителна информация; ищецът твърди, че това оповестяване не е можело да повлияе на резултатите от обществената поръчка, тъй като информацията вече е била публично достояние и офертите вече са били представени. Освен това ищецът твърди, че не е имало надлежно мотивиране от страна на Службата за публикации. На последно място той твърди, че отмяната му е причинила значителна вреда и че е представил по-изгодната от двете оферти в рамките на отменената обществена поръчка.
 3.
 По обществена поръчка No 1695 за предоставяне услуги по публикуване в електронен вид, по-специално в притурка (S) на Официален вестник: поради използване на удължаването на действието на Договор No 1695 с цел да бъде изменен. Ищецът твърди, че Службата за публикации не е имала правно основание да осъществи или допусне удължаване на договора и като резултат от това — да го измени, заменяйки подизпълнителя. Ищецът изтъква, че Службата за публикации не е провела сериозни преговори и не е разследвала възможността за запази ищеца като основен подизпълнител за оставащия период.
 Ищецът твърди, че като пряка последица от горепосочените нарушения е загубил положението си на доставчик на софтуер на Службата за публикации и е понесъл значителни разходи, вреди и пропуснати ползи и счита, че Службата за публикации следва да ги обезщети.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 12.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 263/10
 Молба за консултативно становище на Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Landgericht, от 9 април 2013 г. по дело Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen
 (Дело E-6/13)
 2013/C 263/11
 С писмо от 9 април 2013 г., получено в деловодството на Съда на 15 април 2013 г., е отправена молба до Съда на ЕАСТ от Fürstliches Landgericht (Княжески съд, Лихтенщайн) за консултативно становище по дело Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen по следните въпроси:
 1.
 Възможно ли е европейски адвокат, инициирал производство в друга държава от ЕИП от свое име, а не в изпълнение на мандата от трета страна, да се позовава на Директива 77/249/ЕИО на Съвета от 22 март 1977 г. относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги (1)?
 2.
 Съвместимо ли е задължението на европейските адвокати за уведомяване на органите на приемащата държава (предвидено в член 59 от лихтенщайнския Закон за адвокатурата (Rechtsanwaltsgesetz) с Директива 77/249/ЕИО, и по-специално с член 7 от посочената директива?
 3.
 Ако отговорът на въпрос 2 е утвърдителен: като се вземе предвид Директива 77/249/ЕИО, може ли липсата на подадено уведомление в приемащата държава от страна на европейски адвокат, ангажиран с предоставянето на услуги, да има за последствие невъзможност на въпросния адвокат да претендира за адвокатски хонорари в съответствие с тарифата на хонорарите, предвидена в приемащата държава (в Лихтенщайн — хонорарите, предвидени в Закона за адвокатските хонорари (Gesetz über den Tarif für Rechtsanwälte und Rechtsagenten) и Наредбата за адвокатските хонорари (Verordnung über die Tarifansätze der Entlohnung für Rechtsanwälte und Rechtsagenten)?
 4.
 Когато европейски адвокат, ангажиран с предоставянето на услуги, е уведомил органите на приемащата държава едва на по-късна дата, може ли това последващо уведомление да има за последствие възможност на въпросния адвокат да претендира единствено за хонорари в съответствие с тарифата на хонорарите, предвидена в приемащата държава, по отношение на периода след посоченото уведомление, но не и по отношение на процесуалните действия, предприети преди тази дата?
 5.
 Като се вземе предвид Директива 77/249/ЕИО, зависи ли отговорът на въпроси 3 и 4 от това дали в началото на производството Съдът на приемащата държава е посочил на европейския адвокат, ангажиран с предоставянето на услуги, задължението съгласно правото на посочената държава за уведомяване на съответните органи?
 (1) ОВ L 78, 26.3.1977 г., стр. 17.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/56
 Жалба, подадена на 19 октомври 2010 г. — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/СХВП — von Eicken (SEBA TRADITION ESTABLISHED 193220 FILTER)
 (Дело T-508/10)
 ()
 2010/C 346/110
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat A.S. (Истанбул, Турция) (представител: H. Wilde, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Johann Wilhelm von Eicken GmbH (Любек, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 август 2010 г. по преписка R 0559/2009-4;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „ESTABLISHED 1932 SEBA TRADITION“ за стоки от клас 34
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Johann Wilhelm von Eicken GmbH
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: германска фигуративна марка, съдържаща словните елементи „ESTABLISHED 1770 JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION“ за стоки от клас 34
 Решение на отдела по заличаването: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като не е налице вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОB L 78, стр. 1).


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/9
 Решение на Съда (седми състав) от 7 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Гръцка република
 (Дело C-127/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения на държава членка - Директива 2006/42/ЕО относно машините - Липса на транспониране в предписания срок)
 2010/C 328/14
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Karanasou Apostolopoulou и G. Zavvos, agents)
 Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou, agent)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения на държава членка — Невъвеждане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО (преработен текст)
 Диспозитив
 1.
 Като не е въвела в предписания срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО, и при всички положения, като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/46
 Преюдициално запитване отправено от Административен съд София — град (България) на 7 септември 2009 г. — Саид Шамилович Кадзоев/Министерство на вътрешните работи
 (Дело C-357/09)
 2009/C 267/79
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София — град
 Страни в главното производство
 Саид Шамилович Кадзоев
 Министерство на вътрешните работи
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли чл. 15, пар. 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (1) да се тълкуват в смисъл, че:
 а)
 когато по националното право на държавата членка не са предвидени изисквания за максимален срок за задържане и основания за удължаването му до въвеждане на изискванията на тази директива, а при въвеждането й — не е предвидено обратно действие на новите разпоредби, то посочените разпоредби от същата директива се прилагат и включват период от време само след въвеждане на изискванията й в националното право от държавата членка?
 б)
 в предвидените срокове за задържане с цел извеждане в специализирано място по същата директива, не се включва период от време, през който е съществувала забрана за изпълнение на решение за извеждане от държавата членка по силата на изрична правна норма поради провеждане на производство за предоставяне на убежище по подадена молба от гражданина на трета страна, макар и през време на това производство да е продължил да пребивава в същия специализиран дом за задържане, когато националното законодателство на държавата членка допуска това?
 2)
 Следва ли чл. 15, пар. 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО [...] да се тълкуват в смисъл, че в предвидените срокове за задържане с цел извеждане в специализирано място по същата директива не се включва период от време, през който е съществувала забрана за изпълнение на решение за извеждане от държавата членка по силата на изрична правна норма, поради наличие на производство по съдебно обжалване на това решение, макар и през време на това производство да е продължил да пребивава в същия специализиран дом за задържане, когато гражданинът не е притежавал валидни документи за самоличност и поради това съществува съмнение за личността му, не притежава средства за издръжка и има агресивно поведение?
 3)
 Следва ли чл. 15, пар. 4 от Директива 2008/115/ЕО [...] да се тълкува в смисъл, че не е налице разумна възможност за извеждане, когато:
 а)
 към момента на преразглеждане от съда на задържането, държавата по националната принадлежност на гражданина е отказала да му издаде документ за пътуване с цел завръщане и не е постигната към този момент договореност с трета страна за приемането му, макар да продължават да се полагат усилия от страна на административните органи на държавата членка?
 б)
 към момента на преразглеждане от съда на задържането съществува споразумение за обратно приемане между Европейската общност и държавата по националната принадлежност на гражданина на трета страна, но държавата членка не се е позовала на разпоредбите му поради наличие на ново доказателство — свидетелство за раждане на този гражданин, при условие, че същият не желае завръщането си?
 в)
 предвидените възможности за удължаване на сроковете за задържане по чл. 15, пар. 6 от същата директива са изчерпани, както и когато не е постигната договореност с трета страна за приемане към момента на преразглеждане от съда на задържането му във връзка с чл. 15, пар. 6, буква б) от същата?
 4)
 Следва ли чл. 15, пар. 4 и 6 от Директива 2008/115/ЕО [...] да се тълкуват в смисъл, че ако при преразглеждане на задържането с цел извеждане на гражданин на трета страна се установи, че не е налице разумна възможност за извеждането му и са изчерпани възможностите за удължаване срока на задържането му, то:
 а)
 не следва да се постанови незабавното му освобождаване и когато са налице кумулативно следните условия: гражданинът не притежава валидни документи за самоличност без оглед на срока им и поради това съществува съмнение за личността му, има агресивно поведение, не притежава никакви средства за издръжка и не съществува трето лице, което да е поело задължение да му осигури издръжка?
 б)
 при вземане на решение за освобождаване подлежат на преценка обстоятелствата дали гражданинът на трета страна притежава необходимите средства за престой на територията на държавата членка и адрес, на който да пребивава, според изискванията на националното право на държавата членка?
 (1) ОВ L 348, стр. 98.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/23
 Решение на Първоинстанционния съд от 8 септември 2009 г. — Европейска фондация за обучение/Landgren
 (Дело T-404/06) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Договор за неопределено време - Решение за уволнение - Член 47, буква в) от УРС - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Неограничена компетентност - Парично обезщетение)
 2009/C 256/41
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска фондация за обучение (представители: G. Vandersanden и L. Levi, avocats)
 Друга страна в производството: Pia Landgren (Revigliasco, Италия) (представител: M.-A. Lucas, avocat)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (пленум) от 26 октомври 2006 г. по дело Landgren/Европейска фондация за обучение (F-1/05, Rec FP, стр. I-А-1-123 и II-А-1-459).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Европейската фондация за обучение понася направените от нея разноски, както и разноските на г-жа Pia Landgren по настоящото производство.
 3.
 Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/26
 Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Roma (Италия) на 24 юни 2013 г. — Cristiano Blanco/Agenzia delle Entrate
 (Дело C-344/13)
 2013/C 260/46
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione tributaria provinciale di Roma
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Cristiano Blanco
 Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Roma — Ufficio Controlli
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на член 49 от Договора за ЕО предвиденото в член 67, буква d) от DPR n. 917 del 22.12.1986 (TUIR) (Декрет на президента на Републиката No 917 от 22.12.1986 г. — Единен акт за данъците върху доходите) задължение за деклариране и облагане за данъчни цели на печалбите, реализирани от местни за Италия лица в игрални зали в държави — членки на Европейския съюз, или то следва да се счита за обосновано поради съображения за обществен ред, обществена сигурност и обществено здраве по смисъла на член 46 от Договора за ЕО.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/19
 Преюдициално запитване от Сour d'appel de Pau (Франция), постъпило на 6 март 2015 г. — Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL/GAEC Reconnu La Vinardière, Ministère public
 (Дело C-114/15)
 (2015/C 171/23)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Pau
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL
 Ответник: GAEC Reconnu La Vinardière, Ministère public
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместима ли е с разпоредбите на членове 34 — 36 ДФЕС национална правна уредба, която запазва достъпа до паралелен внос на ветеринарни лекарствени продукти само за търговците на едро, снабдени с разрешителното, предвидено в член 65 от Директива 2001/82/ЕО (1), и по този начин изключва от него лицата, които имат право да продават на дребно, и животновъдите?
 2)
 Разпоредбите на член 65 от Директива 2001/82/ЕО и на член 16 от Директива 2006/123/ЕО (2) относно услугите означават ли, че една държава членка може основателно да не признае разрешителните за дистрибуция на едро на ветеринарни лекарствени продукти, издадени от компетентните органи на останалите държави членки на техните собствени граждани, и да изисква последните да притежават освен това и разрешителното за дистрибуция на едро, издадено от собствените ѝ национални компетентни органи, за да имат право да искат и използват разрешения за паралелен внос на ветеринарни лекарствени продукти в тази държава членка?
 3)
 Съвместима ли е с разпоредбите на членове 34, 36 и 56 ДФЕС и с член 16 от Директива 2006/123/ЕО относно услугите национална правна уредба, която приравнява паралелния внос на ветеринарни лекарствени продукти на притежателите на разрешение за използване, което не се изисква от Директива 2001/82/ЕО, изменена, относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти, и която вследствие на това ги задължава да разполагат с обект на територията на съответната държава членка и да отговарят на всички изисквания за фармакологична бдителност, предвидени в членове 72 — 79 от посочената директива?
 (1) Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (ОВ L 311, стр. 1; Специално издание на български език, глава 13, том 31, стр. 200).
 (2) Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, глава 13, том 58, стр. 50).


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/5
 Решение на Съда (втори състав) от 26 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Полша) — Minister Finansów/Kraft Foods Polska SA
 (Дело C-588/10) (1)
 (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 90, параграф 1 - Намаляване на цената след момента на извършване на доставката - Национална правна уредба, с която намаляването на данъчната основа се поставя в зависимост от притежаването от доставчика на стоки или услуги на потвърждение за получаването на коригирана фактура от получателя на стоките или услугите - Принцип на неутралитет на ДДС - Принцип на пропорционалност)
 2012/C 73/07
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister Finansów
 Ответник: Kraft Foods Polska SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 90, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка ОВ L 74, 2011 г., стр. 3) — Данъчна основа — Намаляване на цената след момента на извършване на доставката — Национална правна уредба, с която намаляването на данъчната основа се поставя в зависимост от получаването на коригирана фактура, потвърдено от съдоговорителя
 Диспозитив
 Изискване, с което намаляването на произтичащата от първоначална фактура данъчна основа се поставя в зависимост от притежаването от данъчнозадълженото лице на потвърждение за получаването на коригирана фактура от получателя на стоките или услугите, се обхваща от понятието за условия по член 90, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 Принципите на неутралитет на данъка върху добавената стойност и на пропорционалност по правило допускат подобно изискване. Когато обаче се окаже невъзможно или изключително трудно данъчнозадълженото лице — доставчик на стоки или услуги, да получи в разумен срок такова потвърждение за получаване, не може да му бъде отказано да установи с други средства пред данъчните органи на съответната държава членка, от една страна, че е положило дължимата грижа при обстоятелствата в конкретния случай, за да се увери, че получателят на стоките или услугите притежава коригираната фактура и че е запознат с нея, и от друга страна, че разглежданата сделка действително е осъществена съгласно условията, предвидени в посочената коригирана фактура.
 (1) ОВ C 89, 19.3.2011 г.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/30
 Преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo (Испания), постъпило на 16 март 2016 г. — Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
 (Дело C-158/16)
 (2016/C 211/38)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Margarita Isabel Vega González
 Ответник: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли понятието „условия на наемане на работа“, използвано в клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, намиращо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО (1) на Съвета от 28 юни 1999 г., да се тълкува в смисъл, че включва право за работник по срочно трудово правоотношение, който е избран на представителна политическа длъжност, да иска и да получи, също като работника по постоянно трудово правоотношение, спиране на изпълнението на служебното правоотношение с работодателя и след изтичане на съответния парламентарен мандат да се върне на длъжността, която е заемал?
 2)
 Трябва ли принципът на недопускане на дискриминация, до който се отнася клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, намиращо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като член 59, параграф 2 от Закон 3/1985 за организацията на публичната служба в администрацията на Княжество Астурия, напълно и безусловно забраняваща признаването на административен статут „неплатен отпуск за изпълнение на особени задачи“ на временно назначените служители, които са избрани за представители в парламента, при положение че такова право се признава на служителите, които са издържали конкурс?
 (1) ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/41
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — Government of Gibraltar и Обединено Кралство/Комисия
 (Дело T-211/04 и T-215/04) (1)
 (Държавни помощи - Схема за помощи, за която е направено уведомление от Обединеното кралство, във връзка с реформата на корпоративния данък от правителството на Гибралтар - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар - Регионална селективност - Селективност по същество)
 (2009/C 44/69)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател по дело T-211/04: Government of Gibraltar (представители: M. Llamas, barrister, J. Temple Lang, solicitor, и A. Petersen, avocat, както и първоначално K. Nordlander, впоследствие K. Karl, avocats)
 Жалбоподател по дело T-215/04: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално M. Bethell, E. Jenkinson, подпомагани от D. Anderson, QC, и H. Davies, barrister, впоследствие E. Jenkinson, E. O'Neill и S. Behzadi-Spencer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan и V. Di Bucci)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя по дело T-211/04: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално M. Bethell, подпомаган от D. Anderson, QC, и H. Davies, barrister, впоследствие E. Jenkinson и E. O'Neill)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2005/261/ЕО на Комисията от 30 март 2004 година относно схемата за помощи, която Обединеното кралство възнамерява да приведе в действие във връзка с реформата на корпоративния данък от правителството на Гибралтар (ОВ 2005 г., L 85, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Съединява дела T-211/04 и T-215/04 за целите на съдебното решение.
 2)
 Отменя Решение 2005/261/ЕО на Комисията от 30 март 2004 година относно схемата за помощи, която Обединеното кралство възнамерява да приведе в действие във връзка с реформата на корпоративния данък от правителството на Гибралтар.
 3)
 Комисията понася направените от правителството на Гибралтар съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия по дело T-215/04, както и направените от нея съдебни разноски.
 4)
 Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия като встъпила страна по дело T-211/04 понася направените от него съдебни разноски.
 5)
 Кралство Испания като встъпила страна по дела T-211/04 и T-215/04 понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 217, 28.8.2004 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/25
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Stuttgart (Германия) на 14 юли 2009 г. — Процедура по екстрадиция срещу Gaetano Mantello
 (Дело C-261/09)
 2009/C 220/50
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Stuttgart
 Страна в главното производство
 Gaetano Mantello
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали въпросът става ли дума за „същите деяния“ по смисъла на член 3, точка 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (1) следва да се преценява
 а)
 съгласно правото на издаващата държава членка,
 б)
 съгласно правото на изпълняващата държава членка или
 в)
 съгласно самостоятелно, специфично за правото на Съюза тълкуване на понятието „същите деяния“?
 2.
 Дали при положение, когато към момента на постановяване на присъдата за незаконен внос на наркотици натоварените с разследването служби са разполагали с информация и с доказателства, подкрепящи подозрението за участие в сдружение, но в интерес на разследването са се отказали да предоставят тази информация и тези доказателства на съда и да започнат наказателно преследване на това основание, посоченият незаконен внос представлява по смисъла на член 3, точка 2 от рамковото решение „същото деяние“ като участието в сдружение, имащо за цел незаконна търговия с наркотици?
 (1) ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/22
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Италия) на 3 декември 2008 г. — Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania и др.
 (Дело C-535/08)
 (2009/C 32/38)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Maria Catena Rita Pignataro
 Ответник: Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania и др.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Дали член 6 от Договора за ЕС, член 3 от Първия допълнителен протокол към ЕКПЧ, влязъл в сила със Закон No 848 от 1955 година, член 2 от Протокол No 4 от ЕКПЧ, член 25 от Международния пакт за граждански и политически права, влязъл в сила със закон No 881 от 1977 година, трябва да се тълкуват като съвместими или не с регионалната правна уредба, съдържаща се в членове 1quater, 14-bis, тринадесета алинея, буква c), 15, трета алинея, буква d); 16bis, седма алинея 7, буква a), 17ter, четвърта алинея, букви b) и c) от Закон No 29 от 1951 година, които изключват пасивното избирателно право на гражданите, които не са постоянно пребиваващи в Сицилия към момента на представяне на тяхната кандидатура за участие в изборите за Assemblea Regionale Siciliana?
 2)
 Допускат ли членове 17 ЕО и 18 ЕО (предишен член 8А от Договора за ЕО) посочената в точка 4.1. регионална правна уредба или тя не е съвместима с тях?


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/2
 Решение на Съда (голям състав) от 22 май 2012 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — P. I./Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 (Дело C-348/09) (1)
 (Свободно движение на хора - Директива 2004/38/ЕО - Член 28, параграф 3, буква a) - Решение за експулсиране - Осъдителна присъда - Императивни съображения, свързани с обществената сигурност)
 2012/C 200/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: P. I.
 Ответник: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster — Тълкуване на член 28, параграф 3 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Решение за експулсиране, взето поради сериозни основания, свързани с обществената сигурност, спрямо европейски гражданин, който е пребивавал в приемащата държава членка през последните десет години и е осъден на лишаване от свобода — Понятие за „сериозни основания, свързани с обществената сигурност“
 Диспозитив
 Член 28, параграф 3, буква a) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да приемат, че престъпления като посочените в член 83, параграф 1, втора алинея ДФЕС съставляват особено тежко посегателство върху основен интерес на обществото, което може да представлява пряка заплаха за спокойствието и физическата сигурност на населението и следователно да попада в обхвата на понятието „императивни съображения, свързани с обществената сигурност“, с които може да се обоснове мярка за експулсиране на основание посочения член 28, параграф 3, при условие че по начина на извършването им тези престъпления се характеризират като особено тежки, което запитващата юрисдикция следва да провери въз основа на самостоятелно разглеждане на конкретния случай, с който е сезирана.
 Всяка мярка за експулсиране е обусловена от обстоятелството поведението на съответното лице да представлява действителна и настояща заплаха, която засяга основен интерес на обществото или на приемащата държава членка, извод, който предполага по принцип наличието на тенденция при съответното лице да запази това поведение и за в бъдеще. Преди да приеме решение за експулсиране, приемащата държава членка трябва да вземе предвид по-специално продължителността на пребиваване на заинтересованото лице на нейна територия, неговата възраст, здравословно състояние, семейно и финансово положение, социална и културна интеграция в тази държава и степента на неговите връзки със страната на произход.
 (1) ОВ C 282, 21.11.2009 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/21
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 5 април 2017 г. — Demarchi Gino S.a.s./Ministero della Giustizia
 (Дело C-177/17)
 (2017/C 277/30)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Demarchi Gino S.a.s.
 Ответник: Ministero della Giustizia
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли принципът, според който всеки има право неговото дело да бъде гледано в разумен срок от безпристрастен съд — принцип, който е предвиден в член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и който е част от правото на Съюза по силата на член 6, параграф 3 от [ДЕС] — във връзка с предвидения в член 67 ДФЕС принцип, според който Съюзът представлява общо пространство на правосъдие, в което се зачитат основните права, както и залегналият в членове 81 ДФЕС и 82 ДФЕС принцип, според който Съюзът развива съдебно сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси с трансгранично значение, което се основава на принципа на взаимно признаване на съдебните и извънсъдебните решения, национална правна уредба като италианските разпоредби, съдържащи се в член 5 sexies от Закон No 89/2001, с които на лица, признати за кредитори по отношение на италианската държава във връзка със суми, дължими като „справедливо обезщетение“ поради неразумната продължителност на съдебни производства, се налага да изпълнят редица изисквания, за да получат плащането, както и да чакат изтичането на срока, определен в посочения член 5 sexies, параграф 5 от Закон No 89/2001, без да могат междувременно да предприемат никакви съдебни изпълнителни действия и без да могат впоследствие да предявят иск за вреди във връзка със забавеното плащане, дори в случаите, при които „справедливото обезщетение“ е признато във връзка с неразумната продължителност на гражданско производство с трансгранично значение или в област, попадаща в компетентността на Европейския съюз, и/или в област, в която Европейският съюз предвижда взаимното признаване на съдебни изпълнителни основания?


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/57
 Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — Delipapier/Комисия
 (Дело T-238/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Опаковки и отпадъци от опаковки - Директива 2013/2/ЕС - Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
 2014/C 315/96
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Delipapier (Frouard, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и J.-F. Brakeland)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, стр. 10), доколкото Комисията е включила в списъка с примерните продукти за прилагане на критериите, уточняващи понятието за опаковка, ролките, тръбите и цилиндричните вложки, около които се навиват гъвкави материали, с изключение на тези, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта за продажба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по искането за встъпване на Sphère France SAS и на Schweitzer SAS.
 3)
 Осъжда Delipapier да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/23
 Определение на Общия съд от 16 декември 2011 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия
 (Дело T-202/10) (1)
 (Държавни помощи - Схема за помощи, предоставени от Нидерландия в полза на дружества за социално жилищно строителство - Съществуващи помощи - Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка - Жалба за отмяна - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2012/C 49/42
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатеби: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Pays-Bas); Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Нидерландия); Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Нидерландия); Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Нидерландия); и Stichting Woonstede (Ede, Нидерландия) (представители: P. Glazener, E. Henny и T. Ottervanger, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, S. Noë и S. Thomas, подпомагани от H. Gilliams, avocat)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи No E 2/2005 и No 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно строителство.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Vesteda Groep BV, на Асоциацията на институционалните инвеститори в недвижими имоти в Нидерландия, на Валонското дружество за жилищно строителство, на Социалното обединение за жилищното настаняване и на Европейската асоциация за социални жилища (Cecodhas).
 3.
 Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest и Stichting Woonstede понасят направените от тях разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.
 4.
 Vesteda Groep, Асоциацията на институционалните инвеститори в недвижими имоти в Нидерландия, Валонското дружество за жилищно строителство, Социалното обединение за жилищното настаняване и Cecodhas, подали молба за встъпване лица, понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/23
 Жалба, подадена на 15 март 2012 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-36/12)
 2012/C 184/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: N. Thieltgen, avocat)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на мълчаливия отказ по искането на жалбоподателя за обезщетение и поправяне на вредите, които e претърпял вследствие на служебните нарушения, за които твърди, че са извършени от ответника
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се осъди ЕИБ да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените от него имуществени и неимуществени вреди в резултат от незаконосъобразността на допуснатите от нея служебни нарушения, заедно с лихви за забава:
 —
 за нарушението от страна на ЕИБ на задължението ѝ за полагане на грижа и за защита: 114 100 EUR,
 —
 за нарушението на член 42 от Правилника: 10 000 EUR,
 —
 да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/30
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio (Италия) на 15 февруари 2010 г. — Electrosteel Europe sa/Edil Centro SpA
 (Дело C-87/10)
 2010/C 100/45
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Ordinario di Vicenza
 Страни в главното производство
 Ищец: Electrosteel Europe sa
 Ответник: Edil Centro SpA
 Преюдициален въпрос
 Член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1), а следователно и общностното право, което предвижда, че мястото на изпълнение на задължението в случай на продажба на стоки е мястото, където съгласно договора стоките са доставени или е трябвало да бъдат доставени, трябва ли да се тълкува в смисъл, че мястото на доставката, което е релевантно за определянето на компетентния съд, е това на крайното местоназначение на стоките, предмет на договора или мястото, където продавача се освобождава от задължението за доставка, в съответствие с приложимите за съответния случай материалноправни норми, или следва да се приеме друго тълкуване на посочената разпоредба.
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/21
 Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 30 март 2017 г. по дело T-112/15, Република Гърция/Европейска комисия
 (Дело C-341/17 P)
 (2017/C 249/33)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou, E. Leftheriotou)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска да се уважи жалбата, да се отмени решението, постановено от Общия съд на 30 март 2017 г. по дело Τ-112/15, в частта му, с която е отхвърлена неговата жалба, да се уважи жалбата, подадена от Република Гърция на 2 март 2015 г., да се отмени Решение 2014/950/ЕС на Европейската комисия от 19 декември 2014 г. в частта му, с която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз някои разходи, направени от Република Гърция в сектора на мерките, свързани с площта за 2008 г. и съответстващи: a) на 10 % от общия размер на разходите, понесени за помощите, свързани с пасищата, б) на 5 % от общия размер на разходите, направени за допълнителни свързани разходи и в) на 5 % от общия размер на разходите, направени в сектора на развитие на селските райони, и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага шест основания в подкрепа на жалбата си:
 A.
 Относно частта от обжалваното решение, с която е свързано първото основание за обжалване относно финансовата корекция в размер на 10 % на помощите, свързани с площите, използвани като пасища (точки 23—106 от обжалваното съдебно решение), се изтъкват три основания.
 Първото основание за обжалване засяга неправилното тълкуване и прилагане на член 2 от Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година, по отношение на определението за пасище, както и неправилното тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС и недостатъчното и неадекватно мотивиране на обжалваното съдебно решение.
 Второто основание за обжалване е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС и/или недостатъчно мотивиране на обжалваното съдебно решение в частта, с която се отхвърлят твърденията за нарушения, изтъкнати от Република Гърция що се отнася до легитимността на мотивите на решението на Комисията.
 Впрочем с третото основание за обжалване се поддържа, че обжалваното съдебно решение е постановено в нарушение на принципа на пропорционалност, както и въз основа на погрешно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС, и с недостатъчни мотиви.
 B.
 Относно частта от обжалваното съдебно решение, с която е свързано второто основание за обжалване относно финансовата корекция в размер на 5 % в сектора на допълнителните помощи за площи, свързани с производството (точки 107 — 137 от обжалваното съдебно решение), се изтъкват две основания. Първото (четвърто основание за обжалване) е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 31 от Регламент No 1290/2005 и на член 11 от Регламент No 885/2006, от погрешни и/или недостатъчни и противоречиви мотиви на обжалваното съдебно решение, а второто основание е изведено от това, че произнасянето с обжалваното съдебно решение се основава на погрешно прилагане на принципа на пропорционалност, заедно с неправилно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС, както и на недостатъчни и противоречиви мотиви.
 C.
 Накрая, относно частта от обжалваното съдебно решение, с която е свързано третото основание за обжалване относно финансовата корекция в размер на 5 % в сектора на развитие на селските райони (точки 138—168 от обжалваното съдебно решение), се изтъква, че (шесто основание за обжалване) обжалваното съдебно решение, в частта, с която отхвърля частично искането на Република Гърция, е било постановено при пълна липса на мотиви.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/34
 Преюдициално запитване, отправено от Ufficio del Giudice di Pace di Venafro (Италия) на 15 октомври 2010 г. — Наказателно производство срещу Aldo Patriciello
 (Дело C-496/10)
 ()
 2010/C 346/58
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Ufficio del Giudice di Pace di Venafro
 Страна в главното производство
 Aldo Patriciello
 Преюдициален въпрос
 Представлява ли престъплението, което се твърди че е извършил г-н Aldo Patricielli, член на Европейския парламент (описано в обвинителния акт и вече предмет на решение на Европейския парламент от 5 март 2009 г. за запазване на имунитет), квалифицирано като обида по член 594 от НК, мнение, изразено при изпълнение на задълженията му на член на Европейския парламент по смисъла на член 9 от Протокола?


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/16
 Решение на Съда (трети състав) от 23 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Višje sodišče v Mariboru, Република Словения) — Jasna Detiček/Maurizio Sgueglia
 (Дело C-403/09 PPU) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Брачни дела и дела, свързани с родителска отговорност - Регламент (ЕО) No 2201/2003 - Привременни мерки относно правото на упражняване на родителски права - Съдебно решение, подлежащо на изпълнение в държава членка - Неправомерно отвеждане на детето - Друга държава членка - Друг съд - Предоставяне на правото на упражняване на родителските права на другия родител - Компетентност - Спешно преюдициално производство)
 2010/C 63/24
 Език на производството: словенски
 Запитваща юрисдикция
 Višje sodišče v Mariboru
 Страни в главното производство
 Ищец: Jasna Detiček
 Ответник: Maurizio Sgueglia
 Предмет
 Преюдициално запитване — Тълкуване на член 20 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 (ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183) — Привременни и обезпечителни мерки — Компетентност на съд в държава членка А за привременно произнасяне по иск за възстановяване на родителски права върху дете, когато съдът, компетентен да разгледа делото по същество (съдът, който разглежда иска за развод), се намира в държава членка Б
 Диспозитив
 Член 20 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство той не позволява съд от държава членка да постанови привременна мярка по дело, свързано с родителска отговорност, с която правото да се упражняват родителски права над дете, което се намира на територията на тази държава членка, се поверява на единия от неговите родители, когато съд от друга държава членка, компетентен по силата на посочения регламент да разгледа по същество спора относно правото да се упражняват родителски права над детето, вече е постановил решение, с което правото да се упражняват родителски права над това дете временно е поверено на другия родител, и когато това решение е обявено за подлежащо на изпълнение на територията на първата държава членка.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/7
 Решение на Съда (трети състав) от 29 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
 (Дело C-246/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Шеста директива ДДС - Член 2, точка 1 и член 4, параграфи 1 и 2 - Понятие за икономическа дейност - Държавни служби за правна помощ - Услуги за правна помощ, предоставяни в рамките на съдебно производство срещу заплащане на частична вноска от получателя на помощта - Понятие за „пряка връзка“ между предоставената услуга и получената равностойност)
 2009/C 312/10
 Език на производството: фински
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Aalto и D. Triantafyllou)
 Ответник: Република Финландия (представител: A. Guimaraes-Purokoski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2, точка 1 и член 4, параграфи 1, 2 и 5 от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Национално законодателство, което предвижда различно третиране в областта на ДДС по отношение на правните консултации, според това дали те се предоставят от частни правни съветници или от правни съветници, работещи в държавните служби за правна помощ — Нарушение на конкуренцията
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/30
 Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION)
 (Дело T-30/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 354/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Laverana GmbH & Co.KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger и M. Zöbisch, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2013 г. (преписка R 1749/2013-4), постановено по заявка за регистрация на фигуративния знак „BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Laverana GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 85, 22.3.2014 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/37
 Иск, предявен на/Жалба, подадена на 9 март 2017 г. — Van Haren Schoenen/Комисия
 (Дело T-155/17)
 (2017/C 129/56)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Van Haren Schoenen BV (Валвайк, Нидерландия) (представители: A. Willems, S. De Knop и M. Meulenbelt, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима,
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/2257 на Комисията от 14 декември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd., Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd. и Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd., и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва пет основания. Тези основания са идентични с изложените по дело Deichmann/Комисия (T-154/17).


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/34
 Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Литва), постъпило на 12 юли 2016 г. — UAB „Toridas“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos bei Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija
 (Дело C-386/16)
 (2016/C 343/47)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Окръжен административен съд Вилнюс]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: UAB „Toridas“
 Други страни: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Държавна данъчна инспекция към Министерството на финансите на Република Литва], Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija [Регионална данъчната инспекция Каунас]
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 138, параграф 1, член 140, буква а) и/или член 141 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка по-специално с членове 33 и 40 от нея, да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите (в главното производство) доставката на стоки от данъчнозадължено лице, което е установено в една държава членка, трябва да бъде освободена от облагане в съответствие с тези разпоредби, когато, преди да бъде сключена тази сделка за доставка, купувачът (тоест лицето, което е данъчнозадължено във втора държава членка) изразява намерение да продаде стоките незабавно, преди да ги превози извън първата държава членка, на данъчнозадължено лице, установено в трета държава членка, за което лице тези стоки биват превозени (изпратени) до третата държава членка?
 2)
 Зависи ли отговорът на първия въпрос от обстоятелството, че част от стоките са били обработени по нареждане на данъчнозадълженото лице, установено (регистрирано за данъчни цели) във втората държава членка, преди превоза им до третата държава членка?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/11
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 12 март 2014 г. — Peggy Kieck/Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-118/14)
 2014/C 184/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Ищец: Peggy Kieck
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Налице ли е право на обезщетение по член 7 от Регламента (1) и когато заминаването на резервирания полет закъснява с повече от три часа, пътникът се прехвърля към полет на друга авиокомпания и съответно закъснението при пристигане е съществено намалено, но всъщност и първоначалният, и заместващият полет достигат определения пункт на пристигане със закъснение от много повече от три часа?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: определящо ли в това отношение дали са изтекли, или не, петте часа, посочени в член 6, параграф 1, подточка iii) за целите на прилагането на член 8, параграф 1 от Регламента?
 3)
 От значение ли е дали пътникът сам е прехвърлил резервацията си или това е станало с помощта на ответника?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/70
 Жалба, подадена на 18 януари 2008 г. — Rosenbaum/Комисия
 (Дело F-9/08)
 (2008/C 64/115)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rosenbaum (Бон, Германия) [представител: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на ответника за класиране на жалбоподателя към момента на неговото назначаване в степен AD 6/2
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването на Комисията на Европейските общности от 13 февруари 2007 г. относно класиране на жалбоподателя в степен AD 6/2,
 —
 да се установи, че назначаването трябва да се извърши в степен AD 9;
 —
 при условията на евентуалност, да се установи, че назначаването трябва да се извърши в степен AD 8,
 —
 ако не бъде уважено третото искане, да се установи, че назначаването трябва да се извърши в степен AD 7,
 —
 да се осъди ответника за да постави жалбоподателя в такова положение, в каквото той би се намирал при надлежно класиране,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/37
 Решение на Общия съд от 17 март 2016 г. — Vanhalewyn/ЕСВД
 (Дело T-792/14 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Служители на ЕСВД с месторабота в трета страна - Премахване на надбавката за условия на живот за служителите, работещи на остров Мавриций - Неприемане на ОРП на член 10 от приложение X към Правилника))
 (2016/C 156/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Eric Vanhalewyn (Гранд Бе, о. Мавриций) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 25 септември 2014 г., Osorio и др./ЕСВД (F-101/13, СбПС, EU:F:2014:223)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 25 септември 2014 г., Osorio и др./ЕСВД (F-101/13) в частта, в която се отхвърля подадената от г-н Eric Vanhalewyn жалба.
 2)
 Отменя решението на генералния административен директор на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 19 декември 2012 г. за изменение на размера на надбавката за условия на живот, заплащана на служителите с месторабота в трети страни, в частта, в която с него се премахва надбавката, предвидена в член 10 от приложение X към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз за длъжностните лица или служителите, работещи на остров Мавриций.
 3)
 Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 46, 9.2.2015 г.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/26
 Определение на председателя на Общия съд от 18 май 2017 г. — RW/Комисия
 (Дело T-170/17 R)
 ((Обезпечително производство - Публична служба - Длъжностни лица - Изпращане в отпуск и пенсиониране - Пенсионна възраст - Член 42в от Правилника - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Неотложност - Балансиране на интересите))
 (2017/C 231/33)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: RW (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и A.-C. Simon)
 Предмет
 Молба на основание на членове 278 и 279 ДФЕС с искане за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 2 март 2017 г., с което жалбоподателят е изпратен(а) в отпуск в интерес на службата и е пенсиониран(а) автоматично, считано от 1 юни 2017 г.
 Диспозитив
 1)
 Спира изпълнението на решението на Европейската комисия от 2 март 2017 г., с което RW е изпратен(а) в отпуск в интерес на службата и е пенсиониран(а) автоматично, считано от 1 юни 2017 г.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/23
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 октомври 2007 г. — MB Immobilien/Комисия
 (Дело T-120/07 R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи в новите Länder - Задължение за възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Балансиране на интереси)
 (2008/C 37/34)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Германия) (представител: G. Brüggen, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Gross и T. Scharf)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение 2007/492/ЕО на Комисията от 24 януари 2007 г. относно държавна помощ C 38/2005 (ex NN 52/2004), предоставена от Германия на групата Biria (ОВ L 183, стр. 27)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/22
 Определение на председателя на трети състав на Съда от 7 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Okresný súd Prešov — Словакия) — Peter Macinský, Eva Macinská/Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.
 (Дело C-482/12) (1)
 2014/C 184/29
 Език на производството: словашки
 Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 9, 12.1.2013 г.


text:
 7.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/12
 Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Sachsa Verpackung/Комисия
 (Дело T-79/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на найлонови промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Възлагане на квоти за продажба по географски зони - Разпределяне на клиенти - Обмен на специфична информация - Доказване на нарушението - Продължителност на нарушението - Глоби - Тежест на нарушението - Пропорционалност - Смекчаващи обстоятелства - Следване на лидера)
 2012/C 6/18
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Германия) (представители: F. Puel и L. François-Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и F. Arbault, впоследствие F. Castillo de la Torre и N. von Lingen)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) във връзка с картел на пазара на найлоновите промишлени торби, както и, при условията на евентуалност, искане за изменение на посоченото решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Gascogne Sack Deutschland GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 96, 22.4.2006 г.