text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/6
 Преюдициално запитване от Rechtbank Midden-Nederland (Нидерландия), постъпило на 5 октомври 2015 г. — Stichting Brein/Jack Frederik Wullems, осъществяващ дейност под името „Filmspeler“
 (Дело C-527/15)
 (2016/C 027/08)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rehtbank Midden-Nederland
 Страни в главното производство
 Ищец: Stichting Brein
 Ответник: Jack Frederik Wullems, осъществяващ дейност под името „Filmspeler“
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 3, параграф 1 от Директивата за авторското право (1) да се тълкува в смисъл, че е налице „публично разгласяване“ по смисъла на тази разпоредба, когато дадено лице продава продукт (медиен плейър), на който е инсталирало добавки, съдържащи хипервръзки към уебсайтове, които пряко предоставят на разположение закриляни с авторско право произведения като филми, сериали и предавания на живо без съгласието на притежателите на правата?
 2)
 От значение ли е за този въпрос:
 —
 дали до този момент закриляните с авторско право произведения изобщо не са били публикувани в интернет със съгласието на притежателите на правата или са били публикувани така само въз основа на абонамент?
 —
 дали добавките, съдържащи хипервръзки към уебсайтове, които пряко предоставят на разположение закриляни с авторско право произведения без съгласието на притежателите на правата, са свободно достъпни и освен това могат да бъдат инсталирани на медийния плейър от самите потребители?
 —
 дали уебсайтовете — а заедно с тях и закриляните с авторско право произведения, предоставяни на разположение без съгласието на притежателите на правата — са публично достъпни и без медийния плейър?
 3)
 Трябва ли член 5 от Директивата за авторското право [...] да се тълкува в смисъл, че не е налице „законно използване“ по смисъла на параграф 1, буква б) от тази разпоредба, когато крайният потребител изготвя временно копие на закриляно с авторско право произведение при стрийминг от уебсайт на трето лице, на който това закриляно с авторско право произведение се предлага без съгласието на притежателя или притежателите на правата?
 4)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, изготвянето от крайния потребител на временно копие на закриляно с авторско право произведение при стрийминг от уебсайт на трето лице, на който това закриляно с авторско право произведение се предлага без съгласието на притежателя или притежателите на правата, отговаря ли в този случай на критериите на „тристепенната проверка“ по член 5, параграф 5 от Директивата за авторското право (Директива 2001/29/ЕО)?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/55
 Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Monster Energy/СХВП — Mad Catz Interactive (Изображение на черен квадрат с четири бели ленти)
 (Дело T-567/15)
 (2015/C 381/65)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, Съединени щати) (представител: P. Brownlow, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mad Catz Interactive, Inc. (Сан Диего, Съединени щати)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка (изображение на черен квадрат с четири бели ленти) — заявка за регистрация No 11 390 853
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 1 юли 2015 г. по преписка R 2368/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на апелативния състав от 4 май 2015 г. по преписка R 2368/2014-5,
 —
 да отмени решението на отдела по споровете от 1 юли 2015 г., постановено в производство по възражение No B2182320,
 —
 да отхвърли заявената марка, що се отнася до клас 25,
 —
 да осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на подалото възражение лице.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/17
 Жалба, подадена на 18 март 2016 — Delfin Wellness/EUIPO — Laher (Infrarotkabinen und Saunas)
 (Дело T-114/16)
 (2016/C 165/19)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Delfin Wellness GmbH (Leonding, Австрия) (представител: T. Riedler, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sabine Laher (Weyer, Австрия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността No 1058812-0001, Nr. 1058812-0002 и No 1058812-0003
 Обжалвани решения: решения на трети апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. по преписки R 849/2014-3, R 850/2014-3 и R 851/2014-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваните решения на трети апелативен състав по преписки R 849/2014-3, R 850/2014-3 и R 851/2014-3;
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството за заплатят разноските по всички производства
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 64 от Регламент No 6/2002;
 —
 нарушение на член 65, буква е) от Регламент No 6/2002;
 —
 нарушение на член 65, параграф 1, буква г) от Регламент No 6/2002.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/26
 Жалба, подадена на 13 февруари 2007 г. от Friedrich Weber срещу определението, постановено на 11 декември 2006 г. от Първоинстанционния съд (втори състав) по дело T-290/05, Friedrich Weber/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-107/07 P)
 (2007/C 95/49)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Friedrich Weber (представител: W. Declair, адвокат)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени определението на Първоинстанционния съд по дело Т-290/05 (1) от 11 декември 2006 г.,
 —
 да се отмени Решението на Комисията от 27 май 2005 г.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си срещу посоченото съдебно определение жалбоподателят посочва следните основания:
 Първоистанционният съд неправомерно е отхвърлил като недопустим иска в частта, която съдържа искането Съдът да задължи ответника по жалбата да предостави достъп до определени документи. Съгласно трайната съдебна практика на Съда на Европейските общности, [Първоинстанционният] съд не разполага с подобно правомощие да издава задължителни указания. Същевременно в обжалваното съдебно определение се изтъква, че измененото искане на жалбоподателя не може да се тълкува като мълчаливо искане за отмяна на решението на ответника по жалбата. Според жалбоподателя този извод е неоснователен. С измененото искане жалбоподателят е търсил не само мълчаливо, но и изрично отмяната на оспорваното решение на ответника по жалбата. Измененото искане на жалбоподателя е допустимо, доколкото с него се търси отмяната на решението на Комисията. Следователно, изводът относно недопустимустта на целия иск е противоправен.
 В обжалваното съдебно определение Първоистанционният съд посочва, че исковата молба съдържа „обвинения срещу германските публичноправни радио- и телевизионни оператори и други държавни учреждения“. Подобна квалификация на твърденията на жалбоподателя дискредитира по неприемлив начин приведените от него фактически доводи. Използваното унизително определение по отношение на посочените в жалбата доводи и окачествяването им като „обвинения “е свидетелство за това, че [Първоинстанционният] съд не е проверил значението на изключителната тежест на упреците и свързаното с тях нарушение на общностното право с оглед на обосноваването на иска. Поради това Съдът не е зачел правото на защита. Този начин на оценка на сдържаните доводи на жалбоподателя е основание за опасения относно наличието на недостатъчна безпристрастност и за съмнения относно справедливостта на производството.
 Обжалваното съдебно определение противоречи на основните принципи, залегнали в Договора за Европейския съюз и в Договора за създаване на Европейската общност. То не съблюдава изявената воля на Общността да развива и укрепва демокрацията и правовата държава, както и зачитането на правата на човека и основните свободи. Определението на [Първоинстанционния] съд не зачита значението на публичното начало в исковия процес и изявената воля на Общността за демокрация. [Първоинстанционният] съд е пропуснал да изясни въпроса, дали решението на ответника съответства на целите на Общността. Поради това обжалваното определение нарушава действащото общностно право.
 Не е правилен изводът, че частта от предявения иск относно достъпа до оспорвания документ на Комисията е останал без предмет. Ответникът е потвърдил пред Съда автентичността на публикуваното в едно списание писмо на Комисията, жалбоподателят обаче изрично е посочил, че това потвърждение не прекратява главния спор. В подкрепа на това той е изтъкнал, че въпросното списание не е орган за публикуване на официални съобщения на ответника по жалбата.
 Предвид тези основания, обжалваното определение на Първоинстанционния съд следва да бъде отменено.
 (1) OB L 331, стр. 42.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/46
 Жалба, подадена на 4 ноември 2016 г. — Basil/EUIPO — Artex (Fahrradkörbe)
 (Дело T-760/16)
 (2017/C 006/57)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Basil BV (Силволде, Нидерландия) (представители: N. Weber и J. von der Thüsen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Artex SpA (Дзено ди Казола, Италия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността No 142 245-0001
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 7 юли 2016 г. по преписка R 535/2015-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника и евентуално другата страна в производството да заплатят съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 52, параграф 3 от Регламент No 6/2002,
 —
 нарушение на член 7 от Регламент No 6/2002, съответно нарушение на принципите за разпределение на доказателствената тежест, съответно нарушение на правилата на логиката при преценката на доказателствата,
 —
 нарушение на член 6 от Регламент No 6/2002.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/21
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Белгия) на 7 юни 2013 г. — Openbaar Ministerie/Edgard Jan De Clercq и др.
 (Дело C-315/13)
 2013/C 252/32
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen
 Страни в главното производство
 Производство, образувано по искане на: Openbaar Ministerie (Прокуратура)
 Подсъдими: Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли членове 56 и 57 ДФЕС (по-рано членове 49 и 50 от Договора за ЕО) както и член 3, параграф 1 и 10 от Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ L 18, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29), евентуално във връзка с член 19 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (OB L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50) да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба като член 141 от Програмния закон (I) от 27 декември 2006 г., съгласно която лицето, при което или за което командированите работници или стажанти полагат труд непосредствено или чрез подизпълнител, има задължение преди започване на дейността на тези лица да съобщи по електронен път (или когато това не е възможно по факс или по пощата) на Националната служба за социално осигуряване идентификационните данни за лицата, които не могат да представят издадено на работодателя им потвърждение за получаване на предварително подадената за тях декларация, във връзка с член 157 от този закон и с член 183, параграф 1, точка 1 от Наказателния кодекс в областта на трудово-осигурителното право, съгласно който при неизпълнение на тази разпоредба се налага наказание?


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/48
 Жалба, подадена на 26 август 2008 г. от Chantal De Fays срещу решение, постановено на 17 юни 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-97/07, De Fays/Комисия
 (Дело T-355/08 P)
 (2008/C 285/87)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Chantal De Fays (Bereldange, Люксембург) (представител: F. Moyse, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя:
 —
 да се обяви настоящата жалба за допустима,
 —
 да се отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 да се уважат исканията за отмяна, представени от жалбоподателя пред Съда на публичната служба,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) от 17 юни 2008 г. по дело F-97/07, с което се отхвърля жалбата му срещу решението на Органа по назначаването (наричан по-нататък „ОН“) от 21 ноември 2006 г. на основание член 60 от Правилника.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на две правни основания:
 На първо място, жалбоподателят счита, че СПС е допуснал грешка при прилагане на правото при определянето на действието във времето на Решението от 21 ноември 2006 г., с което администрацията, от една страна, била установила неразрешено отсъствие от страна на жалбоподателя след 19 октомври 2006 г. и, от друга страна, го била лишила от възнаграждение за целия период, надхвърлящ годишния му отпуск. Всъщност жалбоподателят изтъква, че СПС приел, че спорното решение поражда правни последици само от 19 октомври 2006 г. до 13 декември 2006 г., т.е. до момента, когато администрацията е получила медицинско свидетелство, удостоверяващо отсъствието на жалбоподателя, докато в действителност то продължавало да поражда правни последици и към настоящия момент. Тази грешка при прилагането на правото била вследствие на погрешна правна преценка на фактите, чиято неточност следвала според жалбоподателя от материалите по делото.
 На второ място, жалбоподателят твърди, че обстоятелството, че СПС основал спирането на плащането на възнаграждение, което било дължимо на жалбоподателя, на наличие на мълчаливо решение, представлявало грешка при прилагането на правото, предполагаща нарушение на член 25, втора алинея, на член 59, първи параграф и на член 60 от Правилника, както и вътрешни разпоредби на Комисията относно упражняването на възложените на ОН правомощия и относно правото на защита.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/57
 Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — European Drinks/СХВП — Alexandrion Grup Romania (Dracula Bite)
 (Дело T-495/12)
 2013/C 26/115
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Drinks SA (Ștei, Румъния) (представител: V. von Bomhard, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: SC Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Румъния)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 септември 2012 г. по преписка R 680/2011-4, и
 —
 да осъди ответника за понесе съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: цветна фигуративна марка „Dracula Bite“ за стоки и услуги от класове 33, 35 и 39 — заявка за марка на Общността No 7588247
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: румънска фигуративна марка „Dracula“, регистрирана под No 34847 за стоки и услуги от класове 33 и 35
 Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграф 2 и на член 42, параграф 3 от Регламент No 207/2009 на Съвета


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/12
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 25 април 2014 г. — Наказателно производство срещу Romina Biolzi
 (Дело C-213/14)
 2014/C 292/16
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страна в главното производство
 Romina Biolzi
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки, при което разглежданата обществена поръчка е със заявена цел да се поправят последиците от неправомерното изключване на определен брой оператори от предходните обществени поръчки?
 2)
 Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са образувани процедурите, спрямо продължителността на преди възложените концесии?
 3)
 Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне?


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/20
 Жалба, подадена на 15 септември 2010 г. от ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA срещу решението, постановено от Общия съд ( пети състав) на 1 юли 2010 г. по дело T-62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA/Европейска комисия
 (Дело C-448/10 P)
 ()
 2010/C 317/36
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (представители: T. Salonico, G. Barone и A. Marega, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение (1) и решението (2), доколкото с тях се отрича обезщетителния и компенсаторен характер на спорната мярка, като последната се приема за неправомерна и несъвместима държавна помощ; и/или
 —
 да отмени обжалваното решение в частта му, в която се отрича, че разпореждането за възстановяване, съдържащо се в решението, е в противоречие с оправданите правни очаквания и следователно да отмени решението, доколкото с него на Италия се налага незабавно да пристъпи към възстановяване на помощта ведно с лихвите; и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят счита, че обжалваното решение е погрешно и че вследствие на това следва да се отмени поради следните мотиви:
 1.
 нарушение на членове 107 и 108 от ДФЕС, както и противоречиви мотиви и явна грешка поради изопачаване на доказателства, представени относно тълкуването на спорната мярка като държавна помощ, а не като компенсаторна мярка в полза на жалбоподателя. Общият съд допуска грешка като тълкува стриктно националното законодателство и съдебна практика, изтъкнати от жалбоподателя в първоинстанционното производство, които доказват, че спорната мярка не представлява държавна помощ, а запазва действието на обезщетителния процент, първоначално предвиден от италианския законодател през 1962 г. и признат от Комисията и от Общия съд.
 2.
 нарушение на член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 , както и противоречиви и непълни мотиви, доколкото Общият съд е приел, че разпореждането за възстановяване, съдържащо се в решението не е в противоречие с принципа на оправданите правни очаквания. Решението на Общия съд е погрешно и не излага надлежни мотиви, доколкото с него се отрича, че продължителното мълчание на Комисията във връзка с обясненията, представени от италианските власти в края на 1991 година относно факта, че първото удължаване на действието на тарифата Terni запазва първоначалната компенсаторна цел, представлява обстоятелство, което може да породи у жалбоподателя оправдани правни очаквания, че удължаванията на тарифата Terni, сред които е спорната мярка, не представляват държавни помощи.
 (1) Решение на Общия съд на Европейския съюз (пети състав) от 1 юли 2010 г. по дело T-62/08.
 (2) Решение на Комисията 2008/408/ЕО от 20 ноември 2007 година относно държавна помощ С 36/А/06 (ех NN 38/06), приведена в действие от Италия в полза на ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche (ОВ, L 144, стр. 37).


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/21
 Определение на председателя на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Niculae и др./Румъния и др.
 (Дело T-256/16 R)
 ((Обезпечително производство - Отхвърляне на иска в главното производство - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 410/30)
 Език на производството: румънски
 Страни
 Ищци: Ioan Niculae (Букурещ, Румъния) и 5 други ищци, имената на които се съдържат в приложение към определението) (представител: M. Vasii, avocat)
 Ответници: Румъния, Европейска комисия, Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия и Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) (Румъния)
 Предмет
 Молба за допускане на обезпечение, подадена в рамките на иск срещу Румъния, Европейската комисия, Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER) и Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) (Румъния).
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Ioan Niculae и другите ищци, имената на които се съдържат в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/55
 Жалба, подадена на 16 юни 2010 г. — H/Съвет и др.
 (Дело T-271/10)
 ()
 2010/C 221/88
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: H (Catania, Италия) (представители: C. Mereu и M. Velardo, lawyers)
 Ответници: Съвет на Европейския Съюз, Европейска комисия и Полицейска мисия на Европейския съюз в Босна и Херцеговина („ПМЕС“)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение от 7 април 2010 г. и ако е необходимо — решението от 30 април 2010 г.,
 —
 да се осъдят ответниците да заплатят обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди и загуби, които се оценяват на 30 000,00 EUR, и
 —
 да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски ведно с лихва в размер на 8 %.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си, подадена на основание член 263 ДФЕС, жалбоподателят цели отмяна на решението на Полицейската мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина (БиХ) от 7 април 2010 г. и ако е необходимо на последващото потвърдително решение, постановено на 30 април 2010 г., с което жалбоподателят е преназначен от генералния щаб на мисията в Сараево в регионалното бюро в Баня Лука и понижен в степен. Освен това на основание член 340 ДФЕС жалбоподателят иска да му се присъди обезщетение за вреди и загуби в размер на 30 000,00 EUR.
 Жалбоподателят сочи, че Общият съд е компетентен да разгледа настоящия спор в съответствие с Определение на Съда на публичната служба от 9 октомври 2006 г. по дело F-53/06, Gualtieri/Комисия.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 На първо място жалбоподателят изтъква злоупотреба с власт, тъй като преназначаването не се обосновава с обективна причина.
 На второ място жалбоподателят счита, че обжалваното решение е неправилно поради липса на мотиви, като се има предвид, че Полицейската мисия на Европейския съюз в Босна и Херцеговина не е обосновала оперативните причини, довели до преназначаването.
 На трето място, жалбоподателят изтъква, че е налице явна грешка в преценката като се има предвид, че не е имало необходимост спешно да се преназначи прокурор в регионалното бюро в Баня Лука.
 В допълнение той сочи, че е налице нарушение на Решение No 2009/906/ОВППС от 8 декември 2009 година (1), тъй като ръководителят на мисията не е бил оправомощен да преназначи член на личния състав, а само да осигурява ежедневното ръководство на личния състав.
 На последно място жалбоподателят иска да му се присъди обезщетение за претърпени поради психически тормоз вреди и загуби.
 (1) Решение 2009/906/ОВППС на Съвета от 8 декември 2009 година относно Полицейската мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина (БиХ) (ОВ L 322, 2009 г., стр. 22).


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/33
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 7 юни 2007 г. IMS/Комисия
 (Дело T-346/06 R)
 (Обезпечително производство - Искане за спиране на изпълнението - Директива 98/37/ЕО - Допустимост - Fumus boni juris - Неотложност - Баланс на интереси)
 (2007/C 183/64)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Industria Masetto Schio Srl (IMS) (Schio, Италия) (представители: F. Colonna и T. Romolotti, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Zadra и D. Lawunmi)
 Предмет
 Искане за спиране на изпълнението на Становище C (2006) 3914 на Комисията от 6 септември 2006 година относно мярка за забрана, наложена от френските власти във връзка с някои механични преси, носещи марката IMS.
 Диспозитив
 1)
 Изпълнението на Становище C (2006) 3914 на Комисията от 6 септември 2006 година относно мярка за забрана, наложена от френските власти във връзка с някои механични преси, носещи марката IMS, се спира, докато Първоинстанционният съд не се произнесе по главния иск.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по разноските.


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/25
 Решение на Общия съд от 19 януари 2017 г. — Morgan & Morgan/EUIPO — Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
 (Дело T-399/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Morgan & Morgan“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „MMG TRUST MIEMBRO DEL GRUPO MORGAN & MORGAN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 063/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers (Конеляно, Италия) (представители: F. Caricato и F. Gatti, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и C. Martini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Grupo Morgan & Morgan (Панама, Панама)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 7 май 2015 г. (преписка R 1657/2014-1), постановено в производство по възражение между Grupo Morgan & Morgan и Morgan & Morgan International Insurance Brokers.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 21.9.2015 г.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/40
 Жалба, подадена на 7 октомври 2015 г. — POA/Комисия
 (Дело T-584/15)
 (2015/C 406/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) (Лация, Кипър) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията, с което тя приема подаденото от властите на Република Кипър заявление CY/PDO/0005/01243 като отговарящо на условията по Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1), както изисква член 50, параграф 1 от Регламента, и публикува това заявление в Официален вестник на Европейския съюз (ОВ C 246, 2015 г., стр. 12),
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага две основания за обжалване.
 1.
 Първо основание: явна грешка в преценката на Комисията за съответствие на заявление CY/PDO/0005/01243 с Регламент No 1151/2012:
 —
 заявление CY/PDO/0005/01243 не отговаря на стандарт CYS 94 (част 1 и 2) от 1985 г., що се отнася до млечното съдържание при процеса на производство на сирене „Халуми“,
 —
 заявление CY/PDO/0005/01243 е в противоречие с член 7 от Регламент No 1151/2012.
 2.
 Второ основание: Комисията не е проверила дали заявление CY/PDO/0005/01243 е изготвено по реда, предвиден в Регламент No 1151/2012:
 —
 не е предвиден разумен срок за обжалване,
 —
 националните власти не са разгледали надлежно възражението на жалбоподателя.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/20
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 6 април 2009 г. — Philippe Daras/Région wallonne
 (Дело C-131/09)
 2009/C 153/38
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Philippe Daras
 Ответник: Région wallonne
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли член 1, параграф 5 от Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (1) да се тълкува в смисъл, че изключва от приложното си поле законодателство — като декрета на регион Валония от 17 юли 2008 година относно някои разрешителни, за които са налице императивни съображения от обществен интерес — което за предоставянето на разрешителни за градоустройствено планиране, екологични разрешителни и единни разрешителни, свързани с изброени в това законодателство действия и дейности, посочва само, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“ и „ратифицира“ разрешителните, за които е посочено, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“?
 2)
 а)
 Допускат ли членове 1, 5, 6, 7, 8 и 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета (2) и Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), правен режим, при който правото да се изпълни проект, предмет на оценка на въздействието, е предоставено със законодателен акт, неподлежащ на обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, което да даде възможност да се обжалва по същество и от процедурна гледна точка решението за предоставяне на право да се изпълни проектът?
 б)
 Трябва ли член 9 от Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участие на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (4), да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, за да може да се оспорва законността — по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на проектите, предмет на оценка на въздействието — на всяко решение, действие или пропуск, спрямо които се прилагат разпоредбите на член 6?
 в)
 От гледна точка на Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г., трябва ли член 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 2003/35/ЕО, да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, за да може да се оспорва законността на всяко решение, действие или пропуск по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на проектите, предмет на оценка на въздействието?
 (1) Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).
 (2) Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254).
 (3) Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда, и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8).
 (4) Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 година за сключване от името на Европейската общност на Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201).


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/4
 Преюдициално запитване от Raad van State van België (Белгия), постъпило на 10 април 2014 г. — Joris Van Hauthem, Ann Frans/Vlaamse Gemeenschap
 (Дело C-176/14)
 2014/C 235/05
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State van België
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Joris Van Hauthem, Ann Frans
 Ответник: Vlaamse Gemeenschap
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 10 от приложение I към сключеното на 21 юни 1999 г. (1) в Люксембург Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, „относно свободното движение на хора“, заедно с приложения I, II и II, протоколите и заключителните актове, да се тълкува в смисъл, че той цели изключване на същата дейност като заето лице като член 45, параграф 4 ДФЕС и член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП?
 2)
 Следва ли член 14 от Директива 2003/109/ЕО (2) на Съвета „относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни“ да се тълкува в смисъл, че ако не е изключено изрично от упражняването на дейност като заето лице въз основа на параграф 3 от този член, дългосрочно пребиваващо в друга държава членка лице получава неограничен достъп до белгийския трудов пазар, включително до дейност като заето лице, от която въз основа на член 11, параграф 1, буква а) или член 11, параграф 3, буква а) от споменатата директива в Белгия могат да бъдат лишени дългосрочно пребиваващите лица или до дейност като заето лице, от която въз основа на член 45, параграф 4 ДФЕС или член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП могат да бъдат изключени и граждани на държави — членки на ЕИП?
 3)
 Следва ли членове 6 и 7 от Решение No 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 г. (3)„относно развитието на асоциирането, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара от Република Турция, от една страна, както и от държавите — членки на ЕИО, и Общността, от друга страна, и сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 г.“, да се тълкуват в смисъл, че понятията „всяка дейност по свой избор като наети лица“ и „всяко предложение за работа“ обхващат и всякаква дейност като заето лице в публичната администрация, или за прилагането на тези разпоредби важат съответно ограниченията по член 45, параграф 4 ДФЕС и член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП или ограниченията по член 11 от Директива 2003/109/ЕО?
 4)
 Следва ли член 7 от Решение No 1/80 да се тълкува в смисъл, че и членовете на семейството на турски работник, които отговарят на всички изисквания по тази разпоредба, имат достъп до всякаква дейност като заето лице в публичната администрация, независимо от гражданството им, или за тях важат съответно ограниченията по член 45, параграф 4 ДФЕС и член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП или ограниченията по член 11 от Директива 2003/109/ЕО?
 5)
 Може ли в съдебно производство, образувано по жалба на гражданин срещу мярка с общо приложение, която в съответствие с Решение No 1/80, но без оглед на националните разпоредби от по-висш ранг, предоставя достъп на турски работници и членовете на техните семейства до определен вид дейност като заето лице в публичната администрация, националният съд да се позове на споменатото решение, макар то да не е публикувано в Официален вестник на Европейския съюз?
 6)
 Различен ли бил отговорът на предишния въпрос, ако в тази връзка жалбоподателят се позовава на интереса си, свързан с функциите му на член на фламандския парламент, така че той не може да се приравни на обикновен гражданин?
 (1) ОВ L 114, 2002 г., стр. 6.
 (2) Директива от 25 ноември 2003 г. (ОВ L 16, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225).
 (3) Решение No 1/80 от 19 септември 1980 година относно развиване на асоциирането, прието от създадения със Споразумението за асоцииране Съвет по асоцииране.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/20
 Определение на председателя на Съда от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy w Gliwicach — Полша) — производство по искане на Adarco Invest sp. z o.o. w Petrosani w Rumunii Oddział w Polsce w Tarnowskich Górach
 (Дело C-629/13) (1)
 2014/C 261/38
 Език на производството: полски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/24
 Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 2 ноември 2009 г. — Airfield NV/Agicoa Belgium BVBA
 (Дело C-432/09)
 2010/C 24/44
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Airfield NV
 Ответник: Agicoa Belgium BVBA
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли Директива 93/83 (1) доставчик на сателитна цифрова телевизия да е длъжен да получи разрешение от притежателите на права за операция, чрез която телевизионен оператор доставя програмно носещите си сигнали по земя или чрез кодиран сателитен сигнал на доставчик на сателитна цифрова телевизия, независимо от посочения телевизионен оператор, който кодира сигналите си посредством свързано дружество и осигурява възходящата връзка към сателит, а впоследствие с разрешението на телевизионния оператор тези сигнали са препратени чрез низходяща връзка като част от пакет от телевизионни канали и следователно групово към абонатите на доставчика на сателитна телевизия, които могат да ги гледат едновременно и непроменени посредством декодиращо устройство или смарт карта, предоставени от доставчика на сателитна телевизия?
 2.
 Допуска ли Директива 93/83 доставчик на сателитна цифрова телевизия да е длъжен да получи разрешение от притежателите на права за операция, чрез която телевизионен оператор доставя програмно носещите си сигнали в съответствие с инструкциите на доставчик на сателитна цифрова телевизия, който е независим от сателитен телевизионен оператор, а впоследствие с разрешението на телевизионния оператор тези сигнали са препратени чрез низходяща връзка като част от пакет от телевизионни канали и следователно групово към абонатите на доставчика на сателитна телевизия, които могат да ги гледат едновременно и непроменени посредством декодиращо устройство или смарт карта, представени от доставчика на сателитна телевизия?
 (1) Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 година относно координирането на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими към спътниковото излъчване и кабелното препредаване (ОВ L 248, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 134).


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/2
 Решение на Съда (втори състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht, Германия) — Deutsche Lufthansa AG/Gertraud Kumpan
 (Дело C-109/09) (1)
 (Срочен трудов договор - Директива 1999/70/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Роля на националния съд)
 2011/C 139/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesarbeitsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG
 Ответник: Gertraud Kumpan
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesarbeitsgericht — Тълкуване, от една страна, на член 1, член 2, параграф 1 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7), и от друга страна, клауза 5, точка 1 от приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Забрана на дискриминация, основана на възрастта — Национална правна уредба, която допуска сключването на срочен трудов договор при единственото условие работникът да е навършил 58-годишна възраст — Съвместимост на тази правна уредба с посочените по-горе разпоредби — Правни последици от евентуална несъвместимост
 Диспозитив
 Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., фигуриращо в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „тясна обективна връзка с предишен трудов договор за неопределено време, сключен със същия работодател“, предвидено в член 14, параграф 3 от Закона за работата на непълно работно време и срочните трудови договори (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge) от 21 декември 2000 г., трябва да се прилага по отношение на случаите, когато срочен трудов договор не е непосредствено предшестван от трудов договор за неопределено време, сключен със същия работодател, и когато между тези договори има промеждутък от няколко години, ако в рамките на целия този период първоначалното трудово правоотношение е продължавано за същата работа и със същия работодател посредством непрекъсната последователност от срочни трудови договори. Запитващата юрисдикция следва, доколкото е възможно, да тълкува релевантните вътрешноправни разпоредби в съответствие с посочената клауза 5, точка 1.
 (1) ОВ C 141, 20.6.2009 г.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/30
 Жалба, подадена на 20 май 2014 г. — Construlink/СХВП — Wit-Software (GATEWIT)
 (Дело T-351/14)
 2014/C 261/54
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Construlink – Tecnologias de Informação, SA (Лисабон, Португалия) (представител: M. Lopes Rocha, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA (Coimbra, Португалия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 6 март 2014 г. по преписка R 1059/2013-1,
 —
 да счете заявка за марка на Общността No 1 0 1 28 262 GATEWIT за напълно издържана,
 —
 да осъди СХВП и възразяващата страна да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „GATEWIT“ за услуги от клас 42 — заявка за марка на Общността No 1 0 1 28 262.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „wit software“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42, както и националната регистрация на търговската фирма „Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA“.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за марка.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/23
 Жалба, подадена на 5 юли 2007 г. от Koldo Gorostiaga Atxalandabaso срещу определението, постановено на 24 април 2007 г. от Първоинстанционния съд (втори състав) по дело T-132/06, Gorostiaga Atxalandabaso/Европейски парламент
 (Дело C-308/07 P)
 (2007/C 211/43)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (представител: D. Rouget, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за основателна и впоследствие да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 24 април 2007 г.;
 —
 да се реши окончателно спора и да се отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 22 март 2006 г., с което се нарежда жалбоподателят да възстанови сумата от 118 360,18 EUR и да се пристъпи към удържане върху различни депутатски обезщетения, които Парламентът му дължи;
 —
 да се постанови, че ответната страна ще понесе своите собствени съдебни разноски, както и направените такива от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква шест правни основания в подкрепа на своята жалба.
 Със своето първо правно основание той оспорва прилагането на член 111 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, който го лишавал от правото на справедлив процес, тъй като той не би бил изслушан предварително от Първоинстанционния съд и не би могъл повече да отговори на доводите на Парламента.
 Със своето второ правно основание, жалбоподателят изтъква, че е бил нарушен принципа за безпристрастност, тъй като двата последователни иска, които той предявил по делата T-146/04 и T-132/06 — довели, съответно до решението от 22 декември 2005 г. и определението от 24 април 2007 г. — били разглеждани по същество от едни и същи съдии. Впрочем, горепосоченият принцип гласял, че един и същ съдия не може да разглежда, дори и в рамките на една и съща инстанция, дело, което се основава на факти, идентични или достатъчно близки с такива по дело, по което той по-рано се е произнесъл.
 С третото си правно основание, жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е оценил по погрешен начин обхвата на решението от 22 декември 2005 г. Щом като взетото на 24 февруари 2004 г. от Генералния секретар на Парламента решение е било отменено поради липса на компетентност, жалбоподателят всъщност не е имал никаква причина да подаде жалба срещу това решение пред Съда, тъй като констатацията на Първоинстанционния съд за липса на компетентност води до недействителност на засегнатото от този порок решение.
 С четвъртото си правно основание, жалбоподателят оспорва систематичния отказ на Първоинстанционния съд да вземе предвид изтъкнатите от него доводи за отмяна на решението на Генералния секретар на Парламента от 22 март 2006 г. Това последно решение представлявало всъщност ново решение, различно от решението от 24 февруари 2004 г. и Първоинстанционният съд следователно бил длъжен да разгледа формално и по същество всички правни основания, които той е изтъкнал при неговото оспорване.
 С петото си правно основание жалбоподателят упреква Първоинстанционния съд за отказа му да разгледа правното основание, свързано с форсмажорните обстоятелства, а такова правно основание не е било изтъкнато в предявената срещу решението от 24 февруари 2004 г. жалба.
 Накрая, със своето шесто правно основание жалбоподателят упреква Първоинстанционният съд, че не е спазил принципа за доброто администриране, тъй като е отказал, по-специално, всяко позоваване на Кодекса за добро административно поведение, приет от Парламента на 6 септември 2001 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/2
 Полагане на клетва от нов член на Съда
 2010/C 317/02
 На 6 октомври 2010 г. г-н Jarašiūnas, назначен за съдия в Съда за периода от 7 октомври 2010 г. до 6 октомври 2012 г. с решение на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, от 29 септември 2010 г. (1), положи клетва пред Съда.
 (1) ОВ L 261, 5.10.2010 г., стр. 5.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/38
 Жалба, подадена на 28 ноември 2012 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 10 октомври 2012 г. по дело T-158/09, Гърция/Комисия
 (Дело C-547/12 P)
 2013/C 26/72
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и S. Papaïoannou)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се уважи жалбата и да се отмени обжалваното решение на Общия съд на Европейския съюз в частта, с която Общият съд на Европейския съюз установява, че по преписка 4, Magrizos II, EL./1995/107, Комисията правилно е отбелязала проявената от гръцките власти небрежност във връзка с липсата на възстановяване на съответните суми,
 —
 да се приеме първото основание по жалбата, с която е поискана отмяна на решението на Комисията поради неизпълнение на изискванията за прилагане на член 32 от Регламент No 1290/2005 и на тези за възлагане от Комисията в тежест на Република Гърция на сумата от 276 347,86 EUR по същата преписка,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на Република Гърция.
 Правни основания и основни доводи
 Като явно изопачава съдържанието на доказателствата, съдържащи се в процесуалните документи, Общият съд на Европейския съюз тълкува погрешно фактическите обстоятелства по преписка 4, Magrizos II, EL./1995/107, поради което стига до неправилния извод, че във връзка с нея са налице изискванията за прилагането на член 32 от Регламент No 1290/2005 и за възлагането от страна на Комисията в тежест на Република Гърция на сумата от 276 347,86 EUR.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/52
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 май 2011 г. — Lebedef/Комисия
 (Дело F-40/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Годишен отпуск - Отсъствие след изчерпване на годишния отпуск и без предварително разрешение - Изгубване на правото на възнаграждение - Член 60 от Правилника)
 2011/C 252/111
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представител: G. Berscheid и D. Martin)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на решението на Комисията, в което се посочва неразрешено надвишаване с 5,5 дни на правото на годишен отпуск на жалбоподателя за 2009 г.
 Диспозитив на решението
 1.
 Отхвърля жалбата на г-н Lebedef.
 2.
 Г-н Lebedef понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 209, 31.7.2010 г., стр. 55.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/25
 Преюдициално запитване от Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 1 март 2016 г. — Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
 (Дело C-129/16)
 (2016/C 211/32)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Túrkevei Tejtermelő Kft.
 Ответник: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
 Преюдициални въпроси
 1)
 Противоречи ли на член 191 от Договора за функционирането на Европейския съюз и на разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО (1) относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети национална уредба, която съгласно принципа „замърсителят плаща“ позволява на административния орган за защита на околната среда да държи по особен начин отговорен за обезщетяването на екологичните щети собственика, без да трябва преди това да разгледа по същество дали има причинно-следствена връзка между поведението на това лице (търговско дружество) и замърсяването?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос и ако предвид замърсяването на въздуха не е необходимо да се отстранят екологичните щети, може ли да се обоснове налагането на глоба в областта на защитата на качеството на въздуха, въз основа на правна уредба на държава членка, която е по-строга от предвидената в член 16 от Директива 2004/35/ЕО и в член 193 ДФЕС, или тази по-строга уредба не може до доведе до налагане на глоба с чисто санкционен характер на собственика, който не носи отговорност за замърсяването?
 (1) Директива 2004/35/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, 2004 г., стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168).


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/20
 Решение на Съда (осми състав) от 28 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Гръцка република
 (Дело C-500/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Пощенски услуги - Директива 97/67/ЕО - Национални ограничения - Предприятия за експресни пощенски услуги - Национален лицензионен режим)
 2010/C 346/33
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Lozano Palacios и D. Triantafyllou)
 Ответник: Гръцка република (представители: P. Mylonopoulos и D. Tsagkaraki)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12).
 Диспозитив
 1.
 Като е продължила да прилага министерско постановление A1/44351/3608 от 12 октомври 2005 г., Република Гърция не е изпълнила задълженията си по Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, изменена с Директива 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 г., и в частност по член 9, параграфи 1 и 2 от тази директива.
 2.
 Осъжда Гръцката република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/7
 Решение на Съда (трети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank ’s-Gravenhage — Нидерландия) — Solvay SA/Honeywell Fluorine Products Europe BV, Honeywell Belgium NV, Honeywell Europe NV
 (Дело C-616/10) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Иск за установяване на нарушение на европейски патент - Специална и изключителна компетентност - Член 6, точка 1 - Множество ответници - Член 22, точка 4 - Оспорване на действителността на патента - Член 31 - Временни или обезпечителни мерки)
 2012/C 287/11
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank ’s-Gravenhage
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Solvay SA
 Ответници: Honeywell Fluorine Products Europe BV, Honeywell Belgium NV, Honeywell Europe NV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank ’s-Gravenhage — Тълкуване на член 6, точка 1, член 22, точка 4 и на член 31 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална и изключителна компетентност — Множество ответници — Производство по налагане на временна мярка, образувано по молба на титуляря на европейски патент, с която се иска да се постанови временна забрана с трансграничен ефект на дейността, с която се нарушават патентните права
 Диспозитив
 1.
 Член 6, точка 1 Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че в случай, при който от две или повече установени в различни държави членки дружества се търси поотделно отговорност в рамките на висящо производство пред съд на една от тези държави членки за нарушение на една и съща национална част на даден европейски патент, който е в сила в друга държава членка — поради това че тези дружества са извършвали действия по отношение на един и същ продукт, за който са налице запазени права, — може да се стигне до противоречащи си съдебни решения, постановени в отделни производства по смисъла на тази разпоредба. Запитващата юрисдикция следва да прецени наличието на такъв риск, като вземе предвид всички релевантни обстоятелства по делото.
 2.
 Член 22, точка 4 от Регламент No 44/2001 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство той допуска прилагането на член 31 от този регламент.
 (1) ОВ C 89, 19.3.2011 г.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/59
 Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Biogaran/Комисия
 (Дело T-677/14)
 (2014/C 395/72)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Biogaran (Colombes, Франция) (представител: T. Reymond, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени членове 1, 7 и 8 от Решение на Комисията No oC(2014) 4955 окончателен от 9 юли 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 и на член 102 от Договора за функционирането на Европейския съюз (AT.39612-Perindopril (SERVIER), доколкото се отнасят до Biogaran;
 —
 при условията на евентуалност, да упражни неограничената си компетентност, като намали в значителна степен размера на глобата, наложена на Biogaran в член 7 от посоченото решение;
 —
 да признае на Biogaran благоприятните последици от отмяната, изцяло или частично, на Решение на Комисията No C(2014) 4955 окончателен от 9 юли 2014 г., във връзка с жалбата, подадена от дружествата Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier и Servier Laboratories Limited и да извлече всички последици от това в рамките на неограничената си компетентност;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати изцяло съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото в обжалваното решение, доколкото то не доказвало участието на жалбоподателя в каквото и да е нарушение на правилата на конкуренцията.
 Жалбоподателят поддържа, че той лично не е извършил никакво антиконкуретно действие и не може да му бъде вменена отговорност за приятелското споразумение в областта на патентите, сключено от неговото дружество майка, в което той не е бил участник и чието съдържание не му е било известно.
 2.
 Второто правно основание е изведено от изопачаване на фактите, доколкото в обжалваното решение се възприемало погрешно, че споразумението за лицензиране и доставка, което жалбоподателят бил сключил с дружеството Niche било послужило като допълнителен стимул, окуражаващ последното дружество да сключи приятелското споразумение в областта на патентите с дружеството майка на жалбоподателя.
 3.
 Третото правно основание е изведено, при условията на евентуалност, от грешка при прилагане на правото, доколкото на жалбоподателя е била наложена глоба, независимо от това, че нарушението е прието за ново.


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/17
 Решение на Общия съд от 27 септември 2016 г. — Satkirit Holdings/EUIPO — Advanced Mailing Solutions (luvoworld)
 (Дело T-450/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „luvoworld“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „luvo“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките и услугите - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 410/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Satkirit Holdings Ltd (Дъглас, о. Ман) (представител: M. Vanhegan, barrister)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Sliwinska и J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Advanced Mailing Solutions Ltd (Ист Килбрайд, Обединено кралство)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 21 май 2015 г. (преписка R 1480/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Advanced Mailing Solutions и Satkirit Holdings
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Satkirit Holdings Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 320, 28.9.2015 г.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/7
 Решение на Съда (десети състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul București — Румъния) — SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, по-рано Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București
 (Дело C-635/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Позиция 1207 - Маслодайни семена - Позиция 1209 - Семена за посев - Позиция 1212 - Семена, използвани главно за консумация от човека, които не са упоменати, нито включени другаде - Внос на сурови небелени семена от тиква от Китайската народна република))
 (2015/C 205/09)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul București
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SC ALKA CO SRL
 Ответници: Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, по-рано Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București
 Диспозитив
 За да извърши тарифното класиране на разглежданите в главното производство семена от тиква, задача на запитващата юрисдикция е да провери дали последните обикновено служат за извличане на хранителни или промишлени масла или мазнини, без да са посочени в позиции 1201 - 1206 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в нейните редакции след последователното приемане на Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 г. и на Регламент (ЕО) No 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г. Ако случаят е такъв, посочените семена трябва да бъдат класирани в позиция 1207 от Комбинираната номенклатура поради естеството им на маслодайни семена, независимо от реалното им използване за целите на извличането на хранителни или промишлени масла или мазнини, за посев или за консумация от човека. В обратния случай посочените семена ще попадат в позиция 1209 от Комбинираната номенклатура, ако те все още имат способност за покълване към момента на техния внос, независимо от реалното им използване за посев или за консумация от човека, или в позиция 1212 от Комбинираната номенклатура, ако те вече нямат способност за покълване.
 (1) ОВ C 39, 8.2.2014 г.


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/10
 Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия
 (Дело T-479/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на човека - Генетично модифицирани храни и фуражи - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2011/C 173/24
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Département du Gers (Франция) (представители: адв. S. Mabile и адв. J.-P. Mignard)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и L. Pignataro)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2010/420/ЕС на Комисията за разрешаване на пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6), в съответствие с Регламент (ЕО) No 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 197, стр. 15).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Département du Gers понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 3.
 Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейския парламент, на Съвета на Европейския съюз, на Région Centre, на Région Picardie, на Département de la Haute-Garonne, на Région Bretagne, на Région Poitou-Charentes, на Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, на Région Bourgogne, на Région Midi-Pyrénées, на Région Auvergne, на Région Pays de la Loire, на Région Rhône-Alpes, на Département des Côtes d’Armor, на Région Île de France и на Région Nord-Pas-de-Calais.
 (1) ОВ C 346, 18.12.2010 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/27
 Жалба, подадена на 25 януари 2010 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-40/10)
 2010/C 51/43
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall, G. Berscheid и J.-P. Keppenne, agents)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Регламент (ЕС, Евратом) No 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година за адаптиране, считано от 1 юли 2009 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях (1), с изключение на членове 1 и 3 от него, като едновременно с това се запазят породените от него последици, докато Съветът приеме нов регламент, с който членове 64 и 65 от приложение ХI към него да се прилагат правилно;
 —
 Съветът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията иска частична отмяна на Регламент (ЕС) No 1296/2009, доколкото по съображения за политическа целесъобразност в него Съветът замества размера на възнагражденията и на пенсиите, предложен от Комисията при ставка преразглеждане от 3,70 % — произтичаща от буквалното прилагане на член 65 от Правилника и на приложение ХI към него —, с размер, получен от прилагането на неправилния коефициент от 1,85 %. Според Съвета това заместване е обосновано от финансовата и икономическа криза, както и от икономическата и социалната политика на Съюза.
 Комисията сочи само едно правно основание във връзка с членове 2 и 4—17 от обжалвания регламент, което се извежда от нарушението на член 65 от Правилника и на членове 1 и 3 от приложение ХI към него. По тези въпроси, особено при настоящата редакция на Правилника — в която описание на метода за преразглеждане на възнагражденията и пенсиите се съдържа в приложение ХI към него — Съветът всъщност действал при условията на обвързана компетентност в много по-голяма степен отколкото в миналото, когато на основание единствено на член 65 от Правилника Съдът направил извода за наличието на ограничена свобода на преценка на Съвета. Комисията изтъква и нарушение на оправданите правни очаквания и на принципа „patere legem quam ipse fecisti“.
 От своя страна член 18 от обжалвания регламент нарушавал членове 3—7 от приложение ХI към Правилника, като въвеждал възможност за временно адаптиране на възнагражденията в допълнение на годишния график, предвиден в член 65 от Правилника, и извън условията, предвидени в членове 4—7 от приложение ХI към него.
 (1) ОВ L 348, стр. 10.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/39
 Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г. — Cemex Polska/Комисия
 (Дело T-203/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения - Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 (2008/C 301/66)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Cemex Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представители: F. Puel и M. Szpunar, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и K. Herrmann)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение С(2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 година относно националния план за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г., за който Полската република уведомява Комисията съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Cemex Polska sp. z o.o. понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Комисията.
 (1) ОВ C 170, 21.7.2007 г.


text:
 26.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/6
 Жалба, подадена на 17 януари 2011 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 ноември 2010 г. по дело T-113/08, Кралство Испания/Европейска комисия
 (Дело C-24/11 P)
 2011/C 95/10
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се уважи жалбата и да се отмени Решение на Общия съд от 12 ноември 2010 г. по дело T-113/08 Кралство Испания срещу Европейска Комисия,
 —
 да се отменят всички финансови корекции на помощите за производство на маслиново масло, предоставени с Решение 2008/68/ЕО (1) на Комисията от 20 декември 2007 г., или, при условията на евентуалност, да се отменят финансовите корекции в сектора на производството на маслиново масло, засягащи разходи, във връзка с които са извършени авансови плащания преди 24 ноември 2002 г., или, при условията на евентуалност, да се отменят финансовите корекции в сектора на производството на маслиново масло, засягащи разходи, във връзка с които са извършени авансови плащания преди 15 юли 2000 г.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Вътрешно противоречие в разсъжденията на Общия съд и нарушение на член 8 от Регламент No 1663/95 (2), тъй като Общият съд допуска Комисията да основе финансовата корекция на нарушения, които не се съдържат в писмо AGR 16844, с което са съобщени резултатите от разследване HO/2002/91/ES.
 2.
 Нарушение на членове 36 и 53 от Статута на Съда, състоящо се в недостатъчно мотивиране на решението, тъй като Общият съд изобщо не споменава, нито се произнася по съществено твърдение на Кралство Испания, направено в съдебното заседание и отнасящо се до определянето като dies ad quem на срока от двадесет и четири месеца, предвиден в член 5, параграф 2, буква в) от Регламент No 729/70 (3) и в член 7 от Регламент No 1258/1999 (4).
 3.
 Несъобразяване със срока от двадесет и четири месеца, установен в член 5, параграф 2, буква в) от Регламент No 729/70 и в член 7 от Регламент No 1258/1999:
 —
 на първо място с броенето на този срок от датата на писмо AGR 16844, макар в него да не се уточняват всички мотиви за финансовата корекция.
 —
 на второ място с позоваването на решение на Съда (5), което не е приложимо към сектор като този на производството на маслиново масло, тъй като в него се приема, че посоченият срок от двадесет и четири месеца се брои не от датата на плащане на остатъка, а от датата на авансовото плащане.
 (1) Решение 2008/68/ЕО на Комисията от 20 декември 2007 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 18, стр. 12).
 (2) Регламент (ЕО) No 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 г. за определяне на реда и начина на приложение на Регламент (ЕИО) No 729/70 на Съвета относно процедурата по клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ, секция „Гарантиране“ (ОВ L 158, стр. 6).
 (3) Регламент (ЕО) No 729/70 на Съвета от 21 април 1970 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 94, стр. 13).
 (4) Регламент (ЕО) No 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).
 (5) Решение от 19 юни 2003 г. по дело Испания/Комисия (C-329/00, Recueil, стр. I-6103).


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/37
 Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-150/12) (1)
 ((Държавни помощи - Безлихвени заеми, за които е предоставена държавна гаранция, отпуснати от гръцките власти на сдружения на земеделски кооперативи в сектора на зърнопроизводството - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар - Задължение за мотивиране - Предимство - Помощи, предназначени за преодоляване на тежко икономическо сътресение в държава членка))
 2014/C 175/48
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, X. Basakou и A. Vasilopoulou)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Thomas и D. Triantafyllou, впоследствие M. Triantafyllou и P. Němečkova)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2012/320/ЕС на Комисията от 25 януари 2012 г. относно предоставените от Гърция помощи на зърнопроизводители и на кооперативни структури от този отрасъл (ОВ L 164, стр. 10)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата
 2)
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/49
 Жалба, подадена на 1 юли 2016 г. — Belgacom International Carrier Services/Комисия
 (Дело T-351/16)
 (2016/C 305/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Belgacom International Carrier Services (Брюксел, Белгия) (представители: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers и N. Baeten, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от Решението,
 —
 във всеки случай да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и явна грешка при идентифициране на твърдяната мярка за помощ и определянето ѝ като схема за помощ по смисъла на член 1, буква г) от Регламент No 2015/1589 на Съвета (1) и член 107 ДФЕС.
 2.
 С второто основание се твърди, че Комисията е нарушила член 107 ДФЕС, не е изложила мотиви и е допуснала явна грешка в преценката, като е приела, че белгийската система на предварителни постановления относно свръхпечалбата съставлява мярка за държавна помощ.
 3.
 С третото основание се твърди, че Комисията е нарушила член 16, параграф 1 от Регламент No 2015/1589 на Съвета и общите принципи на правна сигурност и оправдани правни очаквания, като е разпоредила възстановяване на твърдяната помощ.
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че Комисията е нарушила член 2, параграф 6 ДФЕС и принципа на равно третиране, както и че е извършила злоупотреба с власт, използвайки правилата за държавни помощи с цел да забрани белгийската система на предварителни постановления относно свръхпечалбата.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/35
 Жалба, подадена на 15 септември 2010 г. — Emme/Комисия
 (Дело T-422/10)
 ()
 2010/C 317/64
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Emme Holding SpA (Pescara, Италия) (представители: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta, P. Ferrari, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени или да се намали размера на глобата, наложена от Комисията на Emme Holding с решение от 30 юни 2010 г. (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане);
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното по настоящото дело решение е същото като по дело T-385/10, ArcellorMittal Wire France и др./Комисия.
 Жалбоподателят изтъква в частност, че:
 —
 не е обосновано да му се приписва едно-единствено продължавано нарушение, което се състои от съвкупността от европейския картел (клуб Европа) и националните/регионални картели (италианския клуб, клуб Испания и Южното споразумение). Същият в действителност никога не е участвал (активно или пасивно) на европейско равнище в предполагаемото нарушение. По същия начин, Trame не е знаело за евентуални регионални или национални картели в страни, различни от Италия.
 —
 решението взема под внимание както въжетата (7 нишки), така и сплитките (2-3 нишки). Жалбоподателят подчертава, обратно, че сплитките никога не са били предмет на картела в рамките на клуб Италия. Следователно оборотът от този продукт не трябва да се взема предвид при определяне на санкцията.
 Жалбоподателят иска и намаляване на глобата въз основа на неговото незначително участие в предполагаемото нарушение, както и поради липсата на възможности за плащане.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/29
 Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Wieland-Werke и др./Комисия
 (Дело T-11/05) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на медни водопроводни тръби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължаващо нарушение с много проявни форми - Принцип на законоустановеност на наказанието - Принцип „ne bis in idem“ - Глоби - Действително отражение върху пазара - Размер на съответния пазар - Продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
 2010/C 179/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Wieland-Werke AG (Ulm, Германия); Buntmetall Amstetten GmbH (Amstetten, Австрия); и Austria Buntmetall AG (Enzesfeld, Австрия) (представители: R. Bechtold и U. Soltész, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и É. Gippini Fournier, подпомагани от G. Eickstädt, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: J. Huber и Mme G. Kimberley)
 Предмет
 На първо място, искане за отмяна на Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/E 1/38.069 — Медни водопроводни тръби), на второ място, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобите, наложени с това решение на жалбоподателите, и на трето място, насрещно искане на Комисията, целящо увеличаването на посочената сума.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Отхвърля направеното от Европейската комисия насрещно искане.
 3.
 Wieland-Werke AG, Buntmetall Amstetten GmbH и Austria Buntmetall AG понасят направените от тях съдебни разноски и 90 % от тези, направени от Комисията.
 4.
 Комисията понася 10 % от направените от нея съдебни разноски.
 5.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 93, 16.4.2005 г.


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/4
 Решение на Съда (втори състав) от 5 март 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA)/Administración General del Estado
 (Дело C-222/07) (1)
 (Преюдициално запитване - Член 12 ЕО - Забрана за дискриминации, основани на гражданство - Членове 39 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО и 56 ЕО - Основни свободи, гарантирани от Договора за ЕО - Член 87 ЕО - Държавни помощи - Директива 89/552/ЕИО - Упражняване на телевизионна дейност - Задължение за телевизионните оператори да предназначават част от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, като 60 % от това финансиране се предназначава за създаване на произведения, чийто оригинален език е един от официалните езици на Кралство Испания и които са произведени предимно от испанската киноиндустрия)
 2009/C 102/05
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Ищец: Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA)
 Ответник: Administración General del Estado
 В присъствието на: Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Radiotelevisión Española (RTVE), Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 12 ЕО, на член 87, параграф 3 ЕО и на член 3, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 г. относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език 2007 г, глава 6, том 1, стр. 215) — Задължение за телевизионните оператори да предназначават процент от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, като 60 % от това финансиране се предназначава за производството на произведения, чийто оригинален език е испански, произведени предимно от испанската киноиндустрия.
 Диспозитив
 1)
 Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност, изменена с Директива 97/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година, и по-специално член 3 от нея, както и член 12 ЕО, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат приета от държава-членка мярка като разглежданата в главното производство, която мярка задължава телевизионните оператори да предназначават 5 % от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, както и по-специално 60 % от тези 5 % — за произведения, чийто оригинален език е един от официалните езици на тази държава-членка.
 2)
 Член 87 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че приета от държава-членка мярка като разглежданата в главното производство, която мярка задължава телевизионните оператори да предназначават 5 % от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, както и по-специално 60 % от тези 5 % — за произведения, чийто оригинален език е един от официалните езици на тази държава-членка, не представлява държавна помощ в полза на киноиндустрията на същата държава-членка.
 (1) ОВ C 155, 7.7.2007 г.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/29
 Определение на председателя на девети състав на Съда от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles — Белгия) — Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher и др., RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football — Association (URBSFA)
 (Дело C-299/15) (1)
 (2015/C 354/31)
 Език на производството: френски
 Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 270, 17.8.2015 г.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/74
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юли 2014 г. — Klar и Fernandez Fernandez/Комисия
 (Дело F-114/13) (1)
 ((Публична служба - Комитет на персонала на Комисията - Централен комитет - Определяне на членовете от местната секция на Люксембург в централния комитет на персонала - Оттегляне от местната секция на един от титулярните ѝ членове в централния комитет - Отказ на ОН да признае законосъобразността на решението за оттегляне - Правен интерес - Неспазване на досъдебната процедура - Просрочие на административната жалба - Явна недопустимост))
 2014/C 315/124
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Robert Klar (Гревенмахер, Люксембург) и Francisco Fernandez Fernandez (Щайнсел, Люксембург) (представители: A. Salerno и B. Cortese, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Ehrbar)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на органа по назначаването, с което се отказва да се признае законосъобразността на решението на местния комитет на персонала на Комисията в Люксембург за оттегляне на пълномощията от представителя им в централния комитет на персонала на Комисията.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Г-н Klar и г-н Fernandez Fernandez понасят направените от тях съдебни разноски и са осъдени да заплатят съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 52, 22.2.2014 г., стр. 53.


text:
 12.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/10
 Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на звънче с червена панделка)
 (Дело T-346/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на звънче с червена панделка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 46/17
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 юни 2008 г. по преписка No R 943/2007-4 относно заявка за регистрация на триизмерен знак под формата на звънче с червена панделка като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 8.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 273/3
 Жалба, подадена на 1 юни 2012 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент
 (Дело C-270/12)
 2012/C 273/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: A. Robinson, J. Stratford QC, A. Henshaw, Barrister)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 28 от Регламент (ЕС) No 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 година относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение (1),
 —
 да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски във връзка с производството по жалбата.
 Правни основания и основни доводи
 Член 28, озаглавен „Правомощия на ЕОЦКП за намеса при извънредни обстоятелства“, изисква от Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) да забранява или да налага условия за извършването на къси продажби или на подобни сделки от физически или юридически лица, или да изисква от такива лица да уведомят за такива позиции или да ги оповестят публично.
 ЕОЦКП взема такива мерки ако: а) са предназначени за преодоляване на заплаха за правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или за стабилността на цялата финансова система на Съюза или на част от нея, б) когато има последствия и в трансграничен план, и в) компетентните органи не са взели никакви мерки за преодоляване на заплахата или мерките, които са взели, не са подходящи за преодоляването на заплахата. Мерките имат срок на действие до три месеца, но ЕОЦКП е оправомощен да ги продължава за неопределен период. Мерките имат предимство пред мерките, взети по-рано от компетентен орган съгласно Регламента за късите продажби.
 Обединеното кралство твърди, че член 28 е незаконосъобразен на следните основания.
 На първо място, той противоречи на втория принцип, установен от Съда в Решение от 13 юни 1958 г. по дело Meroni/Върховен орган (9/56, Recueil, стр. 11), тъй като:
 1.
 критериите, които установяват кога ЕОЦКП трябва да действа съгласно член 28, налагат широко право на преценка.
 2.
 на ЕОЦКП е предоставена широка гама при избора каква мярка или мерки да наложи и какви изключения да посочи, и този избор има много значителни последици в областта на икономическата политика.
 3.
 факторите, които трябва да вземе предвид ЕОЦКП, съдържат силно субективни критерии.
 4.
 ЕОЦКП е оправомощен да продължава срока на действие на своите мерки без никакво ограничение на общата им продължителност.
 5.
 макар (обратно на поддържаното от Обединеното кралство) член 28 да не изисква от ЕОЦКП да взема решения относно макроикономическата политика, при все това ЕОЦКП има широко право на преценка що се отнася до прилагането на политиката към всеки конкретен случай, както в Решението по делото Meroni.
 На второ място, член 28 цели да оправомощи ЕОЦКП да налага мерки с общо приложение, които имат нормативен характер, което противоречи на Решение на Съда от 14 май 1981 г. по дело Romano (98/80, Recueil, стр. 1241).
 На трето място, член 28 цели да предостави на ЕОЦКП правомощието да приема незаконодателни актове от общ характер, докато съгласно членове 290 и 291 ДФЕС Договорите не предоставят компетентност на Съвета да делегира такова правомощие просто на агенция извън тези разпоредби.
 На четвърто място, ако и доколкото член 28 се тълкува в смисъл, че оправомощава ЕОЦКП да взема индивидуални мерки, насочени към физически или юридически лица, той би превишил правомощията, предоставени от член 114 ДФЕС.
 Член 28 може да бъде отделен от останалата част от Регламента за късите продажби. Неговото премахване не би засегнало съществено останалата част от Регламента.
 (1) ОВ L 86, стр. 1.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/60
 Жалба, подадена на 18 февруари 2014 г. — PT Pelita Agung Agrindustri/Съвет
 (Дело T-121/14)
 2014/C 112/77
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Индонезия) (представители: F. Graafsma и J. Cornelis, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото с него се налага антидъмпингово мито на жалбоподателя и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.
 1.
 Първо правно основание, състоящо се в твърдението, че Антидъмпинговото споразумение на СТО не допуска коригиране на разходите само поради това, че те са по-ниски отколкото на други пазари или са „нарушени“ в резултат на намеса на правителството. Поради това би следвало член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51; наричан по-нататък „основният регламент“) да се обяви за неприложим доколкото той предвижда такава възможност за коригиране на разходите.
 2.
 Второ правно основание, състоящо се в твърдението, че коригирането на разходите за нерафинирано палмово масло (наричано по-нататък „CPO“) в настоящия случай представлява нарушение на член 2, параграф 5 от основния регламент. По-конкретно, жалбоподателят излага следните твърдения:
 —
 не е налице доказателството, необходимо, за да бъде прието, че цените на CPO на индонезийския пазар са нарушени и Съветът и Европейската комисия (наричани по-нататък „институциите“) са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че цените на CPO на индонезийския пазар са нарушени;
 —
 чрез използването на референтната експортна цена (наричана по-нататък „HPE“) за коригиране на разходите, институциите не са коригирали разходите на „приемлива основа“, както изисква член 2, параграф 5 от основния регламент и/или въз основа на „източници, които не са засегнати от такова нарушаване“; и
 —
 член 2, параграф 5 от основния регламент не допуска коригирането на разходите в случаи, когато просто се твърди, че цените са „ниски“
 3.
 Трето правно основание, състоящо се в твърдението, че институциите са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че покупните цени на СРО за жалбоподателя от свързани страни са нарушени. По-конкретно, институциите са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че покупните цени за СРО на жалбоподателя от свързани дружества не са свободно договорени.
 4.
 Четвърто правно основание, състоящо се в твърдението, че при определянето на разумния марж на печалбата Съветът не се е съобразил с правното си задължение, съдържащо се в член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Този член изисква общата разумна печалба да не може да надвишава печалбата, нормално реализирана от други износители или производители при продажбата на стоки от същата обща категория на вътрешния пазар на държавата по произход.
 5.
 Пето правно основание, състоящо се в твърдението, че като са отказали да извършат съответно коригиране поради ценовата премия, свързана със сертифицирането за съответствие с RED, институциите явно са изопачили фактите и са нарушили член 3, параграф 2 и член 3, параграф 3 от основния регламент, тъй като експортните цени на жалбоподателя не са били обективно сравнени с целевата цена на промишлеността на Съюза. В допълнение, като са отказали да извършат необходимата корекция за RED-сертифицирането, институциите са дискриминирали недопустимо жалбоподателя в сравнение с други индонезийски производители.
 6.
 Шесто правно основание, състоящо се в твърдението, че институциите са нарушили член 3, параграф 7 от основния регламент и са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че правилата за двойното отчитане не са допринесли за нанесената вреда на промишлеността на Съюза.
 7.
 Седмо правно основание, състоящо се в твърдението, че институциите не са разгледали сведенията и доводите, представени от жалбоподателя в хода на разследването. По този начин те не само са нарушили задължението си за дължимата грижа и добра администрация, като не са проучили внимателно и безпристрастно всички относими факти, с които са разполагали, но също така не са изпълнили задължението си, съдържащо се в член 20, параграф 5 от основния регламент, както и със задължението си да изложат мотиви, съгласно изискването на член 296 ДФЕС.