text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/16
 Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien (Австрия), постъпило на 15 октомври 2014 г. — Seattle Genetics Inc.
 (Дело C-471/14)
 (2014/C 462/26)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Seattle Genetics Inc.
 Ответник: Österreichisches Patentamt
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съгласно общностното право ли се определя датата на издаване на първото разрешение за пускане на пазара в Общността по член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 469/2009 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти, или тази разпоредба препраща към момента, в който разрешението поражда действие съгласно законодателството на съответната държава членка?
 2)
 В случай че Съдът на Европейския съюз приеме, че датата по първия въпрос се определя съгласно общностното право, кой момент следва да се вземе предвид — този на разрешението или този на известието?
 (1) ОВ L 152, стр. 1.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/40
 Жалба, подадена на 11 ноември 2016 г. — QD/EUIPO
 (Дело T-787/16)
 (2017/C 022/55)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: QD (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на EUIPO от 4 март 2016 г., с което се постановява приемането окончателно решение по молбата на жалбоподателя от 19 януари 2016 г. относно повторно продължаване на договора му, сключен на основание на член 2, буква е) от УРДС, да бъде отложено за в бъдеще в рамките на „специално производство“ и
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че EUIPO нарушила относимите разпоредби от Правилника и от УРДС, и по-специално член 90, параграф 1 от Правилника (във връзка с член 46 от УРДС), Приложение III към Правилника, членове 2, 8 и 53 от УРДС и член 110 от Правилника.
 2.
 С второто основание се твърди, че EUIPO неизпълнила задължението си за доверителност.
 3.
 С третото основание се твърди, че EUIPO нарушила принципа на добро управление (член 41, параграф 1, член 41, параграфи 2 и 3 от Хартата на основните права на ЕС.
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че EUIPO допуснала злоупотреба с власт.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/19
 Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 10 юли 2012 г. — Ministero dello Sviluppo Economico и Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Costruttori
 (Дело C-327/12)
 2012/C 295/32
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Ministero dello Sviluppo Economico и Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
 Ответник: Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли общностните принципи относно конкуренцията и членове 101, 102 и 106 от Договора за функционирането на Европейския съюз прилагането на тарифите, предвидени в Президентски указ No 34 от 25 януари 2000 г. и в Президентски указ No 207 от 5 октомври 2010 г., за дейността по сертифициране на сертифициращите структури (SOA)?


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/9
 Решение на Съда (четвърти състав) от 18 юли 2013 г. — New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, по-рано New Yorker SHK Jeans GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE
 (Дело C-621/11 P) (1)
 (Обжалване - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „FISHBONE“ - Производство по възражение - По-ранна национална фигуративна марка „FISHBONE BEACHWEAR“ - Реално използване на по-ранната марка - Вземане предвид на непредставени в определения срок допълнителни доказателства - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 42, параграфи 2 и 3 и член 76, параграф 2 - Регламент (ЕО) No 2868/95 - Правило 22, параграф 2)
 2013/C 260/16
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, по-рано New Yorker SHK Jeans GmbH (представител: V. Spitz, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 29 септември 2011 г. по дело New Yorker SHK Jeans/СХВП (T-415/09), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на заявителя на словната марка „FISHBONE“ за стоки от класове 18 и 25 срещу Решение R 1051/2008-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 30 юли 2009 г. за частично отхвърляне на жалбата срещу решението на отдела по споровете за частичен отказ да се регистрира посочената марка в рамките на възражението на притежателя на националната марка „FISHBONE BEACHWEAR“ за стоки от клас 25 и на националния знак „Fishbone“, използван в търговията — Реално използване на по-ранната марка — Вземане предвид на допълнителни доказателства
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/30
 Решение на Общия съд от 19 март 2010 г. — Mirto Corporación Empresarial/СХВП — Maglificio Barbara (Mirtillino)
 (Дело T-427/07) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словната марка на Общността Mirtillino - По-ранна словна марка на Общността MIRTO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 134/50
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Mirto Corporación Empresarial, SL (Мадрид, Испания) (представител: E. Armijo Chávarri, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Maglificio Barbara Srl (Busto Arsizio, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 август 2007 г. по преписка No R 875/2006-2 относно производство по възражение между Creaciones Mirto SA и Maglificio Barbara
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Mirto Corporación Empresarial, SL, да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 22.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 399/10
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 26 септември 2012 г. — ACI Adam BV и др./Stichting de Thuiskopie и др.
 (Дело C-435/12)
 2012/C 399/18
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: ACI Adam BV, Alpha International BV, AVC Nederland BV, BAS Computers & Componenten BV, Despec BV, Dexxon Data Media and Storage BV, Fuji Magnetics Nederland, Imation Europe BV, Maxell Benelux BV, Philips Consumer Electronics BV, Sony Benelux BV, Verbatim GmbH
 Ответници: Stichting de Thuiskopie, Stichting Onderhandelingen Thuiskopie vergoeding
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 5, параграф 2, буква б), евентуално във връзка с член 5, параграф 5 от Директивата за авторското право (1), да се тълкува в смисъл, че споменатото в него изключение от авторското право на възпроизвеждане, което отговаря на посочените в този член изисквания, се прилага независимо дали екземплярите от произведението, въз основа на които е направено възпроизвеждането, са получени от съответното физическо лице законосъобразно, т.е. без да се нарушава авторското право на притежателя им, или изключението важи само за възпроизвеждане, направено въз основа на екземпляри, които са получени от съответното физическо лице без да се нарушава авторското право?
 2.
 а)
 В случай че в отговор на първия въпрос се потвърди втората му хипотеза, може ли прилагането на теста на три етапа съгласно член 5, параграф 5 от Директивата за авторското право да доведе до разширяване на приложното поле на изключението съгласно член 5, параграф 2 или прилагането на теста може да има за последица единствено стесняване на обхвата на изключението?
 б)
 В случай че в отговор на първия въпрос се потвърди втората му хипотеза, противоречи ли разпоредба от националното право, която води до това възпроизвеждането, което е направено от физическо лице за лично използване и няма нито пряко, нито непряко търговски характер, да дава право на справедливо възнаграждение, независимо дали извършването на съответното възпроизвеждане е разрешено съгласно член 5, параграф 2 от Директивата за авторското право — без тази разпоредба да ограничава както правото на притежателя на авторско право да наложи забрана за възпроизвеждане, така и претенцията му за обезщетение — на член 5 от Директивата за авторското право или на друга разпоредба от европейското право?
 От значение ли е при отговора на този въпрос, предвид теста на три етапа съгласно член 5, параграф 5 от Директивата за авторско право, фактът, че (все още) не са на разположение технически средства, за да се вземат мерки срещу изготвянето на неразрешени копия за лично използване?
 3.
 Приложима ли е Директивата относно упражняването (2) в правен спор като настоящия, в който — след като на основание член 5, параграф 2, буква б) от Директивата за авторското право държава членка е наложила на производителите и вносителите на носители, които са подходящи и са предназначени за възпроизвеждане на произведения, задължението да прехвърлят предвиденото в този член справедливо обезщетение и е определила, че справедливото обезщетение трябва да се прехвърли на определената от тази държава членка организация, на която е възложено събирането и разпределението на справедливото обезщетение — задължените да платят обезщетението искат от съда предвид определени спорни обстоятелства, които са от значение за определяне на справедливото обезщетение, да постанови решение с декларативно действие срещу посочената организация, която се защитава срещу това искане?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 19; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 230).
 (2) Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, глава 17, том 2, стр. 56).


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/41
 Решение на Общия съд от 18 март 2010 г. — Centre de coordination Carrefour/Комисия
 (Дело T-94/08) (1)
 („Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи в полза на изградените в Белгия координационни центрове - Ново решение на Комисията, прието след частична отмяна от Съда - Липса на правен интерес - Недопустимост“)
 2010/C 113/65
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Centre de coordination Carrefour SNC (Bruxelles, Belgique) (представители: X. Clarebout et K. Platteau, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представител: J.-P. Keppenne, agent)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение 2008/283/ЕО на Комисията от 13 ноември 2007 година за изменение на Решение 2003/757/ЕО относно схемата на помощ, въведена от Белгия, в полза на изградените в Белгия координационни центрове (ОВ L 90, 2008 г., стр. 7), доколкото то не предвижда адекватен преходен период.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Centre de coordination Carrefour SNC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 92, 12.04.2008 г.


text:
 17.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/10
 Жалба, подадена на 7 май 2010 г. от Brigit Lind срещу Определение, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 март 2010 г. по дело T-5/09, Brigit Lind/Европейска комисия
 (Дело C-222/10 P)
 2010/C 195/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподателка: Brigit Lind (представител: I. Anderson, Advocate)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателката
 Жалбоподателката моли Общия съд:
 —
 да отмени изцяло Определение на Общия съд от 24 март 2010 г., с което се отхвърля като явно недопустим иска на жалбоподателката и последната е осъдена да заплати съдебните разноски,
 —
 да се произнесе по същество по жалбата на жалбоподателката и да осъди Комисията да заплати на жалбоподателката:
 а)
 сумата от 50 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива за преживените от нея шок и стрес във връзка със страданията и смъртта на нейния брат в резултат от произволния и незаконосъобразен отказ на Комисията да осигури изпълнението на предпазните мерки съгласно Директива 96/29 (1) за медицинско наблюдение на хроничната лъчева болест в случая на специалните групи за интервенция в Туле,
 б)
 плащане към наследствената маса на John Erling Nochen на:
 i)
 сумата от 250 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива за неговите страдания от 2006 г. до неговата смърт през 2008 г. от рак на белия дроб в резултат от произволния и незаконосъобразен отказ на Комисията да осигури изпълнението на предпазните мерки съгласно Директива 96/29 за медицинско наблюдение на хроничната лъчева болест в случая на специалните групи за интервенция в Туле.
 ii)
 разходите по погребението в размер на 6 000 EUR.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Общият съд неправилно е отхвърлил иска на жалбоподателя за реализиране на извъндоговорна отговорност като недопустим, както е изопачил както естеството на неговите искания, така и неговите правни основания. В резултат от подобно изопачаване Общият съд не е приел, че е налице незаконосъобразност в контекста на произволния и хитър претекст на Комисията да не предприеме действия, което бездействие изпразвало от съдържание Единните стандарти за безопасност на здравето относно защитата на работниците и на населението в случаи на радиационни инциденти, причинени от използването на ядрена енергия за военни цели.
 2.
 Неприлагане на общите за държавите членки правни принципи. Общият съд не е преценил незаконосъобразността на неполагането от страна Комисията на дължимата грижа и незаконосъобразността на липсата на добра администрация що се отнася до общите за системите на държавите членки принципи за определяне на административната отговорност за вреди, причинени на частноправните субекти, както се изисква съгласно член 188 от Договора за Евратом.
 3.
 Неправилно приложение на специалното правомощие на Комисията за дерогиране в областта на конкуренцията към допустимостта на иск във връзка със здравните стандарти. По-нататък, в светлината на широката и специална дискреционна власт на Комисията да определя политиката на ЕС в областта на конкуренцията чрез дискреционни освобождавания от незаконосъобразни търговски споразумения, Общият съд неправилно е приел приложената от Комисията дерогация от здравна защита съгласно директивата на радиационните инциденти в Туле по военни съображения. По този начин не се вземат предвид решения на Общия съд относно допустимостта в други сфери на дейност на ЕС, в които Комисията не разполага с подобна специална дискреционна власт и в които твърденията за бездействие на Комисията не правят искането явно недопустимо.
 Съдът пренебрегва обстоятелството, че Комисията не разполага със специална и неограничена дискреционна власт да прилага Единните стандарти за безопасност на здравето, тъй като Договорът за Евратом определя подробно нейното правомощие да прилага освобождавания и по-специално предвижда механизми за частноправните субекти да обжалват нейното бездействие от административна гледна точка в области, в които им е предоставена закрила. Това включва положения, при които отказът да се предприеме действие е бил отправен до друга страна.
 4.
 Липса на становище относно това дали отказът на Комисията да предприеме действия нарушава ясно определената цел на Договора за Евратом за защита на здравето на работниците и на населението.
 Съдът е допуснал грешка и като не е изследвал въпроса дали отказът на Комисията да предприеме действия е нарушил целите на Договора за Евратом за установяване и осигуряване приложението на Единните стандарти за безопасност на здравето за защита на работниците и на населението от дълготрайните последици на йонизиращото лъчение. По този начин Общият съд е пренебрегнал безусловното задължение на Комисията съгласно Договора за Евратом да осигури правилното прилагане на разпоредбите на този договор, включително на съдържащия се в него принцип на предпазните мерки.
 5.
 Липса на становище относно това дали отказът на Комисията да предприеме действия нарушава акт от по-висш ранг.
 Включвайки Европейската конвенция за правата на човека в съдебната практика на ЕС, Общият съд неправилно не се е произнесъл по въпроса дали отказът на Комисията да приложи разпоредбите на Директива 96/29 относно медицинското наблюдение нарушава член 2 от Конвенцията посредством съзнателно излагане живота на брата на жалбоподателката на риск от непроверено и непроследено развитие на хронични форми на рак, причинен от радиация, какъвто е този, който го е погубил.
 (1) Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166).


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/38
 Определение на Първоинстанционния съд от 30 юни 2009 г. — Securvita/СХВП (Natur-Aktien-Index)
 (Дело T-285/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Natur-Aktien-Index“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Искане за изменение - Явна недопустимост)
 2009/C 205/71
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (Хамбург, Германия) (представители: M. van Eendenburg, C. Uhlig и J. Nabert, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Schäffner)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 май 2008 г. (преписка No R 525/2007-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Natur-Aktien-Index“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 247, 27.9.2008 г.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/31
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 декември 2012 г. — Van Neyghem/Съвет
 (Дело F-77/11) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура па повишаване 2007 г. - Отказ за повишаване - Отмяна - Мерки за изпълнение - Ново съпоставяне на заслугите)
 2013/C 38/59
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Kris Van Neyghem (Tienen, Белгия) (представител: M. Velardo, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, прието в изпълнение на Решение по дело F-53/08 и за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за повишаване в степен AST 7 в рамките на процедурата по повишаване за 2007 г., както и обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски и е осъден да заплати една четвърт от съдените разноски на г-н Van Neyghem.
 3.
 Г-н Van Neyghem понася три четвърти от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г., стр. 40.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/43
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 19 юни 2013 г. — BY/AESA
 (Дело F-81/11) (1)
 (Персонал на ЕААБ - Срочно нает служител - Допустимост - Срокове за обжалване - Неблагоприятен доклад за оценка - Преназначаване - Психически тормоз - Злоупотреба с власт)
 2013/C 252/72
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: BY (Lasne, Белгия) (представител: адв. B.-H. Vincent)
 Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ) (представители: M. F. Manuhutu, подпомаган от адв. D. Waelbroeck и адв. A. Duron)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението за преназначаване на жалбоподателя на неуправленска длъжност в интерес на службата вследствие на неблагоприятен доклад за оценка, както и искане за заплащане на жалбоподателя на обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 BY понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе разноските, направени от Европейската агенция за авиационна безопасност.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г., стр. 41


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/6
 Решение на Съда (първи състав) от 17 юни 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-492/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/112/ЕО - Данък върху добавената стойност - Намалена ставка - Член 96 и член 98, параграф 2 - Приложение III, точка 15 - Правна помощ - Адвокатски услуги - Пълно или частично заплащане от държавата)
 2010/C 221/09
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: M. Afonso)
 Ответник: Република Франция (представители: G. de Bergues и J.-S. Pilczer)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 96 и член 98, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Намалена ставка на ДДС — Категории услуги, посочени в приложение III към Директивата за ДДС, за които може да се прилага намалена ставка — Намалена ставка на ДДС за услугите на адвокатите, които им се заплащат от държавата в рамките на правната помощ
 Диспозитив
 1.
 Като прилага намалена ставка на данъка върху добавената стойност за услугите на адвокатите, на адвокатите към Conseil d’État и към Cour de cassation, както и на адвокатите към апелативните съдилища, които им се заплащат изцяло или отчасти от държавата в рамките на правната помощ, Френската република не изпълнява задълженията си по член 96 и член 98, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 2.
 Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 19, 24.1.2009 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/35
 Решение на Общия съд от 22 март 2017 г. — Haswani/Съвет
 (Дело T-231/15) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Изменение на жалбата - Задължение за мотивиране - Право на защита - Грешка в преценката - Пропорционалност - Извъндоговорна отговорност))
 (2017/C 144/46)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: George Haswani (Ябруд, Сирия) (представител: G. Karouni, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално G. Étienne и S. Kyriakopoulou, впоследствие S. Kyriakopoulou)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: L. Havas и R. Tricot)
 Предмет
 От една страна, жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 г. година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 64, 2015 г., стр. 41), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 64, 2015 г., стр. 10), на Решение (ОВППС) 2015/837 на Съвета от 28 май 2015 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2015 г., стр. 82), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/828 на Съвета от 28 май 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 132, 2015 г., стр. 3), на Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 141, 2016 г., стр. 125) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 141, 2016 г., стр. 30), доколкото тези актове засягат жалбоподателя, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетяване на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на тези актове.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на Решение (ОВППС) 2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/840 на Съвета от 27 май 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия.
 2)
 Отменя Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 г. година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение (ОВППС) 2015/837 на Съвета от 28 май 2015 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/828 на Съвета от 28 май 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото те засягат г-н George Haswani.
 3)
 Отхвърля искането за обезщетение на г-н Haswani.
 4)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, освен направените от него съдебни разноски, свързани с подадените от г-н Haswani жалби за отмяна на Решение за изпълнение 2015/383, на Регламент за изпълнение 2015/375, на Решение 2015/837 и на Регламент за изпълнение 2015/828, и една трета съдебните разноски, направени от г-н Haswani в резултат на тези жалби.
 5)
 Осъжда г-н Haswani да понесе, освен направените от него съдебни разноски, свързани с жалбите за отмяна на Решение 2016/850 и на Регламент за изпълнение 2016/840, и с неговото искане за обезщетение, две трети от съдебните разноски, направени от Съвета в резултат на тези жалби и на това искане.
 6)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 213, 29.6.2015 г. г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/54
 Жалба, подадена на 8 юни 2010 г. — Conceria Kara/СХВП — Dima (KARRA)
 (Дело T-270/10)
 ()
 2010/C 221/87
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Италия) (представител: P. Picciolini, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав от 29/03/10, който се е произнесъл по жалба срещу решението на СХВП в производство по възражение (преписка No 1171453), подадена от Conceria Kara, с което се отхвърля заявката за марка на Общността No 5346457.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: DIMA — TEKSTIL DERI INSAAT MADEM TURIZM ORMAN URÜNLERE SANAYI VE TICARET LTD. STI.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KARRA“ за стоки и услуги от класове 3, 9, 18, 20, 24, 25 и35.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италиански фигуративни марки „KARA“ (No 765 532 за стоки от класове 35, и No 761 972 за стоки и услуги от класове 18 и 25), фигуративна марка на Общтността No 887 810 („KARA“) за стоки, които между другото принадлежат към сласове 18 и 25, и търговското наименование на италинаското дружество „CONCERIA KARA S.R.L.“, чиято употреба се иска за същите стоки и услуги като предходните марки.
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: липса на мотиви; неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/26
 Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 7 декември 2015 г. — Länsförsäkringar AB/A/S Matek
 (Дело C-654/15)
 (2016/C 048/31)
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Högsta domstolen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Länsförsäkringar AB
 Ответник: A/S Matek
 Преюдициални въпроси
 Въпросите се отнасят до тълкуването и прилагането на член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1) на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността в случаите, в които трето лице използва в търговията, без дадено съгласие, знак, който е сходен на марка на Общността.
 1)
 Има ли отражение върху изключителните права на притежател на марка на Общността фактът, че през период от пет години след регистрацията той не е използвал реално своята марка в Европейския съюз за стоките или услугите, обхванати от регистрацията?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, при какви обстоятелства и по какъв начин това засяга изключителните права?
 (1) ОВ 2009 L 78, стр. 1.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/25
 Определение на Първоинстанционния съд от 19 декември 2008 г. — Bomba Energia Getränkvertriebs/СХВП — Eckes-Granini (Bomba)
 (Дело T-372/06) (1)
 (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 (2009/C 55/45)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH (Rohrbach, Австрия) (представител: A. Kockläuner, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: M. Kicia)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Eckes-Granini Group GmbH, по-рано Eckes-Granini GmbH & Co. KG (Nieder-Olm, Германия) (представител: W. Berlit, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 3 октомври 2006 г. (преписка No R 184/2005-2) относно процедура по възражение между Eckes-Granini GmbH & Co KG и Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.
 2)
 Осъжда Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH и Eckes-Granini Group GmbH да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях да заплати половината от съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни).
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 18.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 15/6
 Преюдициално запитване, отправено от Stockholms tingsrätt (Швеция) на 21 октомври 2013 г. — Abcur AB/Apoteket Farmaci AB
 (Дело C-544/13)
 2014/C 15/08
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Stockholms tingsrätt
 Страни в главното производство
 Ищец: Abcur AB
 Ответник: Apoteket Farmaci AB
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли лекарствен продукт за хуманна употреба — отпускан само по лекарско предписание, който се използва в спешната медицинска помощ и за който няма разрешение за търговия, издадено от компетентния орган в държава членка или в съответствие с Регламент (ЕИО) No 2309/93 (1), който продукт освен това се приготвя от оператор като участващия в производството пред Stockholms tingsrätt (Стокхолмски окръжен съд) и се поръчва от здравни заведения при разглежданите в производството пред Stockholms tingsrätt фактически обстоятелства — да попадне в обхвата на някое от изключенията по член 3, параграф 1 или член 3, параграф 2 от Директива 2001/83 (2) за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, и по-специално, ако съществува и друг разрешен лекарствен продукт със същото активно вещество, същата дозировка и фармацевтична форма?
 2.
 Ако лекарствен продукт за хуманна употреба, отпускан само по лекарско предписание, като посочения в първия въпрос, попада в приложното поле на член 3, параграф 1, член 3, параграф 2 или член 5, параграф 1 от Директива 2001/83, може ли да се счита, че законодателството относно рекламата на лекарствени продукти не е хармонизирано или че видът на дейностите, чието извършване се твърди в това дело, представлява реклама, регламентирана от Директива 2006/114 (3) относно заблуждаващата и сравнителната реклама?
 3.
 Ако предвид втория въпрос Директива 2006/114 относно заблуждаващата и сравнителната реклама се окаже приложима, кои са основните условия, при които разглежданата пред Stockholms tingsrätt дейност (използване на продуктово наименование, продуктов номер и ATC код (код за анатомична, терапевтична и химическа класификация) за лекарствения продукт, прилагане на фиксирана цена за лекарствения продукт, предоставяне на информация за лекарствения продукт в Националния регистър на веществата, използвани в лекарствени продукти (NPL), посочване на NPL идентификатора върху лекарствения продукт, разпространяване на информационна листовка за лекарствения продукт, доставяне на лекарствения продукт чрез система за електронно заявяване на здравни услуги и предоставяне на информация за лекарствения продукт чрез публикация, издадена от национална професионална организация) представлява реклама по смисъла на Директива 2006/114?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2309/93 от 22 юли 1993 г. на Съвета за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция за оценка на лекарствените продукти (ОВ L 214, 1993 г., стр. 1).
 (2) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).
 (3) Директива 2006/114/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно заблуждаващата и сравнителната реклама (ОВ L 376, 2006 г., стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 229).


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/45
 Жалба, подадена на 10 февруари 2010 г. — Acciaierie e Ferriere Leali Luigi и Leali/Комисия
 (Дело T-56/10)
 2010/C 80/71
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia, Италия), Leali SpA (Odolo, Италия) (представител: G. Belotti, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени Решение на Комисията от 8 декември 2009 г., с което се изменя предходно решение C(2009) 7492 окончателен, прието от Комисията на 30 септември 2009 г.
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основни доводи са същите като изтъкнатите по дело T-55/10, SP/Комисия.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/31
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Oost-Brabant ’s-Hertogenbosch (Нидерландия) на 1 юли 2013 г. — Наказателно производство срещу N. F. Gielen и др.
 (Дело C-369/13)
 2013/C 260/57
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Oost-Brabant ’s-Hertogenbosch
 Страни в главното производство
 N. F. Gielen, M. M. J. Geerings. F. A. C. Pruijmboom, A. A. Pruijmboom
 Преюдициални въпроси
 1а.
 Може ли химическото вещество алфа-фенилацетонитрил (CAS No 4468-48-8, посочено по-нататък като APAAN) да се приравни към включеното в списъка вещество l-фенил-2-пропанон (CAS No 103-79-7, посочено по-нататък като BMK)? Rechtbank би искал по-специално да разбере дали нидерландският израз „bevatten“ [„съдържащи“], съответно английският израз „containing“ и френският израз „contenant“ трябва да се тълкуват в смисъл, че веществото BMK, като такова, трябва вече да е налично във веществото APAAN.
 При отрицателен отговор на първия въпрос Rechtbank би искал да постави на Съда следните допълнителни въпроси:
 1б.
 Трябва ли APAAN да се приеме като „stoffen [...], die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd“ [„вещества“, „които са съставени по такъв начин, че не могат лесно да се използват или извличат чрез готови за употреба или икономически достъпни средства“], съответно „substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means“, съответно „une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en œuvre ou économiquement viables“? Съгласно съдържащите се в приложение 3 сведения от полицията изглежда става въпрос за сравнително разбираем, вероятно дори опростен процес на трансформация.
 1в.
 При отговора на въпрос 1б, по-специално във връзка с израза „economische rendabele middelen [„икономически достъпни средства]“/economically viable means/économiquement viable“, от значение ли е че с трансформацията на APAAN в BMK очевидно дори когато това се извършва незаконно, се печелят (могат да се спечелят) много големи суми, ако APAAN се преработи успешно в BMK и/или в амфетамин и/или извлеченият от APAAN BMK (незаконно) се пусне на пазара?
 2.
 Понятието „оператор“ е определено в член 2, буква г) от Регламент No 273/2004 (1) и член 2, буква е) от Регламент No 111/2005 (2). С молба при отговора на следващия въпрос да се приеме, че става въпрос за включено в списъка вещество по смисъла на член 2, буква а) или за приравнено на такова вещество по смисъла на „Приложение I Включени в списъка вещества по смисъла на член 2, буква а)“ от Регламентите.
 Може ли под понятието „оператор“ да се разбира и физическо лице, което само или с юридическо лице/юридически лица и/или друго физическо лице/други физически лица (умишлено) притежава без разрешително включено в списъка вещество, без да са налице други подозрения?
 (1) Регламент (ЕО) No 273/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно прекурсорите на наркотичните вещества (ОВ L 47, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 183).
 (2) Регламент (ЕО) 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (ОВ L 11, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 13, стр. 114).


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/9
 Преюдициално запитване, отправено от Cour administrative d'appel de Paris (Франция) на 10 декември 2012 г. — Société Reggiani SpA Illuminazione/Ministre de l'Économie et des Finances
 (Дело C-618/12)
 2013/C 101/19
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative d'appel de Paris
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: дружество «Reggiani SpA Illuminazione»
 Ответник: Ministre de l'Économie et des Finances
 Преюдициален въпрос
 Член 2 от [...] Директива [79/1072/ЕИО от 6 декември 1979 година] (1) засяга [ли] свободата на установяване като ограничава правото на възстановяване само до движимото имущество?
 (1) Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (OB L 331, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34).


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/18
 Определение на Съда от 4 октомври 2007 г. — Република Финландия/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-457/06 P) (1)
 (Обжалване - Жалба за отмяна - Недопустимост - Акт, който не поражда задължителни правни последици - Собствени ресурси на Европейските общности - Процедура за нарушение - Член 11 от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 - Лихви за забава - Преговори по споразумение за плащане под условие - Писмо за отказ)
 (2008/C 22/34)
 Език на производството: фински
 Страни
 Жалбоподател: Република Финландия (представител: E. Bygglin)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и P. Aalto)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 5 септември 2006 г. по дело Финландия/Комисия (T-350/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустима жалба с предмет искане за отмяна на решение на Комисията от 8 юли 2005 г., с което тя отказва да започне преговори с Република Финландия по възможността последната да заплати като временна мярка мита върху материал за отбранителни цели, което се изисква от Комисията в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения — Подлежащи на обжалване актове
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Република Финландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 326, 30.12.2006 г.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/58
 Жалба, подадена на 25 април 2014 г. — ZZ/Европейски орган за ценни книжа и пазари (ESMA)
 (Дело F-39/14)
 2014/C 421/83
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: A. Pappas, адвокат)
 Ответник: Европейски орган за ценни книжа и пазари (ESMA)
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя и обезщетение за претърпените неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение ESMA/2013/ED/23 от 28 юни 2013 г. относно неподновяването на договора на жалбоподателя,
 —
 да се осъди ответникът да заплати обезщетение в размер на 20 000 EUR за претърпените неимуществени вреди,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/17
 Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
 (Дело C-523/06)
 (2007/C 42/28)
 Език на производството: финландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Huttunen и K. Simonsson)
 Ответник: Република Финландия
 Искания
 —
 да се установи, че Република Финландия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (1), тъй като не е изготвила и изпълнила планове за приемане и третиране на отпадъците за всички пристанища,
 —
 да се осъди Република Финландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 28 декември 2002 г.
 (1) ОВ L 332, стр. 81.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/17
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshofs (Österreich) на 17 юли 2007 г. — Josef Holzinger/Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur
 (Дело C-332/07)
 (2007/C 269/34)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Josef Holzinger
 Ответник: Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur
 Преюдициални въпроси
 1)
 Член 9, параграф 1 от приложение I към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария от друга страна, относно свободното движение на лица (1), има ли непосредствено действие?
 2)
 Следва ли посочената по-горе разпоредба да се тълкува в смисъл, че трудовият стаж, придобит в Швейцария преди влизането в сила на това споразумение (1 юни 2002 г.), трябва да се вземе предвид за професионалния напредък на сравнима длъжност, която лицето заема по-късно в държава-членка на Европейската общност, независимо от периода, в който стажът е придобит?
 (1) ОВ L 114, стр. 6.


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/23
 Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 14 декември 2015 г. — Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet, действащ от името на Ismar Huskic
 (Дело C-668/15)
 (2016/C 068/31)
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jyske Finans A/S
 Ответник: Ligebehandlingsnævnet, действащ от името на Ismar Huskic
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли забраната за пряка дискриминация въз основа на етнически произход по член 2, параграф 2, буква a) от Директива 2000/43/ЕО (1) на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход да се тълкува в смисъл, че не допуска практика като разглежданата в настоящото производство, лица, родени извън скандинавските страни, държава членка, Швейцария и Лихтенщайн, да се третират по-неблагоприятно от лица в същото положение, родени в скандинавските страни, държава членка, Швейцария и Лихтенщайн?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос: води ли подобна практика до непряка дискриминация въз основа на етнически произход по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/43/ЕО — освен ако тази практика не е обективно оправдана от законна цел и средствата за постигането ѝ са подходящи и необходими?
 3)
 При утвърдителен отговор на втория въпрос, по принцип може ли такава практика да бъде оправдана като подходящо и необходимо средство за да се гарантират мерките на засилена комплексна проверка, предвидени в член 13 от Директива 2005/60/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм?
 (1) ОВ 2000 L 180, стр. 22.
 (2) ОВ 2005 L 309, стр. 15.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/37
 Иск, предявен на 30 ноември 2006 г. — Enzo Reali/Комисия на Европейските общности
 (Дело F-136/06)
 (2007/C 20/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Enzo Reali (София, България) [представител: S. A. Pappas, адвокат]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда на публичната служба:
 —
 да отмени решение на органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа, от 30 август 2006 г., постановено в отговор на жалба, подадена на 7 юли 2006 г. от г-н Enzo Reali;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът е договорно нает служител, класиран във функционална група IV, степен 14. Той претендира, че е следвало да бъде класиран в степен 16, тъй като при изчисляването на неговия професионален опит, Комисията е следвало да вземе предвид неговата образователна степен (Laurea in Scienze Agrarie) като бакалавърска степен и магистърска степен.
 В подкрепа на своя иск, ищецът твърди, че:
 —
 Комисията е нарушила Директива 89/48/ЕИО (1), изменена с Директива 2001/19/ЕО (2), както и принципа на субсидиарност, като е отказала да приеме, че образователната степен на ищеца е приравнена на „бакалавърска степен и магистърска степен“, въпреки че приравняването е ясно установено на национално ниво от неговия университет;
 —
 Комисията е нарушила принципа за недискриминация като неправомерно е отказала да признае магистърската степен на ищеца за една година професионален опит;
 —
 оспорваното решение е незаконно поради явна греша в оценката при изчисляването на професионалния опит на ищеца, както и поради липса на мотиви;
 —
 жалбата е отхвърлена въз основа на правила за изпълнение [член 3, параграф 1, буква в) от Общите правила за изпълнение на процедурите за наемане и използване на договорно нает персонал в Комисията (неофициален превод)], които са извън правомощията, предоставени на Комисията от член 86, параграф 6 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности.
 (1) Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, 24.1.1989 г., стр. 16).
 (2) Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 г., изменяща Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО на Съвета относно обща система за признаване на професионална квалификация и Директиви 77/452/ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ИЕО, 78/687/ЕИО, 78/1026/ЕИО, 78/1027/ЕИО, 80/154/ЕИО, 80/155/ЕИО, 85/384/ЕИО, 85/432/ЕИО, 85/433/ЕИО и 93/16/ЕИО на Съвета относно се професиите на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт и на лекар (ОВ L 206, 31.7.2001 г., стр. 1).


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/9
 Решение на Съда (голям състав) от 13 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство) — Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-35/11) (1)
 (Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС - Разпределение на дивиденти - Корпоративен данък - Дело C-446/04 - Test Claimants in the FII Group Litigation - Тълкуване на съдебното решение - Избягване на икономическото двойно данъчно облагане - Еквивалентност на методите на освобождаване и на приспадане - Понятия за „данъчна ставка“ и „различни нива на данъчно облагане“ - Дивиденти с произход от трети държави)
 2013/C 9/13
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Test Claimants in the FII Group Litigation
 Ответници: Commissioners of Inland Revenue, The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Данъчно законодателство — Корпоративен данък — Тълкуване на Решение на Съда от 12 декември 2006 г. по дело Test Claimants in the FII Group Litigation (C-446/04) — Понятия за „данъчна ставка“ и за „различни нива на данъчно облагане“ — Данъчна ставка, която следва да бъде отчетена, за да се провери идентичността на нивата на данъчно облагане на дивидентите с национален и с чуждестранен произход
 Диспозитив
 1.
 Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, което прилага метода на освобождаване към дивидентите с национален произход и метода на приспадане към дивидентите с чуждестранен произход, ако е установено, от една страна, че данъчният кредит, от който се ползва дружеството — получател на дивидентите, в рамките на метода на приспадане, е еднакъв с размера на действително платения данък върху стоящата в основата на разпределените дивиденти печалба, и от друга страна, че действителното ниво на облагане на печалбата на дружествата в съответната държава членка е като цяло по-ниско от предвидената номинална данъчна ставка.
 2.
 Отговорите на Съда на втория и четвъртия въпрос, отправени в рамките на производството, в което е постановено Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе, важат и когато:
 —
 чуждестранният корпоративен данък, с който е обложена стоящата в основата на разпределените дивиденти печалба, не е или не е платен изцяло от дружеството — чуждестранно лице, изплащащо посочените дивиденти на дружеството — местно лице, а е бил платен от дружество — местно лице на държава членка, което е пряко или непряко дъщерно дружество на първото дружество,
 —
 авансовият корпоративен данък не е бил платен от дружеството — местно лице, което получава дивидентите от дружество — чуждестранно лице, а е бил платен от неговото дружество майка, местно лице, в рамките на режима на облагане на група.
 3.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че дружество майка, местно лице на държава членка, което в рамките на режима на облагане на група като разглеждания в главното производство е било принудено в нарушение на разпоредбите на правото на Съюза да плати авансов корпоративен данък върху частта от печалбата, произхождаща от дивиденти с чуждестранен произход, може да подаде иск за възстановяване на този недължимо платен данък, доколкото той надхвърля увеличения размер на корпоративния данък, който разглежданата държава членка е имала право да събере, за да компенсира по-ниската номинална данъчна ставка, с която е обложена стоящата в основата на дивидентите с чуждестранен произход печалба, в сравнение с номиналната данъчна ставка, приложима към печалбата на дружеството майка, местно лице.
 4.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че дружество, което е местно лице на държава членка и притежава дялово участие в дружество — местно лице на трета държава, предоставящо му безспорно влияние върху решенията на последното дружество и позволяващо му да определя неговата дейност, може да се позовава на член 63 ДФЕС, за да оспори съвместимостта с тази разпоредба на законодателството на посочената държава членка относно данъчното третиране на дивиденти с произход от тази трета държава, което не се прилага изключително към положения, при които дружеството майка упражнява решаващо влияние върху разпределящото дивиденти дружество.
 5.
 Отговорът на Съда на третия въпрос, отправен в рамките на производството, в което е постановено Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе, не се прилага, когато установените в други държави членки дъщерни дружества, в полза на които не е могло да се направи никакво прехвърляне на авансов корпоративен данък, не се облагат в държавата членка на дружеството майка.
 (1) ОВ C 103, 2.4.2011 г.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/26
 Решение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Ternavsky/Съвет
 (Дело T-163/12) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Беларус - Замразяване на средства - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Грешка в преценката))
 (2015/C 213/46)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Anatoly Ternavsky (Москва, Русия) (представители: първоначално C. Rapin и E. Van den Haute, avocats, впоследствие G. Berrisch, A. Polcyn, avocats, и N. Chesaites, barrister, и накрая G. Berrisch)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и M.-M. Joséphidès)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2012/171/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 87, стр. 95), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 265/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 87, стр. 37), на Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 288, стр. 69), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 288, стр. 1), на Решение за изпълнение 2014/24/ОВППС на Съвета от 20 януари 2014 година за изпълнение на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 16, стр. 32) и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 46/2014 на Съвета от 20 януари 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 16, стр. 3), в засягащите жалбоподателя части на тези актове.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение 2012/171/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус, Регламент за изпълнение (ЕС) No 265/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Беларус, и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, в засягащите г-н Anatoly Ternavsky части на тези актове.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски и половината от съдебните разноски на г-н Ternavsky в настоящото производство.
 4)
 Г-н Ternavsky понася половината от направените от него съдебни разноски в настоящото производство. Той понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Съвета в обезпечително производство.
 (1) ОВ C 157, 2.6.2012 г.


text:
 20.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 222/31
 Жалба, подадена на 29 април 2016 г. — Klassisk investment/EUIPO (CLASSIC FINE FOODS)
 (Дело T-194/16)
 (2016/C 222/39)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Klassisk investment Ltd (Хонг Конг, Китайска народна република) (представител: Rechtsanwälte J. Plate и R. Kaase)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „CLASSIC FINE FOODS“ — заявка за международна регистрация No 1 222 164
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2016 г. по преписка R 1970/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските в производството пред апелативния състав.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/30
 Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Usha Martin/Съвет и Комисия
 (Дело T-119/06) (1)
 (Дъмпинг - Внос на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия - Нарушение на гаранция - Принцип на пропорционалност - Член 8, параграфи 1, 7 и 9 от Регламент (ЕО) No 384/96 (понастоящем член 8, параграфи 1, 7 и 9 от Регламент (ЕО) No 1225/2009)
 (2010/C 288/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Usha Martin Ltd (Kolkata, Индия) (представители: K. Adamantopoulos, avocat, J. Branton, solicitor, V. Akritidis и Y. Melin, avocats)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани от G. Berrisch, avocat) и Европейска комисия (представители: P. Stancanelli и T. Scharf)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2006/38/ЕО на Комисията от 22 декември 2005 година за изменение на Решение 1999/572/ЕО на Комисията за приемане на гаранции, предложени във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на стоманени телени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (ОВ L 22, 2006 г., стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 164), както и, от друга страна, на Регламент (ЕО) No 121/2006 на Съвета от 23 януари 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1858/2005 относно въвеждане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (OB L 22, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 136)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Usha Martin Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 154, 1.7.2006 г.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/5
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bacău (Румъния), постъпило на 27 юли 2015 г. — Ovidiu Rîpanu/Compania Națională „Loteria Română“ S.A.
 (Дело C-407/15)
 (2016/C 200/07)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Bacău
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ovidiu Rîpanu
 Ответник: Compania Națională Loteria Română S.A.
 С определение от 18 февруари 2016 г. Съдът (десети състав) обяви, че явно няма компетентност да отговори на поставения въпрос.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/24
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 6 април 2010 г. — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
 (Дело C-158/10)
 (2010/C 161/33)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Ищец: Johan van Leendert Holding BV
 Ответник: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли членове 56 и 57 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, като съдържащата се член 2 от Wet arbeid vreemdelingen, във връзка с член 1д, параграф 1, буква в) от Правилника за прилагане на тази закон, съгласно която за командироването на работници по смисъла на член 1, параграф 3, буква б) от Директива 96/71/CE (1) се изисква да бъде издадено разрешение за наемане на работа?
 (1) Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ, L 18, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29).


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Optimus-Telecomunicações, SA/Fazenda Pública
 (Дело C-366/05) (1)
 (Косвени данъци върху прираста на капитала - Директива 69/335/ЕИО, така както е изменена с Директива 85/303/ЕИО - Член 7, параграф 1 - Данък върху вноски в капитала - Освобождаване - Условия - Положение към 1 юли 1984 г.)
 (2007/C 183/10)
 Език на производството: португалски
 Препращаща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Ищец: Optimus-Telecomunicações, SA
 Ответник: Fazenda Pública
 Встъпила страна: Ministério Público
 Предмет
 Преюдициално запитване — Supremo Tribunal Administrativo — Тълкуване на член 4, параграф 2, на член 7, параграф 1, на член 8 и на член 10 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху прираста на капитала (ОВ L 249, стр. 25), изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г. (ОВ L 156, стр. 23) — Облагане на акционерно дружество с гербов налог за операция по увеличаване на дружествения капитал с парични вноски, докато към 1 юли 1984 г. този вид операции са освободени от тези данъци.
 Диспозитив
 1)
 Когато държава като Португалската република се е присъединила към Европейските общности, считано от 1 януари 1986 г., при липсата на дерогиращи разпоредби в акта за присъединяване на тази държава или в друг общностен акт член 7, параграф 1 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху прираста на капитала, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г., следва да бъде тълкуван в смисъл, че предвиденото в него задължително освобождаване се отнася за всички операции от приложното поле на Директива 69/335, които към 1 юли 1984 г. са били освободени в съответната държава от данък върху вноски в капитала или които са били облагани с този данък по намалена ставка, по-ниска или равна на 0,50 %.
 2)
 Когато държава като Португалската република се е присъединила към Европейските общности, считано от 1 януари 1986 г., член 7, параграф 1 и член 10 от Директива 69/335, изменена с Директива 85/303, забраняват въвеждането след 1 януари 1986 г. на гербов налог върху операция по увеличаването на дружествения капитал от приложното поле на Директива 69/335, която към 1 юли 1984 г. е била освободена от посочения налог по силата на националното право.
 (1) ОВ C 330, 24.12.2005 г.


text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/33
 Жалба, подадена на 13 октомври 2016 г. — VFP/Комисия
 (Дело T-726/16)
 (2016/C 462/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW (VFP) (Антверпен, Белгия) (представители: P. de Bandt, J. Dewispelaere и J. Probst, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима,
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 3 юни 2016 г. относно държавна помощ SA.42366 (2016/N) — Белгия — Компенсации от държавата за bpost за предоставянето на обществени услуги през периода 2016—2020 г. (1),
 —
 да върне преписката на Комисията за по-нататъшно разследване и за приемане на ново решение,
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, и
 —
 да приеме всякакви други необходими мерки.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят представя едно-единствено основание: Европейската комисия е нарушила процесуалните му права, като е приела обжалваното решение и не е започнала официалната процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС.
 В рамките на това основание жалбоподателят посочва, че след като Комисията е срещнала сериозни затруднения във връзка с евентуалната съвместимост на компенсацията за услугата от общ икономически интерес по разпространение на периодични издания с вътрешния пазар, тя е била длъжна да приеме решение за започване на официалната процедура по разследване. В рамките на основанието се излагат четири твърдения. Твърди се по-конкретно, че сериозните затруднения са породени от съвкупност от непротиворечиви доказателства за: (i) продължителността на предварителната проверка и особените обстоятелства по предоставянето на помощта (първо твърдение), (ii) факта, че извършената от Комисията проверка на квалификацията на разпространението на признати вестници и списания като услуга от общ икономически интерес е недостатъчна (второ твърдение), (iii) факта, че извършената от Комисията проверка на получателите на услугата от общ икономически интерес по разпространение на периодични издания е непълна (трето твърдение) и (iv) факта, че проверката на Комисията за наличие на нарушение на конкуренцията и на търговския обмен е непълна и недостатъчна (четвърто твърдение).
 (1) ОВ C 341, 2016 г., стр. 5.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/10
 Преюдициално запитване от Landgericht Hamburg (Германия), постъпило на 25 април 2016 г. — Merck KGaA/Merck & Co. Inc. и др.
 (Дело C-231/16)
 (2016/C 279/16)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Merck KGaA
 Ответници: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme Corp, MSD Sharp & Dohme GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли понятието „на едно и също основание“ в член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, поради която причина между същите страни са предявени искове за нарушение пред юрисдикциите на различни държави членки, сезирани — едната въз основа на марка на ЕС, а другата — въз основа на национална марка, отговаря на този елемент от фактическия състав?
 2)
 Следва ли понятието „на едно и също основание“ в член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че поддържането и използването на уебсайтове с имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име, поради която причина между същите страни са предявени искове за нарушение пред юрисдикциите на различни държави членки, сезирани — едната въз основа на марка на ЕС, а другата — въз основа на национална марка, отговаря на този елемент от фактическия състав?
 3)
 Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че доколкото е налице двойна идентичност „юрисдикцията [на държава членка], сезирана втора“ — с „иск за нарушение“ поради нарушаването на право върху марка на ЕС чрез поддържането на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, пред която юрисдикция в съответствие с член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността се претендира наличието на нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка — трябва да се откаже от компетентност съгласно член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността само за територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка — която е идентична и валидна за идентични стоки като марката на ЕС, на която се прави позоваване пред „юрисдикцията, сезирана втора“ — чрез поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, или доколкото е налице двойна идентичност, в този случай „юрисдикцията, сезирана втора“, трябва да се откаже от компетентност по отношение на всички предявени пред нея искания съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността във връзка с нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, и по този начин да се откаже от компетентност и за предявените искания относно цялата територия на Съюза?
 4)
 Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че доколкото е налице двойна идентичност „юрисдикцията [на държава членка], сезирана втора“ — с „иск за нарушение“ поради нарушаването на право върху марка на ЕС чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и от територията на Съюза, пред която юрисдикция в съответствие с член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността се претендира наличието на нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка — трябва да се откаже от компетентност съгласно член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността само за територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка, която е идентична и валидна за идентични стоки като марка на ЕС, за която пред „юрисдикцията, сезирана втора“ се поддържа, че е налице нарушение чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и в Съюза, или доколкото е налице двойна идентичност, в този случай „юрисдикцията, сезирана втора“, трябва да се откаже от компетентност по отношение на всички предявени пред нея искания съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността във връзка с нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, и по този начин да се откаже от компетентност и за предявените искания относно цялата територия на Съюза?
 5)
 Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че оттеглянето на иск за нарушение на марка на ЕС чрез поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, предявен пред „юрисдикцията [на държава членка], сезирана втора“, пред която съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността първо се твърдят нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, по отношение на територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е била сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка — която е идентична и валидна за идентични стоки като марка на ЕС, на която се прави позоваване пред „юрисдикцията, сезирана втора“ — чрез поддържането и използването на достъпни в целия свят и следователно в рамките на Европейския съюз идентични уебсайтове с едно и също име на домейн, е пречка за отказ от компетентност на „юрисдикцията, сезирана втора“ по член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, доколкото е налице двойна идентичност?
 6)
 Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че оттеглянето на иск за нарушение на марка на ЕС чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и от територията на Съюза, предявен пред „юрисдикция [на държава членка], сезирана втора“, пред която съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността първо се твърдят нарушения, извършени или за които съществува опасност да бъдат извършени на територията на която и да е държава членка, съгласно член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността по отношение на територията на тази друга държава членка, в която юрисдикция е била сезирана „първа“ за нарушение на право върху национална марка — която е идентична и валидна за идентични стоки като марка на ЕС, на която се прави позоваване пред „юрисдикцията, сезирана втора“ — чрез поддържането и използването в интернет на имена на домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“, до чието съответно идентично съдържание — в съответните домейни „facebook.com“ и/или „youtube.com“ и/или „twitter.com“ — има достъп чрез едно и също потребителско име от целия свят и следователно и от територията на Съюза, е пречка за отказ от компетентност на „юрисдикцията, сезирана втора“ по член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, доколкото е налице двойна идентичност?
 7)
 Следва ли член 109, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че при наличие на идентичност на марките от формулировката „когато въпросните марки са идентични и валидни за идентични стоки или услуги“ следва, че „юрисдикцията, сезирана втора“ не е компетентна само доколкото марката на ЕС и съответната национална марка са регистрирани за едни и същи стоки и/или услуги или „юрисдикцията, сезирана втора“изцяло не е компетентна дори ако марката на ЕС, на която се прави позоваване пред този съд, се отнася и за други — незащитени от другата, национална марка — стоки и/или услуги, при които може да има идентичност или сходство на оспорваните действия?
 (1) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/51
 Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. — Португалия/Комисия
 (Дело T-378/08)
 (2008/C 285/91)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и J. de Oliveira)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 главно искане за обявяване за недействителен на акта за установяване на парично задължение на генералния директор на Генерална дирекция „Вътрешен пазар и услуги“, връчен с писмо MARKT/C2/PMS/bmgD(2008) 13692 от 15 юли 2008 г., озаглавено „Искане за плащане на периодична парична санкция, дължима от Португалската република в изпълнение на Решение по дело Комисия/Република Португалия (C-70/06)“,
 —
 евентуално искане за обявяване на същия акт за недействителен, доколкото поражда последици след 29 януари 2008 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски или, в случай че Първоинстанционният съд намали размера на санкцията, да се осъди всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Португалската република твърди, че е изпълнила изцяло решенията на Съда със Закон 67/2007, с който изрично е отменена Наредба-закон No 48051.
 Португалската република също така твърди, че генералният директор на Генерална дирекция „Вътрешен пазар и услуги“ не е компетентен да приеме обжалвания акт, с който не е зачетено правото на защита на Португалската република, не са изпълнени изискванията за мотивиране и са допуснати съществени процесуални нарушения.


text:
 11.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/41
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 март 2015 г. — CW/Парламент
 (Дело F-124/13) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Жалба за отмяна - Член 12а от Правилника - Вътрешни правила за консултативната комисия по проблемите на тормоза на работното място и неговото предотвратяване - Член 24 от Правилника - Искане за съдействие - Явни грешки в преценката - Липса - Роля и правомощия на консултативната комисия по проблемите на тормоза на работното място и неговото предотвратяване - Факултативно сезиране от длъжностното лице - Иск за обезщетение))
 (2015/C 155/59)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CW (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент (представители: E. Танева и M. Dean)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на органа по назначаването, с което се отхвърля искането за съдействие, подадено от жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Европейския парламент да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати половината от съдебните разноски на CW.
 3)
 CW понася половината от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 52, 22.2.2014 г., стр. 54.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/51
 Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Ritto/Комисия
 (Дело F-18/08)
 (2008/C 92/106)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Luis Ritto (Рим, Италия) (представители: J. Deliens и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на ОН от 14 май 2007 г., с което от 1 септември 2001 г. се премахва надбавката за жилищни нужди на жалбоподателя и се изисква възстановяване на надвзетите суми след тази дата, както и отмяна на всички произтичащи от него решения.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ОН от 14 май 2007 г. и всички други, които произтичат от него;
 —
 ако е необходимо, да се отмени решението на ОН, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя;
 —
 Комисията на Европейските общности да се осъди да заплати съдебните разноски.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/14
 Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-396/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO
 (Дело C-452/15 P)
 (2016/C 270/19)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Best-Lock (Europe) Ltd (представител: J. Becker, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 14 април 2016 г. Съдът (шести състав) постанови, че жалбата е недопустима.


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/4
 Становище на Съда (голям състав) от 14 октомври 2014 г. — Европейска комисия
 (Становище 1/13) (1)
 ((Становище, постановено на основание член 218, параграф 11 ДФЕС - Хагска конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца - Присъединяване на трети държави - Регламент (ЕО) No 2201/2003 - Изключителна външна компетентност на Европейския съюз - Риск от засягане на еднаквото и съгласувано прилагане на правилата на Съюза и на правилното функциониране на установената с тях система))
 (2014/C 462/05)
 Език на производството: всички официални езици
 Страна, направила искането
 Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и A.-M. Rouchaud-Joët)
 Диспозитив
 Приемането на присъединяване на трета държава към Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца, съставена в Хага на 25 октомври 1980 г., е от изключителната компетентност на Съюза.
 (1) ОВ C 226, 3.8.2013 г.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/18
 Определение на председателя на Съда от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Breda — Нидерландия) — Adrianus Theodorus Gerardus Martines van de Ven, Michaele Anna Harriet Tiny van de Ven-Janssen/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
 (Дело C-315/11) (1)
 2013/C 108/37
 Език на производството: нидерландски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 269, 10.9.2011 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/17
 Определение на Съда (девети състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft/Vidékfejlesztési Miniszter
 (Дело C-24/13) (1)
 ((Селско стопанство - Регламент (ЕО) No 1698/2005 - ЕЗФРСР - Изисквания относно правноорганизационната форма на местните групи за действие - Изменение на посочените изисквания - Компетентност на държавите членки - Граници))
 2014/C 112/20
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft
 Ответник: Vidékfejlesztési Miniszter
 Предмет
 Преюдициално запитване — Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Тълкуване на Регламент (ЕО) No 1974/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за определянето на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1698/2005 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 368, стp. 15; Специално издание на български език, глава 3, том 80, стр. 133) и на член 62 от Регламент (EО) No 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 277, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101, поправка в OB L 206, стр. 23) — Дружество с нестопанска цел, на което е признато качеството на местна група за действие Leader, създадена във връзка със селскостопанските помощи — Оттегляне на признатото качество на местна група за действие с мотива, че като такива могат да се квалифицират само сдруженията
 Диспозитив
 1)
 Разпоредбите на Регламент (EО) No 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), и по-специално членове 61 и 62 от него, трябва да се тълкуват в смисъл, че те не изискват, нито по принцип забраняват да се приемат национални разпоредби, предвиждащи, че местна група за действие, която отговаря на всички условия, изброени в член 62, параграф 1 от този регламент, може да упражнява дейността си само под определена правноорганизационна форма. Все пак запитващата юрисдикция следва да се увери, че по отношение на всички релевантни характеристики на тази правна уредба последната не създава пречка за непосредствената приложимост на посочения регламент, а уточнява упражняването на свободата на преценка, предоставена на държавите членки със същия регламент, без да надхвърля рамките на неговите разпоредби. Запитващата юрисдикция следва да се увери и че тази национална правна уредба е съобразена с разпоредбите на Хартата на основните права на Европейския съюз и с основните принципи на правото на Съюза.
 2)
 Правото на Съюза допуска по принцип възможността национална правна уредба, която предвижда, че местните групи за действие могат да упражняват дейността си само под определена правноорганизационна форма, да се прилага след изтичане на преходен период от една година към местни групи за действие, които са учредени законосъобразно в друга правноорганизационна форма при действието на предишната национална правна уредба, въпреки че са в ход програмите за подпомагане и че тече свързаният с тях период на програмиране. Това обаче важи само ако с оглед по-специално на характеристиките на посочените последователни национални правни уредби и на конкретните последици от тях прилагането на новата правна уредба към такива местни групи за действие уточнява упражняването на свободата на преценка, предоставена на държавите членки с Регламент No 1698/2005, без да надхвърля рамките на неговите разпоредби, и това прилагане е съобразено с разпоредбите на Хартата на основните права на Европейския съюз и с основните принципи на правото на Съюза, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/11
 Решение на Съда (втори състав) от 2 април 2009 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — наказателно производство срещу Frede Damgaard
 (Дело C-421/07) (1)
 (Лекарствени продукти за хуманна употреба - Директива 2001/83/ЕО - Понятие за реклама - Разпространяване на информация относно лекарствен продукт от трето лице, което действа по своя инициатива)
 2009/C 141/16
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страна в главното производство
 Frede Damgaard
 Предмет
 Преюдициално запитване — Vestre Landsret — Тълкуване на член 86 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3) — Понятие за реклама — Разпространяване на информация за лекарствен продукт от трето лице, което действа по своя инициатива и напълно независимо от продавача или производителя
 Диспозитив
 Член 86 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година, трябва да се тълкува в смисъл, че разпространяването от трето лице на информация относно лекарствен продукт, и по-конкретно относно неговите лечебни или превантивни свойства, може да се счита за реклама по смисъла на този член, дори когато това трето лице действа по своя инициатива, и от правна и фактическа страна напълно независимо от производителя или продавача на подобен лекарствен продукт. Националният съд следва да определи дали това разпространяване съставлява форма на информация по домовете, агитационна активност или стимулиране, предназначени да пропагандират предписването, доставката, продажбата или употребата на лекарствени продукти.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/30
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 май 2012 г. — Skareby/Комисия
 (Дело F-42/10) (1)
 (Публична служба - Задължение за съдействие - Членове 12а и 24 от Правилника - Психически тормоз от страна на прекия началник)
 2012/C 217/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Carina Skareby (Louvain, Belgique) (представители: адв. S. Rodrigues и адв. C. Bernard-Glanz)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на ответната страна за отхвърляне на искането на жалбоподателката за съдействие във връзка с психическия тормоз, на който последната счита, че е била подложена.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-жа Skareby да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и три четвърти от съдебните разноски на Европейската комисия.
 3.
 Европейската комисия понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 209, 31.7.2010 г., стр. 55.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/10
 Решение на Съда (пети състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Budapest Környéki Törvényszék — Унгария) — производство срещу István Balogh
 (Дело C-25/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Право на устен и на писмен превод - Директива 2010/64/ЕС - Приложно поле - Понятие „наказателно производство“ - Производство, предвидено в държава членка, за признаването на решение по наказателноправни въпроси, постановено от юрисдикция на друга държава членка и за вписването в регистъра за съдимост на произнесена от тази юрисдикция присъда - Разходи, свързани с превода на това решение - Рамково решение 2009/315/ПВР - Решение 2009/316/ПВР))
 (2016/C 296/14)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Budapest Környéki Törvényszék
 Страна в главното производство
 István Balogh
 Диспозитив
 Член 1, параграф 1 от Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 година относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство, трябва да се тълкува в смисъл, че тази директива не се прилага към специално национално производство за признаване от съда на държава членка на постановено от юрисдикция на друга държава членка окончателно съдебно решение, с което дадено лице се осъжда за извършено престъпление.
 Рамково решение 2009/315/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 година относно организацията и съдържанието на обмена на информация, получена от регистрите за съдимост, между държавите членки, и Решение 2009/316/ПВР на Съвета от 6 април 2009 година за създаване на Европейска информационна система за съдимост (ECRIS) в изпълнение на член 11 от Рамково решение 2009/315/ПВР, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането на национална правна уредба, въвеждаща подобно специално производство.
 (1) ОВ C 127, 20.4.2015 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/5
 Решение на Съда (десети състав) от 4 юни 2015 г. — Stichting Corporate Europe Observatory/Европейска комисия, Федерална република Германия
 (Дело C-399/13 P) (1)
 ((Обжалване - Регламент (EО) No 1049/2001 - Достъп до документи на европейските институции - Документи относно търговските преговори между Европейския съюз и Република Индия - Цялостен достъп - Отказ))
 (2015/C 236/06)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Stichting Corporate Europe Observatory (представител: S. Crosby, Solicitor)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и I. Zervas) и Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Stichting Corporate Europe Observatory да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/37
 Решение на Първоинстанционния съд от 11 февруари 2009 г. — Bayern Innovativ/СХВП — Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)
 (Дело T-413/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността LifeScience - По-ранна фигуративна марка на Общността Life Sciences Partners - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2009/C 69/85)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bayern Innovativ — Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH (Нюрнберг, Германия) (представители: A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Life Sciences Partners Perstock NV (Амстердам, Нидерландия)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 2 август 2007 г. (преписка R 1545/2006-1) относно процедура по възражение между Life Sciences Partners Perstock NV и Bayern Innovativ — Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bayern Innovativ — Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 8, 12.1.2008 г.


text:
 26.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/10
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Италия) на 27 юли 2009 г. — Telecom Italia SpA/Regione autonoma della Sardegna
 (Дело C-290/09)
 2009/C 233/16
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo per la Sardegna
 Страни в главното производство
 Ищец: Telecom Italia SpA
 Ответник: Regione autonoma della Sardegna
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли разпоредите на Директива 2004/18/ЕО (1) (относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки), посочени в параграф 10, да се тълкуват в смисъл, че изключват участието на временно обединение на предприятия, сред които фигурира и служба на държавната администрация от описания в точка 12 вид, в търг за възлагане на услуги, като услугата по документиране, разпространение и изграждане на „Единна система за визуална идентификация на местата от културно значение и на културните институти: културно наследство на Сардиния“, предмет на процедура за възлагане на обществена поръчка, открита от регион Сардиния?
 2.
 Противоречат ли на Директива 2004/18/ЕО разпоредби от италианската правна уредба, като тези на член 3, параграфи 22 и 19 от Кодекса за обществените поръчки, тези на законодателен декрет No 163/2006 (по силата на които съответно „терминът икономически оператор“ обхваща понятията предприемач, снабдител и доставчик на услуги или обединение на същите, а „термините „предприемач“,„снабдител“ и „доставчик на услуги“ означават физическо или юридическо лице или образувание без правосубектност, включително Европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ), създадено по силата на законодателен декрет No 240 от 23 юли 1991 г., които предлагат на пазара, съответно изпълнение на строителство и/или строеж, доставка на стоки или предоставяне на услуги“) и тези на член 34 от същия кодекс за обществените поръчки (който изброява допуснатите до участие в процедури за възлагане на обществени поръчки субекти), ако се тълкуват в смисъл, че допускат до участие в процедурите за възлагане на обществени поръчки само професионалните доставчици на услуги, изключвайки държавни образувания с предимно нестопанска цел като изследванията?
 (1) ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.