text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/20
 Преюдициално запитване от Amtsgerichts Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Simone Künnecke и др./TUIfly GmbH
 (Дело C-284/17)
 (2017/C 283/27)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Ищци: Simone Künnecke, Thomas Küther, Antonia Künnecke, Moritz Künnecke
 Ответник: TUIfly GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент No 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е отрицателен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?
 3)
 Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?
 4)
 Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 20.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/26
 Решение на Общия съд от 9 февруари 2017 г. — International Gaming Projects/EUIPO — adp Gauselmann (TRIPLE EVOLUTION)
 (Дело T-82/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „TRIPLE EVOLUTION“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „Evolution“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 086/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: International Gaming Projects Ltd (Корми, Малта) (представители: първоначално M. Garayalde Niño и A. Alpera Plazas, впоследствие M. Garayalde Niño, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Bonne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: adp Gauselmann GmbH (Еспелкамп, Германия) (представител: P. Koch Moreno, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2015 г. (преписка R 0725/2015-2), относно производство по възражение между adp Gauselmann и International Gaming Projects
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда International Gaming Projects Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 136, 18.4.2016 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/25
 Решение на Първоинстанционния съд от 15 септември 2009 г. — Royal Appliance International/СХВП — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)
 (Дело T-446/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Centrixx“ - По-ранна национална словна марка „sensixx“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2009/C 256/45
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Royal Appliance International GmbH (Хилден, Германия) (представители: K.-J. Michaeli и M. Schork, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Schäffner и B. Schmidt)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 октомври 2007 г. (преписка R 572/2006-4) относно процедура по възражение между BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH и Royal Appliance International GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Appliance International GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/25
 Решение на Съда (седми състав) от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-528/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/98/ЕО - Повторна употреба на информацията в обществения сектор - Липса на транспониране в предписания срок)
 (2008/C 51/40)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: E. Montaguti)
 Ответник: Кралство Белгия (представител: D. Haven)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (ОВ L 345, стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 73)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предписания срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/17
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 14 март 2011 година — „Провадинвест“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“
 (Дело C-129/11)
 2011/C 145/25
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Провадинвест“ ООД
 Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО (1) на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че при доставка между свързани лица, когато насрещната престация е по-ниска от пазарната цена, данъчната основа е пазарната стойност на операцията единствено в случаите, когато доставчикът или получателят няма право на пълно приспадане на данъчен кредит за закупуването/създаването на стоките, предмет на доставката.
 2.
 Следва ли чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че когато доставчикът е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на последваща доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл. 173-177 от директивата и доставката не подлежи на освобождаване по членове 132, 135, 136, 371, 375, 376, 377, 378, параграф 2, 379 параграф 2 или членове 380 — 390 от директивата, то държавата членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.
 3.
 Следва ли чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че когато получателят е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл. 173-177 от директивата, то държавата членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.
 4.
 В чл. 80, ал. 1 от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност изчерпателно ли са изброени хипотезите, представляващи условия, при наличието на които държавата членка може да вземе мерки данъчната основа на доставката да е пазарната стойност на операцията.
 5.
 Допустима ли е национална правна уредба като тази на чл. 27, ал. 3, т. 1 от ЗДДС за обстоятелства различни от изброените в чл. 80, ал. 1, б. „а“, „б“ и „в“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 6.
 В случай като процесния, разпоредбата на чл. 80, ал. 1, б. „а“ и б. „б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност има ли директен ефект и може ли да бъде приложена пряко от националния съд.
 (1) OB L 347, стр. 1


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/5
 Решение на Съда (трети състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Football Dataco Ltd и др./Yahoo UK Limited и др.
 (Дело C-604/10) (1)
 (Директива 96/9/ЕО - Правна закрила на базите данни - Авторско право - Програми на срещите от първенства по футбол)
 2012/C 118/08
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Ищци: Football Dataco Ltd, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd
 Ответници: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Appeal (Обединено кралство) — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 96/9/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 11 март 1996 година за правна закрила на базите данни (ОВ L 77, стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 102) — Понятие за бази данни, които с оглед на подбора или подреждането на съдържанието им представляват собствено интелектуално творение на автора — Електронни каталози на футболни срещи, планирани за предстоящия футболен сезон
 Диспозитив
 1.
 Член 3, параграф 1 от Директива 96/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 1996 година за правна закрила на базите данни трябва да се тълкува в смисъл, че „базата данни“ по смисъла на член 1, параграф 2 от тази директива е защитена с авторското право, предвидено от последната, при условие че подборът или подреждането на данните, съдържащи се в тази база, е оригинален израз на творческата свобода на нейния създател — обстоятелство, което трябва да бъде проверено от националната юрисдикция.
 Поради това:
 —
 интелектуалните усилия и уменията, вложени за създаването на споменатите данни, нямат значение за преценката дали посочената база данни подлежи на закрила с това право,
 —
 за тази цел е ирелевантно дали подборът или подреждането на тези данни ги допълва съществено, и
 —
 значителният труд и умения, необходими за изготвянето на тази база данни, сами по себе си не могат да оправдаят такава закрила, ако не изразяват никаква оригиналност при подбора или подреждането на съдържащите се в нея данни.
 2.
 Директива 96/9 трябва да се тълкува в смисъл, че извън случаите на преходната разпоредба, съдържаща се в член 14, параграф 2 от Директивата, тази директива не допуска национално законодателство, което предоставя на бази данни, попадащи в обхвата на определението по член 1, параграф 2 от тази директива, авторскоправна закрила при различни от установените в член 3, параграф 1 от нея условия.
 (1) ОВ C 89, 19.3.2011 г.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/40
 Жалба, подадена на 27 ноември 2009 г. — McLoughney/СХВП — Kern (Powerball)
 (Дело T-484/09)
 2010/C 37/56
 Език, на който е подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rory McLoughney (Thurles, Ирландия) (представител: J. M. Stratford-Lysandrides, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ernst Kern (Zahling, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 септември 2009 г. по преписка R 1547/2006-4;
 —
 да се уважи възражението относно заявката за марка на Общността No 3 164 779; и
 —
 при условията на евентуалност, да върне на ответника възражението за разглеждане в съответствие с решението на Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „POWERBALL“ за стоки, класирани в класове 10, 25 и 28
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: нерегистрираната марка „POWERBALL“, използвана в търговията в Ирландия и Обединеното кралство
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 3 и на член 73 от Регламент No 40/94 на Съвета (понастоящем съответно член 8, параграф 3 и член 75 от Регламент No 207/2009 на Съвета) и правило 50, параграф 2 и правило 52, параграф 1 от Регламент No 2868/95 (1) на Комисията с мотив, че апелативният състав не е разгледал възражението по член 8, параграф 3 от Регламент No 40/94 на Съвета и е трябвало да признае, че жалбоподателят е оправомощен да подава възражение срещу разглежданата марка; нарушение на член 8, параграф 4 и на член 73 от Регламент No 40/94 на Съвета (понастоящем съответно член 8, параграф 3 и член 75 от Регламент No 207/2009 на Съвета) и на правило 50, параграф 2 и на правило 52, параграф 1 от Регламент No 2868/95 на Комисията с мотив, че апелативният състав не е разгледал възражението по член 8, параграф 3 от Регламент No 40/94 на Съвета и е трябвало да признае, че жалбоподателят е притежател на по-ранни права и е използвал в търговията марката, посочена в подкрепа на възражението.
 (1) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, 1995 г., стр.1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/40
 Жалба, подадена на 9 юли 2013 г. — Италианска република/Комисия
 (Дело T-358/13)
 2013/C 252/68
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: M. Salvatorelli, avvocato dello Stato и G. Palmieri)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение на Комисията 2013/209/ЕС от 26 април 2013 година, нотифицирано под номер С(2013) 2444 на 29 април 2013 г. с писмо SG-Greffe (2013) D/5879, получено на същата дата в постоянното представителство на Италия към Европейския съюз, с предмет „уравняване на счетоводните сметки на разплащателните агенции на държавите членки във връзка с разходи, финансирани от Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) за бюджетната 2012 година“, в частта, в която като посочва сред „суми, които не могат да бъдат използвани повторно“ сумата 5 006 487,10 EUR, отнасяща се за регион Базиликата, изключва посочената сума от разходната рамка на ЕЗФРСР по програмата за развитие на селските региони в Базиликата, и така води до невъзможността тя да се използва в посочената по-горе рамка, като по същество установява отмяната на финансовия ангажимент по нея;
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба италианското правителство обжалва Решение на Комисията 2013/209/ЕС от 26 април 2013 г., нотифицирано под No C(2013) 2444 на 29 април 2013 г., с предмет „уравняване на счетоводните сметки на разплащателните агенции на държавите членки във връзка с разходи, финансирани от Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) за бюджетната 2012 година“, в частта в която като посочва сред „суми, които не могат да бъдат използвани повторно“ сумата 5 006 487,10 EUR, отнасяща се за регион Базиликата, изключва посочената сума от разходната рамка на ЕЗФРСР по програмата за развитие на селските региони в Базиликата и така води до невъзможността тя да се използва в посочената по-горе рамка, като по същество установява отмяната на финансовия ангажимент по нея.
 В това отношение жалбоподателят твърди, че поправката е последица от предположението на службите на Комисията, че някои от проектите, по които са извършвани плащания в хода на четвъртото тримесечие на 2011 г., не могат да бъдат включени в направената за тримесечието декларация на разходите, тъй като не са в съответствие с действащата програма за развитие на селските региони.
 Становището на Комисията, което в крайна сметка е възприето в обжалваното решение за изпълнение, е засегната от проявяващи се в различни аспекти пороци.
 —
 на първо място са налице основателни съмнения в правилността на включването на произтичащото от член 27 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 намаление, квалифицирано като „сума, която не може да бъде използвана“, в обхвата на решението за уравняване на сметки, тъй като съгласно член 29, параграф 5 от посочения по-горе регламент от това решение следва да бъде изключено всяко временно преустановено или намалено плащане. Освен това размерът на намалението бил неправилен.
 —
 на второ място актът бил опорочен и поради липса на мотиви и доколкото става въпрос за сумата на разходи през тримесечието, чието плащане е намалено или временно преустановено от страна на Комисията по смисъла на член 29, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, 11.8.2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).
 —
 на последно място обявяването на невъзможността за повторно използване на сумата е равностойно на отмяната на финансовия ангажимент по нея, тъй като последицата е невъзможността да се използват в бъдеще сумите в разходната рамка на програмата за развитие на селските региони в Базиликата, но действащата уредба в ЕС изключва възможността за отмяна на финансовия ангажимент за суми, чието плащане е временно преустановено.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/3
 Определение на Съда (шести състав) от 21 април 2016 г. — Dansk Automat Brancheforening/Европейска комисия, Кралство Дания, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)
 (Дело C-563/14 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Жалба за отмяна - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Право на жалба - Процесуална легитимация - Физически или юридически лица - Държавни помощи - Решение, което обявява схема за помощи за съвместима с вътрешния пазар - Акт, който засяга жалбоподателя лично - Подзаконов акт, който не съдържа мерки за изпълнение))
 (2016/C 279/03)
 Език на производството: датски
 Страни
 Жалбоподател: Dansk Automat Brancheforening (представители: K. Dyekjær, T. Høg и J. Flodgaard, advokater)
 Други страни в производството:
 Европейска комисия (представители: L. Grønfeldt и M. P.-J. Loewenthal) Кралство Дания (представители: C. Thorning, подпомаган от R. Holdgaard, advokat), Betfair Group plc, Betfair International Ltd (представители: A. Pliego Selie, O. Brouwer и M. Groothuismink, advocaten), European Gaming and Betting Association (EGBA) (представители: J. Heithecker, C.-D. Ehlermann и J. Ylinen, Rechtsanwälte)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Dansk Automat Brancheforening да понесе съдебните разноски.
 3)
 Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 46, 9.2.2015 г.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/40
 Иск, предявен на 4 юли 2007 г. — Bavaria/Комисия
 (Дело T-235/07)
 (2007/C 211/76)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Bavaria NV (представители: O.W. Brouwer, advocaat, D. Mes, advocaat и A.C.E. Stoffer, advocaat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени изцяло или отчасти Решение на Комисията от 18 април 2007 г. в производство по член 81 от Договора за ЕО (Преписка No COMP/ B 2/37.766 — Niederländischer Biermarkt — C(2007) 1697 окончателен), доколкото засяга ищеца,
 —
 При условията на евентуалност да се намали наложената на ищеца глоба,
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва Решение на Комисията от 18 април 2007 г. в производство по член 81 от Договора за ЕО (Преписка No COMP/B 2/37.766 — Niederländischer Biermarkt), с което на ищеца е наложена глоба.
 Първо, Комисията е нарушила принципа на доброто управление като не е направила цялостна, внимателна и безпристрастна проверка.
 Второ, Комисията е нарушила член 81 ЕО като допуснала грешка при преценката, погрешно е приложила закона при установяване на нарушението, нарушила е презумпцията за невиновност, принципа на законност и задължението за мотивиране.
 Трето, Комисията е установила погрешно продължителността на нарушението.
 Четвърто, при определяне на размера на наложената на ищеца глоба, Комисията е нарушила член 23 от Регламент No 1/2003 (1), основаните на него Насоки за определяне на глобите (2), принципа на равнопоставеното третиране и принципа на пропорционалността.
 Пето, проточилата се над седем години проверка, явно е продължила прекалено дълго.
 Шесто, като е отказан достъп на ищеца до отговорите на други пивоварни във връзка с известието за нарушения и до части от документите на Комисията, които са от основополагащо значение за защитата на ищеца, са нарушени съществени процесуални изисквания, принципът за законосъобразно управление и правото на защита.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1).
 (2) Известие на Комисията — Насоки за производството по определяне на глобите, които се налагат въз основа на член 15, параграф 2 от Регламент No 17 и на член 65, параграф 5 от Договора за ЕОВС (ОВ C 9, 1998 г., стр. 3).


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/38
 Иск, предявен на 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-574/08)
 (2009/C 44/65)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Peere и P. Dejmek)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/70/ЕО на Комисията от 1 август 2006 година относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определението „видни политически личности“ и техническите критерии за процедурите по опростена проверка на клиентите и за изключения поради финансова дейност на случайна или много ограничена база (1), и при всяко положение, като ги не е съобщило на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски..
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2006/70/ЕО е изтекъл на 15 декември 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е взел всички необходими мерки за транспониране, или при всяко положение, не ги е съобщил на Комисията.
 (1) ОВ L 214, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 241.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/34
 Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Montpellier (Франция) на 3 юли 2008 г. — Ministère public/Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea
 (Дело C-296/08)
 (2008/C 223/54)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Cour d'appel de Montpellier
 Страни в главното производство
 Ищец: Ministère public
 Ответник: Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea
 Преюдициални въпроси
 1)
 Липсата на нотификация по силата на член 31, параграф 2 от Рамково решение от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (1), от държава-членка, в конкретния случай Испания, за нейното намерение да продължи да прилага двустранни и многостранни споразумения води ли поради думата „отменя“ в член 31 от това рамково-решение до невъзможността за тази държава-членка да използва с друга държава-членка в дадения случай Франция, която е направила волеизявление по силата на член 32 от рамковото споразумение други процедури от тази в европейската заповед за арест?
 2)
 В случай на отрицателен отговор на предходния въпрос, направените от изпълняващата държава резерви по изпълнението позволяват ли и да прилага Конвенция от 27 септември 1996 г., следователно преди 1 януари 2004 г., но която влиза в сила за тази изпълняваща държава след тази дата — 1 януари 2004 г., посочена в член 32 от рамковото решение?
 (1) Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/30
 Жалба, подадена на 30 март 2011 г. от Guido Strack срещу решението, постановено на 20 януари 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-132/07, Strack/Комисия
 (Дело T-199/11 P)
 2011/C 232/54
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 20 януари 2011 г. по дело F-132/07 и да постанови решение по делото, като уважи направените в първоинстанционното производство искания на жалбоподателя,
 —
 да отмени Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 17 септември 2009 г. по дело F-132/07 в частта, в която се отхвърля искането на жалбоподателя за постановяване на решение в отсъствието на ответника,
 —
 да отмени решенията на Съда на публичната служба на Европейския съюз, с които разпределеното първоначално на първи състав дело F-132/07 впоследствие е разпределено на втори състав,
 —
 да отмени решението на Комисията от 23 юли 2007 г. и последващите мълчаливи откази от 9 август 2007 г. и 11 септември 2007 г., както и решението от 9 ноември 2007 г. в частта им, в която се отхвърлят исканията на жалбоподателя от 9 април 2007 г., 11 май 2007 г. и 11 октомври 2007 г. за разрешение за публикуване на документи (по всички правни основания, включително по членове 17, 17a, 19 и 24 от Правилника за длъжностните лица и евентуалните релевантни разпоредби в областта на авторското право и защитата на данните) и за подаване на съобщение за престъпление, извършено от (бивши) комисари и длъжностни лица на Комисията,
 —
 да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на най-малко 10 000 EUR за неимуществените вреди, претърпени поради обжалваните решения,
 —
 да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски,
 —
 в съответствие с постоянната практика на Европейския съд по правата на човека да присъди на жалбоподателя обезщетение за прекомерна продължителност на производството в размер по преценка на Общия съд, но не по-малко от 2 000 EUR.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага 20 правни основания в подкрепа на жалбата си.
 —
 С тях той в частност твърди следното: липса на компетентност на съдебния състав, постановил обжалваните решения, неправилен отказ да се постанови решение в отсъствието на ответника, неправомерно продължаване на сроковете в полза на Комисията, неправилен отказ да се съедини делото с други дела между същите страни, изопачаване на фактите в доклада от съдебното заседание и в обжалваното съдебно решение, пристрастност на съдията докладчик, нарушение на правилата за езиковия режим на Съда на публичната служба, дискриминиране на жалбоподателя въз основа на езика и отказ да се осигури превод на документи по делото.
 —
 Освен това жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба е допуснал грешки при прилагане на правото и не е мотивирал решението си в достатъчна степен. Според него такива грешки са допуснати например при тълкуването и прилагането на членове 11, 17, 17a, 19, 25, 90 и сл. от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, на членове 6, 10 и 13 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и на членове 11, 41, 47 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/21
 Жалба, подадена на 6 август 2008 г. — Laura Ashley/СХВП — Tiziana Bucci (LAURA ASHLEY)
 (Дело T-301/08)
 (2008/C 247/42)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Laura Ashley Ltd (Лондон, Великобритания) (представител: J. Guise, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Tiziana Bucci (Viareggio, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 май 2008 г. по преписка R 1237/2007-1 и да се отхвърли възражението; и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „LAURA ASHLEY“ за различни стоки по класове 3, 18, 24 и 25
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Международна регистрация No 311 675 на фигуративна марка „Ashley's“ за стоки по клас 25; Италианска регистрация No 517 151 на фигуративна марка „Ashley's“ за стоки по класове 3, 18, 24 и 25; Международна регистрация No 646 926 на фигуративна марка „Ashley's il primo Cashmere Italiano“ за стоки по клас 25
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението в неговата цялост
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав не е доказал дали жалбоподателят е ползвал заявената марка на Общността без основателна причина.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/28
 Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Съвместно предприятие Clean Sky 2/Scouring Environment
 (Дело T-238/16) (1)
 ((Арбитражна клауза - Споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ, сключено в рамките на Седмата рамкова за научни изследвания, технологично развитие и демонстрации (2007—2013 г.) - Неизпълнение на договора - Възстановявяне на авансово платени суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство))
 (2017/C 161/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Съвместно предприятие Clean Sky 2 (Брюксел, Белгия) (представители: B. Mastantuono, подпомаган от M. Velardo, avocat)
 Ответник: Scouring Environment SARL (Ториак, Франция)
 Предмет
 Иск по член 272 ДФЕС за осъждане на Scouring Environment да възстанови авансово платената сума по споразумението за безвъзмездна помощ No 287071, ведно с лихвите за забава
 Диспозитив
 1)
 Осъжда Scouring Environment SARL да заплати на Съвместно предприятие Clean Sky 2 сумата 60 000 EUR, ведно с лихвата за забава в размер на 3,65 % годишно, считано от 12 септември 2014 г., до пълното изплащане на задължението.
 2)
 Осъжда Scouring Environment да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 18.7.2016 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/32
 Определение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. — Thoss/Сметна палата
 (Дело T-545/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Липса на извинима грешка - Явна недопустимост)
 2009/C 220/68
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Thérèse Nicole Thoss (Dommeldange, Люксембург) (представител: P. Goergen, avocat)
 Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy и J.-M. Stenier)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението от 20 март 2006 г. на Сметната палата, с което се отказва на жалбоподателката, вдовица на бивш член на Сметната палата, предоставяне на пенсия за преживял съпруг, с мотива, че не е изпълнено условието за петгодишна продължителност на брака към момента на смъртта (дело, заведено под номер F-46/08 и върнато от Съда на публичната служба).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда г-жа Thérèse Nicole Thoss да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171 от 5.07.2008 г. (предишно дело F-46/08).


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/21
 Жалба, подадена на 24 февруари 2017 г. от Gul Ahmed Textile Mills Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 15 декември 2016 г. по дело T-199/04 RENV, Gul Ahmed Textile Mills Ltd/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-100/17 P)
 (2017/C 168/28)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (представители: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да приеме жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени решението на Общия съд,
 —
 да се произнесе по същество и да отмени Регламент 397/2004 (1) или да върне делото за ново разглеждане от Общия съд, който да постанови решение по същество по жалбата за отмяна и
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството по обжалване и в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните доводи:
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като постановил, че интересът на жалбоподателя от второто и третото основание отпаднал. Когато решавал дали жалбоподателят продължава да има интерес по делото, Съдът трябвало да вземе предвид всички предоставени му доказателства и информация, като ги разгледа в цялостния им контекст. Грешките в изчисленията на дъмпинговия марж на Съвета били методологични и можели да се повторят и в бъдеще.
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като установил, без надлежно да разгледа (а в някои случаи без изобщо да разгледа) доводите на жалбоподателя, че пренасочването на производството на ЕС към високия сегмент на пазара на спално бельо в ЕС и увеличаването на вноса на спално бельо от турски производители, свързани с производството на ЕС, не нарушава причинно-следствената връзка между твърдения дъмпинг и твърдяната съществена вреда на промишлеността на ЕС. Освен това заключенията на Общия съд се основавали на изопачени факти, видно от Регламент No 397/2004, и на неправилна правна преценка на фактите.
 (1) Регламент (ЕО) No 397/2004 на Съвета от 2 март 2004 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на памучно спално бельо с произход от Пакистан (ОВ L 66, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 34, стр. 108).


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/11
 Искане за преюдициално заключение, направено от Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Германия) на 30 март 2007 г. — Helga Neumann-Seiwart, аптекар/Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, Трета страна: DocMorris N.V.
 (Дело C-172/07)
 (2007/C 140/19)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgericht des Saarlandes.
 Страни в главното производство
 Ищец: Helga Neumann-Seiwart, аптекар.
 Ответник: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales.
 Трета страна: DocMorris N.V.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли разпоредбите, свързани със свободата на установяване на капиталовите дружества (членове 43, 48 ЕО) да се тълкуват в смисъл, че те не допускат забрана за притежаване на аптека от трето лице, която е уредена в § 2, алинея 1, точки 1-4 и 7, § 7, изречение 1 и § 8, изречение 1 от Gesetz über das Apothekenwesen [Закон за аптеките] — ApoG — във версията му към 15 октомври 1980 г. (BGBl. I стр. 1993), последно изменен с член 34 от Наредбата от 31 октомври 2006 г. (BGBl. I стр. 2407)?
 2)
 В случай, че отговорът на първия въпрос е положителен:
 Съгласно Общностното право, и по-специално с оглед на член 10 ЕО и на принципа на гарантиране на полезното действие на Общностното право, съществува ли за националните власти правото и задължението да не прилагат тези национални разпоредби, които считат, че противоречат на Общностното право, дори когато не става въпрос за явно нарушение и несъответствието на съответните разпоредби с Общностното право не е установено от Съда на Европейските общности?


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/25
 Преюдициално запитване, отправено от Østre Landsret (Дания) на 16 юли 2012 г. — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S
 (Дело C-336/12)
 2012/C 287/47
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Østre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser
 Ответник: Manova A/S
 Преюдициален въпрос
 1.
 Установеният в правото на Европейският съюз принцип на равно третиране означава ли, че възлагащият орган не може да изиска предоставяне на посочената в обявлението за обществена поръчка информация относно последния публикуван финансов отчет на съответния кандидат след крайния срок за подаване на заявленията за участие в процедурата за възлагане на обществената поръчка, при положение че посоченият кандидат не е представил такъв финансов отчет със заявлението си за участие в предварителния подбор?


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/13
 Преюдициално запитване, отправено от Tallinna Halduskohus на 7 април 2008 г. — Rakvere Lihakombinaat AS/Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
 (Дело C-140/08)
 (2008/C 171/23)
 Език на производството: естонски
 Препращаща юрисдикция
 Tallinna Halduskohus.
 Страна(страни) в главното производство
 Ищец: Rakvere Lihakombinaat AS
 Ответник: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли замразено механично отделено месо, получено чрез обезкостяване на петли и кокошки (определение на понятието за механично отделено месо е дадено за първи път в т. 1.14 от Приложение I към Регламент (ЕО) No 853/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход) да бъде класирано към датата 1 май 2004 г. в подпозиция 0207 14 10 от комбинираната номенклатура или в подпозиция 0207 14 99 от комбинираната номенклатура в Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 (2) на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?
 2)
 Ако така описаният във въпрос 1.1. продукт следва да се класира в подпозиция 0207 14 10 от комбинираната номенклатура, към Съда се отправят следните преюдициални въпроси:
 2.1
 Допуска ли член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 1972/2003 (3) на Комисията да се определи количеството на излишъка на оператора, като се приспадне автоматично от излишъка [sic] (като преходен запас) средната стойност на запаса, притежаван към датата 1 май през последните четири години на дейност преди 1 май 2004 г., умножен с коефициента 1,2?
 В случай на утвърдителен отговор, ще бъде ли отговорът различен, ако при определяне на количеството на преходен запас и на количеството на излишъка, също е възможно да се държи сметка за увеличаването на обема на производство, на преработка или на продажба на оператора, за периода, през който са изградени запасите, както и други елементи, независими от оператора?
 2.2
 Съответства ли на целта на Регламент (ЕО) No 1972/2003 на Комисията събирането на такса върху излишъците и в случаите, когато се установи наличието на излишък у оператора към датата 1 май 2004 г., ако той докаже, че пускането на пазара на излишъка след 1 май 2004 г. не му е донесла действителна печалба, която да се изрази в разлика в цените?
 (1) ОВ L 139, стр. 55; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71.
 (2) ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.
 (3) Регламент (ЕО) No 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/29
 Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 5 април 2016 г. — Romano Pisciotti/Федерална република Германия
 (Дело C-191/16)
 (2016/C 270/33)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Ищец: Romano Pisciotti
 Ответник: Федерална република Германия
 Преюдициални въпроси
 1.
 a)
 Въпросите на екстрадицията между държава членка и трета държава представляват ли материя, която независимо от конкретния случай въобще не попада в предметния обхват на Договорите, така че да не се налага съобразяване с установената в правото на Съюза забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС при (буквалното) прилагане на конституционноправна норма (в случая — член 16, параграф 2, първо изречение от Основния закон (Grundgesetz, наричан по-нататък „GG“), която забранява само екстрадицията на собствени граждани в трети държави?
 б)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: следва ли да се отговори другояче на първия въпрос, когато става дума за екстрадиция между държава членка и Съединените американски щати въз основа на Споразумението за екстрадиране между Европейския съюз и Съединените американски щати?
 2.
 Ако приложимостта на Договорите по отношение на екстрадицията между държавите членки и Съединените американски щати не е поначало изключена:
 Трябва ли член 18, първа алинея ДФЕС и релевантната практика на Съда по тази разпоредба да се тълкуват в смисъл, че държавата членка необосновано нарушава забраната за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС, когато въз основа на конституционноправна норма (в случая — член 16, параграф 2, първо изречение от GG) при молби на трети държави за екстрадиция третира по различен начин собствените си граждани и гражданите на другите държави — членки на Съюза, като екстрадира само последните?
 3.
 Ако следва да се приеме, че в упоменатите случаи е налице нарушение на общата забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС:
 В случай като настоящия, в който разрешението на компетентния орган за екстрадицията задължително се предхожда от съдебен контрол за законосъобразност, но органът е обвързан от преценката на съда само ако последният не допусне екстрадицията, трябва ли практиката на Съда да се тълкува в смисъл, че всяко нарушение на забраната за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС е съществено, или трябва да се тълкува в смисъл, че се изисква нарушението да е явно?
 4.
 Ако не се изисква нарушението да е явно:
 Трябва ли практиката на Съда да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия не е налице достатъчно съществено нарушение дори само защото при липсата на практика на Съда по конкретния въпрос (в случая — по приложимостта на общата забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС в областта на екстрадицията между държавите членки и Съединените американски щати) висшият национален орган на изпълнителната власт може да обоснове решението си, като се позове на съответствието му с постановени преди това решения на националните съдилища по същия въпрос?


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/52
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2014 г. — CV/ЕИСК
 (Дело F-54/13) (1)
 ((Публична служба - Иск за обезщетение - Административни разследвания - Дисциплинарно производство - Психически тормоз))
 2014/C 421/72
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CV (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)
 Ответник: Европейски икономически и социален комитет (представители: първоначално M. Arsène и L. Camarena Januzec, както и F.-M. Hislaire и M. Troncoso Ferrer, avocats, впоследствие M. Pascua Mateo и L. Camarena Januzec, както и F.-M. Hislaire и M. Troncoso Ferrer, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на ЕИСК, с което се отхвърля искане, подадено от жалбоподателя на основание член 90, параграф 1 от Правилника, за получаване на обезщетение за вредите, които претърпял поради твърдяната упоритост, а дори и тормоз от страна на администрацията
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 64.


text:
 16.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/18
 Определение на Общия съд от 4 декември 2014 г. — Talanton/Комисия
 (Дело T-165/13) (1)
 ((Клауза за подсъдност - Договори Pocemon и Perform, сключени в рамките на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.) - Допустими разходи - Връщане на преведените суми - Одиторски доклад - Липса на правен интерес - Установяване на интереса по съдебен ред - Недопустимост))
 (2015/C 056/24)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Talanton AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Гърция) (представители: M. Angelopoulos и K. Damis, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и A. Sauka, подпомагани от L. Athanassiou и G. Gerapetritis, адвокати)
 Предмет
 Искане пред Общия съд на основание членове 272 и 340, първа алинея ДФЕС, да установи, от една страна, че отказът на Комисията да приеме за допустими разходи някои от сумите, платени на ищеца за изпълнение на договорите за отпускане на субсидии Perform и Pocemon, съставлява нарушение от Комисията на договорните ѝ задължения, и от друга страна, че определена част от тези суми не следва да се възстановяват, както и размерът на обезщетението за вреди, което би било определено от нея.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Talanton AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon да заплати съдебните разноски, включително и свързаните с обезпечиителното производство.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/23
 Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство), постъпило на 5 август 2015 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Tolley (починала, действаща чрез неин личен представител)
 (Дело C-430/15)
 (2015/C 320/32)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court of the United Kingdom
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Secretary of State for Work and Pensions
 Ответник: Tolley (починала, действаща чрез неин личен представител)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Правилно ли компонентът „грижа“ от помощта за издръжка на лица с увреждания, предоставяна от Обединеното кралство, е квалифициран като обезщетение за инвалидност вместо като парично обезщетение за болест за целите на Регламент No 1408/71 (1)?
 2)
 i)
 Престава ли да бъде подчинено на законодателството на Обединеното кралство за целите на член 13, параграф 2, буква е) от Регламент No 1408/71 лице, което съгласно вътрешното право на Обединеното кралство е престанало да се ползва от правото на помощ за издръжка на лица с увреждания, предоставена от тази държава, поради това, че се е преместило да живее в друга държава членка, и което преди преместването си е преустановило всякаква професионална дейност, но продължава да е осигурено срещу риска старост по системата за социално осигуряване на Обединеното кралство?
 (ii)
 Остава ли такова лице при всички положения подчинено на законодателството на Обединеното кралство с оглед на точка 19, буква в) от вписването за Обединеното кралство в приложение VI към Регламента?
 (iii)
 Ако лицето е престанало да бъде подчинено на законодателството на Обединеното кралство по смисъла на член 13, параграф 2, буква е), длъжно ли е Обединеното кралство да приложи спрямо него разпоредбите на дял III, глава 1 от регламента, или само разполага с възможност да направи това съгласно точка 20 от приложение VI?
 3)
 i)
 Приложимо ли е за целите на членове 19 — 22 от регламента широкото определение на понятието за заето лице в [решение Dodl и Oberhollenzer (C-543/03, EU:C:2005:364)] в случаите, в които съответното лице е преустановило всякаква професионална дейност преди преместването си в друга държава членка, въпреки направеното в дял III, глава 1 разграничение между заети и самостоятелно заети лица, от една страна, и безработни лица, от друга?
 ii)
 Ако това определение е приложимо, такова лице има ли право на износ на обезщетението по силата или на член 19, или на член 22? Може ли член 22, параграф 1, буква в) да попречи правото на компонента „грижа“ на DLA на лице, претендиращо за обезщетение, да се препятства от изискване за пребиваване, наложено от националното законодателство при смяна на пребиваването в друга държава членка?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26, поправка в ОВ L 32, 6.2.2008 r., стр. 31)


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/30
 Преюдициално запитване от Varas Cíveis de Lisboa (Португалия), постъпило на 4 април 2014 г. — João Filipe Ferreira da Silva e Brito и др./Португалска държава
 (Дело C-160/14)
 2014/C 175/37
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Varas Cíveis de Lisboa
 Страни в главното производство
 Ищци: João Filipe Ferreira da Silva e Brito и др.
 Ответник: Португалска държава
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (1), по-специално член 1, алинея 1, да се тълкува в смисъл, че понятието „прехвърляне на стопанска дейност“ съответства на приложение, при което предприятие, осъществяващо дейност на пазара на чартърните полети се прекратява с решение на мажоритарен акционер, който на свой ред осъществява дейност в сектора на въздухоплаването, и в рамките на ликвидацията дружеството майка:
 i)
 встъпва в положението на прекратеното дружество в договори за лизинг на самолети и в договори за чартърни полети, сключени с туроператори;
 ii)
 развива изпълняваната преди това дейност от прекратеното предприятие;
 iii)
 възстановява на работа някои от служителите, които до този момент са работили за прекратеното дружество, и им възлага идентични функции;
 iv)
 получава дребно оборудване от прекратеното дружество?
 2)
 Член 267 (предишен член 234) от ДФЕС трябва ли да се тълкува в смисъл, че Supremo Tribunal de Justiça, предвид фактическата обстановка, описана в предходния въпрос, и обстоятелството, че националните съдилища от по-долните инстанции, произнесли се по случая, са постановили противоречиви решения, е бил длъжен да отправи преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз за установяване на правилното тълкуване на понятието „прехвърляне на стопанска дейност“ по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО?
 3)
 Общностното право и по-специално принципите, формулирани от Съда на Европейския съюз в Решение по дело Köbler (2) относно отговорността на държавата за вреди, причинени на частноправните субекти поради нарушение на общностното право, допуснато от национален съдебен орган, който се произнася като последна инстанция, допуска ли прилагането на национална разпоредба, която налага предварителна отмяна на вредоносното решение като основание на иска за вреди срещу държавата?
 (1) ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20.
 (2) C-224/01, EU:C:2003:513


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/29
 Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Air Canada/Комисия
 (Дело T-9/11) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 048/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Air Canada (Квебек, Канада) (представители: S. Kim, H. Bignall, J. Pheasant и T. Capel, solicitors)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Noë и N. von Lingen, впоследствие J. Bourke и S. Noë, и накрая A. Dawes и H. Leupold, подпомагани от G. Peretz, barrister)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта му относно жалбоподателя и при условията на евентуалност искане за намаляване на размера на наложената на последния глоба
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Air Canada.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на Air Canada.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/26
 Решение на Общия съд от 12 април 2016 г. — Auyantepui Corp./EUIPO — Magda Rose (Mr Jones)
 (Дело T-8/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Mr Jones - По-ранна международна фигуративна марка „Jones“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 191/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Auyantepui Corp., SA (Панама, Панама) (представител: E. Manresa Medina, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Magda Rose GmbH & Co. KG (Виена, Австрия) (представител: R. Kornfeld, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 28 октомври 2014 г. (преписка R 49/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Magda Rose GmbH & Co. KG и Auyantepui Corp., SA
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Auyantepui Corp., SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 13.4.2015 г.


text:
 16.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 216/11
 Дело, заведено на 17 декември 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-33/15)
 (2016/C 216/08)
 На 17 декември 2015 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Íris Ísberg и Clémence Perrin в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 15р от глава ХIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, или във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тези мерки.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 14 март 2015 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 14 януари 2015 г. и отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност, посочена в точка 15р от глава ХIII от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него (наричана по-нататък „актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/27
 Жалба, подадена на 20 февруари 2017 г. — Crédit Agricole и Crédit Agricole Corporate and Investment Bank/Комисия
 (Дело T-113/17)
 (2017/C 231/34)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Crédit Agricole SA (Монруж, Франция), Crédit Agricole Corporate and Investment Bank (Монруж) (представители: J.-P. Tran Thiet, avocat, M. Powell, solicitor, J. Jourdan и J.-J. Lemonnier, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 Главно:
 —
 да отмени член 1, буква a) и съответно член 2, буква a) от Решението;
 —
 при всички случаи, да отмени член 2, буква a) от Решението.
 При условията на евентуалност:
 —
 да намали съществено наложената на жалбоподателите глоба, като упражни правомощието си за пълен съдебен контрол в приложение на член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент 1/2003.
 В допълнение:
 —
 да отмени решенията на служителя по изслушванията от 2 октомври 2014 г., 4 март 2015 г., 27 март 2015 г., 29 юли 2015 г. и от 19 септември 2016 г. и съответно, да отмени член 1, буква a) и член 2, буква a) от Решението;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба цели частична отмяна на Решението на Европейската комисия от 7 декември 2016 г., C(2016) 8530 окончателен относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС по преписката относно лихвени деривати в евро (AT.39914 — EIRD), с което се налага глоба от 114 654 000 евро на жалбоподателите, а при условията на евентуалност — съществено намаляване на санкцията.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага десет основания.
 1.
 Първото основание е за нарушение на правото на достъп до съд и на принципа на състезателност.
 2.
 Второто основание е за нарушение задължението за безпристрастност и на презумпцията за невиновност.
 3.
 Според третото основание обжалваното решение не установява участието на жалбоподателите в твърдените манипулации.
 4.
 Според четвъртото основание обжалваното решение квалифицира неправилно посочените практики като ограничения с оглед на целта.
 5.
 Петото основание е, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, когато приела, че всички практики представляват едно–единствено нарушение.
 6.
 Според шестото основание обжалваното решение не установява надлежно факта, че жалбоподателите са знаели за цялостния план, нито намерението им да вземат участие в него.
 7.
 Седмото основание е за допусната в обжалваното решение грешка при прилагане на правото, тъй като в него твърдяното нарушение на жалбоподателите е квалифицирано като продължено, когато то можело да бъде най-много продължавано.
 8.
 Осмото основание е за допусната в обжалваното решение грешка при прилагане на правото, доколкото се приемало, че жалбоподателите са извършвали дейност като финансови брокери.
 9.
 Според деветото основание Комисията наложила глоба в нарушение на принципа на равно третиране, на принципа на добра администрация, на задължението си за мотивиране, на правото на защита и на принципа на пропорционалност.
 10.
 В десетото основание от Общия съд се иска да намали размера на глобата, която била непропорционална на тежестта и на продължителността на съответните практики.


text:
 19.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/22
 Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено на 11 декември 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-130/11, Verile и Gjergji/Комисия
 (Дело T-104/14 P)
 2014/C 151/29
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall, D. Martin и G. Gattinara)
 Други страни в производството: Marco Verile (Cadrezzate, Италия) и Anduela Gjergji (Брюксел, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решението на Съда на публичната служба от 11 декември 2013 г. по дело F-130/11, Verile и Gjergji/Комисия;
 —
 да постанови, че всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски по настоящото производство;
 —
 да осъди г-н Verile и г-жа Gjergji да заплатят съдебните разноски, направени в производството пред Съда на публичната служба.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на понятието за увреждащ акт, доколкото СПС е приел, че жалбата в първоинстанционното производство е допустима, квалифицирайки като увреждащ акт предложението на Комисията до заинтересованите лица относно броя бонуси за осигурителен стаж в рамките на прехвърлянето на техните пенсионни права на основание член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (относно точки 37 — 55 от обжалваното съдебно решение).
 2.
 Второто правно основание е изведено от това, че СПС неправомерно е разгледал служебно възражението за незаконосъобразност на приетите през 2011 г. общи разпоредби за изпълнение относно прехвърлянето на пенсионни права. Комисията изтъква, че това правно основание не е било изрично изтъкнато от жалбоподателите в първоинстанционното производство и освен това не е било обсъдено от страните при условията на състезателност (относно точки 72 и 73 от обжалваното съдебно решение).
 3.
 Третото правно основание е изведено от грешки при прилагане на правото, допуснати от СПС при тълкуването на член 11 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на разпоредбите относно прехвърлянето на пенсионните права (относно точки 74 — 98, 106, 109 и 110 от обжалваното съдебно решение). Комисията изтъква, че като приема, че понятието за „капиталова стойност“ по член 11, параграф 2 от посоченото приложение VIII е различно от понятието за „актюерската равностойност“ по член 11, параграф 1 и определено в член 8 от посоченото приложение VIII, СПС се ограничава с буквално тълкуване, водещо до изводи, които могат да доведат до значителни неравенства в третирането между длъжностните лица, поискали прехвърляне „in“ и длъжностните лица, поискали прехвърляне „out“ на техните пенсионни права. Комисията поддържа, че даденото от СПС тълкуване е несъвместимо както с изискванията за финансово равновесие на пенсионната схема на Европейския съюз, така и с правото на собственост на длъжностните лица, искащи прехвърляне „in“.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от това, че СПС е допуснал грешки при прилагане на правото като е приел, че правата на жалбоподателите в първоинстанционното производство в областта на прехвърляне на техните пенсионни права са били вече „напълно учредени“ към момента на влизането в сила на приетите през 2011 г. общи разпоредби за изпълнение относно прехвърлянето на пенсионните права, доколкото едва в окончателното решение за бонификация се определят прехвърлените пенсионни права (относно точки 99 — 108 от обжалваното съдебно решение).


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/39
 Жалба, подадена на 11 август 2009 г. от A2A SpA, по-рано ASM Brescia SpA срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми разширен състав) от 11 юни 2009 г. по дело T-301/02, AEM/Комисия
 (Дело C-320/09 P)
 2009/C 267/70
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: A2A SpA, по-рано ASM Brescia SpA (представители: A. Giardina, A. Santa Maria, C. Croff и G. Pizzonia, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение по Дело T-301/02 поради нарушение на общностното право и по-специално на член 87 от Договора за ЕО, както и поради липсата на мотиви, в частта, в която квалифицира тригодишното освобождаване от корпоративен данък като държавна помощ,
 —
 да се отмени Решение по Дело T-301/02 поради неправилно и противоречиво прилагане на общностното право, в частта в която не квалифицира тригодишното освобождаване от корпоративен данък като съществуваща помощ,
 —
 да се отмени Решение по Дело T-301/02 поради нарушение на общностното право, в частта, в която потвърждава правомерността на разпореждането за възстановяване по Решение 2003/193/ЕО (1) и следователно
 —
 да обяви недействителността на Решение 2003/193/ЕО в частта, в която потвърждава, че преходният режим, осигуряващ данъчна приемственост, по отношение на предприятията за местни обществени услуги с преобладаващо публично участие (член 2 от Решението) представлява неправомерна и несъвместима с общностния пазар държавна помощ и/или в частта, в която задължава Италия да иска възстановяване на посочените помощи от получателите (член 3 от Решението),
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С първото правно основание A2A SpA изтъква нарушаването от страна на Първоинстанционния съд на член 87, параграф 1 ЕО, както и липсата на мотиви, в частта, в която съдебното решение квалифицира тригодишното освобождаване от корпоративен данък като държавна помощ. По-специално според жалбоподателя в Решение 2003/193/ЕО Комисията не е доказала наличието в конкретния случай на две от предвидените в член 87, параграф 1 ЕО изисквания, а именно нарушение на конкуренцията и засягане на търговията между държавите-членки. Първоинстанционният съд не е проверил правилно предпоставките, въз основа на които Комисията е дала квалификацията „помощ“, въпреки че е трябвало да го направи в съответствие с наложеното от общностната съдебна практика изискване за „пълен“ съдебен контрол.
 С второто правно основание, при условията на евентуалност, жалбоподателят оспорва нарушението от Първоинстанционния съд на член 88 ЕО и на задължението за мотивиране и едновременно с това иска отмяна на съдебното решение в частта, в която квалифицира тригодишното освобождаване от корпоративен данък като „нова“ помощ. По-специално Първоинстанционният съд, като възпроизвежда буквално твърденията на Комисията отрича, че мерките за тригодишен мораториум в полза на контролираните от общините предприятия, преобразувани в акционерни дружества могат да се считат за „съществуващи помощи“. Би се достигнало до обратното разрешение обаче ако се приеме, че схемата за освобождаване от въпросния данък, която предхожда влизането в сила на Договора за ЕО, се е прилагала и по отношение на контролираните от общините предприятия, които, както признава самата Комисия, представляват същата икономическа структура като дружествата по Закон No 142/90.
 Накрая с третото правно основание, и при условията на евентуалност спрямо предходното, A2A иска отмяната на съдебното решение поради нарушение на общностното право и на съдържащите се в него принципи, в частта, в която потвърждава правомерността на разпореждането за възстановяване по Решение 2003/193/ЕО. Според жалбоподателя съдебното решение следва да бъде отменено, доколкото в противоречие с общностната съдебна практика потвърждава правомерността на съдържащото се в Решение 2003/193/ЕО общо разпореждане и по същество потвърждава пълната липса на свобода на преценка на националните органи.
 (1) Решение 2003/193/ЕО на Комисията от 5 юни 2002 година относно държавна помощ чрез освобождаване от данъци и заеми при преференциални условия, предоставена от Италия на предприятия за обществени услуги, чийто акционерен състав е с мажоритарно публично участие (ОВ L 77, 2003 г., стp. 21).


text:
 26.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/7
 Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Австрия) — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH/Landeshauptmann von Wien
 (Дело C-338/09) (1)
 (Свободно предоставяне на услуги - Свобода на установяване - Правила на конкуренция - Каботажни превози - Национален превоз на лица по автобусна линия - Заявление за обслужване на линия - Концесия - Разрешително - Условия - Притежаване на седалище или постоянен обект на националната територия - Намаляване на приходите, застрашаващо рентабилността на обслужването на вече отдадена на концесия линия)
 2011/C 63/12
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Unabhängiger Verwaltungssenat Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH
 Ответник: Landeshauptmann von Wien
 Предмет
 Преюдициално запитване — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Тълкуване на член 49 и сл. ЕО, както и на член 81 и сл. ЕО — Правна уредба на държава членка, която поставя предоставянето на концесия за обслужване на линия на обществения превоз в зависимост от двойното условие заявителят на тази концесия да е установен в тази държава и новата линия да не застрашава рентабилността на съществуваща транспортна линия с подобен маршрут
 Диспозитив
 1.
 Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която за целите на предоставянето на разрешително за обслужване на автобусна линия на градския обществен превоз по редовен маршрут с определени спирки и по установено разписание изисква подалите заявление икономически оператори, установени в други държави членки, да притежават седалище или друг обект на територията на тази държава членка още преди да получат разрешително за обслужването на тази линия. За сметка на това член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, предвиждаща изискване за установяване, когато това изискване трябва да бъде изпълнено, след като е предоставено разрешителното и преди заявителят да е започнал да обслужва посочената линия.
 2.
 Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда отказ да се предостави разрешително за обслужването на туристическа автобусна линия поради намаляване на рентабилността на конкурентно предприятие, притежаващо разрешително за обслужване на линия, която е напълно или отчасти идентична с исканата линия, при това единствено въз основа на твърденията на това конкурентно предприятие.
 (1) ОВ C 282, 21.11.2009 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/33
 Иск, предявен на 20 ноември 2009 г. — Европейска комисия/New Acoustic Music и Anna Hildur Hildibrandsdottir
 (Дело T-464/09)
 2010/C 51/65
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A.-M. Rouchaud-Joët, N. Bambara, подпомагани от C. Erkelens, lawyer)
 Ответници: New Acoustic Music Association (Orpington, Обединеното кралство), Anna Hildur Hildibrandsdottir (Orpington)
 Искания на ищеца
 —
 да се осъдят ответниците да възстановят на Комисията сумата от 31 136,23 EUR — главница, заедно с лихви в размер на 7,70 % на година, считано от 14 януари 2008 г. до датата на окончателното плащане,
 —
 да се осъдят ответниците да заплатят разноските по производството, включително направените от Комисията съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Искът е предявен във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ, определено с договор No 2003-1895/001-001, сключен между Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“) и New Acoustic Music Association (наричана по-нататък „NAMA“), представлявана от г-жа Anna Hildur Hildibrandsdottir, с оглед провеждането на дейността, озаглавена „CLT2003/A1/GB-317 — European Music Roadwork“ в рамките на програма „Култура 2000“ (1).
 Настоящият иск има за предмет осъждането на ответниците, всеки от които отговаря солидарно за пълния размер, да възстановят на Комисията сумата от 31 136,23 EUR, заедно с лихвите за забава, представляваща разликата между авансовото плащане от ищеца на NAMA за изпълнение на дейностите, предвидени в споразумението за отпускане на безвъзмездна помощ, и сумата, която NAMA има право да получи.
 В подкрепа на иска си ищецът изтъква само едно правно основание. Той твърди, че NAMA е нарушила договорните си задължения като не е възстановила част от авансовото плащане, направено от Комисията, тъй като действителните допустими разходи са били по-ниски от общия обем на предвидените разходи.
 Комисията твърди, че Acoustic и г-жа Anna Hildur Hildibrandsdottir, в качеството ѝ на партньор и упълномощен юридически представител на NAMA, отговарят солидарно за дължимата сума.
 (1) Решение No 508/2000/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 февруари 2000 година за създаване на програма „Култура 2000“ (ОВ L 63, 2000 г., стр. 1).


text:
 23.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/3
 Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 13 юли 2017 г. — Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Polfarmex Spółka Akcyjna w Kutnie
 (Дело C-421/17)
 (2017/C 357/03)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny [Върховен административен съд]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Началник на националната данъчна администрация
 Ответник: Акционерно дружество „Polfarmex“ със седалище Кутно
 Преюдициален въпрос
 Представлява ли прехвърлянето от акционерно дружество на недвижима вещ на акционер поради обезсилване на неговите акции подлежаща на облагане с данък върху стоките и услугите сделка в съответствие с член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1).
 (1) ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/28
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Комисия/Trends
 (Дело T-448/04) (1)
 („Арбитражна клауза - Четвърта рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Договори за проекти относно телематични приложения от общ интерес - Липса на документи с доказателствена стойност и несъответствие на част от декларираните разходи с договорните клаузи - Възстановяване на внесените суми“)
 (2007/C 247/44)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia, подпомаган от M. Bra, K. Kapoutzidou и S. Chatzigiannis, впоследствие K. Kapoutzidou и S. Chatzigiannis, avocats)
 Ответник: Transport Environment Development Systems (Trends) (Атина, Гърция) (представители: V. Christianos и V. Vlassi, avocats)
 Предмет
 Искане на Комисията, по силата на арбитражна клауза съгласно член 238 ЕО, за осъждане на Trends да възстанови на Комисията сумата от 48 046 EUR, заедно с договорната лихва или, при условията на евентуалност, заедно с лихвата за забава.
 Диспозитив
 1)
 Инцидентното искане се отхвърля.
 2)
 Transport Environment Development Systems (Trends) се осъжда да заплати на Комисията сумата от 48 046 EUR, заедно с лихвата за забава при годишен лихвен процент от 5,50 %, считано от 1 януари 1999 г. до окончателното изплащане на дълга.
 3)
 Trends понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 2.8.2003 г. (предишно дело С-248/03).


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/15
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo de Barcelona (Испания) на 21 януари 2013 г. — France Telecom España, SA/Diputación de Barcelona
 (Дело C-25/13)
 2013/C 108/31
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo número 17 de Barcelona
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: France Telecom España, SA
 Ответник: Diputación de Barcelona
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали ограничението на приложимостта на таксите по член 13 от Директивата (1) за разрешението единствено до собствениците на телекомуникационни мрежи, както е тълкувано в Решението на Съда на ЕС от 12 юли 2012 г. (2), може да бъде разширено така, че да обхване всяко друго възнаграждение или насрещна престация, които собствениците на обществени или частни имоти могат да получат срещу изграждането в техните земи или обекти на съоръжения на телекомуникационните мрежи?
 2.
 Дали подобни възнаграждения и задължените да ги платят лица се определят от националното право на държавата?
 (1) Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“), ОВ L 108, стр. 21, Специално издание на български език глава 13, том 35, стр.183.
 (2) Решение на Съда (четвърти състав) по съединени дела C-55/11, C-57/11 и C-58/11, все още непубликувано в Сборника.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/19
 Искане за преюдициално заключение, направено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 12 февруари 2007 г. — Tietosuojavaltuutettu/Satakunnan Markkinapörssi Oy und Satamedia Oy
 (Дело C-73/07)
 (2007/C 95/34)
 Език на производството: фински
 Препращаща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Tietosuojavaltuutettu
 Ответник: Satakunnan Markkinapörssi Oy ja Satamedia Oy
 Преюдициални въпроси
 1)
 Налице ли е дейност, която следва да се разглежда като обработка на лични данни по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО (1), когато данните за физическите лица относно техните доходи от труд, капитал и имущество:
 а)
 са регистрирани на основата на официални документи на административни органи или са обработени с цел публикуване,
 б)
 се публикуват в печатна форма по азбучен ред и се цитират по категории доход в обширни и подредени по общини списъци;
 в)
 се съобщават на компакт-диск за обработка с търговска цел,
 г)
 се използват в рамките на услугата кратко съобщение, при която ползвателите на мобилен телефон след изпращането на кратко съобщение с име и адрес на определено лице на определен номер като отговор, могат да получат данни за дохода от труд и капитал на това лице, както и за имуществото му?
 2)
 Следва ли да се тълкува Директива 95/46/ЕО в смисъл, че различните дейности, посочени в букви от а) до д), могат да се разглеждат като обработка на лични данни единствено за целите на журналистиката по смисъла на член 9 от директивата, като се вземе в предвид, че данните от повече от 1 милион данъчно задължени лица, събрани въз основа на данни, които според националните разпоредби за достъп до обществена информация, съставляват информация от обществен характер? Е ли от значение за делото фактът, че основната цел на тази дейност, е публикуването на споменатите данни?
 3)
 Следва ли да се тълкува член 17 от Директива 95/46/ЕО във връзка с принципите и целите на директивата в смисъл, че публикуването на събирани за целите на журналистиката данни и съобщаването им за обработка с търговска цел, противоречат на тази разпоредба?
 4)
 Може ли Директива 95/46/ЕО да бъде тълкувана така, че файловете с лични данни, които съдържат единствено в публикуван в медиите материал като такъв, въобще не попадат в приложното поле на тази директива?
 (1) Директива 95/46/EO на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни за свободно движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31).


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/9
 Определение на Общия съд от 16 юли 2015 г. — Opko Ireland Global Holdings/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
 (Дело T-106/15) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Отмяна на обжалваното решение от СХВП - Липса на основание за произнасяне по същество))
 (2015/C 328/07)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: S. Malynicz, barrister, и A. Smith, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Йерусалим, Израел) (представител: G. Farrington, solicitor)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 26 ноември 2014 г. (преписка R 2387/2014-5) относно производство по възражение между Teva Pharmaceutical Industries Ltd и Opko Ireland Global Holdings Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по същество по жалбата.
 2)
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 228, 13.7.2015 г.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/36
 Жалба, подадена на 4 септември 2009 г. — Acetificio Marcello de Nigris/Комисия
 (Дело T-351/09)
 2009/C 256/64
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Acetificio Marcello de Nigris Srl (Afragola, Италия) (представители: P. Perani и P. Pozzi, avvocati)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се установи, че допускането на вписването на наименованието „Aceto Balsamico di Modena“ като защитено географско указание в Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания представлява нарушение на член 3 от Регламент No 510/2006, както и нарушение на процесуалните гаранции, изрично предвидени от общностния правен ред,
 —
 да се отмени Регламент No 583/2009 на Комисията от 3 юли 2009 година, публикуван на 4 юли 2009 г., за вписване на наименование в Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Aceto Balsamico di Modena (ЗГУ),
 —
 като последица от посочената отмяна, да се приемат всички необходими разпоредби и мерки за заличаване на вписването на защитеното географско указание „Aceto Balsamico di Modena“ от Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят по настоящото дело, който осъществява дейност в сектора на производството и продажбата на винен оцет и други подправки, сред които балсамовия оцет от Модена, се противопоставя на вписването като защитено географско указание на наименованието „Aceto Balsamico di Modena“, извършено със спорния регламент.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят се позовава на:
 —
 нарушението на член 3 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (1), доколкото историческите факти, свързани с развитието на производството на балсамовия оцет от Модена показват точно, че не съществува връзка между тези продукти и специфична географска зона. Всъщност е безспорно, че от десетилетия голяма част от балсамовия оцет от Модена, продаван в Италия и в чужбина, се произвежда извън територията, от която той произхожда исторически. В този контекст въпросното наименование описва продукт, изготвен в съответствие със специфичен метод на производство и разполагащ със специфични характеристики, които обаче не зависят от мястото на производство.
 —
 невъзможността на жалбоподателя да се противопостави на вписването на наименованието „Aceto Balsamico di Modena“ като защитено географско указание. В това отношение се приема, че поради последователното настъпване във времето на релевантните в случая факти географското указание, предмет на настоящото дело, е било вписано, без да бъде да дадена възможност на жалбоподателя да представи мотивирано възражение, в нарушение на процесуалните гаранции, предвидени както в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕИО) No 2081/1992 на Съвета от 14 юли 1992 година относно защитата на географските указания и наименованията за произход на селскостопанските и хранителни продукти (2), така и в член 5, параграф 5 от действащия Регламент No 510/2006.
 (1) ОВ L 93, 31.3.2006 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114.
 (2) ОВ L 208, 24.7.1992 г., стр. 1.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/6
 Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België (Белгия) на 3 октомври 2013 г. — Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck
 (Дело C-525/13)
 2013/C 377/12
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van Cassatie van België
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vlaams Gewest
 Ответник: Heidi Van Den Broeck
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 33, първа алинея от Регламент (ЕО) No 2419/2001 (1) на Комисията от 11 декември 2001 година за установяване на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол на някои схеми за помощи на Общността, установени с Регламент (ЕИО) No 3508/92 на Съвета да се тълкува в смисъл, че решението „[да не се отпуска] помощта, на която земеделският производител би имал право съгласно член 31, параграф 2 за въпросната календарна година по съответната схема за помощ“ се отнася до помощта, която се дължи по „съответната схема за подпомагане“ по смисъла на член 1, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 3508/92 (2) на Съвета от 27 ноември 1992 година относно определяне на интегрирана система за администриране и контрол на определени схеми за подпомагане на Общността, вследствие на което трябва да бъде отказана не само помощта за „съответната група култури“, но и цялата помощ по една от посочените в тази разпоредба схеми за подпомагане, към която спада съответната група култури?
 (1) ОB L 327, стр. 11.
 (2) ОВ L 355, стр. 1.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/25
 Решение на Общия съд от 30 юни 2016 г. — Jinan Meide Casting/Съвет
 (Дело T-424/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китай - Окончателно антидъмпингово мито - Поверително третиране на изчисленията на нормалната стойност - Своевременно представена информация - Срок за приемане на решение относно статута на предприятие, което упражнява дейност в условията на пазарна икономика - Право на защита - Равно третиране - Принцип за недопускане на прилагане с обратна сила - Член 2, параграфи 7 — 11, член 3, параграфи 1 — 3, член 6, параграф 7, член 19, параграфи 1 и 5 и член 20, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) No 1225/2009))
 (2016/C 305/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Дзинан, Китай) (представители: R. Antonini и E. Monard, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и B. Driessen, подпомагани от S. Gubel, avocat, и B. O’Connor, solicitor)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 430/2013 на Съвета от 13 май 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република и Тайланд, и за прекратяване на процедурата по отношение на Индонезия (ОВ L 129, стр. 1), в частта, която се отнася до жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 430/2013 на Съвета от 13 май 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република и Тайланд, и за прекратяване на процедурата по отношение на Индонезия в частта, която се отнася до Jinan Meide Casting Co. Ltd.
 2)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези на Jinan Meide Casting Co.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 325, 9.11.2013 г.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/32
 Решение на Общия съд от 3 март 2016 г. — Ugly/СХВП — Group Lottuss (COYOTE UGLY)
 (Дело T-778/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността COYOTE UGLY - Относителни основания за отказ - Отмяна на по-ранната словна марка на Общността - Член 8, параграф 1, букви a) и б) от Регламент (EО) No 207/2009 - Липса на нерегистрирана марка - Член 8, параграф 4 от Регламент (EО) No 207/2009 - Липса на общоизвестна марка по смисъла на член 6а от Парижката конвенция - Член 8, параграф 2, буква в) от Регламент (EО) No 207/2009))
 (2016/C 136/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ugly, Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представители: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert и C. Mackey, solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Lukošiūtė)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Group Lottuss Corp., SL (Барселона, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 16 септември 2014 г. (преписка R 1369/2013-5) относно производство по възражение между Ugly, Inc. и Group Lottuss Corp.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Ugly, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2015 г.


text:
 29.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 93/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 30 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
 (Дело C-285/12) (1)
 (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Лице, което може да търси субсидиарна закрила - Член 15, буква в) - Тежки и лични заплахи срещу живота или личността на цивилно лице поради безогледно насилие в случай на въоръжен конфликт - Понятие за въоръжен вътрешен конфликт - Самостоятелно тълкуване по отношение на международното хуманитарно право - Критерии за преценка)
 2014/C 93/09
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Aboubacar Diakite
 Ответник: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
 Предмет
 Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Тълкуване на член 15, буква в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Отказ да се предостави статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила — Лице, което може да се ползва от субсидиарна закрила — Понятие за въоръжен вътрешен конфликт — Специфично самостоятелно тълкуване или допустимост на тълкуване в съответствие с международното хуманитарно право — Критерии за преценка
 Диспозитив
 Член 15, буква в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила трябва да се тълкува в смисъл, че съществуването на въоръжен вътрешен конфликт трябва да бъде признато, с оглед прилагането на тази разпоредба, когато редовните въоръжени сили на дадена държава се сблъскват с една или повече въоръжени групи или когато се сблъскват две или повече въоръжени групи, без да е необходимо този конфликт да може да бъде квалифициран като въоръжен конфликт, който няма международен характер по смисъла на международното хуманитарно право, и без интензитетът на въоръжените сблъсъци, равнището на организираност на наличните въоръжени сили или продължителността на конфликта да бъдат предмет на преценка, отделна от тази за степента на насилие, съществуващо на въпросната територия.
 (1) ОВ C 235, 4.8.2012 г.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/32
 Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — EE/СХВП (Изображение на бели точки върху син фон)
 (Дело T-94/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща изображение на бели точки върху син фон - Относително основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 354/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: EE Ltd (Хатфийлд, Обединено кралство) (представител: P. Brownlow, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Bonne)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 ноември 2013 г. (преписка R 495/2013-1) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, представляващ изображение на бели точки върху син фон, като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда EE Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 9.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/24
 Жалба, подадена на 8 януари 2015 г. — Leopard/СХВП — Smart Market (LEOPARD true racing)
 (Дело T-7/15)
 (2015/C 081/31)
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Leopard SA (Ховалд, Люксембург) (представител: P. Lê Dai, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Smart Market, SLU (Алкантария, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „LEOPARD true racing“ — заявка за регистрация No 10 139 202
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 2.10.2014 г. по преписка R 1866/2013-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени частично обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.