text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/10
 Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Cantabria (Испания), постъпило на 27 октомври 2015 г. — Luca Jerónimo García Almodóvar и Catalina Molina Moreno/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U
 (Дело C-554/15)
 (2016/C 027/13)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Cantabria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Luca Jerónimo García Almodóvar и Catalina Molina Moreno
 Ответник: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместимо ли е с принципа за необвързващо действие и с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори ограничаването на обратното действие на обявената недействителност на неравноправна клауза за долен праг в потребителски договор?
 2)
 Съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори запазването на последиците, породени от клауза за долен праг в потребителски договор, обявена за недействителна като неравноправна?
 3)
 Съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори ограничаването на обратното действие на обявената недействителност на клауза за долен праг в потребителски договор като неравноправна, поради преценката за наличието на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката и добросъвестността?
 4)
 При положителен отговор на предходния въпрос, когато е направено възражение срещу принудително изпълнение от страна на потребител — длъжник по изпълнението поради неравноправен характер на договорна клауза в потребителски договор, която представлява основанието за изпълнение или която би определила изискуемия размер, съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори преценката за наличието на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката да се основава на презумпция или същата трябва да почива на конкретни икономически показатели, от които да се установява макроикономическото отражение на придаването на обратно действие на обявената недействителност на съответната неравноправна клауза?
 5)
 От друга страна, когато е направено възражение срещу принудително изпълнение от страна на потребител — длъжник по изпълнението поради неравноправен характер на договорна клауза в потребителски договор, която представлява основанието за изпълнение или която би определила изискуемия размер, съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година преценката за наличието на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката да се извърши, като се вземат предвид икономическите последици, които би имало предявяването на индивидуален иск или на възражение срещу принудителното изпълнение поради неравноправен характер на клаузата от голям брой потребители, или напротив — преценката трябва да се основава на отражението върху икономиката на конкретното възражение срещу принудителното изпълнение, направено от съответния потребител?
 6)
 При положителен отговор на третия въпрос, съвместима ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори абстрактната оценка на поведението на който и да е продавач или доставчик, за да се прецени добросъвестността?
 7)
 Или напротив, при тълкуването на член 6 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори е необходимо посочената добросъвестност да се разглежда и преценява във всеки конкретен случай, като се вземе предвид конкретното поведение на продавача или доставчика при договарянето и включването на неравноправната клауза в договора?
 (1) ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/15
 Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Agroferm A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri
 (Дело C-568/11) (1)
 (Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Продукт на основата на захар, който се състои от 65 % лизинов сулфат и 35 % онечиствания от производствения процес - Регламент (ЕО) No 1719/2005 - Регламент (ЕО) No 1265/2001 - Възстановявания при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост - Недължимо платени помощи на Общността - Възстановяване - Принцип на защита на оправданите правни очаквания)
 2013/C 225/23
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Agroferm A/S
 Ответник: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri
 Предмет
 Преюдициално запитване — Vestre Landsret — Тълкуване на Регламент (ЕО) No 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 286, стр. 1) и на Регламент (ЕО) No 1265/2001 от 27 юни 2001 година на Комисията относно условията и реда за прилагането на Регламент (ЕО) No 1260/2001 на Съвета относно предоставянето на възстановявания при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост (ОВ L 178, стр. 63) — Тарифно класиране за целите на предоставяне на възстановяване при производството за определени захарни продукти, използвани в химическата промишленост — Продукт на основата на захар, който е приготвен чрез ферментация посредством Corynebacterium glutamicum и се състои от 65 % лизинов сулфат и примеси от производствения процес — Класиране в подпозиция 2309, 2922 или 3824 от Комбинираната номенклатура — Недължимо платени помощи от Общността
 Диспозитив
 1.
 Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) No 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че продукт, състоящ се от лизинов сулфат и онечиствания от производствения процес, трябва да се класира в позиция 2309 като препарат от видовете, използвани за храна на животни.
 2.
 Принципът на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в положение като разглежданото в главното производство националните митнически органи, от една страна, да искат връщане на недължимо платената сума за възстановявания при производството за лизинов сулфат, която производителят вече е получил, и от друга страна, да откажат да платят възстановяванията при производството за този продукт, за които са поели задължение към същия производител.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/33
 Определение на Общия съд от 27 април 2015 г. — Vierling/СХВП — IP Leanware (BRAINCUBE)
 (Дело T-581/14) (1)
 ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 205/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Yvonne Vierling (Кьолн, Германия) (представители: G. Hasselblatt и D. Kipping, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: IP Leanware (Исоар, Франция)
 Предмет
 Жалба против решението на втори апелативен състав на СХВП от 30 април 2014 г. (преписка R 1486/2013-2), постановено в производство по възражение между Yvonne Vierling и IP Leanware.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Г-жа Yvonne Vierling понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на СХВП.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/27
 Жалба, подадена на 8 септември 2011 г. — Skyhawke Technologies/СХВП — British Sky Broadcasting и Sky IP (SKYCADDIE)
 (Дело T-484/11)
 2011/C 319/55
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Skyhawke Technologies, LLC (САЩ) (представители: K. Gilbert и M. Blair, Solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Други страни в производството пред апелативния състав: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Обединеното кралство) и Sky IP International Ltd (Isleworth, Обединеното кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 юни 2011 г. по преписка R 501/2010-4 и
 —
 да бъдат осъдени ответникът и останалите страни в производството да заплатят разноските на жалбоподателя и да понесат собствените си разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SKYCADDIE“ за стоки и услуги от класове 9, 25, 28 и 41 — Заявка за марка на Общността No 4264685
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другите страни в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрирана под No 3203411 словна марка на Общността „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 и 42; регистрирана в Обединеното кралство под No 2302176B словна марка „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 28, 36, 41, 42, 43 и 45; регистрирана под No 3166337 фигуративна марка на Общността в черно и бяло „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 и 42; регистрирана в Обединеното кралство под No 2044507A словна марка „SKY“, за стоки и услуги от класове 18, 25 и 28; регистрирана в Обединеното кралство под No 2197682 фигуративна марка в черно и бяло „SKY“, за стоки и услуги от класове 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 и 42; общоизвестната в Обединеното кралство марка „SKY“, за стоки и услуги от класове 9, 16, 28, 38 и 41; нерегистрираната в Обединеното кралство марка „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 28, 38 и 41;
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността в нейната цялост
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1), буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав i) не е отчел наличието на достатъчно визуални, слухови и концептуални различия между марките, по-конкретно при анализа на концептуалните значения на марките и ii) не е отчел правилно нивото на внимание на средния потребител на разглежданата категория стоки.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/14
 Решение на Общия съд от 7 юли 2011 г. — Longinidis/Cedefop
 (Дело T-283/08 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Договор за неопределено време - Уволнение - Мотивация - Явна грешка в преценката - Право на защита)
 2011/C 238/20
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Pavlos Longinidis (Солун, Гърция) (представители: първоначално P. Giatagantzidis и S. Stavropoulou, впоследствие P. Giatagantzidis и K. Kyriazi, avocats)
 Друга страна в производството: Европейски център за развитие на професионалното обучение (Cedefop) (представители: M. Fuchs, подпомаган от P. Anestis, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 24 април 2008 г. по дело Longinidis/Cedefop (F-74/06, все още непубликувано в Сборника), с която се цели отмяната на това решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Pavlos Longinidis понася направените от него разноски, както и тези на Европейския център за развитие на професионалното обучение, направени в настоящото производство.
 (1) ОВ C 272 от 25.10.2008 г., поправка ОВ C 313 от 6.12.2008 г.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/57
 Жалба, подадена на 3 март 2014 г. — EE/СХВП (повърхност с точки в цвят слонова кост)
 (Дело T-144/14)
 2014/C 135/75
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: EE Ltd (Hatfield, Обединено кралство) (представител: P. Brownlow, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 януари 2014 г. по преписка R 705/2013-1.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, представляваща повърхност с точки в цвят слонова кост за стоки и услуги от класове 7, 9, 16, 25, 35 — 39, 41, 42 и 45 — Заявка за регистрация на марка на Общността No 11 388 493
 Решение на проверителя: отказва регистрация на заявената марка.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/13
 Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 29 юни 2012 г. — Metro Cash & Carry Danmark ApS/Skatteministeriet
 (Дело C-315/12)
 2012/C 258/20
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Højesteret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Metro Cash & Carry Danmark ApS
 Ответник: Skatteministeriet
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли Директива 92/12 (1) и Регламент No 3649/92 (2) да бъдат тълкувани в смисъл, че ако при обстоятелствата в основата на главното дело търговец продава подлежащи на облагане с акциз стоки, освободени за потребление в тази държава членка, които се доставят от продавача в мястото на осъществяване на неговата търговска дейност на купувач с местоживеене в друга държава членка, без продавачът да оказва съдействие при предоставянето или организирането на транспортирането на тези стоки, този търговец следва да: i) извърши проверка, в рамките на която да установи дали подлежащите на облагане с акциз стоки се купуват, за да бъдат внесени във втората държава членка, и да ii) извърши проверка, в рамките на която да установи дали стоките следва да бъдат внесени за собствена консумация или за ползване с търговски цели?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос и при обстоятелствата в основата на главното дело, при извършване на посочените проверки към момента на продажбата на подлежащите на облагане с акциз стоки следва ли търговецът да приложи установените презумпции относно намерението на купувача за ползване на закупените стоки?
 3.
 При положителен отговор на първия въпрос, следва ли Директива 92/12 и Регламент No 3649/92 да бъдат тълкувани в смисъл, че при обстоятелствата в основата на главното дело посоченият в първия въпрос продавач трябва да откаже да удовлетвори желанието на купувача да закупи подлежащите на облагане с акциз стоки, ако купувачът не предложи да представи копие 1 от посочения в член 4 от Регламент No 3649/92 придружаващ документ, в случай че купувачът възнамерява да използва с търговски цели подлежащите на облагане с акциз стоки в държавата му по произход? Отговор на този въпрос е необходим и в случай че следва да се приложат посочените във втория въпрос презумпции. При положителен отговор на първия въпрос, следва ли Директива 92/12 и Регламент No 3649/92 да бъдат тълкувани в смисъл, че при обстоятелствата в основата на главното дело посоченият в първия въпрос продавач трябва да откаже да удовлетвори желанието на купувача да закупи подлежащите на облагане с акциз стоки, ако купувачът не предложи да представи копие 1 от посочения в член 4 от Регламент No 3649/92 придружаващ документ, в случай че купувачът възнамерява да използва с търговски цели подлежащите на облагане с акциз стоки в държавата му по произход? Отговор на този въпрос е необходим и в случай че следва да се приложат посочените във втория въпрос презумпции.
 4.
 Променя ли се правното положение след влизането в сила на Директива 2008/118 (3) и след отмяната на Директива 92/12, що се отнася до отговорите на въпроси 1—3, до които се стига въз основа на Директива 92/12?
 5.
 Следва ли използваният в член 8 от Директива 92/12 (понастоящем член 32, параграф 1 от Директива 2008/118) израз „продукти, придобити от частни лица за свое собствено ползване“ да се тълкува в смисъл, че обхваща или че може да обхване покупки на подлежащи на облагане с акциз стоки при обстоятелствата в основата на главното дело? При отрицателен отговор на този въпрос, следва ли тогава покупките да се уреждат в съответствие с член 7 от Директива 92/12 и/или член 33 от Директива 2008/118?
 (1) Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, 1992 г., стр. 1).
 (2) Регламент (ЕИО) No 3649/92 на Комисията от 17 декември 1992 година относно опростения придружаващ документ за вътреобщностно движение на стоки, подлежащи на облагане с акциз, които са освободени за потребление в държавата членка на изпращане (ОВ L 369, 1992 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 162).
 (3) Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 9, 2009 г., стр 12).


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/35
 Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — Scuola Elementare Maria Montessori/Комисия
 (Дело T-220/13)
 2013/C 171/66
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Рим, Италия) (представители: A. Nucara и E. Gambaro, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като изтъкнатите по дело Ferracci/Комисия (T-219/13).


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/35
 Решение на Общия съд от 2 март 2010 г. — Arcelor/Парламент и Съвет
 (Дело T-16/04) (1)
 (Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Искане за отмяна - Липса на пряко и лично засягане - Искане за поправяне на вреди - Допустимост - Достатъчно сериозно нарушение на правна норма от по-висок ранг, предоставяща права на частноправните субекти - Право на собственост - Свобода на упражняване на професионална дейност - Пропорционалност - Равно третиране - Свобода на установяване - Правна сигурност)
 2010/C 100/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Arcelor SA (Люксембург, Люксембург) (представители: първоначално W. Deselaers, B. Meyring и B. Schmitt-Rady, впоследствие W. Deselaers и B. Meyring, avocats)
 Ответници: Европейски парламент (представители: първоначално K. Bradley и M. Moore, впоследствие L. Visaggio и I. Anagnostopoulou) и Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално B. Hoff-Nielsen и M. Bishop, впоследствие E. Karlsson и A. Westerhof Löfflerova, впоследствие от A. Westerhof Löfflerova и K. Michoel)
 Встъпила страна в подкрепа на ответниците: Европейска комисия (представител: U. Wölker)
 Предмет
 От една страна, искане за частична отмяна на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стp. 32, Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), и от друга страна, искане за поправяне на вредата, претърпяна от жалбоподателя в резултат на приемането на посочената директива
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Arcelor SA да понесе собствените си съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.
 3.
 Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 71, 20.3.2004 г.


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/14
 Определение на Съда (осми състав) от 25 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
 (Дело C-520/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Процедурен правилник на Съда - Член 53, параграф 2 - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47, втора алинея и член 54 - Конвенция за защита на правата на човека и основните свободи - Член 6, параграф 1 - Извънредна жалба до президента на Италианската република - Възражение на страна по спора срещу жалбата - Препращане на извънредната жалба за разглеждане от съд - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност на Съда))
 (2016/C 260/18)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds)
 Ответници: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
 в присъствието на: Roche Italia SpA, Novartis Farma SpA, Regione Marche
 Диспозитив
 Отговорът на въпроса, поставен от Consiglio di Stato (Държавен съвет, Италия) с акт от 15 юли 2015 г. (дело C-520/15), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 398, 30.11.2015 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/46
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2009 г. — Франция и France Télécom/Комисия
 (Съединени дела T-427/04 и Т-17/05) (1)
 (Държавни помощи - Режим на данъчно облагане на France Télécom с професионален данък за периода от 1994 г. до 2000 г. - Решение, с което помощта се обявяване за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Предимство - Погасителна давност - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Съществено процесуално нарушение - Колегиалност - Право на защита и процесуални права на трети заинтересовани лица)
 2010/C 24/79
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues, R. Abraham и S. Ramet, впоследствие G. de Bergues, S. Ramet и E. Belliard, и накрая G. de Bergues, E. Belliard и A.-L. Vendrolini) и France Télécom SA (Париж, Франция) (представители: първоначално A. Gosset-Grainville и L. Godfroid, вопследствие L. Godfroid, S. Hautbourg и M. van der Woude, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и J. Buendía Sierra)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2005/709/ЕО на Комисията от 2 август 2004 г. относно държавната помощ приведена в действие от Франция в полза на France Télécom (ОВ L 269, 2005 г., стр. 30)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Френската република и France Télécom SA да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 19 от 22.1.2005 г.


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/18
 Жалба, подадена на 30 януари 2012 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Европейска полицейска служба (Европол)
 (Дело T-40/12)
 2012/C 109/40
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Люксембург) и Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, avvocato)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Общия съд:
 —
 да отмени Решението на Европейска полицейска служба (Европол) от 22 ноември 2011 г., с което последната отхвърля офертата на консорциума, в който участват жалбоподателите, в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка No D/C3/1104, и
 —
 да осъди ЕВРОПОЛ да заплати всички съдебни разноски, направени от жалбоподателите.
 Правни основания и основни доводи
 Според жалбоподателите обжалваното решение трябва да бъде отменено в съответствие с член 263 ДФЕС на следното правно основание, подразделено на три части:
 1.
 Първо, Европол неоснователно е отхвърлил офертата на жалбоподателите, твърдейки че те са променили техническата и финансовата си оферта, което има за последица това, че Европол не се е основал на никакво правно основание, за да отхвърли офертата на жалбоподателите.
 2.
 Второ, Европол неоснователно е упрекнал жалбоподателите, в това че офертата им е неточна и я е отхвърлил, макар че Европол е предизвикал и приел или допуснал наличието на неточност и липсата на яснота относно значението на термините „out of the box“ и „customisation“, в нарушение на принципа на прозрачност.
 3.
 Трето, като е отхвърлил офертата на жалбоподателите Европол е нарушил принципа на пропорционалност при прилагането на условията на договорните документи.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/14
 Преюдициално запитване от Tribunal Central Administrativo Sul (Португалия), постъпило на 5 февруари 2015 г. — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig)/AICP — Associação de Industriais do Concelho de Pombal
 (Дело C-46/15)
 (2015/C 146/21)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Central Administrativo Sul
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig)
 Ответник: AICP — Associação de Industriais do Concelho de Pombal
 Друга страна: Indice — ICT & Management, Lda
 Преюдициални въпроси
 1)
 Доколкото португалското законодателство не урежда въпросите, съдържащи се в член 48, параграф 2, буква а), точка ii), второ тире от Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., намира ли посочената правна уредба пряко приложение в португалския правен ред така, че да предоставя на частноправните субекти право, което те могат да противопоставят на възлагащите органи?
 2)
 Разпоредбата на член 48, параграф 2, буква а), точка ii), второ тире от Директива 2004/18/ЕО, трябва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на установени от възлагащия орган разпоредби, които не позволяват на икономическия оператор да докаже предоставянето на услуги с декларация, съставена от самия него, освен ако установи невъзможност или сериозно затруднение да получи такава декларация от частния получател?
 3)
 Разпоредбата на член 48, параграф 2, буква а), точка ii), второ тире от Директива 2004/18/ЕО, трябва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на установени от възлагащия орган разпоредби, които под страх от отстраняване изискват декларация на частния купувач със заверка на подписа от нотариус, адвокат или друг компетентен орган?
 (1) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/30
 Жалба, подадена на 3 август 2012 г. — Afepadi и др./Комисия
 (Дело T-354/12)
 2012/C 295/54
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Барселона, Испания), Elaborados Dietéticos, SA (Испания), Nova Diet, SA (Бургос, Испания), Laboratorios Vendrell, SA (Испания), Ynsadiet, SA (Мадрид, Испания) (представител: P. Velázquez González, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени съображения No 11, 14 и 17 от Регламент (ЕС) No 432/2012 на Комисията, тъй като засягат сериозно интересите им,
 —
 в интерес на правната сигурност да обяви, че е необходимо отхвърлянето на здравните претенции, предвидени в член 13 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета, да се осъществи посредством нормативен акт,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати разноските по настоящото дело.
 Правни основания и основни доводи
 На 16 май 2012 г. Комисията приема Регламент (ЕС) No 432/2012 за създаване на списък на разрешените здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (1). С този регламент се прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (2).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват нарушение на принципа на правна сигурност.
 В това отношение се твърди, че въпреки осъществените дейности, задачата на Комисията съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) 1924/2006 да приеме списък на разрешените претенции, валиден за Общността, не е изпълнена изцяло, доколкото не всички здравни претенции, подложени на преценката на ЕОБХ, са били предмет решение, с което се допускат. Поради това са налице значителен брой претенции, които следва да бъдат разгледани тепърва или да бъдат разгледани по-задълбочено, сред които са тези относно ботаническите субстанции, обикновено използвани от жалбоподателите за производство на хранителни продукти.
 Така произвеждащите храни икономически оператори, които използват ботанически субстанции, знаят със сигурност кои са принципно приетите здравни претенции, които се основават на научни данни (222–те вече одобрени здравни претенции) и кои субстанции могат да използват в храните си. Те обаче не са уведомени по същия ред (чрез регламент) какъв е статута на претенциите, които не са включени в списъка на разрешените претенции: дали все още са неразгледани или следва да бъдат предмет на по-задълбочено разглеждане, дали са били отхвърлени или разрешени и кога или в какъв срок.
 (1) ОВ L 136, стр. 1.
 (2) ОВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244.


text:
 10.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/2
 Жалба, подадена на 5 юли 2016 г. от Ирландия срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по дело T-69/06 RENV II: Aughinish Alumina Ltd/Европейска комисия
 (Дело C-369/16 P)
 (2016/C 371/02)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ирландия (представители: E. Creedon, T. Joyce, P. McGarry, Senior Counsel)
 Други страни в производството: Aughinish Alumina Ltd, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да бъде отменено съдебното решение;
 —
 да бъде отменено решението; (1)
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Ирландия посочва четири основания за настоящата жалба:
 а)
 Общият съд допуснал грешка в правоприлагането в обжалваното съдебно решение, тъй като приел, че принципът на правна сигурност не се прилагал и/или на него не можели да се позовават Ирландия и Aughinish Alumina Ltd, независимо от неоправданото забавяне на Комисията при постановяването на оспорваното решение.
 б)
 Общият съд допуснал грешка в правоприлагането, като приел, че не било налице нарушение на принципа на зачитане на оправданите правни очаквания, макар и да установил, че било несправедливо и неоправдано забавянето от страна на Комисията при извършване на разследването.
 в)
 Общият съд погрешно приел, че разглежданата помощ „била в съответствие със схема за помощи“ съгласно определението по член 1, буква г) от Регламент No 659/1999 на Съвета (2); освен това Общият съд допуснал грешка, като приел, че преклузивният срок по член 15 от Регламент No 659/1999 започвал да тече от датата на всеки извършван от Aughinish Alumina Ltd внос на минерални масла.
 г)
 Общият съд погрешно отказал да уважи жалбата с мотива, че помощта можела да се определи като съществуваща предприсъединителна помощ.
 (1) Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (нотифицирано под номер C (2005) 4436) (ОВ L 119, стр. 12).
 (2) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1).


text:
 1.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 373/12
 Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Moreda-Riviere Trefilerías/Комисия
 (Дело T-440/12)
 2012/C 373/19
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado, и P. Herrero Prieto, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени на основание член 264 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане,
 —
 да изиска от Комисията, в съответствие с член 24 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд, да представи документите, сметките и останалите фактически и/или правни елементи, които са ѝ послужили като основание за приемането на заявленията за неплатежоспособност на Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin и/или намаляване на размера на глобата на ArcelorMittal,
 —
 във всички случаи, да осъди Европейската комисия дa заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основание и основни доводи вече са изложени по делото Global Steel Wire/Комисия, T-438/12.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/79
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 29 септември 2009 г. — Labate/Комисия
 (Дело F-64/09)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Социална сигурност - Осигуряване за злополука и професионално заболяване - Професионално заболяване - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Липса на компетентност на Съда на публичната служба - Препращане на Първоинстанционния съд)
 2010/C 24/151
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподателка: Kay Labate (Тарквиния, Италия) (представител: I. Forrester, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет на делото
 Искане да се установи неправомерно бездействие от страна на Комисията, доколкото същата не се е произнесла по молбата на жалбоподателката заболяването, от което нейният съпруг е починал, да се признае за професионално заболяване
 Диспозитив на определението
 1.
 Препраща на Първоинстанционния съд дело Labate/Комисия, заведено под номер F-64/09.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/60
 Жалба, подадена на 23 септември 2015 г. — Португалия/Комисия
 (Дело T-550/15)
 (2015/C 389/69)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão и J. Saraiva de Almeida)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2015) 4076 на Европейската комисия (1) в частта, с която е изключена от финансиране от страна на Европейския съюз сумата 8 2 60 006,65 EUR, съответстваща на разходите, декларирани от Португалската република във връзка с мярката „Други преки помощи — овце и кози“ за 2010 г., 2011 г. и 2012 г.
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.
 A —
 Във връзка за кампаниите за 2009 г. и 2010 г. — Проверки през периода на задържане
 1.
 Неправилно тълкуване и прилагане на член 34, параграф 2 от Регламент No 796/2004 (2) , що се отнася до понятието за проверки, които следва да бъдат извършени „през периода на задържане“.
 2.
 Нарушение на принципа на забрана на обратното действие с неправилното прилагане с обратно действие от страна на Комисията на член 2, параграф 10 от Регламент (ЕС) No 1368/2011 (3), доколкото едва след изменението на член 41 от No 1122/2009 (4) законодателството на Съюза предвижда проверки на място, разпределени „през целия период на задържане“.
 3.
 Нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания и правна сигурност, доколкото тези принципи изискват всеки акт на институциите, който поражда правни последици, да бъде ясен, точен и доведен до знанието на заинтересованите лица, с цел те да бъдат със сигурност известени за момента, от който актът съществува и започва да поражда правни последици.
 4.
 Нарушение на принципа на равенство вследствие на изкривяването му поради липсата на насоки за прилагането на член 34, параграф 2 — които, ако съществуват, трябва да в писмена форма —, тъй като не е гарантирано приемането на еднообразни мерки по отношение на всички държави членки в съответствие с посочения принцип.
 5.
 Нарушение на принципа на пропорционалност и на член 5 ДЕС, доколкото проверките, извършени на място от португалските власти, са насочени към постигане точно на предвидената в разглежданата правна уредба цел, независимо дали се извършват в началото, както би трябвало според Комисията, или на междинна фаза или на фаза, по-близка до края, стига да са през периода на задържане и да са неочаквани и непредвидими.
 Б —
 Във връзка с кампанията за 2011 г. — Нови нормативни изисквания за електронна идентификация
 1.
 Нарушение на член 11 от Регламент (ЕО) No 885/06 (5), доколкото решението не е надлежно мотивирано и мотивите са неточни, което нарушава разума и целта на член 11, параграф 1 от Регламент No 885/2006.
 2.
 Нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент No 1290/2005 (6) и на принципа на пропорционалност, доколкото в случая не са изпълнени четирите изисквания, посочени в съобщените насоки на Комисията по този въпрос, а тези изисквания трябва да са изпълнени едновременно.
 (1) Решение за изпълнение C(2015) 4076 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 182, стр. 39).
 (2) Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).
 (3) Регламент за изпълнение (ЕС) No 1368/2011 на Комисията от 21 декември 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1121/2009 за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане на земеделски производители, посочени в дялове IV и V от посочения регламент, и на Регламент (ЕО) No 1122/2009 за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (ОВ L 341, стр. 33).
 (4) Регламент (ЕО) No 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (ОВ L 316, p. 65, поправка в ОВ L 246, 2013 г., стр. 3).
 (5) Регламент (ЕО) No 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (ОВ L 171, стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 37 и поправка в ОВ L 291, 2007 г., стр. 30).
 (6) Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/10
 Жалба, подадена на 14 октомври 2010 г. от Dimitris Platis срещу определението на Общия съд (първи състав), постановено на 30 септември 2010 г. по дело T-311/10, Dimitris Platis/Съвет и Гърция
 (Дело C-513/10 P)
 2011/C 80/18
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Dimitris Platis (представител: P. Théodoropoulos, avocat)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз и Република Гърция
 С определение от 17 декември 2010 г. Съдът на Европейския съюз (седми състав) постанови, че жалбата следва да се отхвърли, тъй като същата е частично явно неоснователна и частично явно недопустима.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/4
 Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento/Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, и др.
 (Дело C-159/11) (1)
 (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 2, букви а) и г) - Услуги - Проучване и оценка на сеизмичната уязвимост на болнични заведения - Договор, сключен между две публичноправни образувания, едното от които е университет - Публичноправно образувание, което може да бъде квалифицирано като икономически оператор - Възмезден договор - Насрещна престация, която не превишава направените разходи)
 2013/C 46/06
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento
 Ответниици: Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Associazione delle Organizzazioni di Ingegneri, di Architettura e di Consultazione Tecnico-economica (OICE), Etacons srl, Ing. Vito Prato Engineering srl, Barletti — Del Grosso e Associati srl, Ordine degli Architetti della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori
 Предмет
 Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 1, параграф 2, букви а) и г), член 2, член 28, както и на приложение II, категории No 8 и No 12 към Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка в ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282) — Възлагане извън процедура за възлагане на обществена поръчка — Предоставяне на услуга, състояща се в осъществяване на проучване и на оценка на сеизмичната уязвимост на някои болници — Договори, сключени между две публични администрации, от които изпълнителят е университет — Възмездни договори, в които насрещната престация не превишава направените разходи
 Диспозитив
 Правото на Съюза в областта на обществените поръчки не допуска национална правна уредба, която разрешава да бъде сключен без процедура за възлагане на обществена поръчка договор, с който публичноправни образувания установяват помежду си сътрудничество, когато — и това следва да се провери от запитващата юрисдикция — такъв договор няма за цел да осигури изпълнението на обща за тези образувания задача за обществена услуга, не се ръководи изключително от съображения и изисквания, присъщи на преследването на цели от обществен интерес, или може да постави частен доставчик в привилегировано положение спрямо неговите конкуренти.
 (1) ОВ C 173, 11.6.2011 г.


text:
 27.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/4
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 15 декември 2016 година
 по дело E-1/16
 Synnøve Finden AS срещу Правителството на Норвегия, представлявано от Министерството на земеделието и храните
 (Продуктовия обхват на Споразумението за ЕИП — Млечни продукти — Държавни помощи — Държавни ресурси — Въздействие върху търговията и нарушаване на конкуренцията — Право на установяване)
 (2017/C 133/04)
 По дело E-1/16, Synnøve Finden/AS срещу правителството на Норвегия, представлявано от министерството на земеделието и храните — МОЛБА до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, подадена от Oslo tingrett (Районен съд Осло) относно тълкуване на Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално членове 31 и 61 от него, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови решение на 15 декември 2016 г., чийто диспозитив е, както следва:
 1.
 Член 61 от Споразумението за ЕИП трябва да се тълкува в смисъл, че механизъм, предвиден от националното законодателство, според който на дадено предприятие се предоставят 0,50 NOK за литър за количество, ограничено до 100 милиона литра за разпространението на определени продукти, някои от които попадат в обхвата на Споразумението за ЕИП, представлява държавна помощ, при условие че запитващата юрисдикция, като взе предвид всички изложени пред нея факти, както и указанията, предоставени от Съда, установи, че има намеса от страна на държавата или чрез държавни ресурси, че е вероятно намесата да се отрази на търговията между държавите от ЕИП, поради това, че предоставя избирателно предимство на получателя и нарушава или заплашва да наруши конкуренцията. Тази констатация, направена от запитващата юрисдикция, прави самата схема подлежи на задължението за уведомяване, предвидено в член 1, параграф 3 от част I на Протокол 3 към Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд.
 2.
 В случай, че дадена схема за държавна помощ е неразделно свързана с някои продукти, които не са изцяло извън приложното поле на Споразумението за ЕИП, мярката като цяло трябва да бъде нотифицирана на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3.
 Национален съд няма да има причина да оцени схема за държавна помощ с оглед на свободата на установяване в член 31 от Споразумението за ЕИП, освен ако тя не може да се оцени отделно, в правно отношение, от мярката за държавна помощ.


text:
 23.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 219/11
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 25 май 2011 г. — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike и Dragica Stevic/Bundesminister für Inneres
 (Дело C-256/11)
 2011/C 219/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike и Dragica Stevic
 Ответник: Bundesminister für Inneres
 Преюдициални въпроси
 1.
 а)
 Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на гражданин на трета държава, чийто съпруг и чиито непълнолетни деца са граждани на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на съпруга и децата, граждани на тази държава, включително когато издръжката на тези граждани на Съюза не зависи от гражданина на третата държава? (жалбоподателят Dereci)
 б)
 Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на гражданин на трета държава, чийто съпруг е гражданин на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на съпруга, гражданин на тази държава, включително когато издръжката на този гражданин на Съюза не зависи от гражданина на третата държава? (жалбоподателите Heiml и Maduike)
 в)
 Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на пълнолетен гражданин на трета държава, чиято майка е гражданка на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на майката, гражданка на тази държава, включително когато издръжката на тази гражданка на Съюза не зависи от гражданина на третата държава, но издръжката на гражданина на третата държава зависи от гражданката на Съюза? (жалбоподателят Kokollari)
 г)
 Трябва ли член 20 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да откаже на пълнолетна гражданка на трета държава, чийто баща е гражданин на Съюза, право на пребиваване в държавата членка по местопребиваването на бащата, гражданин на тази държава, включително когато издръжката на този гражданин на Съюза не зависи от гражданката на третата държава, но издръжката на гражданката на третата държава зависи от гражданина на Съюза? (жалбоподателката Stevic)
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 Задължението на държавите членки по член 20 ДФЕС да предоставят право на пребиваване на гражданите на трети държави съответства ли на произтичащо пряко от правото на Съюза право на пребиваване, или е достатъчно държавите членки да предоставят това право на гражданите на трети държави въз основа на своето законодателство?
 3.
 а)
 Ако съгласно отговора на втория въпрос е налице право на пребиваване въз основа на правото на Съюза:
 При какви условия по изключение не е налице това произтичащо от правото на Съюза право на пребиваване и съответно при какви условия на гражданите на трети държави може да бъде отнето това право на пребиваване?
 б)
 Ако съгласно отговора на втория въпрос е достатъчно държавите членки да предоставят право на пребиваване на гражданите на трети държави въз основа на своето законодателство:
 При какви условия може да се откаже право на пребиваване на гражданина на трета държава въпреки принципното наличие на задължение на държавата членка да му даде възможност да пребивава на територията ѝ?
 4.
 Ако в ситуацията, в която се намира г-н Dereci, член 20 ДФЕС допуска държавата членка да откаже право на пребиваване на гражданина на трета държава:
 Член 13 от Решение No 1/80 на създадения със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция Съвет по асоциирането от 19 септември 1980 г. относно развитието на асоциирането между ЕИО и Турция или член 41 от Допълнителния протокол, който е подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) No 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (1) и съгласно член 62 е неделима част от Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, пречка ли е в случай като този на г-н Dereci да се прилагат по-строги национални правила за първото приемане на турски гражданин на територията на страната в сравнение с прилаганите преди това правила за първото приемане на турски граждани, въпреки че улесняващите първото приемане национални разпоредби влизат в сила едва от момента, в който за държавата членка влизат в сила и разпоредбите относно посоченото асоцииране с Турция?
 (1) ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/11
 Решение на Съда (първи състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Concepción Salgado González/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
 (Дело C-282/11) (1)
 (Член 48 ДФЕС - Социална сигурност на работниците мигранти - Регламенти (ЕИО) No 1408/71 и (ЕО) No 883/2004 - Осигуряване за старост и смърт - Особен ред за прилагане на националното законодателство относно осигуряването за старост - Изчисляване на обезщетенията)
 2013/C 114/14
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Galicia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Concepción Salgado González
 Ответник: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Тълкуване на член 48 ДФЕС, на член 3 и на приложение VI, раздел Г, точка 4 (понастоящем буква ж) от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), както и на член 87, параграф 5 и на приложение XI, точка 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, стp. 1, поправка ОВ L 200, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82) — Осигуряване за старост и смърт — Особен ред за прилагане на националното законодателство относно осигуряването за старост — Изчисляване на обезщетенията — Национално законодателство, което определя размера на обезщетението в зависимост от осреднена основа на вноските за референтен период от петнадесет години
 Диспозитив
 Член 48 ДФЕС, член 3, член 46, параграф 2, буква а) и член 47, параграф 1, буква ж) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) No 629/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година, както и раздел З, точка 4 от приложение VI към този регламент трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, съгласно която теоретичният размер на пенсията за осигурителен стаж и възраст на самостоятелно зает работник, мигрант или не, неизменно се изчислява въз основа на осигурителния доход на този работник през точно определен референтен период, предхождащ плащането на последната му вноска в социалното осигуряване на тази държава, към който доход се прилага точно определен делител, но нито продължителността на този период, нито използваният делител могат да се адаптират, за да се отчете фактът, че съответният работник е упражнил правото си на свободно движение.
 (1) ОВ C 269, 10.9.2011 г.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/33
 Преюдициално запитване от Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Белгия), постъпило на 5 юли 2016 г. — H. F./Belgische Staat
 (Дело C-366/16)
 (2016/C 343/44)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad voor Vreemdelingenbetwistingen [Съвет по споровете във връзка с режима на чужденците]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: H. F.
 Ответник: Белгийската държава
 Преюдициални въпроси
 Правото на Съюза, и по-специално член 27, параграф 2 от Директивата за гражданството (1), евентуално във връзка с член 7 от Хартата, следва ли да се тълкува в смисъл, че молбата за издаване на разрешение за пребиваване, подадена от член на семейството, гражданин на трета страна, в рамките на събиране на семейството с гражданин на Съюза, който се е ползвал от правото си на свободно движение и свобода на установяване, може да бъде отхвърлена в една държава членка поради твърдението, че е налице заплаха в резултат на самото присъствие в обществото на този член на семейството, който в друга държава членка е изключен от статута на бежанец на основание член 1, раздел F от Конвенцията за статута на бежанците и член 12, параграф 2 от Директивата (2) за признаването поради факти, които се отнасят до него в конкретен обществено-исторически контекст в страната му по произход, когато изводът за наличието на истинска и настояща заплаха в резултат на поведението на този член на семейството в държавата членка на пребиваване се прави изключително въз основа на решението за изключване от статута на бежанец, без при това да се извършва преценка на опасността от повторно извършване на престъпление в държавата членка на пребиваване?
 (1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)
 (2) Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ. L, 2011 г., стр. 337, S. 9)


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/46
 Жалба, подадена на 20 април 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-57/15)
 (2015/C 213/75)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 От една страна, констатиране на незаконосъобразността на член 9 от приетите на 3 март 2011 г. общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника (ОРИ), и от друга страна, отмяната на решението, потвърждаващо прехвърлянето на пенсионните права, придобити от жалбоподателката в рамките на пенсионната схема на институциите на Съюза, в приложение на новите ОРИ
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за незаконосъобразен член 9 от общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,
 —
 да се отмени решението от 18 септември 2014 г., с които се предоставя бонус при прехвърляне на пенсионните права, придобити от жалбоподателката преди нейното постъпване на служба, към пенсионната схема на институциите на Европейския съюз в приложение на приетите на 3 март 2011 г. общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/17
 Иск, предявен на 15 септември 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-445/10)
 ()
 2010/C 301/25
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Egerer и A. Alcover San Pedro)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като по не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 г. за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE) (1), или при всички положения като не е уведомила Комисията за приетите разпоредби, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 14 май 2009 г.
 (1) ОB L 108, стр. 1.


text:
 10.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/7
 Преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Lyon (Франция), постъпило на 19 февруари 2016 г. — Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
 (Дело C-99/16)
 (2016/C 165/08)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de grande instance de Lyon
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jean-Philippe Lahorgue
 Ответници: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на член 4 от Директива 77/249/ЕИО (1) отказът да се предостави устройство за достъп до Réseau Privé Virtuel des Avocats (RPVA) на адвокат, надлежно вписан в адвокатската колегия на държава членка, в която той желае да упражнява адвокатската професия в качеството на свободен доставчик на услуги, тъй като този отказ представлява дискриминационна мярка, която може да попречи на упражняването на тази професия в качеството на свободен доставчик на услуги?
 (1) Директива на Съвета от 22 март 1977 година относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги (ОВ L 78, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 46).


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/47
 Жалба, подадена на 23 юни 2016 г. — ZZ/ECDC
 (Дело F-32/16)
 (2016/C 296/60)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: V. Kolias, lawyer)
 Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението от 21 септември 2015 година, приключващо доклада за оценка на жалбоподателя за отчетния период 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на апелативния оценяващ от 21 септември 2015 г., приключващ доклада за оценка на жалбоподателя за отчетния период 2011 г., и доколкото е необходимо да се отмени и решението на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа от 20 април 2016 г. , с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 20 декември 2015 г.;
 —
 да се осъди ECDC да заплати направените от него и от жалбоподателя разноски в настоящото производство.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/25
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Strasbourg (Франция) на 8 октомври 2013 г. — Geoffrey Léger/Ministre des affaires sociales et de la santé, Établissement français du sang
 (Дело C-528/13)
 2013/C 367/46
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Strasbourg
 Страни в главното производство
 Ищец: Geoffrey Léger
 Ответник: Ministre des affaires sociales et de la santé, Établissement français du sang
 Преюдициален въпрос
 С оглед на приложение III към Директива 2004/33/ЕО (1) обстоятелството, че дадено лице от мъжки пол има полови контакти с лице от същия пол, само по себе си представлява ли сексуално поведение, поставящо го във високо рискова група за заразяване със сериозни инфекциозни болести, преносими по кръвен път, обосноваващо постоянното отхвърляне като кръводарители на лицата с такова сексуално поведение, или според обстоятелствата в разглеждания случай може да представлява просто сексуално поведение, излагащо на риск от заразяване със сериозни инфекциозни болести, преносими по кръвен път, обосноваващо временно отхвърляне като кръводарители за определен срок след прекратяване на рисковото поведение?
 (1) Директива 2004/33/ЕО на Комисията от 22 март 2004 година за прилагане на Директива 2002/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно някои технически изисквания за кръвта и кръвните съставки (ОВ L 91, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 110).


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/22
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 октомври 2009 г. — Union Syndicale „Solidaires Isère“/Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports
 (Дело C-428/09)
 2010/C 24/40
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Ищец: Union Syndicale „Solidaires Isère“
 Ответници: Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports
 Преюдициални въпроси
 1.
 Прилага ли се Директивата от 4 ноември 2003 г. (1) за работници, временно наети за извършване на определена работа, и за сезонни работници, които работят най-много осемдесет дни за една година във ваканционни и развлекателни центрове?
 2.
 При утвърдителен отговор на този въпрос:
 а)
 предвид на целта на Директивата, която съгласно първото изречение на съображение 1 е да определи минимални изисквания за безопасност и здраве при организацията на работното време, трябва ли член 17 да се тълкува в смисъл, че допуска:
 —
 било, на основание на параграф 1, наемането за извършване на определена работа и за сезонната работа на титулярите на договор за ученичество, да се разглежда като спадащо към тези, по отношение на които „поради специфичните характеристики на съответната дейност, продължителността на работното време не се измерва и/или определя предварително или може да се определя от самите работници“,
 —
 било, на основание на буква б) от параграф 3, тази дейност да се разглежда като „дейности по охрана и надзор, които изискват постоянно присъствие с цел опазване на имущество и лица“?
 б)
 в последния случай, трябва ли де се приеме, че установените в параграф 2 условия, предвиждащи „компенсира[не] с равностойни периоди за почивка“ и „подходяща защита“ за работниците, могат да бъдат изпълнени чрез разпоредба, ограничаваща дейността на титулярите на разглежданите договори до осемдесет работни дни годишно във ваканционни и развлекателни центрове?
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/52
 Решение на Общия съд от 23 септември 2015 г. — Mechadyne International/СХВП (FlexValve)
 (Дело T-588/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „FlexValve“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Право на защита - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 389/58)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mechadyne International Ltd (Кърлингтън,Обединено кралство) (представители: S. von Petersdorff-Campen и E. Schaper, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие S. Hanne)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 юни 2014 г. (преписка R 2435/2013-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „FlexValve“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Mechadyne International Ltd да заплати съдените разноски.
 (1) ОВ C 361, 13.10.2014 г.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/24
 Жалба, подадена на 27 януари 2012 г. — Обединено кралство/ЕЦБ
 (Дело T-45/12)
 2012/C 98/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: K. Beal, Barrister и E. Jenkinson)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени публикуваното на 18 ноември 2011 г. от Европейската централна банка обявление на стандартите, доколкото с него се въвежда критерий за местонахождение, който трябва да се прилага за системите за клиринг посредством централни контрагенти; и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от това, че ответникът не бил компетентен да публикува обжалвания акт по принцип или без да използва законодателен инструмент, като регламент, приет или от Съвета, или от самата Европейска централна банка (наричана по-нататък „ЕЦБ“).
 2.
 Второто правно основание е изведено от това, че с обжалвания акт de jure или de facto ще бъде наложено изискване за място на установяване на системите за клиринг посредством централни контрагенти, желаещи да извършват сделки по клиринг или плащане в евро, надвишаващи дневно определена сума. Обжалваният акт нарушава членове 48, 56 и/или член 63 ДФЕС, или само някои от тези членове, доколкото:
 —
 Системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в неучастващи в еврозоната държави членки, подобно на Обединеното кралство, ще бъдат длъжни да преместят своите центрове за управление и контрол в държави членки, които участват в Евросистемата. Те също ще бъдат длъжни да учредят повторно юридически лица, които са признати по вътрешното право на друга държава членка;
 —
 в случай, че подобни системи за клиринг посредством централни контрагенти не променят своето място на установяване, както се изисква, ще им бъде отказан достъпа до финансовите пазари на държавите членки от Евросистемата, при същите условия като системите за клиринг на централните контрагенти, установени в тези страни, или по принцип;
 —
 системите за клиринг посредством централни контрагенти, които не са местни лица, няма да имат право на улесненията, които предлагат ЕЦБ или националните централни банки (НЦБ) на Евросистемата при същите условия или по принцип; и
 —
 вследствие на това се ограничава или напълно забранява възможността на подобни системи за клиринг посредством централни контрагенти да предлагат услуги по клиринг и плащане в евро на потребители от Съюза.
 3.
 Третото правно основание е изведено от това, че обжалваният акт нарушава членове 101 и/или 102 ДФЕС във връзка с член 106 ДФЕС и член 13 ДЕС, доколкото:
 —
 с него действително се изисква всички клиринг сделки, които се извършват в евро и надвишават известно ниво, да се сключват от системите за клиринг посредством централните контрагенти, установени в държава членка от еврозоната;
 —
 с него действително се нарежда на НЦБ от евро зоната да не подхранват резервите в евро валута на системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в държави членки, които не са членове на еврозоната, ако те надвишават установените в това решение граници.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от това, че изискването системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в държави членки извън еврозоната, да приемат различна юридическа правосубектност и място на установяване е равнозначно на пряка или непряка дискриминация, основана на гражданството. С него се нарушава и общия принцип на ЕС на равенство, доколкото системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в различни държави членки, са предмет на различно третиране, което не е обективно обосновано.
 5.
 Петото правно основание е изведено от това, че обжалваният акт нарушава членове II, XI, XVI и XVII от Общото споразумение по търговията с услуги (GATS) или само някои от тези членове.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от това, че без да поема доказателствената тежест във връзка с твърдението, че тези ограничения не са обосновани със съображения от обществен интерес (ЕЦБ е длъжна да обоснове своето мнение в полза на дерогация, ако такъв подход бъде възприет), Обединеното кралство твърди, че каквото и да е съображение от обществен ред, изтъкнато от ЕЦБ, няма да отговори на изискването за пропорционалност, доколкото съществуват по-малко ограничителни мерки за гарантиране на контрола на финансовите институции, които са установени в Съюза, но извън еврозоната.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/9
 Жалба, подадена на 3 март 2011 г. от Ignacio Ruipérez Aguirre и ATC Petition срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 20 януари 2011 г. по дело T-487/10, Ignacio Ruipérez Aguirre и ATC Petition/Европейска комисия
 (Дело C-111/11 P)
 2011/C 319/15
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Ignacio Ruipérez Aguirre и ATC Petition (представител: M.J. Sánchez González, abogada)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С определение от 14 юли 2011 г. Съдът (шести състав) отхвърля жалбата.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/65
 Жалба, подадена на 20 ноември 2015 г. — Shanxi Taigang Stainless Steel/Комисия
 (Дело T-675/15)
 (2016/C 038/88)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd (Taiyuan, Китай) (представители: F. Carlin, Barrister и N. Niejahr, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1429 на Комисията от 26 август 2015 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на студеновалцувани плоски продукти от неръждаеми стомани с произход от Китайската народна република и Тайван (OВ 2015 L 224, стp. 10), в частта, в която налага антидъмпингово мито върху износа на жалбоподателя и предвижда събиране на временно мито върху този износ; и
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и разноските на жалбоподателя по тези производства.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че Комисията нарушила член 2, параграф 7, буква a), втора алинея от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета (1) (наричан по-нататък „Основния регламент“), като определила и избрала Съединените американски щати („САЩ“) за подходящата държава аналог в този случай. Този избор се основава на неправилно тълкуване и прилагане на член 2, параграф 7, буква a), втора алинея от Основния регламент, както и на явни грешки в преценката на фактите. При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Комисията приложила явно неправилно член 2, параграф 7, буква a) от Основния регламент, тъй като не направила определени корекции на нормалната стойност, макар да избрала САЩ за държава аналог.
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението, че Комисията нарушила член 2, параграф 10 от Основния регламент, тъй като не направила необходимите корекции, свързани с разходите за вътрешен транспорт на производител износител от САЩ, съгласно буква к) от тази разпоредба.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението, че Комисията нарушила член 3, параграф 2, член 3, параграф 6 и член 3, параграф 7 от Основния регламент. В анализа на Комисията на някои показатели за вреда и причинно-следствената връзка са допуснати явни грешки в преценката на фактите и/или този анализ не съответства на задължението ѝ да разгледа данните внимателно и безпристрастно
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ 2009 L 343, стp. 51).


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/4
 Решение на Съда (пети състав) от 3 септември 2015 г. — Inuit Tapiriit и др./Европейска комисия, Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-398/13 P) (1)
 ((Обжалване - Регламент (ЕО) No 737/2010 - Регламент за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1007/2009 - Търговия с тюленови продукти - Ограничения на вноса и на търговията с посочените продукти - Валидност - Правно основание - Член 95 ЕО - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 17 - Декларация на Организацията на обединените нации за правата на коренното население - Член 19))
 (2015/C 354/03)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (представители: H. Viaene, J. Bouckaert и D. Gillet, advocaten)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici и C. Hermes), Европейски парламент (представители: L. Visaggio и J. Rodrigues), Съвет на Европейския съюз (представители: K. Michoel и M. Moore)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Organisation, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation, г-н Jaypootie Moesesie, г-н Allen Kooneeliusie, г-н Toomasie Newkingnak, г-н David Kuptana, г-жа Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), г-н Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi и Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Ltd да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3)
 Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от всеки от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 20.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/18
 Жалба, подадена на 1 август 2014 г. — „Груп“ ООД/СХВП — Коста Илиев (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
 (Дело T-567/14)
 2014/C 372/23
 Език на жалбата: български
 Страни
 Жалбоподател: „Груп“ ООД (София, България) (представители: Драгия Драгиев и Андрей Андреев, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Коста Илиев, София, България (представител: бюро за патент и търговски марки „Златареви“)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение R 1587/2013–4 от 2 юни 2014 г. на четвърти апелативен състав на СХВП на основание член 65, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009,
 —
 да осъди СХВП и евентуално встъпилата в производството пред Съда заинтересована страна да заплати направените разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Коста Илиев
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна цветна марка на Общността, съдържаща словните елементи „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“, за стоки и услуги от класове 35, 39 и 43.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението:„Груп“ ООД
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: нерегистрирана марка, състояща се в материални права върху знак със словните елементи „Group company“
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата като неоснователна
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009 — извършена е била погрешна служебна проверка на съдържанието на българския закон;
 —
 нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 — не е била направена цялостна и правилна преценка на представените доказателства;
 —
 нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009 — не са били обсъдени представените доказателства и правни доводи с оглед на предпоставките в тази разпоредба.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/37
 Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Comunidad Autónoma de Galicia и Retegal/Комисия
 (Съединени дела T-463/13 и T-464/13) (1)
 ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания - Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар - Понятие за предприятие - Икономическа дейност - Предимство - Услуга от общ икономически интерес - Селективен характер - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 027/43)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Comunidad Autónoma de Galicia (Испания) (представители: M. Lorenzo Outón и P. Egerique Mosquera, адвокати) (дело T-463/13); и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) (Saint-Jacques-de-Compostelle, Испания) (представители: F. García Martínez и B. Pérez Conde, адвокати) (дело T-464/13)
 Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: SES Astra (Бецдорф, Люксембург) (представители: F. González Díaz и F. Salerno, както и по дело T-463/13, V. Romero Algarra, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10) (ex NN 36/10, ex CP 163/2009), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, стр. 52)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Comunidad Autónoma de Galicia (Испания) и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal) понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия и от SES Astra.
 (1) ОВ C 304, 19.10.2013 г.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/13
 Преюдициално запитване, отправено от VAT and Duties Tribunals, Лондон (Обединено кралство) на 29 септември 2008 г. — Terex Equipment Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-430/08)
 (2008/C 327/22)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 VAT and Duties Tribunals, Лондон (по искане на Edinburgh Tribunal Centre)
 Страни в главното производство
 Ищец: Terex Equipment Ltd
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Позволява ли Кодексът (1) и по-конкретно член 78 от него декларацията да се поправя с коригиране на кода за митническия режим, и при утвърдителен отговор, изисква ли се от HMRC да поправят декларацията и да уредят ситуацията?
 2.
 В този случай били ли са отклонени незаконосъобразно стоките от митнически надзор по смисъла на член 203, параграф 1 от Кодекса поради действието на член 865 от регламента за неговото прилагане (2)?
 3.
 При утвърдителен отговор, възникнало ли е в резултат на това отклоняване вносно митническо задължение съгласно член 203 от Кодекса?
 4.
 Дори и да не е възникнало митническо задължение съгласно член 203 от Кодекса, възникнало ли е митническо задължение по силата на член 204, като се имат предвид
 i)
 констатациите за „груба небрежност“ и
 ii)
 въпросът дали HMRC не са изпълнили задълженията си по член 221, параграф 3 от Кодекса, като не са уведомили за възникналото по член 204 митническо задължение в предвидения срок.
 5.
 Като се има пред вид, че:
 i)
 ситуацията не може да бъде уредена съгласно член 78 от Кодекса и
 ii)
 е възникнало митническо задължение и
 iii)
 е налице специална ситуация, предвидена в член 899 от регламента за прилагане,
 може ли националната юрисдикция да счита, че не е била проявена явна небрежност, така че митническото задължение е трябвало да бъде опростено на основание член 239 от Кодекса?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр.58)
 (2) Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3)


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/17
 Иск, предявен на 29 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-515/10)
 ()
 2011/C 30/27
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Rozet и A. Marghelis)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приелa необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да осигури преработването на отпадъците от азбестоцимент в подходящи депа, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 2, буква д), член 3, параграф 1 и член 6, буква г) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (1) и разпоредбите на приложението към Решение 2003/33/ЕО на Съвета от 19 декември 2002 година за определяне на критерии и процедури за приемане на отпадъци на депа съгласно член 16 и приложение II към Директива 1999/31/ЕО (2),
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си Комисията изтъква твърдение за нарушение, изведено от неправилно тълкуване на разпоредбите на Директива 1999/31/ЕО, и по-специално на определението за „отпадък“.
 Всъщност ищецът оспорва тълкуването на френските власти, съгласно което отпадъците могат да бъдат едновременно инертни и опасни. Противно на това, според Комисията посочената директива признава наличието на три отделни категории „опасни“, „безопасни“ и „инертни“ отпадъци, които водят до различни задължения и ясна разлика в условията за приемане на различните отпадъци в депа. В този смисъл отпадъците от азбестоцимент трябвало да се считат за „опасни отпадъци“ съобразно списъка на отпадъците, установен с Решение 2000/532/ЕО (3), изменено с Решение 2001/573/ЕО (4), и били необходими изключителни предпазни мерки за тяхното обезвреждане. Поради това национална правна уредба, която квалифицира отпадъците от азбестоцимент като инертни и разрешава тяхното приемане в депо за инертни отпадъци не отговаряла на изискванията на посочената директива.
 (1) ОВ L 182, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.
 (2) ОВ L 11, стp. 27, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 142.
 (3) Решение на Комисията от 3 май 2000 година за замяна на Решение 94/3/ЕО за установяване на списък на отпадъците в съответствие с член 1, буква а) от Директива 75/442/ЕИО на Съвета относно отпадъците и Решение 94/904/ЕО на Съвета за установяване на списък на опасните отпадъци в съответствие с член 1, параграф 4 от Директива 91/689/ЕИО на Съвета относно опасните отпадъци (ОВ L 226, стp. 3, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 69).
 (4) Решение на Съвета от 23 юли 2001 година за изменение на Решение 2000/532/ЕО на Комисията относно списъка на отпадъците (ОВ L 203, стp. 18, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 143).


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/34
 Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 20 юли 2016 г. — HL/Комисия
 (Дело F-112/15) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Член 45 от Правилника - Процедура по повишаване за 2014 г. - Общи разпоредби за прилагане на член 45 от Правилника - Списък с длъжностните лица, предложени за повишаване от генералните директори и началниците на служби - Невключване на името на жалбоподателя - Възможност за оспорване на списъка с предложените за повишаване длъжностни лица пред съвместната комисия по повишаване - Съпоставяне на заслугите на подлежащите на повишаване длъжностни лица - Становища, приети от съвместния орган - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 364/40)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: HL (представител: R. Rata, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser, G. Berscheid и A.-A. Gilly)
 Предмет
 Искане за отмяна на решенията на органа по назначаването да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата по повишаване за 2014 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 HL понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 320, 28.9.2015 г., стр. 55.


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/13
 Жалба, подадена на 27 април 2011 г. от Formula One Licensing BV срещу решение, постановено от Общия съд (осми състав) на 17 февруари 2011 г. по дело T-10/09, Formula One Licensing BV/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Global Sports Media Ltd
 (Дело C-196/11 P)
 2011/C 179/25
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Formula One Licensing BV (представители: K. Sandberg, B. Klingberg, Rechtsanwältinen)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Global Sports Media Ltd
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени обжалваното съдебно решение;
 —
 да уважи молбата на жалбоподателя за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 октомври 2008 г. по преписка R 7/2008-1 или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане; и
 —
 да постанови СХВП и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да запратят разноските на жалбоподателя, както за първоинстанционното производство, така и за производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят се позовава на нарушение на правото на Съюза и по-специално на неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (1) (понастоящем Регламент No 207/09), както и на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94, въз основа на следните доводи:
 1.
 Общият съд е нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94, тъй като:
 1.1.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на отличителния характер на знака „F 1“. Първо, Общият съд нарушил правилото, закрепено от установената съдебна практика, че отличителния характер на марката следва да се разглежда във връзка с конкретните стоки или услуги, покрити от марката. Второ, съответните констатации на Общия съд били направени при изопачаване на фактите. Трето, Общият съд не приложил закрепеното от постоянната съдебна практика правило, че марката може да придобие отличителен характер и чрез използването ѝ като част от друга, регистрирана марка. Четвърто, съображенията на Общия съд в това отношение довели до недопустима отмяна de facto на регистрираната марка на жалбоподателя „F 1“, изписана със стандартен шрифт.
 1.2.
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на вероятността от объркване съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94, както по отношение на марките „F 1“ изписани със стандартен шрифт, които са изтъкнати в подкрепа на възражението, така и на логото „F 1 Formula 1“. Първо, Общият съд не взел предвид релевантния фактор на идентичност, съответно силно сходство между стоките и услугите, въпреки че сам е установил висока степен на сходство между знаците. Второ, Общият съд се съсредоточил върху фактора отличителен характер на термина „F 1“, като не е разгледал другите фактори, потвърдени от установената съдебна практика. Трето Общият съд не преценил сходството между знаците във връзка със степента на прилика между тях..
 2.
 Общият съд нарушил член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94, тъй като:
 2.1.
 Общият съд погрешно изключил репутацията на марката на жалбоподателя „F 1“, изписана със стандартен шрифт.
 2.2.
 Освен това Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото при преценката си на сходството на знаците по отношение на марката лого „F 1 Formula 1“, изтъкната в подкрепа на възражението, тъй като неправилно приел липсата на отличителен характер на термина „F 1“.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (OJ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава, том, стр.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/34
 Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Bayer MaterialScience/Комисия
 (Дело T-282/14)
 2014/C 223/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Bayer MaterialScience AG (Леверкузен, Германия) (представители: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen и T. Woltering, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. за откриване на официална процедура по разследване по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108 ДФЕС поради неправилно квалифициране на особения компенсационен режим
 —
 Жалбоподателят посочва, че решението за откриване на процедурата нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, член 108 ДФЕС и член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG не представлява предоставяне на държавни ресурси, а намаляването на допълнителната такса по EEG за енергоемките потребители не представлява отказ от държавни ресурси.
 —
 В това отношение той твърди, че Комисията основава проверката си на нови разграничителни параметри, които са несъвместими с принципите на досегашната съдебна практика. По-специално тя напълно се отказва от критерия за конкретна разпоредителна власт на държавните органи, необходим според постоянната съдебна практика за квалифицирането като държавен ресурс, и приема за достатъчно, че законодателят въздейства върху финансовите потоци между частноправните субекти и че чрез регулаторни органи се следи за спазването на законовите изисквания от тези субекти.
 —
 Освен това Комисията е обвързана от решението си, с което не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси, и следователно неправилно е квалифицирала EEG от 2012 г. като нова, неправомерно въведена схема за държавна помощ.
 —
 Комисията също така не е направила достатъчно задълбочена проверка и поради това не е приела, че изключението за енергоемките потребители е обосновано с оглед целта, същността, съответно вътрешната структура на EEG от 2012 г., и следователно не представлява селективно предимство.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и членове 18 и 19 от Регламент No 659/1999 поради непредлагане на подходящи мерки
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че във всеки случай при проверката на EEG от 2012 г. Комисията е следвало да приложи процедурата за съществуваща помощ по член 108, параграф 1 ДФЕС и по членове 17 — 19 от Регламент No 659/1999 и преди откриването на официалната процедура по разследване да предложи на Германия подходящи мерки, вместо с квалифицирането на EEG от 2012 г. като нова помощ, за която не е отправено уведомление, да излага участниците на пазара на значителни икономически рискове.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на правото на изслушване
 —
 Освен това жалбоподателят посочва, че при всички случаи Комисията е следвало да го изслуша преди да приеме решение с толкова сериозни правни последици.
 4.
 Четвърто правно основание: недостатъчно мотивиране
 —
 На последно място жалбоподателят посочва, че по съществени въпроси решението за откриване на процедурата не е достатъчно мотивирано.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/43
 Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Endoceutics/СХВП — Merck (FEMIVIA)
 (Дело T-324/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „FEMIVIA“ - По-ранна словна марка на Общността „FEMIBION“ - Международна регистрация на по-ранна фигуративна марка „femibion“, посочваща Европейската общност - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 292/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Endoceutics, Inc. (Квебек, Канада) (представител: M. Wahlin, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Merck KGaA (Дармщат, Германия) (представители: M. Best, U. Pfleghar и S. Schäffner, avocats)
 Предмет
 Жалба против решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2013 г. (дело R 1021/2012-4) във връзка с производство по възражение между Merck KGaA и Endoceutics, Inc.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Endoceutics, Inc. понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.