text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/4
 Решение на Съда (шести състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-43/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 85/384/ЕИО - Архитекти - Взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация - Необходимост от полагане на приемен изпит в съюза на архитектите)
 (2007/C 155/06)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и P. Guerra e Andrade, agents)
 Ответник: Португалска република (представител: L. Fernandes, agent)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 2 и на член 10 от Директива 85/384/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги (ОВ L 223, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 117) — Изискване за упражняване на професията архитект — приемен изпит в съюза на архитектите в приемащата държава за архитекти от други държави-членки, които не са вписани в съответния национален съюз
 Диспозитив
 1)
 Като изисква от притежателите на придобити в други държави-членки квалификации в областта на архитектурата да се явяват на приемен изпит в португалския съюз на архитектите, ако не са вписани в съюз на архитектите на друга държава-членка, Португалската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи по силата на член 2 и член 10 от Директива 85/384/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги, изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година.
 2)
 Португалската република се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 86, 8.04.2006 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/45
 Жалба, подадена на 16 юни 2014 г. — LS Cable & System/Комисия
 (Дело T-439/14)
 2014/C 282/59
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LS Cable & System Ltd (Anyang, Република Корея) (представители: S. Kinsella и S. Spinks, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1, параграф 11 и член 2, буква у) oт Решение C(2014) 2139 на Комисията от 2 април 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 EИП по преписка AT.39610 — Power Cables (наричано по-нататък „решението“), доколкото то е адресирано до жалбоподателя;
 —
 алтернативно, да намали съществено размера на глобата, наложена на жалбоподателя в точка 2, буква у) oт решението;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати разноските на жалбоподателя в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че решението не изтъква доказателства, годни да установят съобразно изискуемия правен стандарт участието на жалбоподателя в твърдяното едно-единствено продължавано нарушение, тъй като решението почива на неправилни разсъждения и изтъква недостатъчно доказателства за участието на жалбоподателя в нарушението, в противоречие с член 101, параграф 1 ДФЕС, член 2 от Регламент No 1/2003 и принципа на презумпцията за невиновност.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че прилагането на точка 18 от насоките за определяне на глоби в решението нарушава насоките за определяне на глоби и принципите на пропорционалност, равно третиране и защита на оправданите правни очаквания, защото:
 —
 противоречи на насоките за определяне на глоби на Комисията без обективна причина, като третира различно подземните и морските електрически кабели за високо напрежение за целите на определянето на дела на продажбите в ЕИП на жалбоподателя и като не отразява адекватно относителната тежест на жалбоподателя в нарушението;
 —
 предоставя дискриминационно предимство на производителите (включително жалбоподателя), които произвеждат само подземни електрически кабели за високо напрежение; и
 —
 води до непропорционално голям дял на продажбите на жалбоподателя в ЕИП.
 3.
 Третото правно е изведено от твърдението, че решението нарушава член 23 oт Регламент (EО) No 1/2003, точка 20 oт насоките за определяне на глоби и принципа на пропорционалност, тъй като не съобразява надлежно тежестта на нарушението при определянето на размера на глобата за жалбоподателя, като не взима предвид:
 —
 факта, че жалбоподателят произвежда само подземни електрически кабели за високо напрежение;
 —
 липсата на знание у жалбоподателя за дела в нарушението на морските електрически кабели за високо напрежение и на някои ключови елементи от дела на подземните електрически кабели за високо напрежение; и
 —
 конкурентното поведение на жалбоподателя в рамките на ЕИП и територията, на която изнася продукцията си и развалянето от него на картела в частта за подземните електрически кабели за високо напрежение.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че решението нарушава принципите на пропорционалност и на равно третиране, тъй като предоставя на жалбоподателя намаление поради смекчаващи обстоятелства в размер само на 11 %.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/18
 Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT)
 (Дело T-56/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „BRAUWELT“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009 - Право на изслушване - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2016/C 441/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Нюрнберг, Германия) (представител: M. Höfler, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 декември 2014 г. (преписка R 1121/2014-4) относно регистрацията на словния знак „BRAUWELT“ като марка на Европейския съюз.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 13.4.2015 г.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/37
 Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Форма на глава на бедрена кост)
 (Дело T-193/17)
 (2017/C 161/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: CeramTec (Плохинген, Германия) (представители: A. Renck и E. Nicolás Gómez, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: C5 Medical Werks (Гранд Джънкшън, Колорадо, Съединени щати)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз в розово (Форма на глава на бедрена кост) — марка на Европейския съюз No 10 214 179
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2017 г. по преписка R 929/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника или встъпилата страна, в случай че C5 Medical Werks встъпи в производството, да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на членове 59 и 83 от Регламент No 207/2009.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/34
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — SICAV KBC Select Immo/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-342/11)
 2011/C 269/68
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Montreuil
 Страни по главното производство
 Жалбоподател: SICAV KBC Select Immo
 Ответник: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?
 2.
 В такъв случай, при какви условия спорното удържане при източника може да се счита за съответстващо на принципа на свободно движение на капитали?


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/14
 Жалба, подадена на 5 април 2012 г. — Microsoft/СХВП — Sky IP (SKYDRIVE)
 (Дело T-153/12)
 2012/C 184/26
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Microsoft Corp. (Redmond, САЩ) (представители: A. Carboni и J. Colbourn, Solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sky IP International Ltd (Isleworth, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 януари 2012 г. по преписка R 2293/2010-1, а заявката за регистрация да се върне на СХВП, която да продължи разглеждането ѝ;
 —
 да осъди СХВП, както и всяка встъпила по тази жалба страна, да понесат направените от тях и от жалбоподателя съдебни разноски в настоящото производство, както и тези в производството по обжалване пред първи апелативен състав по преписка R 2293/2010-1 и в производството по възражение B 1 371 501 пред отдела по споровете.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SKYDRIVE“, за стоки и услуги от класове 9 и 35 — заявка за марка на Общността No 6452411
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: заявка за марка на Общността No 3203411 за словната марка „SKY“, по-специално за стоки и услуги от класове 9, 35, 38 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като преценката на апелативния състав относно вероятността от объркване е неправилна. Освен това, при условията на евентуалност, апелативният състав не е извършил както трябва цялостна оценка на вероятността от объркване.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/22
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — Mische/Парламент
 (Дело F-93/05) (1)
 (Публична служба - Назначаване - Назначаване и едновременно прехвърляне в друга институция - Класиране в степен при прилагане на новите, по-неблагоприятни правила - Допустимост на жалбата - Интерес от обжалването - Просрочие)
 2012/C 138/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Harald Mische (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално G. Vandersanden и L. Levi, впоследствие R. Holland, B. Maluch и J. Mische, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová и L. G. Knudsen)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz и I. Šulce)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решението на Парламента, с което в резултат от конкурс, обявлението за който е било публикувано преди влизането в сила на новия правилник, жалбоподателят е класиран в степен A*6 въз основа на по-неблагоприятните за него разпоредби на новия правилник (член 12 от приложение XIII към Регламент (ЕО, Евратом) No 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица), и от друга страна, искане за обезщетение за вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 3.
 Съветът на Европейския съюз, встъпила страна, понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 315, 10.12.2005 г., стр. 15 (делото първоначално е образувано пред Първоинстанционния съд на Европейските общности и е заведено под номер T-365/05, но след това е прехвърлено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15 декември 2005 г.).


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/3
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 27 юни 2017 г. — Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu
 (Дело C-386/17)
 (2017/C 338/03)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Stefano Liberato
 Ответник: Luminita Luisa Grigorescu
 Преюдициални въпроси
 1)
 Има ли нарушаването на правилата за висящ процес, предвидени в член 19, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 (1), отражение само върху определянето на компетентността и следващото от това прилагане на член 24 от Регламент (ЕО) No 2201/2003, или напротив, това нарушение може да представлява пречка от гледна точка на процесуалния обществен ред за признаването в държавата членка, чийто съд е сезиран първи, на решението, постановено в държавата членка, чийто съд е сезиран по-късно, като се има предвид, че член 24 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 се позовава единствено на правилата за определяне на компетентността, предвидени в членове 3—14, но не и в член 19?
 2)
 Противоречи ли тълкуването на член 19 от Регламент (ЕО) No 2201/2003, според което този член е само критерий за определянето на компетентността, на понятието от правото на Съюза за висящ процес, както и на функциите и целта на тази разпоредба да се предвиди съвкупност от императивни норми в областта на процесуалния обществен ред — като гаранция за създаването на общо пространство, основано на доверие и взаимна процесуална лоялност между държавите членки, в което може да има автоматично признаване и свободно движение на решения?
 (1) Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 (ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/24
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Sensi Vigne & Vini/EUIPO — El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)
 (Дело T-434/16)
 (2016/C 350/30)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Sensi Vigne & Vini Srl (Лампорекио, Италия) (представител: F. Caricato, avvocato)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: El Grifo, SA (Сан Бартоломе, Лансароте, Испания)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „CONTADO DEL GRIFO“ — заявка за регистрация No 12 097 416
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 май 2016 г. по преписка R 2218/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени изцяло решението на EUIPO от 25 май 2016г.,
 —
 да уважи настоящата жалба, като постанови по същество регистрацията на марка на ЕС No 012097416, заявена на 28.8.2013 г. за клас 33,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски в производствата пред първата и втората инстанция.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/34
 Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Krka/Комисия
 (Дело T-684/14)
 (2014/C 431/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Ново Место, Словения) (представители: T. Ilešič и M. Kocmut, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2014) 4955 окончателен на Комисията от 9 юли 2014 г. по преписка AT.39612 — Perindopril (Servier), връчено на жалбоподателя на 11 юли 2014 г., доколкото то засяга жалбоподателя, по-специално членове 4, 7, параграф 4, буква a), 8 и 9;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя във връзка с настоящото производство и
 —
 да постанови други подобни мерки, каквито намери за необходимо.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от липсата на правилен анализ на правния, фактически и икономически контекст на положението на жалбоподателя.
 2.
 Второто правно основание е изведено от погрешния извод на Комисията, че жалбоподателят и Servier са били действителни или потенциални конкуренти съгласно член 101 ДФЕС.
 3.
 Третото правно основание е изведено от факта, че погрешният извод на Комисията, че сключеното между жалбоподателя и Servier патентно споразумение ограничава конкуренцията чрез своята цел по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС, почива на погрешен фактически и правен анализ, както и на неправилно прилагане на установените принципи относно ограниченията поради целта.
 4.
 Четвърто правно основание е изведено от нарушаването на правото на защита на жалбоподателя поради непоследователната преценка на споразумението за цесия и лиценз и погрешния извод, че споразумението за цесия и лиценз представлява ограничаване на конкуренцията поради своята цел, съгласно член 101, параграф 1 ДФЕС.
 5.
 Пето правно основание е изведено от погрешния извод на Комисията, че сключените между жалбоподателя и Servier споразумения ограничават конкуренцията чрез резултата си по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС.
 6.
 Шесто правно основание, състоящо се в неточна преценка на доводите на жалбоподателя по член 101, параграф 3 ДФЕС.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/3
 Решение на Съда (седми състав) от 19 април 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-134/04) (1)
 (Рибарство - Регламент (ЕО) No 2287/2003 относно разпределяне на възможностите за улов на риба между държавите-членки - Акт за присъединяване на Испания - Край на преходния период - Изискване за относителна стабилност - Принцип за забрана на дискриминация - Нови възможности за риболов)
 (2007/C 96/04)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Кралство Испания (представители: M. A. Sampol Pucurull и E. Braquehais Conesa)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón et G. Ramos Ruano)
 Встъпила страна, подпомагаща ответника: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и S. Pardo Quintillán)
 Предмет
 Частична отмяна на Регламент (ЕО) No 2287/2003 на Съвета от 19 декември 2003 г. за разпределяне на възможностите за улов на риба за 2003 година и свързаните с тях условия за определени риболовни ресурси и групи риболовни ресурси, приложими във води на Общността, спрямо общностни плавателни съдове, във водите, за които се прилагат квоти за улов (ОВ L 344, стp. 1), доколкото не са предоставени нови възможности за улов на риба за Северно и Балтийско море, като се отчитат интересите на Испания, при това въпреки края на преходния период — Дискриминация — Прилагане на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 358, стp. 59)
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.
 3)
 Комисията на Европейските общности следва да заплати собствените си разноски.
 (1) ОВ C 106, 30.4.2004 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/16
 Решение на Съда (пети състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-72/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/9/ЕО - Политика на предоставяне на убежище - Лица, търсещи убежище - Приемане - Минимални стандарти - Нетранспониране в предвидения срок)
 (2007/C 96/26)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: M. Condou-Durande и C. O'Reilly]
 Ответник: Република Гърция [представител: N. Dafniou]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2003/9/EО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище (OВ L 31, стр. 18)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/9/EО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище, Република Гърция не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 26 на посочената директива.
 2)
 Република Гърция се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 74, 25.3.2006 г.


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/26
 Жалба, подадена на 31 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./Европейска агенция по лекарствата
 (Дело T-441/15)
 (2015/C 328/24)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция), European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представители: I. Abazis и M. Sfyri, avvocati)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската агенция по лекарствата (EMA), съобщено на жалбоподателите с електронно писмо от 4.6.2015 г. от директора по ресурсите в областта на информационните технологии, с което EMA отхвърля двама от кандидатите, предложени от жалбоподателите във връзка с поръчка на услуги No SC001 (Request Form for Services) в рамките на Рамково споразумение EMA/2012/10/TIC,
 —
 да осъди EMA да заплати обезщетение за вреда на жалбоподателите за пропуснатата възможност да сключат индивидуални договори за ръководител на проект (Project Manager) по силата на поръчка за услуга No SC001 (Request Form for Services), вреда, която те определят по справедливост в размер на осем хиляди евро (EUR 8 000,00), заедно с лихвите, считано от обявяването на съдебното решение, или в определен от Общия съд друг размер,
 —
 да осъди EMA да заплати всички разноски, понесени от жалбоподателите.
 Основания и основни доводи
 Според жалбоподателите обжалваното решение трябва да бъде отменено съгласно 263 ДФЕС, тъй като противоречи на принципа на пропорционалност, който урежда обществените поръчки. По-специално, с обжалваното решение са отхвърлени кандидатите на жалбоподателите поради липсата на получен сертификат за метода PRINCE2 — критерий, който нито е подходящ, нито е необходим, и следователно противоречи на принципа на пропорционалност в областта на обществените поръчки.
 Следователно EMA е извършила достатъчно съществено нарушение на конкретна правна норма (член 102, параграф 1 от Финансовия регламент), предоставяща права на частноправните субекти, и е причинила вреда на жалбоподателите, тъй като те са пропуснали възможността да сключат индивидуални договори за ръководител на проект (Project Manager), поради което са налице предпоставките за обезщетяване на претърпяната от тях вреда.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/19
 Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 3 май 2016 г. — Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 (Дело C-254/16)
 (2016/C 296/24)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Glencore Grain Hungary Kft.
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 183 от Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че крайният срок за възстановяване на надвзетия ДДС се удължава до деня на предаване на протокола, изготвен след ревизия, когато в рамките на процедурата по данъчна ревизия, започната до 30 дни от получаване на искането за възстановяване, на данъчнозадълженото лице е наложена глоба за неизпълнение?
 2)
 С оглед на принципите на данъчен неутралитет и на пропорционалност, допуска ли член 183 от Директивата за ДДС национална правна уредба, която при забавено плащане на дадена сума изключва плащането на лихви за забава, когато в рамките на ревизията, свързана с плащането на тази сума, данъчнозадълженото лице е било санкционирано от съответния орган във връзка със задължението за сътрудничество, въпреки че продължилата няколко години ревизия се е забавила по причини, които не могат да се вменят основно на данъчнозадълженото лице?
 3)
 Трябва ли член 183 от Директива 2006/112 и принципът на ефективност да се тълкуват в смисъл, че искането за плащането на лихви във връзка с удържани или невъзстановени данъци, в разрез с правото на Съюза, е субективно право, което пряко произтича от самото право на Съюза, така че нарушението на правото на Съюза е достатъчно, за да се предяви пред юрисдикциите и другите органи на държавите членки правото на лихви?
 4)
 Ако запитващата юрисдикция, вземайки предвид отговорите, дадени на предходните въпроси, приеме по делото в главното производство, че националната правна уредба на държавата членка противоречи на член 183 от Директивата за ДДС, ще постъпи ли тя по начин, съответстващ на правото на Съюза, ако счете отказа в решенията на органите на държавите членки за плащане на лихви за забава за противоречащ на член 183 от Директивата за ДДС?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/18
 Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Heijmans/Комисия
 (Дело T-360/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Вменяване на отговорност за противоправно поведение)
 2012/C 355/35
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Heijmans NV (Rosmalen, Нидерландия) (представители: първоначално M. Smeets и A. Van den Oord, впоследствие M. Smeets, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet и A. Nijenhuis, подпомагани първоначално от F. Wijckmans, F. Tuytschaever и L. Gyselen, впоследствие A. Bouquet, A. Nijenhuis и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от F. Wijckmans и F. Tuytschaever, avocats)
 Предмет
 Жалба с главно искане за отмяна на Решение C(2006) 4090, окончателен, на Комисията от 13 септември 2006 година относно процедурата по чл. 81 ЕО [Дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия)], доколкото засяга жалбоподателя и при условията на евентуалност, искане за намаляване размера на глобата, наложена на жалбоподателя с това решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Heijmans NV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 20, 27.1.2007 г.


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/15
 Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Kraft Foods Global Brands/СХВП — fenaco (SUISSE PREMIUM)
 (Дело T-60/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „SUISSE PREMIUM“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „Premium“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Отхвърляне на възражението - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 200/29
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, Illinois, Съединени щати) (представител: адв. M. de Justo Bailey)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Manea)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: fenaco Genossenschaft (Берн, Швейцария) (представител: адв. P. Koch Moreno)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2010 г. (преписка R 522/2010-1) относно производство по възражение между Kraft Foods Global Brands LLC и fenaco Genossenschaft
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Kraft Foods Global Brands LLC понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 103, 2.4.2011 г.


text:
 25.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/34
 Жалба, подадена на 13 април 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-44/11)
 2011/C 186/65
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Искане за осъждане на Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение за вредите, които той твърди, че е претърпял поради искането, отправено от медицинското лице на Комисията до лекаря на жалбоподателя, за получаване на определени данни
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за нищожно ex lege, или, при условията на евентуалност, да се отмени решението, както и да е прието, за отхвърляне на искането, съдържащо се в докладната записка на жалбоподателя от 6 март 2010 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се обяви за нищожен ex lege, или, при условията на евентуалност, да се отмени актът, както и да е приет, за отхвърляне от страна на ответника на жалбата от 3 септември 2010 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се установи, че д-р M., по времето, когато е длъжностно лице на Европейската комисия: (a) е поискала от д-р U. да я уведоми дали жалбоподателят „в момента е на психофармакологично лечение (невролептици, антидепресанти) и ако да — какво, или е подложен на друг вид лечение“; (б) е уведомила д-р U., че „съгласно разпоредбите на Правилника, приложими за всички длъжностни лица на Европейската комисия, г-н (ZZ) формално пребивава в Брюксел от 1 април 2002 г., а не в Ангола, както е решено от (неговите) ръководители (...) и както неговият пациент е официално уведомен“,
 —
 доколкото е необходимо, да се установи противоправността на всеки от фактите, причинили разглежданата вреда и a fortiori — на техния кумулативен ефект,
 —
 доколкото е необходимо, да се обяви противоправността на всеки от фактите, причинили разглежданата вреда и a fortiori — на техния кумулативен ефект,
 —
 да се осъди ответникът да заплати незабавно на жалбоподателя сумата от 10 000 EUR, ведно с лихвите върху споменатата сума, в размер на 10 % годишно с годишна капитализация и считано от 5 юли 2010 г. или сума, включваща допълнителните разходи, каквато Съдът на публичната служба определи по справедливост за целите на обезщетяване на жалбоподателя за разглежданите вреди,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/20
 Решение на Съда (първи състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Ministre délégué, chargé du budget/Marlène Pazdziej
 (Дело C-349/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз - Член 12, втора алинея - Данък, който се събира в полза на общините и с който се облагат лица, притежаващи или ползващи жилище там - Пределен размер - Социална мярка - Вземане предвид на заплатите, надниците и възнагражденията, изплащани от Европейския съюз на длъжностните лица и другите му служители))
 (2015/C 236/28)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ministre délégué, chargé du budget
 Ответник: Marlène Pazdziej
 Диспозитив
 Член 12, втора алинея от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите за ЕС, за функционирането на ЕС и за ЕОАЕ, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в случая по главното производство, съгласно която изплатените от Европейския съюз заплати, надници и възнаграждения на длъжностните лица и другите му служители се вземат предвид, когато се определя пределният размер на дължимия данък „жилище“, събиран в полза на административно-териториалните структури, с оглед евентуалното намаление на този данък.
 (1) ОВ C 372, 20.10.2014 г.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/2
 Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)/État belge
 (Дело C-318/10) (1)
 (Свободно предоставяне на услуги - Данъчно законодателство - Приспадане като професионални разходи на разходите, направени за възнаграждението на доставки на услуги - Разходи, направени по отношение на доставчик на услуги, установен в друга държава членка, в която не се облага с данък върху доходите или се облага съгласно значително по-благоприятен данъчен режим - Приспадане, подчинено на задължението за представяне на доказателства за действителното извършване и редовността на доставката, както и на обичайния характер на свързаното с нея възнаграждение - Пречка - Обосноваване - Борба срещу данъчната измама и избягването на данъци - Ефективност на данъчния контрол - Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки - Пропорционалност)
 2012/C 287/03
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)
 Ответник: État belge
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 49 ЕО — Данъчно законодателство, което разрешава приспадането на професионални разходи, направени от местно данъчнозадължено лице, но не разрешава приспадането на такива разходи, когато данъчнозадълженото лице пребивава или седалището му се намира в друга държава членка, в която не се облага с данък върху дохода или се облага в нея съгласно данъчен режим, който е значително по-благоприятен — Пречка пред свободното предоставяне на услуги
 Диспозитив
 Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, по силата на която възнагражденията за доставки или услуги, изплатени от местно данъчнозадължено лице на дружество — чуждестранно лице, не се считат за професионални разходи, които могат да се приспаднат, когато последното не се облага с данък върху доходите в държавата членка, в която е установено, или се облага за съответните доходи съгласно данъчен режим, значително по-благоприятен от режима на облагане на тези доходи в първата държава членка, освен ако данъчнозадълженото лице не докаже, че тези възнаграждения съответстват на действително извършени и редовни сделки и че не надхвърлят обичайните граници, докато съгласно общото правило подобни възнаграждения могат да бъдат приспаднати в качеството им на професионални разходи, щом като са необходими за придобиване или запазване на облагаемите доходи и щом като данъчнозадълженото лице докаже действителното извършване и размера им.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/28
 Иск, предявен на 1 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-120/09)
 2009/C 141/50
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е осигурило транспонирането във валонското право на член 2, букви е), й) и к) и на Приложение III, точка 4, буква В) към Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (1), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Европейската комисия изтъква две твърдения за нарушения в подкрепа на своя иск.
 От една страна, тя упреква ответната страна, че не е транспонирала в правото на Валонската област понятията за „подземни складове“, „газове от депа“ и „елюат“, предвидени в разпоредбите на член 2, букви е), й) и к) от Директива 1999/31/ЕО относно депонирането на отпадъци. Комисията набляга върху значимостта на тези понятия, които като ключови понятия за прилагането на директивата, са възпроизведени в други разпоредби, приети въз основа и в приложение на същата.
 От друга страна, ищецът разкрива обстоятелството, че валонското право не съдържа никаква разпоредба относно праговите нива, над които може да се счита, че депото за отпадъци има значително неблагоприятно въздействие върху качеството на подземните води. При все това разпоредбата на точка 4, буква В) от Приложение III към директивата, която предвижда изготвянето на подобни разпоредби, имала решаващо значение за осигуряването на ефективен контрол на качеството на подземните води и следователно за гарантиране на опазването на околната среда, което представлява основна цел на директивата.
 (1) ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/27
 Жалба, подадена на 21 януари 2013 г. — Mäurer & Wirtz/СХВП — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
 (Дело T-25/13)
 2013/C 71/41
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Щолберг, Германия) (представител: T. Schulte-Beckhausen, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sacra Srl (Венеция, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 ноември 2012 г. по преписка R 1601/2011-2,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото дело и в производството по обжалване пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „4711 Aqua Mirabilis“ за стоки клас 3 — заявка за регистрация на марка на Общността No 8 988 181
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Sacra Srl
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „Aqua Admirabilis“ за стоки от клас 3
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б, както и на член 7, параграфи 1 и 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/20
 Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 29 февруари 2012 г. — Laboratoires Lyocentre
 (Дело C-109/12)
 2012/C 133/36
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Laboratoires Lyocentre
 Ответник: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 Преюдициални въпроси
 1.
 Ако даден препарат е класифициран в една държава членка в съответствие с Директива 93/42/ЕИО (1) като медицинско изделие с маркировка „CE“ по смисъла на тази директива, изключва ли се възможността компетентният национален орган на друга държава членка да класифицира същия препарат — въз основа на неговото фармакологично, имунологично или метаболитно действие — като лекарствен продукт по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2001/83/ЕО (2)?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, може ли компетентният национален орган да класифицира препарата като лекарствен продукт, като спазва единствено процедурата по Директива 2001/83/ЕО, или преди да бъде започната процедурата по класифициране на препарата като лекарствен продукт съгласно Директива 2001/83/ЕО, трябва да се проведе защитната процедура съгласно член 8, или да се съобрази разпоредбата на член 18 от Директива 93/42/ЕИО относно неправомерното поставяне на маркировката „СЕ“?
 3.
 Директива 2001/83/ЕО, Директива 93/42/ЕИО или останалите актове от правото на Съюза (включително актовете относно опазването на човешкото здраве и живот и относно защитата на потребителите) препятстват ли възможността препарати с едни и същи съставки и идентично действие да бъдат разпространявани на пазара на територията на една и съща държава членка, като едни от тях са разпространявани като лекарствени продукти по смисъла на Директива 2001/83/ЕО, за които следва да бъде издадено разрешение за търговия, а други се разпространяват като медицински изделия по смисъла на Директива 93/42/ЕИО?
 (1) Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244).
 (2) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (OB L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/60
 Жалба, подадена на 14 януари 2008 г. от Marta Andreasen срещу решение, постановено на 8 ноември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/05, Andersen/Комисия
 (Дело T-17/08 P)
 (2008/C 64/97)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Marta Andreasen (Барселона, Испания) (представител: B. Marthoz, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. по дело F-40/05 и да се реши спора като се уважат исканията на жалбоподателката, направени в първоинстанционното производство, включително искането за обезщетение на вредите;
 —
 да се осъди ответникът по жалбата да понесе съдебните разноски;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати всички разходи и съдебни разноски;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. по дело F-40/05, да препрати делото обратно на Съда на публичната служба и да няма произнасяне по съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Със своята жалба жалбоподателката иска отмяната на решението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля жалба с предмет, от една страна, отмяна на решението от 30 октомври 2004 г., с което Комисията й е определила дисциплинарна санкция освобождаване от длъжност без намаление на пенсионните права и, от друга страна, искане за обезщетение на вредите.
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателката посочва пет правни основания.
 Най-напред, тя изтъква, че Съдът на публичната служба нарушил член 10 от приложение IX от Правилника, тъй като не извършил контрол за законосъобразност и за пропорционалност на обжалваното в първоинстанционното производство решение по отношение на приложението на тази разпоредба като се отчитат конкретните обстоятелства и особеното положение на жалбоподателката, свързано с характера на функциите, които тя е упражнявала.
 Второто правно основание е изведено от твърдяното нарушение на принципите за законност на актовете на Общността, за тяхното прилагане във времето и за правната сигурност, доколкото Съдът на публичната служба не изложил мотиви в своето решение по въпросите, свързани с прилагането в дадения случай на правилата от стария и новия Правилник за длъжностните лица.
 Освен това жалбоподателката упреква Съда на публичната служба в изопачаване на фактите, които му били представени за преценка.
 Тя посочва също така грешка в преценката и нарушение от Съда на публичната служба на членове 11, 12, 17 и 21 от Правилника, поради това, че той не мотивирал надлежно своето решение, въпреки че одобрил прилагането на тези разпоредби, така както то било направено с обжалваното пред първа инстанция решение.
 Накрая жалбоподателката твърди, че Съдът на публичната служба нарушил също принципите, признати в член 6, параграф 1 и член 13 от Европейската конвенция за правата на човека и членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/38
 Жалба, подадена на 22 октомври 2008 г. — Companhia Muller de Bebidas/СХВП — Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA)
 (Дело T-472/08)
 (2009/C 6/75)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Companhia Muller de Bebidas (Pirassununga, Бразилия) (представители G. Da Cunha Ferreira и I. Bairrão, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Missiato Industria e Comercio Lda (Santa Rita do Passa Quatro, Бразилия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 4 юли 2008 г. по преписка R 1687/2007-1, доколкото с него се потвърждава решението, разрешаващо регистрацията на марката на Общността, която е предмет на спора;
 —
 да се обяви за нищожна регистрацията на марката на Общността, която е предмет на спора, за всички защитени стоки, тъй като съществува вероятност от объркване с марките, на които е направено позоваване в подкрепа на възражението;
 —
 да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „61 A NOSSA ALEGRIA“ за стоки от клас 33.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Португалия под No 273 105 за стоки от клас 33; фигуративна марка„CACHAÇA 51“, регистрирана в Португалия под No 331 952 за стоки от клас 33; фигуративна марка„CACHAÇA 51“, регистрирана в Бенелюкс под No 576 901 за стоки от класове 32 и 33; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Дания под No VR 1998 03649 за стоки от клас 33; поредица фигуративни марки „CACHAÇA 51“, регистрирана в Обединеното кралство под No 2 248 316 за стоки от клас 33; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Испания под No 2 354 943 за стоки от клас 33; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Германия под No 30 071 545; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Австрия под No 161 564 за стоки от клас 33; известна португалска фигуративна марка „CACHAÇA 51“ за стоки от клас 33; известна португалска словна марка „CACHAÇA 51“ за стоки от клас 33.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав е допуснал грешка, като е приел, че не е имало вероятност от объркване между конфликтните марки; нарушение на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав е допуснал грешка, като е приел, че представените от жалбоподателя доказателства не са били достатъчни, за да се установи известността на по-ранната марка в Португалия или най-малкото повишеният и отличителен характер в нейната цялост.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/30
 Решение на Общия съд от 29 април 2015 г. — Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет
 (Съединени дела T-558/12 и T-559/12) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай - Изменение на регламента за налагане на окончателно антидъмпингово мито - Член 2, параграфи 10 и 11 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Изчисляване на дъмпинговия марж - Корекции - Задължение за мотивиране))
 (2015/C 198/40)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Changshu City Standard Parts Factory (Changshu City, Китай); и Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (Ningbo, Китай) (представители: R. Antonini и E. Monard, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган първоначално от G. Berrich и A. Polcyn, впоследствие от A. Polcyn и накрая от D. Geradin, avocats)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche); и European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (представители: J. Bourgeois и R. Grasso, avocats)
 Предмет
 Искания за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 924/2012 на Съвета от 4 октомври 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) No 91/2009 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (OВ L 275, стp. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd освен своите съдебни разноски да заплатят и разноските, направени от Съвета на Европейския съюз и от European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI).
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 46, 16.2.2013 г.


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/6
 Решение на Съда (трети състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна — България) — „ЛВК-56“ ЕООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 (Дело C-643/11) (1)
 (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Принцип на данъчен неутралитет - Право на приспадане - Отказ - Член 203 - Начисляване на ДДС във фактурата - Изискуемост - Наличие на облагаема сделка - Еднаква преценка по отношение на издателя на фактурата и по отношение на нейния получател - Необходимост)
 2013/C 86/09
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд — град Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„ЛВК-56“ ЕООД
 Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 Предмет
 Преюдициално запитване — Административен съд-Варна — Тълкуване на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) — Право на приспадане на заплатения по получени доставки ДДС — Доказателства за съществуването на данъчното събитие — Практика на данъчната администрация да отказва правото на приспадане на ДДС да се предостави на получателя на облагаема доставка на стоки поради липсата на документи, удостоверяващи действителната доставка, въпреки констатацията за изискуемост на данъка на равнището на доставчика
 Диспозитив
 1.
 Член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 данък върху добавената стойност се дължи от начислилото го във фактура лице независимо от действителното наличие на облагаема сделка,
 —
 само от факта, че в съставен на издателя на фактурата ревизионен акт данъчната администрация не е извършила корекция на декларирания от него данък върху добавената стойност, не може да се направи изводът, че посочената администрация е признала, че фактурата съответства на действително извършена облагаема сделка.
 2.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че член 167 и член 168, буква а) от Директива 2006/122, както и принципите на данъчен неутралитет, на правна сигурност и на равно третиране допускат на получател на фактура да се откаже право на приспадане на данък върху добавената стойност, платен за получена доставка, по съображение че липсва действително извършена облагаема сделка, независимо че в съставен на издателя на същата фактура ревизионен акт не е направена корекция на декларирания от последния данък върху добавената стойност. Ако все пак поради данъчни измами или нередности, извършени от издателя на фактурата или от доставчиците нагоре по веригата и посочени като основание за правото на приспадане, се приеме, че сделката не е действително извършена, трябва да се установи — въз основа на обективни данни и без да се изисква от получателя на фактурата да извършва проверки, каквито не е длъжен да прави, — че получателят на фактурата е знаел или е трябвало да знае, че сделката е част от измама с данък върху добавената стойност, което обстоятелство запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 80, 17.3.2012 г.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/51
 Жалба, подадена на 11 ноември 2016 г. — C & J Clark International/Комисия
 (Дело T-790/16)
 (2017/C 014/61)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: C & J Clark International Ltd (Съмърсет, Обединено кралство) (представители: A. Willems и S. De Knop, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима;
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1395 на Комисията от 18 август 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република, произведени от Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co. Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (OВ L 225, 2016 г., стp. 52);
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е твърдението, че като е действала без валидно правно основание, Комисията е нарушила принципа на предоставената компетентност, уреден в членове 5, параграф 1 и 5, параграф 2 ДФЕС.
 2.
 Второто основание е твърдението, че като не е взела необходимите мерки за съобразяване с решението на Съда от 4 февруари 2016 г., C & J Clark International, C-659/13 и C-34/14, EU:C:2016:74, Комисията е нарушила член 266 ДФЕС.
 3.
 Третото основание е твърдението, че с налагането на антидъмпингово мито на вноса на обувки „извършен през периода на прилагане на [отменените регламенти]“, Комисията е нарушила членове 1, параграф 1 и 10, параграф 1 oт основния регламент (1) и принципа на правната сигурност (забраната за прилагане със задна дата);
 4.
 Четвъртото основание е твърдението, че с налагането на антидъмпингово мито без извършване на нова преценка на интереса на Съюза, Комисията е нарушила член 21 oт основния регламент, при всички случаи, е било явно погрешно да се заключи, че налагането на антидъмпинговото мито е било в интерес на Съюза;
 5.
 Петото основание е твърдението, че с приемането на акт, който надхвърля необходимото за постигане на обективност, Комисията е нарушила членове 5, параграф 1 и 5, параграф 4 ДЕС.
 (1) Regulation (EU) 2016/1036 of the European Parliament and of the Council of 8 June 2016 on protection against dumped imports from countries not members of the European Union, OJ L 176, p. 21.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/54
 Жалба, подадена на 1 април 2010 г. — Bombín Bombín/Комисия
 (Дело F-22/10)
 2010/C 148/96
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Luis María Bombín Bombín (Рим, Италия) (представител: R. Pardo Pedernera, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Европейската комисия, прието в отговор на жалбата по административен ред на жалбоподателя, да му се предостави финансова компенсация само за 12 дни, а не за 29 дни натрупан отпуск, който жалбоподателят все още не е ползвал към момента на излизането си в отпуск по лични причини.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени приетото на 4 януари 2010 г. решение на Европейската комисия, с което на жалбоподателя е предоставена и изплатена финансова компенсация само за 12 дни.
 —
 Да се признаят на жалбоподателя (с оглед изчисляване на съответната финансова компенсация) всички дни отпуск (общо 29 дни), които жалбоподателят е придобил и все още не е ползвал към момента на излизането си в отпуск по лични причини.
 —
 Относно съдебните разноски жалбоподателят не предявява искане, тъй като смята, че решението на Съда на публичната служба по настоящото дело е важно за страните — и двете добросъвестни — и че в конкретния случай искане във връзка със съдебните разноски не е оправдано.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/19
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 10 октомври 2012 г. — S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, друга страна в производството: G
 (Дело C-457)
 2013/C 26/34
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
 Друга страна в производството: G
 Преюдициални въпроси
 1.
 [...]
 Възможно ли е за гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза, живеещ в държавата членка, на която е гражданин, но работещ в друга държава членка за работодател, установен в тази друга държава членка, при обстоятелства като тези в главното производство, да се изведе право на престой съгласно правото на Съюза?
 2.
 [...]
 Възможно ли е за гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза, живеещ в държавата членка, на която е гражданин, но в рамките на дейността, която упражнява за работодател, установен в същата държава членка, пътува до и от друга държава членка, при обстоятелства като тези в главното производство, да се изведе право на престой съгласно правото на Съюза?


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/30
 Иск, предявен на 27 февруари 2009 г. — Idromacchine и др./Комисия
 (Дело T-88/09)
 2009/C 102/45
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищци: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Италия), Alessandro Capuzzo (Mirano, Италия), Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Италия) (представители: W. Viscardini, avvocato, G. Donà, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 А)
 Да се осъди Комисията на Европейските общности:
 1)
 за имуществени вреди — да заплати в полза на Idromacchine Srl обезщетение в размер на 5 459 641,28 EUR (или друго обезщетение, евентуално определено от Първоинстанционния съд).
 2)
 за неимуществени вреди
 —
 да заплати в полза на Idromacchine Srl справедливо обезщетение –равняващо се по възможност на значителна част (примерно от 30 % до 50 %) от имуществените вреди;
 —
 да заплати в полза на г-н Alessandro Capuzzo и г-н Roberto Capuzzo справедливо обезщетение на всеки от двамата, също равняващо се по възможност на значителна част (примерно от 30 % до 50 %) от имуществените вреди;
 3)
 да възстанови репутацията на Idromacchine Srl и на г-н Alessandro Capuzzo и на г-н Roberto Capuzzo — посредством способите, възприети от Първоинстанционния съд за най-удачни (примерно с публикация ad hoc в Официален вестник и/или с писмо до основните оператори в съответния сектор — за поправка на сведенията относно ищците, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз от 18 февруари 2005 г., серия C 42, стр. 15 и следващи.
 Б)
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците изтъкват, че публикуването от Комисията от една страна на наименованието на дружество Idromacchine Srl — трето лице спрямо формалния адресат на Решение на Комисията от 30 декември 2004 година C(2004) 5426 окончателен, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 18 февруари 2005 г., серия C 42, стр. 15 и следващи, а от друга — на увреждащи сведения относно въпросното дружество, представлява сериозно нарушение на много от принципите на общностното право и следователно- че искат поправяне на имуществените и неимуществени вреди, които са претърпели поради този факт.
 По-специално, като е публикувала гореспоменатите сведения, без да извърши необходимите проверки, сред които основно предварителното изслушване на ищците, Комисията не е изпълнила задълженията си за полагане на необходимата грижа и за защита на правото на защита и на професионалната тайна.
 При всички положения, като се има предвид, че публикуваното решение не се отнася до Idromacchine Srl, публикуването на данни относно последното трябва да се счита за непропорционална мярка спрямо преследваната от Комисията цел, която се ограничава до оповестяване на случаите, свързани с прилагането на общностните норми в областта на конкуренцията.
 Що се отнася до изтъкнатите вреди, посоченото по-горе публикуване свежда до нула оборота на Idromacchine Srl в неговия сектор на дейност и засяга сериозно репутацията на дружеството и на лицата, които го представляват.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/5
 Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel, Белгия) — Maurits Casteels/British Airways plc
 (Дело C-379/09) (1)
 (Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС и член 48 ДФЕС - Социална сигурност на работниците мигранти - Запазване на правото на допълнителна пенсия - Бездействие на Съвета - Заето лице, работило последователно при същия работодател в няколко държави членки)
 2011/C 139/08
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Arbeidshof te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Maurits Casteels
 Ответник: British Airways plc
 Предмет
 Преюдициално запитване — Arbeidshof te Brussel — Тълкуване на членове 39 ЕО и 42 ЕО и на Директива 98/49/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 година за запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на Общността (ОВ L 209, стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 91) — Бездействие на Съвета — Заето лице, работило последователно в подразделенията на същия работодател в няколко държави членки (без да е било командировано), което винаги е било включено в приложимата местна схема за допълнително пенсионно осигуряване
 Диспозитив
 1.
 В рамките на спор, с който са сезирани националните юрисдикции, частноправен субект не може да се позовава на непосредственото действие на член 48 ДФЕС срещу работодател от частния сектор.
 2.
 Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска в рамките на задължителното прилагане на колективен трудов договор:
 —
 при определянето на периода за придобиване на окончателно право на допълнителни пенсионни плащания в държава членка да не се вземат под внимание годините заетост, натрупани от работник в подразделения на един и същ работодател в различни държави членки и по силата на един и същ общ трудов договор, както и
 —
 преместването на работник от едно подразделение на неговия работодател, намиращо се в една държава членка, в подразделение на същия този работодател, намиращо се в друга държава членка, да се разглежда като преустановяване на работата при този работодател по собствено желание.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/38
 Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Hansa Metallwerke и др./Комисия
 (Дело T-375/10)
 ()
 2010/C 301/63
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Hansa Metallwerke AG (Щутгарт, Германия), Hansa Nederland BV (Nijkerk, Нидерландия), Hansa Italiana Srl (Castelnuovo del Garda, Италия), Hansa Belgium Sprl (Asse, Белгия), Hansa Austria GmbH (Залцбург, Австрия) (представител: Rechtsanwalt H.-J. Hellmann)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени нотифицираното на жалбоподателите на 30 юни 2010 г. Решение на Комисията от 23 юни 2010 г. (по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за бани) относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП, в частта му, която се отнася до жалбоподателите;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали размера на наложената на жалбоподателите глоба;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите обжалват Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за бани. Съгласно обжалваното решение на жалбоподателите, както и на други предприятия, са наложени глоби за нарушаване на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според Комисията жалбоподателите са участвали в Белгия, Германия, Франция, Италия, Нидерландия и Австрия в продължаващо споразумение или в съгласувана практика в сектора на санитарните инсталации за бани.
 В подкрепа на жалбата си на първо място жалбоподателите изтъкват, че размерът на наложената им глоба надвишава допустимия максимален размер съгласно член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 (1), тъй като ответникът основал решението си на погрешен световен оборот на Hansa Metallwerke AG.
 На второ място се изтъква нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания. Жалбоподателите считат, че в рамките на административното производство ответникът е допуснал сериозни административни грешки, което е довело до поставянето им в неблагоприятно положение спрямо другите участници в производството. В обжалваното решение ответникът не е взел предвид това обстоятелство, за което се е бил ангажирал в хода на административното производство.
 На трето място жалбоподателите посочват, че ответникът е нарушил член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 поради погрешно определяне на размера на глобата във връзка с Известието относно освобождаване или намаляване на глоба (2). Те твърдят, че въпреки че са сътрудничили, ответникът не е намалил размера на наложената им глоба.
 На четвърто място жалбоподателите изтъкват, че прилагането на Насоките (3) за обстоятелства, които са приключили много преди тяхното оповестяване нарушава принципа за забрана на прилагането с обратна сила.
 По-нататък жалбоподателите подчертават също, че практиката на ответника във връзка с налагане на глобите не се обхваща от правната основа по член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003. В тази връзка жалбоподателите изтъкват, че с обжалваното решение с били нарушени принципите на равно третиране и на пропорционалност. Освен това, член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003, както е бил приложен на практика съгласно Насоките, нарушавал принципа на законност на наказанията съгласно член 7 ЕКЗПЧОС и член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 Накрая жалбоподателите твърдят, че е налице погрешно прилагане на член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 и на Насоките предвид множеството грешки при прилагането и в преценката, допуснати във вреда на жалбоподателите. Те по-специално посочват, че представянето и преценката на доказателства от ответника са извършени погрешно, що се отнася до конкретните фактически обстоятелства, свързани с жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Известие на Комисията относно освобождаване или намаляване на глоба при дела за картели (ОВ C 45, 2002 г., стр. 3).
 (3) Насоки за изчисляване на глобите съгласно член 23, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕО) No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2).


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/29
 Жалба, подадена на 26 април 2012 г. — HTTS/Съвет
 (Дело T-182/12)
 2012/C 174/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Хамбург, Германия) (представители: J. Kienzle и M. Schlingmann)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 в частта, в която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, включително тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва три правни основания.
 1.
 Първо основание за отмяна: нарушение на правото на жалбоподателя на защита:
 —
 Съветът нарушил правото на жалбоподателя на ефективна правна защита, и в частност изискването за мотивиране, доколкото не мотивирал в достатъчна степен решението си отново да включи жалбоподателя в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителни мерки съгласно член 23 от обжалвания регламент.
 —
 Съветът нарушил и правото на изслушване на жалбоподателя, тъй като не му дал възможност, преди отново да го включи в списъците за санкции, да представи възражения и така да наложи преразглеждане на тези актове от Съвета.
 2.
 Второ основание за отмяна: липса на основание за ново включване на жалбоподателя в списъците за санкции:
 —
 Изложените от Съвета съображения за ново включване на жалбоподателя в списъците за санкции не подкрепяли подобно решение и били неправилни от фактическа страна. По-конкретно жалбоподателят не бил под контрола на Корабната компания на Ислямска република Иран (IRISL).
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците за санкции се дължало на явно неправилното квалифициране от Съвета на фактите и на дейността на жалбоподателя.
 3.
 Трето основание за отмяна: нарушение на основното право на собственост на жалбоподателя:
 —
 Новото включване на жалбоподателя в списъците за санкции съставлявало неоснователно посегателство срещу основното му право на собственост, тъй като поради недостатъчните мотиви, изложени от Съвета, жалбоподателят не бил в състояние да разбере по какви съображения е включен в списъка на лицата, на които се налагат санкции.
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците за санкции съставлявало непропорционално посегателство срещу правото му на собственост и било явно неподходяща мярка за постигане на целите на обжалвания регламент. При всички случаи то надхвърляло необходимото за постигането на тези цели.


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/26
 Жалба, подадена на 8 август 2011 г. — Giga-Byte Technology/СХВП — Haskins (Gigabyte)
 (Дело T-451/11)
 2011/C 298/48
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Giga-Byte Technology Co., Ltd (Тайпе, Тайван) (представител: F. Schwerbrock, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Robert A. Haskins (Пенсилвания, САЩ)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 май 2011 г. по преписка No R 2047/2010-2, както и решението на отдела по споровете.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Gigabyte“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 37 и 42 — заявка за марка на Общността No 5550009
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словната марка на Общността „GIGABITER“ No 4954095 за услуги от класове 39, 40 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението в частта относно оспорените услуги.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 9, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че оспорените услуги от класове 37 и 42 са сходни с услугите от клас 42 на предявилия възражението.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/56
 Жалба, подадена на 10 ноември 2011 г. — Schenker Customs Agency/Комисия
 (Дело T-576/11)
 (2012/C 25/109)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Schenker Customs Agency BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: A. Jansen и J. Biermasz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 27 юли 2011 г. по преписка REM 01/10;
 —
 да постанови, че опрощаването на митата, предмет на последващо събиране, е оправдано.
 Правни основания и основни доводи
 През периода от 19 февруари 1999 г. до 19 юли 2001 г. жалбоподателят подава от свое име, в качеството си на митнически агент, общо 52 декларации за пускане на продукта „глифозат“ в свободно обращение. В декларациите като страна на произход е посочен Тайван. В резултат от проведеното от OLAF разследване се оказало, че декларираният глифозат е с произход не Тайван, а Китай. Поради това антидъмпинговите мита, поискани от нидерландските митнически органи, били дължими.
 Според жалбоподателя Европейската комисия неправилно постановила, че опрощаването на вносните мита е неоправдано.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че нарушението на правото на защита, късното последващо събиране на митата и обстоятелството, че агенция Schenker не можела да подава декларации като пряк представител, били доводи, които се отнасяли до самото съществуване на митническото задължение. Тези доводи със сигурност можели да представляват особено положение по смисъла на член 239 от Регламент No 2913/92 (1) и следователно трябвало да бъдат разгледани по същество.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че издаването от тайванските търговски камари на сертификати с неправилен произход не можело да представлява особено положение по смисъла на член 239 от Регламент No 2913/92.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че поведението ѝ в настоящото дело не представлява особено положение по смисъла на член 239 от Регламент No 2913/92. Следователно Европейската комисия не упражнила ефективен контрол върху разследването за измама и не координирала производството.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че поведението на нидерландските органи не поставило агенция Schenker в особено положение. Европейската комисия не отчела факта, че нидерландските органи, на които била известна измамата с продукта „глифозат“ от Тайван, не действали по надлежния ред.
 5.
 Петото правно основание е изведено от твърдението, че освен това Европейската комисия неправилно приела, че жалбоподателят не действал с грижата, която се очаквала да бъде положена от митническия агент, и поради това опрощаването било неоправдано. Жалбоподателят счита, че няма как да бъде упрекнат нито в поведение с цел измама, нито в явна небрежност и в това отношение се позовава на решението на Douanekamer на Gerechtshof Amsterdam от 18 декември 2008 г. (вж. точка 5.2.3 от решението).
 6.
 Шестото правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно не разгледала всички релевантни обстоятелства и факти.
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/41
 Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Euris Consult/Парламент
 (Дело T-637/11)
 2012/C 32/82
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Euris Consult Ltd (Floriana, Република Малта) (представител: F. Moyse, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени решението на Генерална дирекция „Писмени преводи“ на Европейския парламент, прието в рамките на обществена поръчка MT/2011/EU за преводачески услуги на малтийски език, с което се отхвърля при отварянето направената от жалбоподателя оферта поради нарушение на поверителността;
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително направените от жалбоподателя;
 —
 да обяви, че жалбоподателят може да търси обезщетение за вредите, които обжалваното решение му е причинило.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на член 98, параграф 1 от Финансовия регламент, член 143 от Правилата за прилагане на Финансовия регламент и член 2.4 от обявление за обществена поръчка MT/2011/EU, и следователно на възражението за неприложимост по смисъла на член 277 ДФЕС;
 2.
 Второто правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на принципа на пропорционалност;
 3.
 Третото правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на принципа на равно третиране;
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото възлагащият орган не изслушал жалбоподателя преди да приеме обжалваното решение;
 5.
 Петото правно основание е изведено от:
 —
 това, че обжалваното решение не било достатъчно мотивирано.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/21
 Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-327/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО - Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки - Гарантиране на ефективно средство за защита - Минимален срок на изчакване между уведомяването на отстранените кандидати и оференти за решението за възлагане на поръчката и подписването на договора за тази поръчка)
 2009/C 180/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet, D. Kukovec и M. Konstantinidis)
 Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и J.-Ch. Gracia)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 2, параграф 1 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стp. 33, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237), изменена с Директива 92/50/ЕИО (ОВ L 209, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) и на член 2, параграф 1 от Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (ОВ L 76, стp. 14, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43) — Минимален срок на изчакване между уведомяването на кандидатите и отстранените изпълнители за решението за възлагане на поръчката и подписването на договора за тази поръчка
 Диспозитив
 1)
 Като е приела и оставила в сила член 1441-1 от новия Граждански процесуален кодекс, изменен с член 48-1o от Декрет No 2005-1308 от 20 октомври 2005 г. относно поръчките, възлагани от възлагащите органи, посочени в член 4 от Постановление No 2005-649 от 6 юни 2005 г. относно поръчките, възлагани от някои публични или частни лица, спрямо които не се прилага Кодексът за обществените поръчки, доколкото тази разпоредба предвижда десетдневен срок за отговор от страна на възлагащия орган или възлагащото образувание на официално уведомително писмо, като се забранява всякакво преддоговорно обезпечение преди посочения отговор и без този срок да спира срока, който трябва да се спази между уведомяването на отстранените кандидати и оференти за решението за възлагане на поръчката и подписването на договора, Френската република не е изпълнила задълженията си по Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година, и по Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Френската република и Комисията на Европейските общности понасят собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 285, 8.11.2008 г.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/35
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Ketselidou/Комисия
 (Дело F-81/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Жалба - Решение на общностна юрисдикция - Съществено ново обстоятелство - Липса)
 2009/C 193/59
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Zoe Ketselidou (Брюксел, Белгия) (представител: S. A. Pappas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и K. Herrmann)
 Предмет
 Отмяната на мълчалив отказ на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно неоснователна.
 2)
 Осъжда г-жа Ketselidou да понесе всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г., стр. 59.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/15
 Решение на Съда (шести състав) от 18 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-48/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2008/1/ЕО - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Условия за разрешаване на съществуващи инсталации - Задължение да се осигури експлоатиране на подобни инсталации в съответствие с изискванията на директивата)
 2011/C 13/24
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: A. Alcover San Pedro)
 Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 24, стр. 8) — Инсталации, които могат да окажат въздействие върху емисиите във въздуха, водата и почвата и върху замърсяването — Условия за разрешаване на съществуващи инсталации
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело необходимите мерки, за да гарантира, че компетентните органи осигуряват в срок до 30 октомври 2007 г. привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б), както и на член 15, параграф 2 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година, посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 от тази директива или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане, а в конкретния случай актуализиране на условията, при спазване на другите специални разпоредби на правото на Съюза, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от посочената директива.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 100, 17.4.2010 г.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/23
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Duravit и др./Комисия
 (Дело T-364/10) (1)
 (Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Нарушение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Съгласуване на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация - Единно и продължавано нарушение - Тежест на доказване - Глоби - Равно третиране - Пропорционалност - Законоустановеност на наказанията)
 2013/C 325/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Duravit AG (Хорнберг, Германия); Duravit SA (Bischwiller, Франция) и Duravit BeLux SPRL/BVBA (Overijse, Белгия) (представители: R. Bechtold, U. Soltész и C. von Köckritz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и A. Antoniadis, подпомагани от P. Thyri, avocat)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и F. Florindo Gijón)
 Предмет
 Като главно искане — жалба за отмяна на Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.092 — Санитарни инсталации за баня) и при условията на евентуалност — искане за намаляване на наложената в решението глоба на жалбоподателите.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1, параграф 1, точка 8 от Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 година относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.092 — Санитарни инсталации за баня), доколкото в него Европейската комисия заключава, че Duravit AG, Duravit BeLux SPRL/BVBA и Duravit SA са участвали в нарушение на територията на Италия, Австрия и Нидерландия.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Duravit AG, Duravit BeLux и Duravit SA понасят три четвърти от направените от тях разноски.
 4.
 Комисията понася една трета от съдебните разноски на Duravit AG, Duravit BeLux и Duravit SA, както и направените от нея разноски.
 5.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него разноски.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/30
 Жалба, подадена на 23 февруари 2011 г. — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Комисия
 (Дело T-113/11)
 2011/C 145/50
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Берлин, Германия) (представители: M. Loschelder и V. Schoene)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 1122/2010 на Комисията от 2 декември 2010 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Gouda Holland (ЗГУ)],
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на правилата за разпределението на правомощията.
 —
 Жалбоподателят твърди, че са нарушени правилата за разпределението на правомощията съгласно Регламент (ЕО) No 510/2006 (1), доколкото не е проведено национално производство относно защитеното географско указание „Gouda Holland“, вписано в регистъра с обжалвания регламент.
 —
 Жалбоподателят поддържа, че първоначалната заявка е била за регистриране на означението „Hollandse Gouda“ и че само за него е било проведено национално производство съгласно императивното изискване на член 5 от Регламент No 510/2006.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1898/2006 (2).
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че „Gouda Holland“ не е израз от нидерландския език.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 2, параграфи 1 и 2 от Регламент No 510/2006 и на член 3, параграф 1 от Регламент No 1898/2006.
 —
 С това правно основание жалбоподателят твърди, че регистрираното наименование не се използва.
 4.
 Четвърто правно основание: нарушение на член 2, параграф 2 от Регламент No 510/2006.
 —
 Жалбоподателят поддържа, че е налице нарушение на член 2, параграф 2 от Регламент No 510/2006, доколкото „Gouda Holland“ не е „традиционно“ негеографско име.
 5.
 Пето правно основание: нарушение на член 2, параграф 1 от Регламент No 510/2006.
 —
 С петото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 2, параграф 1 от Регламент No 510/2006, доколкото „Gouda Holland“ не притежава репутация или особени характеристики.
 6.
 Шесто правно основание: нарушение на членове 30 и 36 от ДФЕС.
 —
 В това отношение жалбоподателят поддържа, че обжалваният регламент необосновано ограничава свободното движение на стоки, тъй като млякото от крави на установени в Нидерландия животновъди — единственото, от което е разрешено да се произвежда „Gouda Holland“, не е от специфично естество.
 7.
 Седмо правно основание: нарушение на член 2, параграфи 1 и 2 от Регламент No 510/2006.
 —
 Жалбоподателят в частност твърди, че е налице нарушение на член 2, параграф 2 във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент No 510/2006, доколкото като синоним на „Нидерландия“ думата „Holland“ („Холандия“) всъщност е име на страна. Освен това в случая не били налице предпоставките, при които по изключение може да се регистрира името на страна.
 8.
 Осмо правно основание: нарушение на член 3, параграф 3 от Регламент No 510/2006.
 —
 В това отношение жалбоподателят поддържа, че предвид наличието на по-ранна регистрация на ЗНП „Noord-Hollandse Gouda“ регистрирането на „Gouda Holland“ е извършено при несъобразяване с факта на законното и местното му използване и създава опасност от заблуждаване на потребителите.
 9.
 Девето правно основание: нарушение на принципа на пропорционалност и на процесуалните правила и грешка в преценката.
 —
 На последно място жалбоподателят твърди, че в обжалвания регламент ответникът не е пояснил, че означението „Gouda“ е родово. Според жалбоподателя подобно пояснение е възможно съгласно практиката на Съда и на Комисията и е било задължително предвид обстоятелствата. Липсата на такова пояснение водела до нарушение на принципа на пропорционалност и на процесуалните правила и съставлявала грешка в преценката.
 (1) Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).
 (2) Регламент (ЕО) No 1898/2006 на Комисията от 14 декември 2006 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (OB L 369, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 214).


text:
 22.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/16
 Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2007 г. — Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG /Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-238/06 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Триизмерна марка - Форма на пластмасова бутилка - Отказ за регистрация - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - По-ранна национална марка - Парижка конвенция - Споразумение ТРИПС - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2007/C 315/26)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (представители: R. и H. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител : G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 15 март 2006 г. по дело Develey Holding GmbH & Co Beteiligungs KG/СХВП (T-129/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на решението, с което се отказва регистрация на триизмерна марка за стоки от класове 29, 30 и 32 под формата на пластмасова бутилка — Отличителни белези на марката
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG да заплати разноските.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/26
 Жалба, подадена на 26 януари 2008 г. — EREF/Комисия
 (Дело T-40/08)
 (2008/C 107/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Брюксел, Белгия) (представител: D. Fouquet, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се обяви за нищожно Решение C(2007) 4323 окончателен на Европейската комисия от 25 септември 2007 г.;
 —
 да се обяви за незаконна държавна помощ въпросният източник на финансиране в настоящия му вид и структура;
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати всички разноски по производството, включително разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 През 2004 г. жалбоподателят подава жалба до Комисията, като твърди, че различни аспекти от финансирането на нова атомна електроцентрала в процес на изграждане във Финландия представляват държавна помощ, която не е била съобщена. Свързаните с държавна помощ аспекти на жалбата са регистрирани от Комисията като дело No CP 238/04 и през 2006 г. Комисията решава да раздели преписката в две отделни дела с No 62/A/2006 и No 62/B/2006.
 В настоящото съдебно дело жалбоподателят иска отмяната на съобщеното му на 14 ноември 2007 г. Решение C(2007) 4323 окончателен на Комисията от 25 септември 2007 г. във връзка с дело No 62/A/2006, с което Комисията стига до извода, че предоставената от френската агенция за експортен кредит („COFACE“) експортна гаранция, с която се отпуска кредит за финансирането на новия блок на електроцентралата „Olkiluoto 3“, закупен от финландското дружество за производство на електроенергия Teollisuuden Voima Oy („TVO“), не представлява държавна помощ и следователно решава да приключи разследването.
 Жалбоподателят твърди, че предоставената от COFACE на TVO експортна гаранция или кредитна застраховка от 570 000 EUR представлява незаконна вътреобщностна помощ поради финансовото й въздействие върху цялостното финансиране на въпросния проект. Жалбоподателят твърди, че гаранцията представлява незаконна държавна помощ, доколкото е предоставена от COFACE, действаща в качеството на публична агенция за сметка на Франция, която е поела отговорността да гарантира издължаването на кредита на банковия консорциум в случай че TVO не е в състояние да плаща и доколкото тя дава неоснователно икономическо предимство на TVO, като улеснява неговия достъп до пазара и гарантира потенциала му за бъдещо финансиране. Освен това жалбоподателят твърди, че такъв гарантиран заем ще даде възможност на TVO да произвежда електричество на значително по-ниска цена.
 По-нататък жалбоподателят твърди, че разделянето на преписката в две отделни дела нарушава основни процесуални правила и води до неточни преценки.