text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/15
 Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. от Brighton Collectibles, Inc. срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 27 септември 2011 г. по дело T-403/10, Brighton Collectibles/СХВП — Felmar
 (Дело C-624/11 P)
 2012/C 133/27
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Brighton Collectibles, Inc. (представител: адв. J. Horn)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Felmar
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Общия съд по дело T-403/10;
 —
 да се осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя;
 —
 да се осъди дружеството Felmar, ако встъпи в производството, да заплати направените от него съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят твърди, че Общият съд не е разгледал правилно представените му от него доказателства, нито е мотивирал в достатъчна степен своето решение с оглед на националното право, на което жалбоподателят се е позовал, в частност — на ирландската и британска съдебна практика относно понятието „Passing off“. Поради това Общият съд нарушил разпоредбите на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1).
 (1) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/4
 Решение на Съда (голям състав) от 28 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-518/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства - Членове 43 ЕО и 49 ЕО - Директива 92/49/ЕИО - Национално законодателство, налагащо задължение за сключване на договор на застрахователните предприятия - Ограничение на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги - Социална закрила на пострадалите при пътнотранспортни произшествия - Пропорционалност - Свобода на застрахователните предприятия при определяне на ставките на премиите - Принцип на надзор от държавата-членка по произход)
 2009/C 153/08
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и N. Yerrell)
 Ответник: Италианска република (представител: M. Fiorilli)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Република Финландия (представител: J. Himmanen)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 49 ЕО — Нарушение на членове 6, 9, 29 и 39 от Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53) — Изчисляване на застрахователните премии — Задължения, наложени на застрахователи със седалище в друга държава-членка
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Комисията на Европейските общности, Италианската република и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 22 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation, Люксембург) — Irène Bogiatzi, по мъж Ventouras/Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Европейски общности, Великото херцогство Люксембург, Foyer Assurances SA
 (Дело C-301/08) (1)
 (Транспортна политика - Регламент (ЕО) No 2027/97 - Варшавска конвенция - Отговорност на въздушните превозвачи в случай на произшествия - Срок за предявяване на иск за обезщетение за претърпени вреди)
 2009/C 297/14
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Irène Bogiatzi, по мъж Ventouras
 Ответници: Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Европейски общности, Великото херцогство Люксембург, Foyer Assurances SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Люксембург) — Тълкуване на член 5, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) No 2027/97 на Съвета от 9 октомври 1997 година относно отговорността на въздушните превозвачи в случай на произшествия (ОВ L 285, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 4, стр. 170) във връзка с член 29 от Международната конвенция за уеднаквяване на някои правила при международния въздушен превоз, подписана във Варшава на 12 октомври 1929 г., изменена в Хага на 28 септември 1955 г. — Срок за предявяване на иск за обезщетение за претърпени вреди — Последици от авансовото плащане от страна на превозвача, дори и извън предвидените в регламента времеви граници, за признаването на отговорността му
 Диспозитив
 1.
 Международната конвенция за уеднаквяване на някои правила при международния въздушен превоз, подписана във Варшава на 12 октомври 1929 г., изменена с четирите допълнителни протокола от Монреал от 25 септември 1975 г., не е част от нормите на общностния правов ред, които Съдът е компетентен да тълкува съгласно член 234 ЕО.
 2.
 Регламент (ЕО) No 2027/97 на Съвета от 9 октомври 1997 година относно отговорността на въздушните превозвачи в случай на произшествия трябва да се тълкува в смисъл, че допуска член 29 от Международната конвенция за уеднаквяване на някои правила при международния въздушен превоз, подписана във Варшава на 12 октомври 1929 г., изменена с четирите допълнителни протокола от Монреал от 25 септември 1975 г., да се приложи за положение, в което даден пътник търси отговорността на въздушния превозвач за вреди, претърпени от него при полет между държавите — членки на Европейската общност.
 (1) ОВ C 236, 13.9.2008 г.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/14
 Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
 (Дело C-65/07)
 (2007/C 69/32)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и D. Lawunmi)
 Ответник: Ирландия
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, по отношение на традиционните растителни лекарствени продукти (1), или, във всеки случай, не е съобщила на Комисията за приетите разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си съгласно член 2 на тази директива.
 —
 да се осъди Ирландия да заплати разноските.
 Правни основания и главни доводи
 Срокът, предвиден за транспониране на директивата, е изтекъл на 30 октомври 2005 г.
 (1) ОВ L 136, стр. 85.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/12
 Решение на Съда (пети състав) от 9 декември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-340/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 1999/22/ЕО - Член 4, параграфи 2 — 5 - Държане на диви животни - Зоологически градини)
 2011/C 55/20
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)
 Ответник: Кралство Испания (представители: B. Plaza Cruz и N. Díaz Abad)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 4, параграфи 2, 3, 4 и 5 от Директива 1999/22/ЕО на Съвета от 29 март 1999 година относно държането на диви животни в зоологически градини (ОВ L 94, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 27)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело в предвидения срок всички необходими мерки относно зоологическите градини, предмет на настоящия иск, намиращи се в автономните области Арагон, Астурия, Балеарски острови, Канарски острови, Кантабрия, Кастилия и Леон, Екстремадура и Галисия, в областта на инспектирането, лицензирането и, ако е необходимо, затварянето на посочените учреждения в съответствие с член 4, параграфи 2—5 от Директива 1999/22/ЕО на Съвета от 29 март 1999 година относно държането на диви животни в зоологически градини, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по посочената директива.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 256, 24.10.2009 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/29
 Решение на Общия съд от 21 май 2014 г. — Melt Water/СХВП (NUEVA)
 (Дело T-61/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „NUEVA“ - Член 60 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Неспазване на задължението за плащане на таксата за обжалване в срок - Двусмислие в текста на един от езиците - Еднакво тълкуване - Случайно събитие или непреодолима сила - Извинима грешка - Задължение за полагане на старание и на дължима грижа))
 2014/C 212/35
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Research and Production Company „Melt Water“ UAB (Klaipėda, Литва) (представители: V. Viešūnaitė и J. Stucka, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: V. Melgar и J. Ivanauskas)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 декември 2012 г. (преписка R 1794/2012-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „NUEVA“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Research and Production Company „Melt Water“UAB.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/14
 Определение на Съда (осми състав) от 13 юни 2007 г. (преюдициални запитвания от Tribunal Superior de Justicia de Asturias — Испания) — José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias
 (Съединени дела C-72/07 и C-111/07) (1)
 (Преюдициално запитване - Недопустимост)
 (2007/C 199/24)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Asturias
 Страни в главното производство
 Ищци: José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez
 Ответници: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Asturias — Тълкуване на член 43 ЕО — Правна уредба, предвиждаща условията за откриване на нови аптеки
 Диспозитив
 Преюдициалните запитвания, отправени от Tribunal Superior de Justicia de Asturias с решения от 30 ноември 2006 г. и от 29 януари 2007 г., са явно недопустими.
 (1) ОВ C 82, 14.4.2007 г.
 ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/18
 Решение на Съда (осми състав) от 17 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-344/12) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Помощ, предоставена от Италианската република в полза на Alcoa Trasformazioni - Решение 2010/460/ЕО на Комисията, с което се установява несъвместимостта на тази помощ и се разпорежда нейното възстановяване - Липса на изпълнение в предоставения срок)
 2013/C 367/30
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Conte и D. Grespan)
 Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от C. Gerardis, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на необходимите мерки за съобразяване с членове 2, 3 и 4 от Решение C(2009) 8112 окончателен на Комисията от 19 ноември 2009 година относно държавна помощ C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) и държавна помощ C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), приведени в действие от Италианската република в полза на Alcoa Trasformazioni srl, както и нарушение на член 288 от ДФЕС
 Диспозитив
 1.
 Като не е предприела в предвидените срокове всички необходими мерки за възстановяване от получателя на държавната помощ, обявена за незаконна и несъвместима с общия пазар в член 1 от Решение 2010/460/ЕО на Комисията от 19 ноември 2009 г. относно държавна помощ C 38/A/04 (ex NN 58/04) и C 36/B/06 (ex NN 38/06), приведени в действие от Италия в полза на Alcoa Trasformazioni, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 3 от това Решение.
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 287, 22.9.2012 г.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/5
 Определение на Съда (седми състав) от 10 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Zakopanem — Полша) — Наказателно производство срещу Wojciech Ziemski, Andrzej Kozak
 (Дело C-31/12) (1)
 (Преюдициално запитване - Липса на описание на спора в главното производство - Явна недопустимост)
 2013/C 101/10
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Rejonowy w Zakopanem
 Страни в главното производство
 Wojciech Ziemski, Andrzej Kozak
 Предмет
 Преюдициално запитване — Sąd Rejonowy w Zakopanem — Тълкуване на понятието „технически регламент“ по член 1, точка 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207), изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г. (ОВ L 217, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 282) — Задължение на държавите членки да предоставят на Комисията всички проекти за технически регламенти — Национален закон за хазартните игри.
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Zakopanem (Полша) с акт от 13 януари 2012 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 165, 9.6.2012 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/44
 Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. — Silec Cable и General Cable/Комисия
 (Дело T-438/14)
 2014/C 282/58
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Silec Cable (Montereau Fault Yonne, Франция) и General Cable Corp. (Wilmington, Съединени американски щати) (представител: I. Sinan, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени член 1 от Решение C(2014) 2139 на Комисията от 2 април 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП по преписка AT.39610 — Power Cables (наричано по-нататък „решението“), доколкото се отнася до Silec Cable и General Cable,
 —
 при условията на евентуалност, да измени член 2 от решението и да намали размера на глобата, наложена на Silec Cable и General Cable въз основа на изтъкнатите в подкрепа на жалбата доводи,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати всички разноски в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и не е удовлетворила тежестта на доказване по член 2 от Регламент No 1/2003 на Съвета.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че със становището си, че Silec Cable е имал позитивното задължение публично да се дистанцира от твърдения картел, Комисията е допуснала грешка при преценката и е накърнила принципите на тежест на доказване и презумпцията за невиновност.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че като е приела, че Silec Cable е участвал пряко в твърдения картел към 30 ноември 2005 г., Комисията е допуснала явна грешка при преценката и е накърнила принципа на равно третиране.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка при преценката и е накърнила принципа на равно третиране, като е третирала Silec Cable различно и в разрез с начина, по който е третирала останалите адресати на решението.
 5.
 Петото правно основание е изведено от твърдението, че като не е определила Silec Cable като второстепенен участник, Комисията е допуснала най-малкото явна грешка при преценката и е накърнила принципа на равно третиране и на пропорционалност.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/7
 Решение на Съда (пети състав) от 7 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tartu Ringkonnakohus, Република Естония) — Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS/Veterinaar- ja Toiduamet
 (Дело C-523/09) (1)
 (Обща селскостопанска политика - Такси за ветеринарномедицински проверки и инспекции на производството на мляко)
 2011/C 269/11
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Tartu Ringkonnakohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS
 Ответник: Veterinaar- ja Toiduamet
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tartu Ringkonnakohus — Тълкуване на членове 26 и 27, както и на приложения IV и VI от Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216) — Изчисляване на такси, събирани с оглед официалния контрол върху производството на мляко — Събиране на такси, чийто размер е равен на минималните приложими съгласно Регламента стойности, но е по-висок от действителните разходи, направени от компетентните органи във връзка с официалния контрол
 Диспозитив
 Член 27, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държавата членка да събира такси в минималните размери, предвидени в раздел Б от приложение IV към посочения регламент, без да се налага да приема мерки за прилагане на национално равнище, въпреки че направените от компетентните органи разходи във връзка с ветеринарномедицинските проверки и инспекции, уредени в споменатия регламент, са по-ниски от тези размери, щом като не са изпълнени условията за прилагане на член 27, параграф 6 от същия регламент.
 (1) ОВ C 63, 13.3.2010 г.


text:
 29.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/32
 ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ
 от 28 август 2015 година
 по дело E-22/14
 Schenker North AB, Schenker Privpak AB, Schenker Privpak AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (2016/C 357/12)
 В отговор на молбата на Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS от 10 ноември 2014 г., с която се търси отмяна на Решение на Надзорния орган на ЕАСТ от 9 септември 2014 г., на 28 август 2015 г. председателят на Съда издаде определение, чийто диспозитив гласи:
 1.
 Дело E-22/14 се заличава от регистъра.
 2.
 Жалбоподателите и Надзорният орган на ЕАСТ понасят направените от тях съдебни разноски.
 3.
 Встъпилата страна понася направените от нея съдебни разноски.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/40
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 26 септември 2008 г. — Ellinikos Niognomon/Комисия
 (Дело T-312/08 R)
 (Обезпечително производство - Директива 94/57/EО - Общи правила и стандарти за оправомощените организации за инспектиране и преглед на кораби - Оттегляне на признаването на подобна организация - Искане за спиране на изпълнението - Недопустимост)
 (2008/C 301/68)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Ellinikos Niognomon AE (Pirée, Гърция) (представител: S. Pappas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. Krämer и N. Yerrell)
 Предмет
 Искане за спиране на изпълнението на писмо на Комисията, с което се оттегляло признаването на жалбоподателя с Решение 2005/623/EО на Комисията от 3 август 2005 година относно удължаването на ограниченото признаване на Hellenic Register of Shipping (Ellinikos Niognomon AE) (ОВ L 219, стр. 43).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за допускане на обезпечително производство.
 2.
 Съдът не се произнася по разноските.


text:
 27.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 380/12
 Определение на Общия съд от 2 септември 2014 г. — Borghezio/Парламент
 (Дело T-336/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Декларация на председателя на Европейския парламент, направена в пленарно заседание, с която уведомява Парламента за изключването на член на Европейския парламент от политическата му група - Акт, който не подлежи на обжалване - Явно недопустима жалба))
 2014/C 380/16
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mario Borghezio (Торино, Италия) (представител: H. Laquay, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: N. Lorenz, N. Görlitz и M. Windisch)
 Предмет
 Искане за отмяна на решенето на Парламента, прието в пленарното заседание на 10 юни 2013 г. под формата на декларация, според която от 3 юни 2013 г. жалбоподателят участва в работата на Парламента като независим член на Парламента, тъй като е изключен от политическата група „Европа на свободата и демокрацията“, считано от същата дата.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Mario Borghezio понася освен собствените си разноски и тези, направени от Европейския парламент, включително и разноските за обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/50
 Иск, предявен на 15 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-370/09)
 2009/C 267/83
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Margeli и M. Karanasou Apostolopoulou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1), или във всички случаи не ги е съобщила на Комисията, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2006/21/ЕО във вътрешното законодателства е изтекъл на 1 май 2008 г.
 (1) ОВ L 102, 11.4.2006 г.,стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр 3.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/9
 Решение на Съда (втори състав) от 9 март 2017 г. (преюдициално запитване от Općinski sud u Puli-Pola — Хърватия) — Pula Parking d.o.o./Sven Klaus Tederahn
 (Дело C-551/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕС) No 1215/2012 - Времеви и материален обхват - Граждански и търговски дела - Производство по принудително изпълнение за събиране на неплатено задължение за ползване на обществен паркинг - Включване - Понятие „съд или правораздавателен орган“ - Нотариус, издал разпореждане за принудително изпълнение въз основа на „автентичен документ“))
 (2017/C 144/11)
 Език на производството: хърватски
 Запитваща юрисдикция
 Općinski sud u Puli-Pola
 Страни в главното производство
 Взискател: Pula Parking d.o.o.
 Длъжник: Sven Klaus Tederahn
 Диспозитив
 1)
 Член 1, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че в приложното му поле попада производство по принудително изпълнение, образувано по искане на притежавано от административно-териториална единица дружество, срещу физическо лице с местожителство в друга държава членка за събиране на неплатено задължение за паркиране на обществен паркинг, чиято експлоатация е възложена на посоченото дружеството от същата административна единица, което задължение няма никакъв наказателен характер, а представлява обикновена насрещна престация за извършена услуга.
 2)
 Регламент No 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че в Хърватия нотариусите, действащи в рамките на предоставените им от националното право правомощия в производствата по принудително изпълнение въз основа на „автентичен документ“, не попадат в обхвата на понятието „съд или правораздавателен орган“ по смисъла на този регламент.
 (1) ОВ C 48, 8.2.2016 г.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/5
 Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. — Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P)/Ирландия, Комисия на Европейските общности
 (Съединени дела C-373/06 P, C-379/06 P и C-382/06 P) (1)
 (Обжалване - Мерки за запазване на ресурсите - Преструктуриране на риболовния отрасъл - Искания за увеличаване на целите на многогодишните програми за ориентиране „МПО IV“ в областта на тонажа - Отхвърляне на искането)
 (2008/C 142/06)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P) (представители: D. Barry, solicitor, и M. A. Collins, SC (C-373/06 P, C-379/06 P и C-382/06 P), както и от последните и от г-н P. Gallagher, SC (C-379/06 P)
 Други страни в производството: Ирландия, Комисия на Европейските общности (представители: B. Doherty и M. van Heezik)
 Предмет
 Жалба срещу решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела T-218/03 — T-240/03), с което се отменя Решение No 2003/245/ЕО на Комисията от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (нотифицирно под номер С(2003) 1113 (ОВ L 90, стр. 48), но се отхвърлят като недопустими, подадените жалби — Лица, които (не) са лично засегнати от отмененото решение.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (T-218/03 — T-240/03), от една страна, в частта, с която са отхвърлени като недопустими жалбите на г-н Flaherty, г-н Murphy и дружество Ocean Trawlers Ltd, насочени към отмяната на Решение 2003/245/ЕО на Комисията от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията исканя за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобяване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра, и от друга страна, в частта, с която жалбоподателите са осъдени да понесат направените от тях съдебни разноски.
 2)
 Отменя решение 2003/245 в частта, отнасяща се до корабите на г-н Flaherty, г-н Murphy и на дружество Ocean Trawlers Ltd.
 3)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски, направени от г-н Flaherty, г-н Murphy и дружество Ocean Trawlers Ltd както в първоинстанционното, така и в настоящото производство.
 (1) ОВ C 281, 18.11.2006 г.
 ОВ C 294, 2.12.2006 г.


text:
 15.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/8
 Жалба, подадена на 30 октомври 2012 г. — Novartis Europharm/Комисия
 (Дело T-472/12)
 2012/C 389/13
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Novartis Europharm (Хоршам, Обединено кралство) (представител: C. Schoonderbeek, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2012) 5894 окончателен на Европейската комисия от 16 август 2012 г. за издаване на разрешение за търговия на Teva Pharma BV в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83), и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят сочи едно правно основание за отмяната на обжалваното решение, а именно че то е незаконосъобразно поради нарушение на правото на Novartis Europharm Ltd. на защита на данните за неговия продукт „Aclasta“ съгласно член 13, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 2309/93 (1) във връзка с член 89 от Регламент (ЕО) No 726/2004. Тъй като за „Aclasta“ е издадено отделно, самостоятелно разрешение за търговия съгласно централизираната процедура, разрешението за „Aclasta“ не спада към същото общо разрешение за търговия като „Zometa“ (друг продукт на Novartis Europharm Ltd), както е посочено в член 6, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО (2) за целите на защитата на данните.
 Освен това обжалваното решение е незаконосъобразно поради нарушение на член 10, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО, доколкото срокът на защита на данните за референтния лекарствен продукт „Aclasta“ не е изтекъл и съответно не са спазени условията за издаване на разрешение за търговия по реда на този член.
 (1) Регламент (ЕИО) No 2309/93 на Съвета от 22 юли 1993 година относно установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и относно създаване на Европейска агенция за оценка на лекарствените продукти (ОВ L 214, стр. 1).
 (2) Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/3
 Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-319/05) (1)
 (Иск за установяване на неизпълнение на задължения - Член 28 ЕО и член 30 ЕО - Директива 2001/83/ЕО - Препарат от чесън под формата на капсули - Препарат, търгуван законосъобразно в някои държави-членки като хранителна добавка - Препарат, класифициран като лекарствен продукт в държавата-членка по вноса - Понятие за лекарствен продукт - Пречка - Обосноваване - Обществено здраве - Пропорционалност)
 (2008/C 8/04)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и B. Schima)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 28 ЕО и член 30 ЕО — Национална административна практика, според която се класифицира като лекарствен продукт препарат от чесън под формата на капсули — Понятие за лекарствен продукт съгласно общностната правна уредба
 Диспозитив
 1)
 Като е класифицирала като лекарствен продукт препарат от чесън под формата на капсули, който не отговаря на определението за лекарствен продукт по смисъла на член 1, точка 2 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 28 ЕО и член 30 ЕО.
 2)
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 257, 15.10.2005 г.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/35
 Жалба, подадена на 24 март 2014 г. — 100% Capri Italia/СХВП — Cantoni ITC (100% Capri)
 (Дело T-198/14)
 2014/C 159/48
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: 100% Capri Italia Srl (Капри, Италия) (представители: A. Perani, G. Ghisletti и F. Braga, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cantoni ITC SpA (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да установи нарушението на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 и вследствие на това:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 10 януари 2014 г. по преписка R 2122/2012-2;
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словни елементи „100% Capri“ за стоки от класове 3, 18 и 25.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Cantoni ITC SpA.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка със словен елемент „CAPRI“ и национална словна марка „CAPRI“ за стоки от класове 3, 18 и 25.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 15.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/35
 Решение на Общия съд от 30 март 2017 г. — Apax Partners UK/EUIPO — Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS)
 (Дело T-209/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Заявка за словна марка на Европейския съюз „APAX PARTNERS“ - По-ранна международна словна марка „APAX“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на услугите - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 151/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Apax Partners UK Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: D. Rose и J. Warner, solicitors)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Ivanauskas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Apax Partners Midmarket (Париж, Франция) (представители: C. Joly, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 17 февруари 2016 г. (преписка R 1611/2014-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Apax Partners Midmarket и Apax Partners UK
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Apax Partners UK Ltd да заплати съдебните разноски, както и необходимите разходи, направени от Apax Partners Midmarket за целите на производството пред апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).
 (1) ОВ C 232, 27.6.2016 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/19
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — Shaker/СХВП — Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker)
 (Дело T-7/04) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Limoncello della Costiera Amalfitana shaker“ - По-ранна национална словна марка „LIMONCHELO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Обжалване - Връщане от Съда за ново разглеждане)
 (2009/C 6/37)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Shaker di L. Laudato & C. Sas (Vietri sul Mare, Италия) (представител: F. Sciaudone, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Limiñana y Botella, SL (Monforte del Cid, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 24 октомври 2003 г. (преписка R 933/2002 2) относно процедура по възражение между Limiñana y Botella, SL и Shaker di L. Laudato & C. Sas.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Shaker di L. Laudato & C. Sas да заплати всички съдебни разноски пред Първоинстанционния съд и Съда.
 (1) ОВ C 59, 6.3.2004 г.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/33
 Жалба, подадена на 13 февруари 2008 г. — JOOP!/СХВП (!)
 (Дело T-75/08)
 (2008/C 107/55)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: JOOP! GmbH (Hamburg, Deutschland) (представители: Rechtsanwälte H. Schmidt-Hollburg und W. Möllering)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 26 ноември 2007 г. по преписка R 1134/2007-1,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските по производството, включително и тези, направени в хода на производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „!“ за стоки от класове 14, 18, и 25 (заявка No 5 332 184).
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка има отличителни белези и по отношение на нея не съществува необходимост от запазване на възможността за свободно ползване.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 11; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/47
 Жалба, подадена на 16 юни 2014 г. — nkt cables и NKT Holding/Комисия
 (Дело T-447/14)
 2014/C 282/61
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: nkt cables GmbH (Кьолн, Германия) и NKT Holding A/S (Brøndby, Дания) (представители: M. Kofmann и B. Creve, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C (2014) 2139 на Комисията от 2 април 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 EИП по преписка AT.39610 — Power Cables (наричано по-нататък „решението“),
 —
 при условията на евентуалност, да отмени решението частично и съществено да намали наложената им глоба,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски,
 —
 да вземе всякакви други мерки, които счете за подходящи.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила правото на жалбоподателите на защита и общия принцип на равнопоставеност на странитe, като е отказал да им предостави достъп до потенциално оправдателни доказателства, получени от нея след нотифициране на изложението на възраженията.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че Комисията погрешно е определила териториалния обхват на твърдяното едно-единствено продължавано нарушение и погрешно е приложила критерия за въздействието.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че решението съдържа явни грешки при преценката във връзка с поведението, в което се приема, че NKT Cables е участвало и във връзка с извода, че това поведение доказва участието на NKT Cables или знанието му за всички дейности, съставляващи твърдяното едно-единствено продължавано нарушение.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешка при преценката си относно продължителността на участието на NKT Cables в твърдяното едно-единствено продължавано нарушение.
 5.
 Петото правно основание е изведено от твърдението, че размерът на наложената на жалбоподателите глобата, е бил необосновано висок.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/11
 Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 11 януари 2016 г. — Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister
 (Дело C-15/16)
 (2016/C 111/14)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht
 Ответник: Ewald Baumeister
 Встъпила страна: Frank Schmitt, в качеството на назначен ликвидатор на Phoenix Kapitaldienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 а)
 Попада ли в обхвата на понятието „поверителна информация“ по смисъла на член 54, параграф 1, второ изречение от Директива 2004/39/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/EИО и 93/6/EИО на Съвета и Директива 2000/12/EО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/EИО на Съвета, и следователно в обхвата на задължението за професионална тайна по член 54, параграф 1, първо изречение от Директива 2004/39/ЕО, независимо от други условия, цялата свързана с предприятието информация, която поднадзорното предприятие е предало на надзорния орган?
 б)
 Обхваща ли „пруденциалната тайна“, като част от професионалната тайна по смисъла на член 54, параграф 1, първо изречение от Директива 2004/39/ЕО, независимо от други условия, всички съдържащи се в преписката изявления на надзорния орган, включително кореспонденцията с други институции?
 При отрицателен отговор на въпрос 1, буква а) или б):
 в)
 Трябва ли разпоредбата относно професионалната тайна, съдържаща се в член 54, параграф 1 от Директива 2004/39/ЕО, да се тълкува в смисъл, че за квалифицирането на информацията като поверителна
 aa)
 е от значение дали поради своя характер информацията попада в обхвата на задължението за професионална тайна или достъпът до информацията би могъл конкретно и действително да накърни интереса от запазване в тайна, или
 бб)
 трябва да бъдат отчетени други обстоятелства, при наличието на които информацията попада в обхвата на задължението за професионална тайна, или
 вв)
 надзорният орган може, по отношение на съдържащата се в неговата преписка и свързана с предприятието информация на поднадзорната институция и по отношение на отнасящите се до тази институция документи на надзорния орган, да се позовава на оборимата презумпция, че в тази насока става въпрос за търговски или пруденциални тайни?
 2.
 Трябва ли понятието „поверителна информация“ по смисъла на член 54, параграф 1, второ изречение от Директива 2004/39/ЕО да се тълкува в смисъл, че за да бъде предадена от надзорния орган информация, свързана с предприятие, квалифицирана като подлежаща на защита търговска тайна или като иначе подлежаща на защита информация, от значение е единствено моментът на предаването на надзорния орган?
 При отрицателен отговор на втория въпрос:
 3.
 Трябва ли по отношение на въпроса дали свързана с предприятие информация подлежи на защита като търговска тайна, независимо от промените на икономическата среда, и следователно попада в обхвата на задължението за професионална тайна съгласно член 54, параграф 1, второ изречение от Директива 2004/39/ЕО, по общ начин да се приеме времево ограничение — например пет години — след изтичането на което се презюмира до доказване на противното, че информацията е загубила икономическата си стойност? Важи ли това по аналогия и за пруденциалната тайна?
 (1) ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247.


text:
 30.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 130/23
 Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — Gnango/Съвет
 (Дело T-139/11)
 2011/C 130/44
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Loba Emmanuel Patrice Gnango (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представител: G. Collard, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да установи, че по отношение на жалбоподателя, г-н Loba Emmanuel Patrice GNANGO, фактите не обосновават приемането на Регламент (ЕС) No 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година и Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година, публикувани на 15 януари 2011 г. в Официален вестник на Европейския съюз,
 —
 и съответно:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година и Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година,
 —
 при условията на евентуалност, да задължи Съвета да премахне името на г-н Loba Emmanuel Patrice GNANGO от списъците в приложенията към този регламент и това решение.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят по същество изтъква същите или сходни правни основания и основни доводи като изложените по дело T-137/11, Guiai Bi Poin/Съвет.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/49
 Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — August Storck/СХВП („2good“)
 (Дело T-366/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „2good“ - Марка, представляваща рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 389/54)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: August Storck KG (Берлин, Германия) (представители: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum и T. Melchert, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)
 Предмет
 Отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 27 февруари 2014 г. (преписка R 996/2013-1), относно регистрацията на словния знак „2good“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда August Storck KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 253, 4.8.2014 г.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/27
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 29 юни 2009 г. — DHL Express France SAS/Chronopost SA
 (Дело C-235/09)
 2009/C 205/46
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: DHL Express France SAS
 Ответник: Chronopost SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 98 от Регламент (ЕО) No 40/94 от 20 декември 1993 година (1) да се тълкува в смисъл, че забраната, прогласена от съд, компетентен в областта на марки на Общността, по закон произвежда действие на цялата територия на Общността?
 2)
 При отрицателен отговор, оправомощен ли е съдът по-специално да разшири обхвата на действие на забраната на територията на други държави-членки, в които са извършени действията, в които се състои нарушението на правото на марка, или има опасност да бъдат извършени?
 3)
 В единия или в другия случай, приложими ли са на територията на държавите-членки, в които тази забрана би произвела действие, принудителните мерки, които съдът постановява в съответствие с националното си право като допълнение към прогласената от него забрана?
 4)
 Обратно, може ли съдът да постанови подобна принудителна мярка, сходна с тази, която приема по силата на националното право, или различна от нея, в съответствие с националното право на държавите, в които тази забрана би произвела действие?
 (1) Регламент (CE) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 13.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/26
 Решение на Общия съд от 2 февруари 2017 г. — Mengozzi/EUIPO — Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano („TOSCORO“)
 (Дело T-510/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „TOSCORO“ - По-ранно защитено географско указание „Toscano“ - Абсолютно основание за отказ - Член 142 от Регламент (ЕО) No 40/94 - Членове 13 и 14 от Регламент (ЕИО) No 2081/92 - Обявяване на частична недействителност))
 (2017/C 078/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Roberto Mengozzi (Монако, Монако) (представител: T. Schuffenecker, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Schifko и S. Crabbe)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano IGP (Флоренция, Италия) (представител: F. Albisinni, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Италианска република (представител: G. Palmieri)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 5 юни 2015 г. (преписка R 322/2014-2) относно производство за обявяване на недействителност между Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP и г-н Mengozzi
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Roberto Mengozzi да заплати, освен собствените си съдебни разноски, и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP.
 3)
 Италианската република понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/43
 Жалба, подадена на 23 декември 2008 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-576/08)
 (2009/C 55/77)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и B. Klein)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Регламент (ЕО) No 983/2008 на Комисията от 3 октомври 2008 година за приемане на план относно разпределянето между държавите-членки на ресурси, начислими към 2009 бюджетна година, за снабдяването с храна от интервенционните складове в полза на най-нуждаещите се лица в Общността,
 —
 Да се запазят последиците от отменения регламент,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяната на Регламент (ЕО) No 983/2008 на Комисията от 3 октомври 2008 година (1), който съдържа годишния план за 2009 г. на програмата за разпределяне на храни в полза на особено нуждаещи се лица в Общността.
 Според жалбоподателя регламентът няма правно основание в общностното право. Наистина, той се основава на Регламент (ЕО) No 1234/2007 (2), който от своя страна намира правното си основание в общата селскостопанска политика на Общността (членове 36 и 37 във връзка с член 33 ЕО), но не отговаря обаче на поставените там изисквания.
 Първоначално програмата е оформена като допълнителна компетентност към общата селскостопанска политика, тъй като наличните интервенционни складове са се използвали по същество за социални цели. От много години обаче програмата работела изключително с допълнително закупуване на храни на пазара, тъй като поради реформите в общата селскостопанска политика почти нямало интервенционни складове. Жалбоподателят разглежда програмата понастоящем като чист социално-политически инструмент на Общността, за който не съществувало правно основание (принцип на предоставена компетентност).
 Така обжалваният регламент не бил в съответствие с предписанията в член 27, параграф 2 от Регламент No 1234/2007, който допуска допълнителното закупуване на храна за програмата само при наличие на временен капацитет на интервенционните складове. Междувременно обаче преобладаващото допълнително закупуване се е превърнало в трайно състояние.
 Обжалваният регламент не преследвал и никоя от посочените в член 33, параграф 1 ЕО цели на общата селскостопанска политика.
 За да се избегнат трудностите при изпълнението на годишната програма жалбоподателят иска от Съда да ограничи действието на отмяната до разпоредбата относно допълнителното закупуване на член 2 във връзка с приложение II от Регламент No 983/2008.
 (1) Регламент (ЕО) No 983/2008 на Комисията от 3 октомври 2008 година за приемане на план относно разпределянето между държавите-членки на ресурси, начислими към 2009 бюджетна година, за снабдяването с храна от интервенционните складове в полза на най-нуждаещите се лица в Общността (ОВ L 268, стр. 3).
 (2) Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (ОВ L 299, стр. 1).


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/31
 Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Hassan/Съвет
 (Дело T-572/11) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Изменение на исканията - Просрочие - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Явна грешка в преценката - Право на собственост - Пропорционалност - Искане за присъждане на обезщетение))
 2014/C 292/37
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Samir Hassan (Дамаск, Сирия) (представители: É. Morgan de Rivery и E. Lagathu, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Kyriakopoulou и M. Vitsentzatos)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 218, стр. 20), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 218, стр. 1), на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273 (ОВ L 319, стр. 56), на Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) No 442/2011 (ОВ L 16, стр. 1), на Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782 (ОВ L 330, стр. 21), на Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739 (ОВ L 111, стр. 77), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент No 36/2012 (ОВ L 111, стр. 1) и на Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя, и от друга страна, искане за изплащане на обезщетение за вреди и загуби, които твърди, че е претърпял.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля като недопустимо искането за отмяна на Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782/ОВППС.
 2)
 Отменя, частите които се отнасят до г н Samir Hassan, от следните актове:
 —
 Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия,
 —
 Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС,
 —
 Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) No 442/2011,
 —
 Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739/ОВППС,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012,
 —
 Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия.
 3)
 Действието на отменените решения и регламенти се запазва по отношение на г н Hassan до изтичането на срока за обжалване или, ако в този срок бъде подадена жалба — до евентуалното ѝ отхвърляне.
 4)
 Отхвърля искането за обезщетение.
 5)
 Съветът на Европейския съюз понася собствените си разноски и половината от направените от г-н Hassan разноски за настоящото производство.
 6)
 Г-н Hassan понася половината от собствените си разноски за настоящото производство. Той понася собствените си разноски и разноските на Съвета за обезпечителните производства.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/7
 Решение на Съда (осми състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent, Белгия) — Erotic Center BVBA/Belgische Staat
 (Дело C-3/09) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 12, параграф 3, буква a) - Приложение З - Намалена ставка на ДДС - Понятие „входен билет за кино“ - Кабина за самостоятелно гледане на филми по избор)
 2010/C 134/11
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van Beroep te Gent
 Страни в главното производство
 Ищец: Erotic Center BVBA
 Ответник: Belgische Staat
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Gent — Тълкуване на категория 7 от приложение З към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателството на държавите членки във връзка с данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) (междувременно точка 7 от приложение III към Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Намалена ставка за някои доставки на стоки и услуги — Кина — Понятие — Кабина за самостоятелно гледане на филми по избор
 Диспозитив
 Понятието „входен билет за кино“, съдържащо се в категория 7, първа алинея от приложение З към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателството на държавите членки във връзка с данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/4/ЕО на Съвета от 19 януари 2001 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не се отнася за плащане, извършено от потребител, за да може да гледа самостоятелно един или няколко филма или откъси от филми в специално помещение като разглежданите в главното производство кабини.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 27.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/7
 Жалба, подадена на 20 април 2016 г. от Simet SpA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 март 2016 г. по дело T-15/14, Simet/Комисия
 (Дело C-232/16 P)
 (2016/C 232/09)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Simet SpA (представители: A. Clarizia, C. Varrone, P. Clarizia, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение (дело T-15/14), с което Общият съд е отхвърлил жалбата за отмяна на Решение 2014/201/EС на Комисията от 2 октомври 2013 година относно компенсацията, платима на Simet SpA за услугите за обществен транспорт, предоставяни през периода 1987—2003 г. (Държавна помощ SA.33037 (2012/C) — Италия) и да се отмени посоченото решение,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Според жалбоподателя решението нарушава:
 —
 член 107 ДФЕС, тъй като приема, че плащанията на компенсация в полза на Simet, предоставени с решение на италианския Consiglio di Stato и нотифицирани от националните органи, представляват държавна помощ, докато спорът, решен от националния съд, се отнася до обезщетението за вреди, претърпени от жалбоподателя вследствие на незаконосъобразности, характеризиращи актовете на Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti във връзка с упражняването на задължения за обществена услуга по междурегионален автобусен превоз, предоставяна през периода 1987–2003 г.;
 —
 Регламент No 1191/69 (ЕИО) (1), тъй като Общият съд е пропуснал да установи несъответствието на националната правна уредба с посочения регламент на две основания: 1) защото същата налага на частноправния субект да развива икономическа дейност само под формата на обществена услуга, въпреки че по Регламент No 1191/69 такива условия за развитие на стопанската дейност са забранени, доколкото обществената услуга предполага задължаването на концесионера да спазва задължения за обществена услуга; 2) защото същата не предвижда компенсация за задълженията за обществена услуга, предоставяна от предприятието; след измененията, направени с Регламент (ЕИО) No 1893/91 (2), Simet вече не е можело да има никакво задължение за обществена услуга, тъй като става въпрос за предприятие за междурегионален автобусен превоз на пътници;
 —
 Регламент No 1191/69, особено затова, че Общият съд неправилно приема за законосъобразно решението на Комисията, според което плащанията в полза на Simet представляват държавна помощ, тъй като поради това, че дружеството не е поддържало разделно счетоводно отчитане на разходите във връзка с тези дейности, е налице риск от свръхкомпенсиране. Обратно на приетото от Общия съд, член 5 и сл. от Регламента предвиждали различен метод за определяне на компенсаторната мярка, основана на „последствията“, които налагането на такива задължения за обществена услуга би могло да има за загубата на конкурентоспособността на предприятието като цяло;
 —
 принципите в областта на обезщетяването на вреди, претърпени от частноправни субекти вследствие на нарушение на правото на ЕС, според които ако орган на държава членка приеме в рамките на компетентността си административен акт, противоречащ на предвиденото в правото на Съюза, в тежест на същия възниква задължение за плащане на обезщетение за претърпени вреди на адресата на акта, предвид неговата незаконосъобразност.
 (1) Регламент (ЕИО) No 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 година относно действията на държавите членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт (ОВ L 156, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 25).
 (2) Регламент (ЕИО) No 1893/91 на Съвета от 20 юни 1991 година относно изменение на Регламент No 1191/69 (ЕИО) на Съвета относно действията на държавите членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга при железопътния, автомобилния и вътрешния воден транспорт (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007г., глава 7, том 2, стр. 59).


text:
 21.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 429/10
 Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания), постъпило на 8 октомври 2015 г. — Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social
 (Дело C-531/15)
 (2015/C 429/14)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Galicia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Elda Otero Ramos
 Ответник: Servicio Galego de Saúde e Instituto Nacional de la Seguridad Social
 Преюдициални въпроси
 1)
 Правилата относно доказателствената тежест, установени в член 19 от Директива 2006/54/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена), приложими ли са по отношение на наличието на риск в периода на естественото кърмене по член 26, параграф 4 във връзка с параграф 3 от Ley de Prevención de Riesgos Laborales, с която разпоредба в испанското право се транспонира член 5, параграф 3 от Директива 92/85/ЕИО (2) на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, може ли за факти, които позволяват да се допусне съществуването на пряка или непряка дискриминация, по смисъла на член 19 от Директива 2006/54 да се счита наличието на рискове за естественото кърмене при упражняването на професионална дейност като медицинска сестра в спешно болнично отделение, които рискове се потвърждават в обоснован доклад, изготвен от лекар, който освен това е началник на спешното отделение в болницата, където работи работничката?
 3)
 При утвърдителен отговор на втория въпрос, може ли обстоятелствата, че заеманото от работничката работно място е сред изключените от риск в списъка на работните места, изготвен от предприятието след консултация с представителите на работниците, и че службата за превантивна медицина/превенция на професионалните рискове на въпросната болницата е издала удостоверение за годност, без в посочените документи да се дават повече подробности относно това как се е стигнало до тези заключения, да се разглеждат като достатъчно доказателства — при всички положения и без възможност за поставяне под въпрос — за това, че не е имало нарушение на принципа на равно третиране по смисъла на посочения член 19?
 4)
 При утвърдителен отговор на втория въпрос и отрицателен отговор на третия въпрос, след като наличието на свързани с извършваната работа рискове за майката или детето кърмаче е било доказано, съгласно член 19 от Директива 2006/54/ЕО коя от страните — работничката жалбоподател или работодателя ответник — трябва да докаже (1) че приспособяването на условията на труд или работното време е невъзможно или, въпреки приспособяването, условията на съответното работно място могат да се отразят отрицателно на здравето на бременната работничка или на кърмачето — член 26, параграф 2 във връзка с параграф 4 от Ley de Prevención de Riesgos Laborales, с която разпоредба се транспонира член 5, параграф 2 от Директива 92/85/ЕИО — и (2) че промяната на работното място е технически или обективно невъзможна или не е разумно да се изисква поради основателни причини — член 26, параграф 3 във връзка с параграф 4 от Ley de Prevención de Riesgos Laborales, с която разпоредба се транспонира член 5, параграф 3 от Директива 92/85/ЕИО?
 (1)
 ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262
 (2)
 ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/11
 Иск, предявен на 30 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-304/09)
 2009/C 256/21
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и E. Righini)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че Италианската република не е изпълнила задълженията, възложени ѝ с членове 2, 3 и 4 от Решение 2006/261/ЕО от 16 март 2005 година на Комисията относно схема за помощи C 8/2004 (ex NN 164/2003), приведена в изпълнение от Италия в полза на наскоро регистрирани за търговия на борса дружества (нотифицирано на 17 март 2005 г. под номер C(2005) 591, ОВ L 94 от 1 април 2006 г., стр. 42), и с Договора за ЕО, като не е предприела в предвидените срокове всички необходими мерки за отмяна на схемата за помощи, която с това решение е преценена като незаконосъобразна и несъвместима с общия пазар, и за възстановяване от бенефициерите на отпуснатите по тази схема помощи;
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът, в който Италия е трябвало да отмени схемата и да си възстанови незаконосъобразно отпуснатите помощи, е изтекъл два месеца след нотифицирането на решението. След изтичането на повече от четири години италианските власти са си възстановили едва около 25 % от помощите.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/45
 Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Prym и др./Комисия
 (Дело T-454/07)
 (2008/C 51/85)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: William Prym GmbH & Co. KG (Stolberg, Германия), Prym Inovan GmbH & Co. KG (Stolberg, Германия), EP Group S.A. (Comines-Warneton, Белгия) (представители: Rechtsanwälte H.-J. Niemeyer и C. Herrmann)
 Ответник по жалбата: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението на ответника от 19 септември 2007 г. в частта му, отнасяща се до жалбоподателите;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали глобата, наложена на жалбоподателите в член 2 от решението, до подходящ размер;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските по производството.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите оспорват Решение C(2007) 4257 окончателен на Комисията от 19 септември 2007 г. по преписка COMP/E-1/39.168 — Метални и пластмасови галантерийни стоки: закопчалки. С това решение на дружествата от групата Prym е наложена глоба за нарушаване на член 81 EО посредством извършване на три самостоятелни нарушения в сектора на металните и пластмасови галантерийни стоки, при което Комисията е установила общо четири нарушения.
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателите изтъкват единадесет правни основания.
 По отношение на твърдението за нарушение, свързано с многостранното сътрудничество във връзка с „други видове закопчалки“ и машини за поставяне, жалбоподателите изтъкват следното:
 —
 нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (EО) No 1/2003 (1), предвид това, че една и съща съвкупност от фактически обстоятелства е била разделена в две отделни нарушения;
 —
 неправилно прилагане на Известието относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер от 2002 г. (2), доколкото намаляването на размера на глобата с 30 % било твърде малко.
 Що се отнася до твърдението за нарушение, свързано с тристранното сътрудничество в областта на циповете, жалбоподателите изтъкват следните доводи:
 —
 незаконосъобразно третиране на действията на първия и втория жалбоподател като действия на съвместно предприятие, както и погрешно изчисляване на глобата, наложена на третия жалбоподател;
 —
 нарушение на раздели В, съотв. Г от Известието относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер от 1996 г. (3)
 Що се отнася до твърдението за нарушение, свързано с двустранното сътрудничество с предприятие от групата Coats, жалбоподателите посочват следното:
 —
 нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (EО) No 1/2003, доколкото това сътрудничество и едно от нарушенията, санкционирани по силата на Решение С(2004) 4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 г. (преписка COMP/F 1/38.338 — PO/игли) били разделени в две отделни нарушения, въпреки че те трябвало да бъдат разглеждани като едно нарушение;
 —
 нарушение на принципа ne bis in idem посредством повторно налагане на глоба заради същото деяние;
 —
 нарушение на член 253 EО поради недостатъчно мотивиране на разделянето на това единствено нарушение;
 —
 нарушение на принципа за сътрудничество и на принципа на равно третиране.
 Във връзка с определянето на глобата жалбоподателите изтъкват следните доводи:
 —
 нарушение на Насоките относно методиката за определяне на размера на глобите (4) както и на принципите на пропорционалност и на равно третиране;
 —
 нарушение на член 253 EО поради недостатъчно мотивиране установяването на първоначалния размер и на дефиницията на съответните продуктови пазари;
 —
 при условията на евентуалност, нарушаване на принципа на пропорционалност поради прекомерно голямата обща тежест, наложена на жалбоподателите, и липсата на изложени мотиви.
 (1) Регламент (EО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Известие на Комисията относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер в случаите на картел (ОВ C 45, 2002 г., стр. 3).
 (3) Известие на Комисията за намаляване и освобождаване от отговорност в случаите на картел (ОВ C 207, 1996 г., стр. 4).
 (4) Насоки относно методиката за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент No 17 и член 65, параграф 5 от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ОВ C 9, 1998 г., стр. 3).


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/3
 Решение на Съда (трети състав) от 9 юли 2009 г. — 3F по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Комисия на Европейските общности, Кралство Дания, Кралство Норвегия
 (Дело C-319/07 P) (1)
 (Обжалване - Мерки за намаляване на данъците, които се отнасят за моряци, работещи на борда на кораби, вписани в датския международен регистър - Решение на Комисията, което не повдига възражения - Жалба за отмяна - Понятие за заинтересован - Синдикат на работници - Допустимост на жалбата)
 2009/C 205/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (представители: A. Bentley, QC, A. Worsøe, advokat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan и H. van Vliet), Кралство Дания, Кралство Норвегия
 Предмет
 Жалба, предявена срещу определението на Първоинстанционния съд (втори разширен състав) от 23 април 2007 г. по дело T-30/03, SID/Комисия, с което той обявява за недопустим иска за отмяна на Решение C(2002) 4370 окончателен на Комисията от 13 ноември 2002 г., което приема за държавни помощи, съвместими с общия пазар мерките за данъчни облекчения, приложими за морските лица, плаващи на борда на датските плавателни съдове — Понятие за заинтересовано лице — Работнически синдикат
 Диспозитив
 1)
 Отменя частично Определението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 23 април 2007 г. по дело SID/Комисия (дело T-30/03), доколкото Първоинстанционният съд не е отговорил на доводите на 3F, свързани, от една страна, с конкурентното му положение спрямо други синдикати по време на договарянето на колективните трудови договори, приложими за моряците, и от друга страна, със социалните аспекти, които произтичат от данъчните мерки, свързани с моряците, наети на корабите, вписани в международния датски регистър на корабите.
 2)
 Отхвърля повдигнатото възражение за недопустимост от Комисията на Европейските общности пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.
 3)
 Връща делото на Първоинстанционния съд на Европейските общности, който да се произнесе по исканията на 3F за отмяна на Решение C (2002) 4370 окончателно на Комисията от 13 ноември 2002 година, което не повдига възражения срещу датските данъчни мерки, които се прилагат за моряците, наети на борда на корабите, които са вписани в международния датски регистър.
 4)
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA/Úrad pre verejné obstarávanie
 (Дело C-599/10) (1)
 (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Процедури за възлагане на поръчките - Ограничена процедура за възлагане - Оценка на офертата - Искания на възлагащия орган за поясняване на офертата - Условия)
 2012/C 151/13
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Najvyšší súd Slovenskej republiky
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA
 Ответник: Úrad pre verejné obstarávanie
 в присъствието на: Národná dial’ničná spoločnost’ a.s.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Тълкуване на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стp. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282), и по-конкретно на членове 2, 51 и 55 от нея — Евентуално задължение на възлагащия орган да изисква в случай на нужда пояснения по офертата — Обхват на това задължение
 Диспозитив
 1.
 Член 55 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че изисква в националното законодателство да има разпоредба като член 42, параграф 3 от Закон No 25/2006 за обществените поръчки съгласно приложимата му в главното производство редакция, която по същество да предвижда, че ако кандидатът предлага необичайно ниска цена, възлагащият орган писмено изисква пояснения по ценовото му предложение. Националният съд е компетентен да провери, предвид всички доказателства по делото пред него, дали искането за пояснения е дало възможност на съответния кандидат да обясни в достатъчна степен съставните елементи на офертата си.
 2.
 Член 55 от Директива 2004/18 не допуска възлагащият орган да заеме позицията, че не е длъжен да поиска от кандидата да обясни необичайно ниската цена.
 3.
 Член 2 от Директива 2004/18 допуска разпоредба на националното право като член 42, параграф 2 от посочения закон No 25/2006, съгласно която по същество възлагащият орган може да поиска писмено от кандидатите да пояснят офертите си, без обаче да иска или приема промяна в офертата. Когато упражнява правото на преценка, с което разполага в това отношение, възлагащият орган следва да третира еднакво и справедливо различните кандидати, така че в края на процедурата по подбор на офертите и предвид резултата от нея да не изглежда, че искането за пояснения е поставило неоснователно в по-благоприятно или в по-неблагоприятно положение кандидата или кандидатите, до който/които е било отправено.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/5
 Решение на Съда (първи състав) от 22 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-150/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Забавено плащане на собствените ресурси - Дължими лихви за забава - Правила за осчетоводяване - ATA-процедура)
 (2009/C 69/06)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и M. Afonso)
 Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, J. A. Anjos и C. Guerra Santos)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 2, член 6, параграф 2, членове 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1) — Отказ да се платят лихви за забава в случай на забавено плащане на собствените ресурси в рамките на АТА-процедурата — Правила за осчетоводяване
 Диспозитив
 1)
 С отказа си да плати на Комисията на Европейските общности лихвите за забава, дължими поради забавено плащане на собствените ресурси в рамките на АТА-процедурата Португалската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 2, член 6, параграф 2 и членове 9-11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Португалската република понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и три четвърти от съдебните разноски на Комисията на Европейските общности.
 4)
 Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски в останалата част.
 (1) ОВ C 117, 26.5.2007 г.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/32
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 декември 2012 г. — AD/Комисия
 (Дело F-117/12)
 (Публична служба - Просрочие - Явна недопустимост)
 2013/C 46/66
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AD (Брюксел, Белгия) (представител: адв. É. Boigelot)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет
 Публична служба — Искане за отмяна на решението да не се предостави дипломатически статут на партньора на жалбоподателя и на решението да не се поемат определени пътни разноски на този партньор и искане за обезщетение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля исканията като явно недопустими.
 2.
 AD понася направените от него съдебни разноски.


text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/26
 Жалба, подадена на 19 декември 2016 г. — Air France/Комисия
 (Дело T-894/16)
 (2017/C 046/30)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Société Air France (Роаси-ан-Франс, Франция) (представител: R. Sermier, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени Решение (ЕС) 2016/1698 на Комисията от 20 февруари 2014 г. относно мерки SA.22932 (11/C) (ex NN 37/07), приведени в действие от Франция в полза на летище Marseille Provence и на авиокомпаниите — ползватели на летището,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първо основание, изведено от пороците на обжалваното решение по отношение на помощта на департамент Bouches-du-Rhône за терминала „Marseille-Provence 2“ (MP2). По-специално,
 —
 мярката не отговаряла на ясно определени цели от общ интерес. Преценката на Комисията, която се съдържа в обжалваното решение, била опорочена от липса на мотиви, от грешка при прилагане на правото и от грешки в преценката относно:
 —
 целта в отговор на очаквано нарастване на въздушния пътникопоток;
 —
 целта във връзка с насърчаването на икономическото развитие на региона;
 —
 помощта не била необходима.
 2.
 Второ основание, изведено от пороците на обжалваното решение по отношение на договора за закупуване на рекламно пространство с дружеството Airport Marketing Services.
 3.
 Трето основание, изведено от пороците на обжалваното решение по отношение на тарифите за пътническата такса на терминал MP2.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/11
 Решение на Съда (трети състав) от 28 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от la Cour de cassation — Франция) — Établissements Rimbaud SA/Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence
 (Дело C-72/09) (1)
 (Пряко данъчно облагане - Свободно движение на капитали - Юридически лица, установени в трета страна, която е членка на Европейското икономическо пространство - Недвижими имоти, притежавани в държава членка - Данък върху пазарната стойност на тези недвижими имоти - Отказ за освобождаване - Борба с данъчните измами - Преценка с оглед на Споразумението за ЕИП)
 2010/C 346/18
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Établissements Rimbaud SA
 Ответници: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г. (ОВ L 1, 1994 г., стр. 3) — Данък върху пазарната стойност на разположени във Франция недвижими имоти — Освобождаване от данък на юридически лица със седалище във Франция или в държава от Европейското икономическо пространство при условие, че Франция е сключила с тази държава Споразумение за административно сътрудничество в борбата срещу данъчните измами и избягването на данъци или че посредством прилагането на договор, съдържащ клауза за недопускане на дискриминация тези юридически лица не са подложени на по-тежко данъчно облагане от това, на което са подложени установените във Франция дружества — Отказ за освобождаване от данък на дружество, установено в Лихтенщайн
 Диспозитив
 Член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година допуска национално законодателство като това по делото в главното производство, което освобождава от данък върху пазарната стойност недвижимите имоти, разположени на територията на държава — членка на Европейския съюз, дружествата със седалище на територията на държава — членка на Европейския съюз, и което поставя това освобождаване по отношение на дружествата със седалище на територията на трета страна, членка на Европейското икономическо пространство, в зависимост от съществуването на сключена спогодба за административна взаимопомощ между посочената държава членка и тази трета страна с цел борба с данъчните измами и избягването на данъци, или в зависимост от обстоятелството, че по силата на договор, който съдържа клауза за недопускане на дискриминация въз основа на гражданство, тези юридически лица не трябва да понасят по-голяма данъчна тежест от тази, която се прилага спрямо установените на територията на държава членка.
 (1) ОВ C 102, 1.5.2009 г, стр. 12.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/38
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Hansen & Rosenthal и H&R Wax Company Vertrieb/Комисия
 (Дело T-544/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Доказване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Право на защита - Изчисляване на стойността на продажбите - Тежест на нарушението - Забрана за прилагане с обратна сила - Равно третиране - Пропорционалност))
 (2015/C 046/44)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Hansen & Rosenthal KG (Хамбург, Германия) и H&R Wax Company Vertrieb GmbH (Хамбург) (представители: J. Schulte, A. Lober и M. Dallmann, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално R. Sauer и K. Mojzesowicz, впоследствие M. Sauer и A. Antoniadis)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи) в частта относно жалбоподателите, както и — при условията на евентуалност — искане за отмяна или намаляване на размера на наложената им глоба
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Hansen & Rosenthal KG и H&R Wax Company Vertrieb GmbH понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/17
 Определение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Tecnoprocess/Комисия и Делегация на Европейския съюз в Мароко
 (Дело T-264/09) (1)
 (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Покана за предприемане на действия - Явна недопустимост - Иск за обезщетение - Причинно-следствена връзка - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
 2011/C 282/30
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Tecnoprocess Srl (Рим, Италия) (представител: A. Majoli, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bordes и L. Prete); и Делегация на Европейския съюз в Мароко
 Предмет
 Иск с предмет да се установи, от една страна, неправомерното бездействие на Европейската комисия и на Делегацията на Европейския съюз в Мароко, и от друга страна, поправяне на вредите, за които се твърди, че са претърпени от ищеца в резултат на претендираното неправомерно бездействие.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като частично недопустим и частично явно лишен от всякакво правно основание.
 2.
 Осъжда Tecnoprocess Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 220 от 12.9.2009 г.


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/3
 Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-51/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 43 ЕО - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 45 ЕО - Участие в упражняването на публичната власт - Директива 89/48/ЕИО)
 2011/C 204/04
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и H. Støvlbæk)
 Страна, встъпила в подкрепа на ищеца: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и M. S. Ossowski)
 Ответник: Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz, подпомаган от J.-J. Lorang, avocat)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Чешка република (представител: M. Smolek), Френска република (представители: G. de Bergues и M. Messmer), Република Латвия (представители: L. Ostrovska, K. Drēviņa и J. Barbale), Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė), Република Унгария (представители: J. Fazekas, R. Somssich, K. Veres и M. Fehér), Република Полша (представители: M. Dowgielewicz, C. Herma и D. Lutostańska), Словашка република (представител: J. Čorba)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 45 ЕО — Национална правна уредба, която за достъпа до професията нотариус и нейното упражняване поставя изискване за гражданство — Пречка пред свободата на установяване — Обхват на изключението относно дейностите, които са свързани с упражняване на публичната власт — Необходимост от пряко и конкретно участие в упражняването на такава власт — Липса на транспониране, що се отнася до професията нотариус, на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, 1989 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76)
 Диспозитив
 1.
 Като е наложило изискване за гражданство за достъп до професията нотариус, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 43 ЕО.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейската комисия, Великото херцогство Люксембург, Чешката република, Френската република, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Полша, Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 128, 24.5.2008 г.


text:
 20.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/27
 Решение на Общия съд от 9 февруари 2017 г. — zero/EUIPO — Hemming (ZIRO)
 (Дело T-106/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ZIRO“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „zero“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 086/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: zero Holding GmbH & Co. KG (Бремен, Германия) (представител: M. Nentwig, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Vuijst и H. O’Neill)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Oliver Hemming (Кедбъри, Обединено кралство)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. (преписка R 71/2015-5) относно производство по възражение между zero Holding и M. Hemming
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 януари 2016 г. (преписка R 71/2015-5).
 2)
 Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 175, 17.5.2016 г.


text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/2
 Решение на Съда (четвърти състав) от 8 март 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-524/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 296—298 - Режим на единна данъчна ставка за земеделските производители - Нулева единна ставка на компенсация)
 2012/C 126/02
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: М. Afonso)
 Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и R. Laires)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 296—298 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Режим на единна данъчна ставка, имащ за цел да компенсира ДДС, начислен върху покупките на стоки и услуги, извършени от земеделски производители, обхванати от режима на единна данъчна ставка — Нулева единна ставка на компенсация
 Диспозитив
 1.
 Като прилага за земеделските производители специален режим, който не е съобразен с установения от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, поради това че ги освобождава от плащане на данъка върху добавената стойност и предвижда прилагане на нулева единна ставка на компенсация, Португалската република не изпълнява задълженията си по членове 296—298 от посочената директива.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейската комисия и Португалската република понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 11.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/32
 Жалба, подадена на 22 юни 2012 г. — FIS’D/Комисия
 (Дело T-283/12)
 2012/C 243/57
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: FIS’D — Formazione integrata superiore del design (Catanzaro, Италия) (представители: S. Baratti и A. Sodano, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да уважи искането за мерки за процесуално организационни действия и/или за посочените мерки за събиране на доказателства,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е срещу решение на Европейската комисия от 12 април 2012 г., Ref. Ares(2012)446225, с което е отхвърлена жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателката на основание член 22 от Регламент (ЕО) No 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 г. срещу решението на Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура от 13 януари 2011г.„Termination of the Framework Partnership Agreement 2011-0181, Erasmus Mundus Masters Course in City Regeneration“, с което е прекратено предсрочно Рамково споразумение за сътрудничество 2001-0181, сключено в рамките на програма Erasmus Mundus 2009-2013.
 Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на закона, изразяващо се в явна грешка в преценката и липса на мотиви:
 —
 Според жалбоподателя Комисията пропуснала да вземе предвид факта, че Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура при оценката на изменението на програмата reCity Erasmus Mundus Master Corse, представена от Università degli Studi „Mediterranea“ на Reggio Calabria от 21 декември 2011 г. от името на консорциум, различен от първоначалния, действала в явно нарушение на дялове II.A.1 и II.B.4 от Administrative and Financial Handbook, който е неразделна част от Specific Grant Agreementу, приложено към Framework Partnership Agreement, и на член. II.12. от Framework Partnership Agreement.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на закона поради явна грешка в преценката:
 —
 Във връзка с това се уточнява, че Комисията пропуснала да вземе предвид факта, че решението на Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура, с което дава съгласие за разширяване на Specific Grant Agreement за субсидиране на текущата магистърска програма въз основа на новия проект, представен от Università degli Studi „Mediterranea“ на Reggio Calabria на 21 декември 2011 г., който да се осъществи от друг консорциум, различен от първоначално определения, е опорочено от явно нарушение на членове I.3 и II.12.3 от Framework Partnership Agreement, злоупотреба с власт, по-конкретно, изопачаване, липса на съществено условие, нелогичност, противоречивост и липса на мотиви.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на закона поради явна грешка в преценката и липса на мотиви:
 —
 Във връзка с това се уточнява, че Комисията е пропуснала да вземе предвид факта, че действията на Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура във връзка с разпореждането да се прекрати действието на Framework Partnership Agreement и даването на съгласие за разширяване на действието на Specific Grant Agreement за друг проект, консорциумът и съдържанието на който се различават от този, който участвал в процедурата по обявата за представяне на кандидатури, са опорочени поради нарушаване и неправилно прилагане на Приложение I към Framework Partnership Agreement, злоупотреба с власт, по-конкретно изопачаване, неспазване на съществено условие, нелогичност, нарушаване на общия принцип на добра администрация и свързаните с него принципи на добросъвестност, прозрачност, безпристрастност и пропорционалност, както и принципа на оправданите правни очаквания.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/33
 Жалба, подадена на 17 март 2011 г. — Häfele/СХВП (Infront)
 (Дело T-166/11)
 2011/C 145/55
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Германия) (представители: M. Eck и J. Dönch, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 януари 2011 г. по преписка R 1711/2010-1;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Infront“ за стоки от класове 6 и 20
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като съответната марка на Общността нямала отличителен характер, не била описателна и не станала обичайно наименование.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).