text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/52
 Жалба, подадена на 4 февруари 2015 г. — Sharif University of Technology/Съвет
 (Дело T-52/15)
 (2015/C 138/70)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sharif University of Technology (Техеран, Иран) (представител: M. Happold, Barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени приложението към Решение 2014/776/ОВПСС, приложение II към Решение 2010/413/ОВПСС, приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 1202/2014 на Съвета, и приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета, доколкото те засягат жалбоподателя;
 —
 да присъди на жалбоподателя обезщетение заради увреждането на доброто му име в резултат на действията на Съвета, и
 —
 да осъди Съвета да заплати на жалбоподателя разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Чрез жалбата си жалбоподателят иска отмяна на приложението към Решение 2014/776/ОВПСС (1), приложение II към Решение 2010/413/ОВПСС на Съвета (2), приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 1202/2014 на Съвета (3), и приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета (4), доколкото те засягат жалбоподателя.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 Първото правно основание е изведено от нарушение от страна на Съвета на правото на защита на жалбоподателя и на правото му на ефективна съдебна защита;
 второто правно основание е изведено от допусната от Съвета явна грешка в преценката при приемането на ограничителните мерки срещу жалбоподателя;
 третото правно основание е изведено от допуснато от Съвета нарушение на правото на жалбоподателя на собственост и на принципа на пропорционалност; и
 четвъртото правно основание е изведено от злоупотреба с власт от Съвета при приемането на ограничителни мерки срещу жалбоподателя.
 (1) Решение 2014/776/ОВПСС на Съвета от 7 ноември 2014 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 325, стр. 19).
 (2) Решение 2010/413/ОВПСС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39).
 (3) Регламент за изпълнение (ЕС) No 1202/2014 на Съвета от 7 ноември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 325, стр. 3).
 (4) Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/4
 Решение на Съда (голям състав) от 14 април 2015 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
 (Дело C-409/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Макрофинансова помощ за трети държави - Решение на Комисията за оттегляне на предложение за рамков регламент - Член 13, параграф 2 ДЕС и член 17 ДЕС - Член 293 ДФЕС - Принцип на предоставената компетентност - Принцип на институционално равновесие - Принцип на лоялно сътрудничество - Член 296 ДФЕС - Задължение за мотивиране))
 (2015/C 198/05)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Maganza, A. de Gregorio Merino и И. Гюров)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Smulders, P. Van Nuffel и M. Clausen)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil и J. Škeřík), Федерална република Германия (представител: T. Henze), Кралство Испания (представител: M. Sampol Pucurull), Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и N. Rouam), Италианска република (представител: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili, avvocato dello Stato), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, B. Koopman и J. Langer), Словашка република (представител: B. Ricziová), Република Финландия (представител: H. Leppo), Кралство Швеция (представители: U. Persson и A. Falk), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: V. Kaye, подпомагана от R. Palmer, barrister)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 3)
 Чешката република, Федерална република Германия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Кралство Нидерландия, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/24
 Иск, предявен на/Жалба, подадена на 4 август 2015 г. — Amrita и др./Комисия
 (Дело T-439/15)
 (2015/C 328/23)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Италия), Cesi Marta (Alliste, Италия), Comune Agricola Lunella — Soc. Mutua Coop Agricola (Galatone, Италия), Mustich Loredana Faustina (Lequile, Италия), Rollo Olga (Lecce, Италия), Borrello Claudia (Salve, Италия), Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta и Vito Lisi (Miggiano, Италия), Marzo Luigi (Specchia, Италия), Azienda Agricola Piccapane di Pellegrino Giuseppe (Castrignano del Capo, Италия), Azienda Agricola Le Lame di Russo Antonello и Russo Gianluigi Ss (Cutrofiano, Италия), Lanzieri Ivana (Ugento, Италия), Stendardo Giovanni (Presicce, Италия), Stasi Anna Maria (Castrignano del Capo, Италия), Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi (Muro Leccese, Италия), Castriota Maria Grazia (Galatone, Италия), Gabrieli Tommasi Emanuele (Calimera, Италия), Azienda Agricola di Canioni Fiorella (Melendugno, Италия), Azienda Agricola Spirdo Ss agricola (Ruffano, Италия), Coppola Silvia (Guagnano, Италия), Fondazione le Costantine (Uggiano la Chiesa, Италия), Impresa Agricola Stefania Stamerra (Lecce, Италия), Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco (Trepuzzi, Италия), Cooperativa Sociale Terrarossa (Tricase, Италия), Vaglio Irene (Tricase, Италия), Simone Cosimo Antonio (Morciano di Leuca, Италия), Azienda Agrituristica „Gli Ulivi“ di Baglivo Cesaria (Tricase, Италия), Preite Osvaldo (Taurisano, Италия), Masseria Alti Pareti Società Agricola arl (Maglie, Италия), Società Agricola Li Matonni Sas di Sammarco Ascanio & C. (Erchie, Италия) (представители: L. Paccione и V. Stamerra, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд да отмени Решение за изпълнение на Европейската комисия от 18 май 2015 No 789, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз No 125/36 от 21 май 2015 г. със заглавие „Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 на Комисията от 18 май 2015 година относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Well e Raju) в Съюза)“, в частта в която е необходимо предварително неприлагане на Директива на Съвета от 8 май 2000 г. No 29, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз No 169 от 10 юли 2000 г. Със всички произтичащи от това правни последици и да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното решение по настоящото дело е същото като по дела T-436/15, Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi и Negro/Комисия, и T-437/15, Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe и др./Комисия.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат шестнадесет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от незаконосъобразност на Директива 2000/29 поради нарушение на член 48 ДЕС във връзка с член 3 ДФЕС и член 5 ДЕС, от липса на компетентност и от нарушение на принципа на лоялно сътрудничество.
 —
 В това отношение се посочва, че Директивата възлага изключителна компетентност на Съюза, която не е призната от Договорите.
 2.
 Второто правно основание е изведено от незаконосъобразност на Директива 2000/29 поради липса на компетентност и нарушение на член 5 ДЕС във връзка с принципите на лоялно сътрудничество и субсидиарност.
 —
 В това отношение се посочва, че Директивата възлага на Комисията правомощие, което не е признато от Договорите, за отмяна на мерките, приети от държава членка в областта на регулирането на фитосанитарните изисквания за растенията.
 3.
 Третото правно основание е изведено от незаконосъобразност на Решение 2015/789 на Комисията поради незаконосъобразност на Директива 2000/29, изложена в точки 1 и 2 по-горе.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 6 ДЕС във връзка с принципа на ефективност на съдебната защита, която вече е предоставена на жалбоподателите от административната юрисдикция на италианската държава.
 5.
 Петото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС във връзка с принципите на лоялно сътрудничество и субсидиарност предвид пълната липса на мотиви относно решаващия въпрос за евентуалната недостатъчност на мерките за предотвратяване на разпространението на бактерията Xylella fastidiosa от държавата членка.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС във връзка с принципите на пропорционалност и предпазни мерки.
 —
 В това отношение се посочва, че предписанията в обжалваното решение изглеждат прекомерни спрямо декларираните цели.
 7.
 Седмото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 на Комисията поради нарушение на стандарт ISPM n. 9 във връзка с член 5 ДЕС и Протокол No 2 ДФЕС относно прилагането на принципите на пропорционалност и предпазни мерки.
 8.
 Осмото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 в частта, в която в нарушение на член 5 ДЕС и на закрепения в него принцип на пропорционалност, посочва цялата територия на провинция Лече като „заразена зона“ и район от най-малко 10 km на север от посочената провинция като „буферна зона“. Обжалваният акт съдържа и съществено процесуално нарушение, тъй като липсва фаза на разследване и мотиви и е опорочен от неправилни и неоснователни оценки.
 9.
 Деветото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС и липса на компетентност, тъй като италианската държава би могла да идентифицира и определи периметъра на евентуалната заразена зона.
 10.
 Десетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС и липса на компетентност в частта, в която се предписва забрана на засаждането на растения гостоприемници в „заразената зона“; и поради нарушение на член 1 от Допълнителния протокол No l към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, доколкото обжалваната мярка води до непредвидено ограничаване на вещните права на жалбоподателите върху собствените им земеделски земи.
 11.
 Единадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на членове 11 и 191 ДФЕС, поради нарушение на принципа на предпазните мерки и на член 5 ДЕС във връзка с Директива 2001/42, тъй като мярката по изкореняване на заразените и здрави растения в радиус от 100 mt., в едно от предписанията на задължителните фитосанитарни обработки за премахване на векторното насекомо, води до щети за околната среда и изменение на пейзажа на Саленто при липса на стратегическа екологична оценка и изследване на екологичните рискове и рисковете за човешкото здраве.
 12.
 Дванадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на членове 11 и 191 ДФЕС и Директива No 43/1992, тъй като приетите мерки не съдържат оценка на рисковете, които изкоренявания, разчиствания и продукти за растителна защита могат да причинят на специално защитени от правото на Съюза части от територията, включени в специалните защитени зони, природни паркове и територии от значение за Общността.
 13.
 Тринадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на Европейска конвенция за ландшафта, подписана във Флоренция на 20 октомври 2000 г. и поради нарушение на членове 191 и 11 ДФЕС във връзка с Директива 43/1992.
 —
 В това отношение се посочва, че мярката на ЕС налага безразборно изкореняване на маслинови дървета със задължително използване на химически пестициди, които са абсолютно забранени в биологичното земеделие, като това фактически води до загиването на предприятията жалбоподатели, които от години се занимават с биологично маслинопроизводство.
 14.
 Четиринадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на Регламент (ЕО) No 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г., както и нарушение на членове 11 и 191 ДФЕС, включително и във връзка с Директива 2009/128/ЕО, и поради нарушение на принципа на пропорционалност и съществено процесуално нарушение.
 —
 В това отношение се посочва, че Решението на ЕС задължава жалбоподателите да прилагат химични вещества, които не са разрешени в биологичното земеделие и да изкоренят растенията, за които само се подозира, че са заразени. Тези мерки противоречат на индикациите на научните становища на Европейския орган за безопасност на храните и се основават на убеждението за съществуване на причинно-следствена връзка между бързото изсъхване на маслиновото дърво и бактерията Xylella, която към днешна дата не е доказана.
 15.
 Петнадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789, доколкото Европейската комисия, вместо да приеме временни мерки за управление на риска, необходими за гарантиране на високо равнище на защита на здравето, използвала чисто хипотетичен подход по отношение на риска, категорично отхвърлен от Съда.
 16.
 Шестнадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС, от съществено процесуално нарушение и нарушение на принципа на пропорционалност.
 —
 В това отношение се посочва, че използването на пестициди и мерките за изкореняване, оценени от ЕОБХ като неефикасни и неосъществими, не са необходими за целта, която законодателството на ЕС поставя с Директива 2000/29/ЕО и нарушават принципа на пропорционалност.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/17
 Преюдициално запитване от Judecătoria Satu Mare (Румъния), постъпило на 12 октомври 2015 г. — Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș/BRD Groupe Société Générale — sucursala Satu Mare
 (Дело C-534/15)
 (2016/C 016/21)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Judecătoria Satu Mare
 Страни в главното производство
 Ищци: Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș
 Ответник: BRD Groupe Société Générale — sucursala Satu Mare
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 2, буква б) от Директива 93/13/ЕИО (1), който съдържа определение на понятието „потребител“, да се тълкува в смисъл, че включва, или напротив, в смисъл, че изключва от това определение физическите лица, които подписват в качеството си на поръчители допълнителни споразумения и допълнителни договори (договор за поръчителство, договор за обезпечение с недвижим имот) към договор за кредит, сключен от търговско дружество с цел развитие на неговата дейност, като се има предвид, че тези физически лица нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и че те са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност, с уточнението, че преди това ищците като физически лица са били гаранти по договор за кредит, сключен с ответника кредитор, на главния длъжник, който е юридическо лице с управител ищецът, като впоследствие този договор е изменен и старият длъжник, на който ищецът е бил управител, със съгласието на ответника кредитор чрез новация прехвърля вземането на друго юридическо лице, в което нито ищецът и нито ищцата имат качеството на управители, но се ангажират в полза на новия длъжник — юридическо лице, в качеството си на поръчители на задължението, прехвърлено чрез новация на новия длъжник[?]
 2)
 Трябва ли член l, параграф l от Директива 93/13/ЕИО да се тълкува в смисъл, че в обхвата на тази директива попадат само договорите, сключени между търговци и потребители, които имат за предмет продажбата на стоки или услуги, или в нейния обхват попадат и акцесорните договори (договор за обезпечение, договор за поръчителство) към договор за кредит с бенефициер търговско дружество, сключени от физически лица, които нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и които са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност, с уточнението, че преди това ищците като физически лица са били гаранти по договор за кредит, сключен с ответника кредитор, на главния длъжник, който е юридическо лице с управител ищецът, като впоследствие този договор е изменен и старият длъжник, на който ищецът е бил управител, със съгласието на ответника кредитор чрез новация прехвърля вземането на друго юридическо лице, в което нито ищецът и нито ищцата имат качеството на управители, но се ангажират в полза на новия длъжник — юридическо лице — в качеството си на поръчители на задължението, прехвърлено чрез новация на новия длъжник[?]
 (1) Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, 21.4.1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


text:
 12.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/20
 Определение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Regione Puglia/Комисия
 (Дело T-84/10) (1)
 (Жалба за отмяна - ЕФРР - Решение за намаляване на финансова помощ - Регионално образувание - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 2011/C 331/39
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Regione Puglia (Бари, Италия) (представители: F. Brunelli и A. Aloia, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Cattabriga и A. Steiblytė)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2009) 10350 на Комисията от 22 декември 2009 г., с което се намалява финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена в съответствие с Решение C(2000) 2349 на Комисията от 8 август 2000 г. за одобряване на оперативна програма „POR Puglia“, обхваната от цел No 1 за периода 2000 г.—2006 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Regione Puglia понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, включително съдебните разноски по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/34
 Жалба, подадена на 18 януари 2016 г. — De Masi/Комисия
 (Дело T-11/16)
 (2016/C 078/47)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Fabio De Masi (Брюксел, Белгия) (представител: Prof. A. Fischer-Lescano)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени решението на ответника от 9 декември 2015 г. по заявлението за достъп до документи на групата Code of Conduct;
 —
 да се отмени решението на ответника от 9 ноември 2015 г. относно ограничения достъп до документи на групата Code of Conduct;
 —
 съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да се осъди ответника да заплати съдебните разноски и разноските на всички встъпили страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, две от които се отнасят до решението на ответника от 9 декември 2015 г., а другите две — до решението от 9 ноември 2015 г.
 —
 По решението на ответника от 9 декември 2015 г.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент (EО) No 1049/2001 (1)
 Жалбоподателят твърди, че решението от 9 декември 2015 г. нарушава предвиденото в посочената по-горе разпоредба право на постановяване в разумен срок на решението по второто заявление.
 2.
 Второ основание: нарушение на член 15, параграф 3 ДФЕС във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент (EС) No 1049/2001
 Жалбоподателят освен това изтъква, че отказът на пълен достъп до документите, съставени от ответника във връзка със създадената от съвета група „Етичен кодекс“ (облагане на предприятията), нарушава и неговото гарантирано с посочените по-горе разпоредби право да се запознае с тези документи.
 —
 По решението на ответника от 9 ноември 2015 г.
 3.
 Трето основание: Нарушение на член 230, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 10, параграф 2 ДЕС във връзка със задължението за предоставяне на информация
 Във връзка с това жалбоподателя изтъква, че в качеството си на член на Европейския парламент той разполага с установено в първичното право субективно право на пълен достъп до документи, доколкото те са необходими за упражняването на парламентарен контрол.
 4.
 Четвърто основание: нарушение на Рамковото споразумение за отношенията между Европейския парламент и Европейската комисия.
 На последно място жалбоподателят твърди, че решението от 9 ноември 2015 г. нарушава освен това посоченото по-горе междуинституционално рамково споразумение, при прилагането на което трябва да се зачита установеното в член 230 ДФЕС съотношение за възможно най-широк достъп.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OB L 145, 31.5.2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/20
 Решение на Първоинстанционния съд от 20 ноември 2008 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-185/05) (1)
 (Езиков режим - Начини за прилагане в областта на назначаване в публичната служба на Европейския съюз - Жалба за отмяна на основание член 230 ЕО - Жалба, подадена от държава-членка, насочена, от една страна, срещу решение на Комисията да публикува на немски, френски и английски език обява за работа за ръководни длъжности и, от друга страна, срещу публикувана от Комисията на тези три езика обява за работа за заемането на длъжността генерален директор на ОLAF - Допустимост - Срок за обжалване - Актове, подлежащи на обжалване - Мотиви - Членове 12 ЕО, 230 ЕО и 290 ЕО - Регламент No 1 - Членове 1 г) и 27 от Правилника за персонала - Принцип на недопускане на дискриминация)
 (2009/C 6/40)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: I. Braguglia и M. Fiorilli, avvocati dello Stato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Cimaglia и P. Aalto)
 Встъпили страни в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno, abogado del Estado) и Република Латвия (представители: първоначално E. Balode-Buraka, впоследствие L. Ostrovska)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на приетото от Комисията на нейното 1678 заседание Решение от 10 ноември 2004 г., според което публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на запазени за външни кандидати обяви за работа за служители на ръководни длъжности се прави на немски, английски и френски език през определен период, който трябва по принцип да приключи на 1 януари 2007 г. и, от друга страна, на обява за работа COM/2005/335 за длъжността генерален директор (степен A* 15-16) на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), публикувана от Комисията на 9 февруари 2005 г. (ОВ C 34 A, стр. 3).
 Диспозитив
 1)
 Отменя приетото от Комисията на нейното 1678 заседание Решение от 10 ноември 2004 г., според което публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на запазените за външни кандидати обяви за работа за постове на ръководни длъжности ще се прави на немски, английски и френски език през период, който изтича на 1 януари 2007 г.
 2)
 Отменя обява за работа COM/2005/335 за длъжността генерален директор (степен A* 15-16) на Службата за борба с измамите (OLAF), публикувана от Комисията на 9 февруари 2005 г. (ОВ C 34 A, стр. 3).
 3)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 155, 25.6.2005 г.


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/4
 Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша) на 25 юни 2013 г. — Minister Finansów/Oil Trading Poland sp. z. o.o., гр. Шчечин
 (Дело C-349/13)
 2013/C 274/07
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister Finansów
 Ответник: Oil Trading Poland sp. z. o.o., гр. Шчечин
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 3, параграф 3 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (1) (OB L 76, стр. 1, с последващи изменения; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129), както и съответстващия му, приложим понастоящем, член 1, параграф 3, [първа алинея], буква a) и втора алинея от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (2) (OB L 9, 2009 г., стр. 12, с последващи изменения), да се тълкуват в смисъл, че тези разпоредби допускат дадена държава да облага с акциз смазочните масла, класифицирани с кодове по КН от 2710 19 71 до 2710 19 99, използвани за цели, различни от моторни горива или горива за отопление, като във връзка с това се спазват правилата за облагане на потреблението на енергийни продукти с хармонизирания акциз?
 (1) ОВ L 76, стр. 1.
 (2) ОВ L 9, стр. 12.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/48
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 15 март 2011 г. — Strack/Комисия
 (Дело F-120/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Пренасяне на дни от годишен отпуск - Член 4 от Приложение V към Правилника - Причини, свързани с изискванията на службата - Член 73 от Правилника - Директива 2003/88/ЕО - Право на платен годишен отпуск - Отпуск по болест)
 2011/C 252/102
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)
 Предмет
 Отмяна на няколко решения на Комисията относно молбата за пренасяне от 2004 година в 2005 година на дните неизползван годишен отпуск, надхвърлящи границата от 12 дни. Осъждане на Комисията да заплати компенсация за 26,5 дни неизползван и незаплатен годишен отпуск, заедно с лихва за забава в размер на 2 % годишно.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението от 15 март 2007 година на Европейската Комисия, с които се отхвърля молбата на г-н Strack за пренасяне на останалите му дни годишен отпуск от 2004 година.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Европейската Комисия понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на г-н Strack.
 (1) ОВ C 315, 22.12.2007 г., стр. 50.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/5
 Иск, предявен на 11 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-3/07)
 (2007/C 69/08)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande, R. Troosters)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/110/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно помощ в случаите на транзит за целите на извеждане от територията по въздух (1), или, във всеки случай, като не ги е съобщило на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати разноските.
 Правни основания и главни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2003/110/ЕО е изтекъл на 5 декември 2005 г.
 (1) ОВ L 321, 6.12.2003 г., стр. 26.


text:
 29.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 339/25
 Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. — BrandGroup/СХВП — Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)
 (Дело T-557/14)
 2014/C 339/30
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: BrandGroup GmbH (Бехтсрит, Германия) (представител: T. Raible, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Аугсбург, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 май 2014 г., постановено по преписка R 941/2013-1,
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SPEZOOMIX“ за стоки от класове 32 и 33 — Заявка за марка на Общността No 9 9 13 617
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна словна марка и словна марка на Общността „Spezi“, международна фигуративна марка и фигуративна марка на Общността, съдържаща думата „Spezi“ и национална словна марка „Ein Spezi muß dabei sein“ за стоки от клас 32
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля изцяло заявката за регистрация.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 78, параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/12
 Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Cartier parfums — lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA/Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport
 (Дело C-1/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Член 27, параграф 2 - Висящ процес - Член 24 - Дерогиране на подсъдност - Установяване на компетентността на първия сезиран съд поради явяването на страните пред съда без оспорване на компетентността му или поради приемането на окончателно решение))
 2014/C 112/14
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Cartier parfums — lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA
 Ответници: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 27, точка 2 от Регламент No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Висящ процес — Установяване на компетентността на първоначално сезирания съд поради неоспорване от страните на неговата компетентност или поради произнасяне на този първоначално сезиран съд с неотменимо решение, независимо от неговото основание
 Диспозитив
 Член 27, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че освен в хипотезата, при която последващо сезираният съд би имал изключителна компетентност по този регламент, компетентността на първия сезиран съд трябва да се счита за установена по смисъла на посочената разпоредба, когато същият съд не е отклонил служебно своята компетентност и никоя от страните не я е оспорила преди или до изявлението, което съгласно неговото национално процесуално право се счита за първото защитно действие по същество пред този съд.
 (1) ОВ C 63, 2.3.2013 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/7
 Жалба, подадена на 19 ноември 2015 г. от Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 30 септември 2015 г. по дело T-364/13 — Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/EUIPO
 (Дело C-619/15 Р)
 (2016/C 326/11)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna (представител: B. Szczepaniak, radca prawny)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 21 юни 2016 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/9
 Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunal Superior de Justicia de Canarias (España) на 2 април 2007 г. — Comunidad Autónoma de Canarias/Club Náutico de Gran Canaria
 (Дело C-186/07)
 (2007/C 129/14)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Canarias
 Страни в главното производство
 Ищец: Club Náutico de Gran Canaria
 Ответник: Comunidad Autónoma de Canarias
 Преюдициалeн въпрос
 Съдът на Европейските общности да се произнесе относно последиците на своето решение от 7 май 1998 г. (1) във връзка с член 10.1.13 от закон 20/91 от 7 юни за изменение на фискалните аспекти на Régimen Económico y Fiscal de Canarias.
 (1) Дело С-124/96, Комисия/Испания, Сб. 1998, стр. I-2501.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/19
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgerichts (Германия) на 24 март 2011 г. — Jörg-Detlef Müller/Федерална република Германия
 (Дело C-143/11)
 2011/C 269/35
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jörg-Detlef Müller
 Ответник: Федерална република Германия
 Преюдициален въпрос
 Прилага ли се Директива 2000/78/ЕО на Съвета за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) по отношение на националните разпоредби, свързани с помощта, изплащана на длъжностните лица при болест („Beihilfe“)?
 (1) ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/4
 Решение на Съда (осми състав) от 6 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Австрия) — Astrid Preissl KEG/Landeshauptmann von Wien
 (Дело C-381/10) (1)
 (Индустриална политика - Хигиена на храните - Регламент (ЕО) No 852/2004 - Монтиране на мивка в тоалетната на обект за търговия с храни)
 2011/C 347/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Unabhängiger Verwaltungssenat Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Astrid Preissl KEG
 Ответник: Landeshauptmann von Wien
 Предмет
 Преюдициално запитване — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Тълкуване на глава I, точка 4 от приложение II към Регламент (ЕО) No 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно хигиената на храните (ОВ L 139, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 173) и по-специално на понятието „Handwaschbecken“ (мивка за измиване на ръце), употребено в текста на посочената разпоредба на немски език — Административен акт на държава членка, с който се разпорежда монтирането в тоалетните на кафене на мивка, снабдена със съоръжения за сапунисване и хигиенно подсушаване на ръцете
 Диспозитив
 Глава I, точка 4 от приложение II към Регламент (ЕО) No 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно хигиената на храните трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква мивката по смисъла на тази разпоредба да бъде предназначена единствено за измиване на ръцете и кранът за водата, както и съоръжението за подсушаване на ръцете да бъдат използвани, без да е необходим контакт с ръцете.
 (1) ОВ C 274, 9.10.2010 г.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/18
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Bonn (Германия) на 9 септември 2009 г. — Pfleiderer AG/Bundeskartellamt
 (Дело C-360/09)
 2009/C 297/23
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Bonn
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pfleiderer AG
 Ответник: Bundeskartellamt
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли разпоредбите на общностното право в областта на картелите, по-конкретно членове 11 и 12 от Регламент No 1/2003, както и член 10, втора алинея ЕО във връзка с член 3, параграф 1, буква ж) ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че с оглед на предявяване на гражданскоправни претенции от увредените от даден картел лица на последните не трябва да се предоставя достъп до молбите за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер и до сведенията и документите, които представилите тези молби доброволно са предоставили за тази цел на орган по конкуренцията на държава членка в приложение на национална програма за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер в рамките на производство за налагане на глоби, с което (също) се цели спазване на член 81 ЕО?
 (1) ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/23
 Решение на Общия съд от 28 януари 2015 г. — Argo Development and Manufacturing/СХВП — Clapbanner (Представяне на рекламни материали)
 (Дело T-41/14) (1)
 ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ рекламен материал - Предходни промишлени дизайни на Общността - Основания за недействителност - Новост - Оригиналност - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Различно цялостно впечатление - Членове 4, 5, 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 6/2002))
 (2015/C 089/26)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Argo Development and Manufacturing Ltd (Раанана, Израел) (представител: B. Brisset, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, после S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Clapbanner Ltd (Лондон, Обединено кралство)
 Предмет
 Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 22 октомври 2013 г. (преписка R 981/2012-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Argo Development and Manufacturing Ltd и Clapbanner Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Argo Development and Manufacturing Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 129, 28.4.2014 г.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/18
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 19 юли 2010 г. — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)/Netlog NV
 (Дело C-360/10)
 ()
 (2010/C 288/30)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Belgische Vereniging van Uitgevers, Componisten en Auteurs (Sabam)
 Ответник: Netlog NV
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли Директиви 2001/29 (1) и 2004/48 (2), във връзка с Директиви 95/46 (3), 2000/31 (4) и 2002/58 (5), тълкувани по-специално с оглед на членове 8 и 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, държавите членки да разрешат на националния съд в исково производство с единствено основание правната разпоредба, съгласно която „[националните съдилища] могат освен това да осъдят посредниците, чиито услуги се ползват от трето лице за нарушаване на авторско или сродно право, да преустановят нарушението“, да задължи доставчик на хостинг услуги да въведе за всички свои клиенти, общо и превантивно, на собствени разноски и без ограничение във времето, система за филтриране на по-голямата част от информацията, съхранявана на сървъра му, с цел да идентифицира електронните файлове, съдържащи музикални, кинематографски или аудио-визуални произведения, върху които SABAM твърди, че притежава права, и впоследствие да блокира обмена на тези файлове?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).
 (2) Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОB L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56).
 (3) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОB L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).
 (4) Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (OB L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257).
 (5) Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (OB L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63).


text:
 9.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/5
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Suceava (Румъния) на 17 януари 2011 г. — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-29/11)
 2011/C 113/08
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Suceava
 Страни в главното производство
 Ищец: Aurora Elena Sfichi
 Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 110 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 90 от Договора за Европейската общност), параграф 1, съгласно който нито една държава-членка не може да налага, пряко или косвено, каквито и да било вътрешни данъци върху стоките на други държави-членки, които надвишават наложените пряко или косвено върху подобните местни стоки, да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да въвежда такса с характеристиките на таксата за замърсяване, въведена с Ordonanța de Urgență a Guvernului No 50/2008 с последващите изменения и допълнения, такса, налагана при първата регистрация на територията в Румъния на вносните употребявани автомобили, регистрирани преди това в други държави членки, при условие, че на регистрираните в Румъния употребявани автомобили не се налага такава такса в случаите, в които те са предмет на сделка и вследствие на това се пререгистрират?
 2.
 Допуска ли член 110 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 90 от Договора за Европейската общност), параграф 2, чиято цел е да се отстранят факторите, които по своето естество дават закрила на националния пазар и нарушават принципите на конкуренцията, въвеждането на такса за замърсяване за автомобилите, такса, която се налага при първата регистрация в Румъния на вносните употребявани автомобили, регистрирани преди това в други държави членки, като се има пред вид, че с Ordonanța de Urgență a Guvernului No 218/2008 от задължението за плащане на таксата за замърсяване са освободени „автомобилите M1 с норма на замърсяване Евро 4, чиито обем на двигателя не надвишава 2 000 cm3, както и автомобилите N1 с норма на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в държава — членка на Европейския съюз в периода 15 декември 2008 г. — 31 декември 2009 г. включително“, съответно категорията автомобили, чиито технически характеристики съответстват на техническите характеристики на произвежданите в Румъния автомобили, като по този начин се благоприятства националният отрасъл на автомобилостроенето?


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/51
 Жалба, подадена на 2 май 2016 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-23/16)
 (2016/C 251/59)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Обезщетяване на жалбоподателя за имуществените вреди, които твърди, че е претърпял поради твърдяното забавяне при организирането на процедурата по прекласиране за 2013 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 ответникът да бъде осъден да поправи изцяло претърпените от жалбоподателя вреди поради отбелязаното забавяне при организирането на процедурата по прекласиране за 2013 г;
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/12
 Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Düsseldorf на 13 декември 2007 г. — Seda Kücükdeveci/Swedex GmbH & Co. KG
 (Дело C-555/07)
 (2008/C 79/21)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landesarbeitsgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Seda Kücükdeveci
 Ответник: Swedex GmbH & Co. KG
 Преюдициални въпроси
 1)
 a)
 Противоречи ли на общностноправната забрана за дискриминация въз основа на възраст, а именно на първичното право на ЕО и на Директива 2000/78/EО от 27 ноември 2000 г. (1), национална правна уредба, съгласно която срокът за предизвестие, който работодателят трябва да спази, постепенно се удължава с нарастване на трудовия стаж, като при това периодите на заетост на работника или служителя преди 25 годишна възраст не се вземат предвид?
 б)
 Обстоятелството, че по отношение на по-младите работници или служители, при прекратяване на договора, работодателят трябва да спазва само един основен срок за предизвестие, може ли да бъде оправдан с това, че на работодателите се признава икономически интерес от наличието на гъвкавост относно персонала (интерес, в ущърб на когото биха се оказали по-дълги срокове за предизвестие) — и че на по-младите работници или служители не се признава защитата, от която се ползват по-възрастните, изразяваща се в запазване на трудовото правоотношение и в зачитане на техните правни очаквания, тъй като например с оглед на възрастта и/или по-скромните обществени, семейни и лични задължение на по-младите работници или служители се предполага че те разполагат с по-голяма гъвкавост в професионално и лично отношение?
 2)
 В случай на утвърдителен отговор на въпрос 1 a) и на отрицателен отговор на въпрос 1 б):
 В спор между частноправни лица, длъжен ли е съдът на дадена държава –членка да не прилага законова разпоредба, която изрично противоречи на общностното право, или е длъжен да се съобрази с правните очаквания на адресатите на правните норми, свързани с прилагане на действащите национални закони, и с това, че неприлагането на последните настъпва едва след наличието на Решение на Съда на Европейските общности относно спорната правна уреда или друга такава, която по същество е сходна с нея?
 (1) ОВ L 303, стр. 16., Специално издание на български език, 2007 г, глава 5, том 6, стр. 7.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/44
 Жалба, подадена на 13 февруари 2017 г. — ACTC/EUIPO — Taiga (tigha)
 (Дело T-94/17)
 (2017/C 112/61)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: ACTC GmbH (Еркрат, Германия) (представители: V. Hoene, D. Eickemeier и S. Gantenbrink, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Taiga AB (Варберг, Швеция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „tigha“ — заявка за регистрация No 11 459 617
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 9 декември 2016 г. по преписка R 693/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 42, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/29
 Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Portovesme/Комисия
 (Дело T-291/11) (1)
 ((Държавни помощи - Електроенергия - Преференциална тарифа - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Понятие за държавна помощ - Нова помощ - Равно третиране - Разумен срок))
 2014/C 421/39
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Portovesme Srl (Рим, Италия) (представители: F. Ciulli, G. Dore, M. Liberati и A. Vinci, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и É. Gippini Fournier)
 Предмет
 Като главно искане — отмяна в неговата цялост или частично в степента, „в която [Общият съд] прецени за необходимо“, на Решение 2011/746/ЕС на Комисията от 23 февруари 2011 година относно държавна помощ, предоставена от Италия на Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA и Syndial SpA (мерки за държавна помощ C 38/B/04 (ex NN 58/04) и C 13/06 (ex N 587/05) (ОВ L 309, стp. 1), и при условията на евентуалност — искане за отмяна на посоченото решение в частта му, в която се разпорежда възстановяване на разглежданите помощи
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Portovesme Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 232, 6.8.2011 г.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/16
 Решение на Съда (осми състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — María del Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón
 (Съединени дела C-333/15 и С-334/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика - Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи - Регламент (ЕО) No 1782/2003 - Схема на единно плащане - Членове 43 и 44 - Права на плащане въз основа на площи - Хектари, даващи право на помощ за площ - Национална правна уредба, според която заетите от постоянни пасища площи, надвишаващи фуражните площи, които първоначално са взети предвид за определяне на правата на плащане, дават право на помощ само при условие че се използват за собствените животновъдни нужди на стопанството))
 (2016/C 296/21)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: María del Pilar Planes Bresco
 Ответник: Comunidad Autónoma de Aragón
 Диспозитив
 Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на регламенти (EИО) No 2019/93, (EО) No 1452/2001, (EО) No 1453/2001, (EО) No 1454/2001, (EО) No 1868/94, (EО) No 1251/1999, (EО) No 1254/1999, (EО) No 1673/2000, (EИО) No 2358/71 и (EО) No 2529/2001, изменен с Регламент (EО) No 2012/2006 на Съвета от 19 декември 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не позволява да се вземат предвид като хектари, даващи право на помощ за площ за определена селскостопанска година, тези площи, декларирани от земеделски производител като постоянни пасища, които надвишават площта на постоянните пасища, първоначално взета предвид при определяне на правата му на плащане за хектар, освен ако той не докаже, че посочените площи реално са използвани за собствените животновъдни нужди на неговото стопанство през посочената година.
 (1) ОВ C 302, 14.9.2015 г.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/44
 Жалба, подадена на 5 юли 2013 г. — European Space Imaging/Комисия
 (Дело T-357/13)
 2013/C 260/80
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: European Space Imaging GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: W. Trautner, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени решението за прекратяване на ограничената процедура, съобщено с писмо от 5 юни 2013 г.,
 —
 да се отмени решението за провеждане на нова, открита процедура за възлагане на поръчката, съобщено с писмо от 5 юни 2013 г.,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на принципа на пропорционалност.
 —
 Жалбоподателят твърди, че като е прекратила процедурата за възлагане на обществена поръчка за осигуряване на данни, получени чрез сателитно отчитане от разстояние и свързани услуги в подкрепа на проверки в рамките на Общата селскостопанска политика (ОСП) (ОВ S 183-299769, 2012 г.), Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, закрепен в член 89, параграф 1 от Финансовия регламент (1). Във връзка с това той в частност посочва, че действията на Комисията са в противоречие с общия принцип, че прекратяването на процедурата за възлагане на поръчка следва да се допуска само като крайна мярка („ultima ratio“). Жалбоподателят смята, че Комисията е трябвало първо да изиска от кандидатите в процедурата да предоставят конкретни оферти, преди да може да реши дали действително няма да постъпят икономически оферти.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на принципа на прозрачност.
 —
 По този въпрос жалбоподателят твърди, че с отказа си да предостави конкретна информация за причините за прекратяването на процедурата за възлагане на обществената поръчка Комисията е нарушила принципа на прозрачност, закрепен в член 89, параграф 1 от Финансовия регламент. В частност жалбоподателят не получил възможност да се увери дали посочените причини наистина са налице. Той също така твърди, че съответният пазар на доставчиците на данни чрез сателитно отчитане от разстояние е високо специализиран и поради това броят на потенциалните оференти е твърде ограничен, и се оплаква, че преди решението да прекрати процедурата за възлагане на поръчката Комисията не е дала да се разбере, че е възможно процедурата да бъде прекратена, ако кандидатите не достигнат определен брой.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/17
 Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 10 юни 2016 г. — Marc Jacob/Ministre des finances et des comptes publics
 (Дело C-327/16)
 (2016/C 305/24)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Marc Jacob
 Ответник: Ministre des finances et des comptes publics
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли разпоредбите на член 8 от Директивата от 23 юли 1990 г. (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат при сделка за замяна на ценни книжа, попадаща в приложното поле на директивата, механизъм за отлагане на данъчното облагане, който предвижда като изключение от правилото, че данъчното събитие, въз основа на което се облага дадена печалба настъпва през годината, през която тя е реализирана, печалбата от замяна да се установява и изчислява в момента на сделката за замяна на ценни книжа и да се облага през годината, през която настъпва събитието, което прекратява отлагането на данъчното облагане, каквото по-специално може да бъде прехвърлянето на ценните книжа, получени в момента на замяната?
 2)
 Следва ли разпоредбите на член 8 от Директивата от 23 юли 1990 г. да се тълкуват в смисъл, че не допускат при сделка за замяна на ценни книжа, попадаща в приложното поле на директивата, печалбата от замяна на ценни книжа, ако се предположи, че е облагаема, да бъде обложена в държавата по местоживеене на данъчнозадълженото лице към момента на сделката за замяна, при положение че към датата на прехвърляне на ценните книжа, получени при тази замяна, когато печалбата от замяната действително се облага, данъчнозадълженото лице е преместило местоживеенето си за данъчни цели в друга държава членка?
 (1) Директива на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 92).


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/3
 Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck/Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
 (Дело C-509/10) (1)
 (Интелектуална и индустриална собственост - Правна закрила на Общността на сортовете растения - Регламент (ЕО) No 2100/94 - Привилегия на фермера - Понятие за справедливо възнаграждение - Поправяне на претърпяна вреда - Нарушение)
 2012/C 287/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищци: Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck
 Ответник: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 14, параграф 3 и на член 94, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197), както и на членове 5 и 8 от Регламент (ЕО) No 1768/95 на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета относно правната закрила на Общността на сортовете растения (OB L 173, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 177) — Закрила от Общността на сортовете растения — Нарушение — Задължение на титуляра на такава закрила да се заплати справедливо възнаграждение и да се поправят претърпените от него вреди — Критерии за определяне на размера на справедливото възнаграждение и размера на вредите
 Диспозитив
 1.
 При определянето на „справедливото възнаграждение“, дължимо по силата на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения, от земеделски производител, който използва материал за размножаване на защитен сорт, получен със засаждане, без да е изпълнил задълженията си по член 14, параграф 3 от този регламент във връзка с член 8 от Регламент No 1768/95 на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2100/94, изменен с Регламент (ЕО) No 2605/98 на Комисията от 3 декември 1998 г., като основа за изчисляване трябва да се приеме размерът на таксата, дължима за лицензираното производство на посевен материал от защитени сортове от съответния растителен вид в същата област.
 2.
 Плащането на обезщетение за разходите, направени за упражняването на контрол върху спазването на правото на титуляря на закрила от Общността на сортове растения, не се взема предвид при изчисляването на „справедливото възнаграждение“, предвидено в член 94, параграф 1 от Регламент No 2100/94.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/61
 Поправка на известие в Официален вестник по дело T-283/08 P
 (
 Официален вестник на Европейския съюз C 272 от 25 октомври 2008 г., стр. 28
 )
 (2008/C 313/113)
 Известието в Официален вестник по дело T-283/08 P, Longinidis/Cedefop, следва да се чете по следния начин:
 Жалба, подадена на 16 юли 2008 г. от P. Longinidis срещу Решение от 24 април 2008 г. на Съда на публичната служба по дело F-74/06, Longinidis/Cedefop
 (дело T-283/08 P)
 (2008/C 272/54)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Pavlos Longinidis (Гърция) (представители: адв. P. Giatagantzidis и адв. S. Stavropoulou, avocats)
 Друга страна в производството: Cedefop
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение от 24 април 2008 г. на Съда на публичната служба по дело F-74/06, Pavlos Longinidis/Cedefop,
 —
 да се отмени Решение от 30 ноември 2005 г. на директора на Cedefop, с което се прекратява безсрочния трудов договор на жалбоподателя от 4 март 2003 г. и всички други, свързани с него административни актове,
 —
 да се отмени Решение от 11 ноември 2005 г. на директора на Cedefop, с което се променя състава на Комисията по жалбите на Cedefop и всички други, свързани с него административни актове,
 —
 да се отмени Решение от 24 май 2006 г. на Комисията по жалбите на Cedefop, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 28 февруари 2006 г. и всички други, свързани с него административни актове,
 —
 да се уважи подадената на 19 юни 2006 г. жалба от жалбоподателя,
 —
 да се осъди Cedefop да заплати съдебните разноски в първоинстанционното и въззивното производство.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска по-специално отмяната на решението за прекратяване на безсрочния му трудов договор, прието от директора на Cedefop. Жалбата му е отхвърлена с Решение от 24 април 2008 г. на Съда на публичната служба.
 Жалбоподателят счита, че обжалваното решение е постaновено в нарушение на нормите, които уреждат събирането на доказателства, тъй като се основава на обстоятелства, които не са доказани. По-специално, преценявайки довода на жалбоподателя, според който мотивите за неговото уволнение са му били съобщени устно по време на среща на 23 ноември 2005 г., Съдът на публичната служба е допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като е изменил предмета на доказване.
 Освен това жалбоподателят посочва, че обжалваното решение е опорочено поради липса на достатъчно мотиви. По-конкретно той изтъква, че Съдът на публичната служба не е мотивирал в достатъчна степен преценката си за това, че жалбоподателят бил уведомен надлежно и в достатъчна степен от Cedefop за мотивите за неговото уволнение, а също и че Съдът на публичната служба не е уточнил всички обстоятелства, които според него са довели до уволнението на жалбоподателя.
 Освен това жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба е осъществил погрешно тълкуване и приложение на общностното право в следните отношения: на първо място жалбоподателят счита, че в светлината на определени факти от настоящото дело, спазването на задължението за мотивиране можело да бъде гарантирано само чрез писмено уведомяване за мотивите за неговото уволнение, на второ място — че уволнението му поради отделен случай представлява явна грешка в преценката, и на трето място — че правото му на защита е нарушено, тъй като той е бил изслушан чак след взимане на решението за уволнението му, в това отношение не е направена никаква проверка, нито е приложено дисциплинарно производство, и че основните доказателства по преписката не са му били съобщени, нито е било поискано становището му относно изтъкнатите срещу него обстоятелства.
 На последно място жалбоподателят счита, че жалбата му от 28 февруари 2006 г. срещу решението за уволнение не е разгледана обективно и безпристрастно от Комисията по жалбите на Cedefop.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/21
 Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Caffaro/Комисия
 (Дело T-192/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Водороден пероксид и натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Погасителна давност - Диференцирано третиране - Продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
 2011/C 226/40
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Caffaro Srl (Милано, Италия) (представители: A. Santa Maria и C. Biscaretti di Ruffia, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и F. Amato, впоследствие V. Di Bucci и V. Bottka)
 Предмет
 Като главно искане, молба за отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), тъй като с него Комисията е наложила солидарно на жалбоподателя и на SNIA SpA глоба, и при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на посочената глоба.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Caffaro Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/20
 Преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия), постъпило на 31 октомври 2016 г. — J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
 (Дело C-551/16)
 (2017/C 030/24)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: J. Klein Schiphorst
 Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допустимо ли е с оглед на членове 63 и 7 от Регламент No 883/2004 (1), на целта и съдържанието на регламента, както и на свободното движение на хора и работници, предоставената в член 64, параграф 1, буква в) от Регламент No 883/2004 възможност да се прилага по такъв начин, че молба за удължаване на срока за прехвърляне на обезщетения за безработица по принцип да се отхвърля, освен ако Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen прецени, че предвид особените обстоятелства на конкретния случай, например когато съществува конкретна и доказуема перспектива за работа, няма основание да постанови отказ за удължаването на срока за прехвърляне?
 2.
 По какъв начин следва държавите членки да прилагат предоставената от член 64, параграф 1, буква в) от Регламент No 883/2004 възможност?
 (1) Регламент (EО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82).


text:
 9.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/23
 Дело, заведено на 11 януари 2017 г. от Konkurrenten.no AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-1/17)
 (2017/C 73/13)
 На 11 януари 2017 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ oт предприятието Konkurrenten.no AS, представлявано от Jon Midthjell, адвокат, от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес: Grev Wedels plass 5, N-0151 Осло, Норвегия.
 Ищецът настоява пред Съда на ЕАСТ за следното:
 1.
 да отмени Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 179/15/COL от 7 май 2015 г.; както и
 2.
 да осъди ответника и всички други встъпили страни да заплатят разноските.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Ищецът, Konkurrenten.no AS, е частен оператор на норвежкия пазар на експресни автобусни превози между централните и южните райони на Норвегия.
 —
 На 23 март 2011 г. Konkurrenten внесе комбинирана жалба относно държавните помощи и обществените поръчки срещу Норвегия, в резултат на което Надзорният орган на ЕАСТ започна две отделни разследвания: Едно, свързано с обществените поръчки (Дело на Европейския надзорен орган No 69548 и 69656) и едно, свързано с държавната помощ (Дело на Европейския надзорен орган No 69694 и 73321).
 —
 На 27 юни 2012 г. надзорният орган на ЕАСТ изготви мотивирано становище срещу Норвегия относно частта от жалбата, свързана с обществените поръчки.
 —
 В отговор на частта от жалбата, свързана с държавната помощ, бе издадено оспорвано решение No 179/15/COL от 7 май 2015 г.
 —
 На 7 юли 2015 г., в съответствие с член 5 от оспорваното решение, норвежките власти уведомиха Надзорния орган на ЕАСТ чрез писмо, че общият размер на неправомерната помощ, предоставена на Nettbuss, конкурент на ищеца, е 99 453 890 NOK.
 —
 На 7 септември 2015 г. крайният срок в член 4 от обжалваното решение Норвегия да възстанови неправомерната помощ, изтече без възстановяване.
 —
 Nettbuss отказва да изплати иска за възстановяване, а конфликтът за възстановяване на сумата накара норвежките власти да подадат искане до Европейския надзорен орган за разясняване на оспорваното решение чрез писмо от 6 октомври 2015 г. В отговора си от 26 октомври 2015 г., Надзорният орган на ЕАСТ обясни, че не споделя тълкуването на норвежките органи и застава на страната на Nettbus.
 —
 В последващо писмо до Надзорния орган на ЕАСТ от 12 ноември 2015 г., норвежките органи отбелязаха, че в резултат от тълкуването на оспорваното решение от Надзорния орган на ЕАСТ, искът за възстановяване ще трябва да бъде значително намален.
 —
 На 8 септември 2016 г. окръг Aust Agder и Nettbuss сключиха спогодба, съгласно която Nettbuss се съгласи да върне 5 000 000 NOK.
 —
 Ищецът не е съгласен с тълкуването на Надзорния орган на ЕАСТ и счита, че оспорваното решение е оставило незасегната почти цялата държавна помощ, получена от Nettbuss от окръг Aust Agder, по време на 10-годишния период от 2004 до 2014 г.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/5
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Caixabank SA/José Labella Crespo и др.
 (Дело C-485/13)
 2013/C 352/09
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena
 Страни в главното производство
 Взискател: Caixabank SA
 Ответници: José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat, Manuela Márquez Rodríguez
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съгласно Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?
 2.
 Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?
 3.
 Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?
 (1) ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/15
 Определение на Съда (седми състав) от 6 октомври 2015 г. — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Европейска комисия, Кралство Нидерландия, Nederlandse Zuivelorganisatie
 (Дело C-519/14 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Земеделие - Регламент (ЕО) No 510/2006 - Регистър на защитените наименования за произход и географски указания - Вписване на наименованието „Gouda Holland“ - Производители, използващи името „gouda“ - Липса на правен интерес))
 (2016/C 038/20)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (представители: M. Loschelder и V. Schoene, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: B. Schima, J. Guillem Carrau и G. von Rintelen), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и B. Koopman), Nederlandse Zuivelorganisatie (представители: P. van Ginneken и G. Béquet, advocaten)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. да заплати съдебните разноски.
 3)
 Кралство Нидерландия и Nederlandse Zuivelorganisatie понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 16, 19.1.2015 г.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/25
 Преюдициално запитване, отправено от Curte de Casație și Justiție (Румъния) на 7 юни 2010 г. — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)/Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A
 (Дело C-283/10)
 ()
 2010/C 234/40
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Înalta Curte de Casație și Justiție
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)
 Ответник: Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 3, параграф1 от Директива 2001/29/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета да се тълкува в смисъл, че „публично разгласяване означава“:
 а)
 само [...] разгласяването пред публика, която не присъства на мястото на произход на разгласяването, или
 б)
 напротив, и всяко разгласяване на произведение, реализирано на публично достъпно място, с каквито и да е средства или способи на изпълнение или на директно представяне на произведението?
 Ако отговорът на първия въпрос е a), означава ли това, че действията на пряко разгласяване на произведението пред публиката, посочени в б), не попадат в приложното поле на тази директива или означава, че те не съставляват публично разгласяване на произведението, а представляват действия на публично представяне/изпълнение на произведението по смисъла на член 11.1 (i) от Бернската конвенция?
 Ако отговорът на първия въпрос е б), допуска ли член 3, параграф 1 от Директивата уреждането със закон от държавите членки на задължителното колективно управление на правото на публично разгласяване на музикалните произведения, независимо от средството или способа на разгласяване, дори ако това право е възможно да бъде управлявано индивидуално и даже е управлявано по този начин от авторите, без да се предвижда възможността за авторите да изключват своите произведения от колективното управление?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


text:
 18.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 15/16
 Определение на Общия съд от 18 ноември 2013 г. — Trabelsi/Съвет
 (Дело T-162/12) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Продължаване на замразяването на средства - Отмяна на първоначалните мерки за замразяване на средства - Липса на основание за произнасяне)
 2014/C 15/22
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mohamed Trabelsi (Париж, Франция) (представител: A. Tekari, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и M. Bishop)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2012/50/ОВППС на Съвета от 27 януари 2012 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 27, стр. 11), в частта, в която се отнася до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 355, 17.11.2012 г.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/16
 Решение на Съда (седми състав) от 4 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
 (Дело C-629/11 P) (1)
 (Обжалване - Обществена поръчка, възложена от Комисията - Отхвърляне на офертата - Задължение за мотивиране - Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 - Член 100, параграф 2 - Срок за отговор по искане за информация - Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 - Член 149, параграф 2)
 2012/C 366/27
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, dikigoros)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Calciu и S. Delaude, подпомагани от P. Wytinck, advocaat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 20 септември 2011 г. по дело Evropaïki Dynamiki/Комисия (T-298/09), с което се отхвърля жалбата за отмяна на решението на Комисията от 12 май 2009 г. за отхвърляне на офертата на жалбоподателя, подадена във връзка с процедура за възлагане на обществена поръчка EAC/01/2008 относно предоставяне на външни услуги по образователни програми (EPISEP) (ОВ S, 158- 212752), както и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди — Член 93, параграф 1, буква е) от Финансовия регламент — Срок на действие на офертите — Извъндоговорна отговорност
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/15
 Иск, предявен на 19 декември 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-589/14)
 (2015/C 073/21)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и W. Roels)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като запазва в сила правни разпоредби, съгласно които
 —
 относно лихви върху вземания, за които не са издадени ценни книжа, инвестиционно дружество, установено в друга държава — членка на Съюза или в държава от ЕИП, заплаща авансов данък върху тези лихви, докато инвестиционно дружество, установено в Белгия, е освободено от този авансов данък, и
 —
 относно лихви върху вземания, за които са издадени белгийски ценни книжа, тези лихви подлежат на облагане с авансов данък, когато ценните книжа са депозирани или са на сметка на финансова институция, установена в друга държава — членка на Съюза или в държава от ЕИП, докато посочените лихви са освободени от авансов данък, когато ценните книжа са депозирани или са на сметка на финансова институция, установена в Белгия,
 Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по членове 56 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и по членове 36 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство.
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Комисията счита, че с различните разпоредби на Кралския указ за прилагане на белгийския Кодекс за данъците върху доходите от 1992 г., евентуалното освобождаване от приложимия към лихвите авансов данък се поставя в зависимост от условия, които не са съвместими с гарантираните в Договорите основни свободи, а именно членове 56 и 63 ДФЕС.
 На първо място, що се отнася до лихви върху вземания, за които не са издадени ценни книжа, инвестиционно дружество, установено в друга държава — членка на Съюза или в държава от ЕИП, е задължено да заплати авансов данък върху лихвите, докато инвестиционно дружество, установено в Белгия, е освободено от този авансов данък.
 На второ място, що се отнася до лихви върху вземания, за които са издадени белгийски ценни книжа, тези лихви подлежат на облагане с авансов данък, когато ценните книжа са депозирани или са на сметка на финансова институция, установена в друга държава — членка на Съюза, или в държава от ЕИП, докато тези лихви са освободени от авансов данък, когато ценните книжа са депозирани или са на сметка на финансова институция, установена в Белгия.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/55
 Жалба, подадена на 16 юли 2015 г. — ZZ/Европейска комисия
 (Дело F-103/15)
 (2015/C 354/65)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: C. Falagiani, avvocato)
 Ответник: Комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията да удържи сумата от 14 207,60 EUR от пенсията на жалбоподателя за възстановяване на разходите, свързани с болничното лечение на съпругата му, вследствие на решението на Съда на публичната служба за отмяна на първоначалното решение на Комисията да остави в тежест на жалбоподателя всички болнични разходи, приети за прекомерни.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се установи и да се обяви, че в нарушение на установеното в решението на Съда на публичната служба, постановено на 16 май 2013 г., и предвид съображенията, изложени в настоящата жалба, Европейската комисия е удържала незаконосъобразно сумата от 14 207,60 EUR от пенсията на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Комисията да възстанови като недължимо удържана сумата от 12 407,60 EUR заедно с мораторни лихви,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, свързани с настоящото производство.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/26
 Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — ZZ/FRA
 (Дело F-97/13)
 2014/C 85/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. Laure, M. Vandenbussche, lawyers)
 Ответник: Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за назначаване на друг кандидат на длъжността „Senior Programme Manager“ във FRA и имплицитното решение жалбоподателката да не бъде назначена на другата длъжност „Senior Programme Manager“, посочена в обявата за работа.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 5 февруари 2013 г. на директора, с което жалбоподателката се уведомява, че директорът на FRA е предпочел да назначи друг кандидат на длъжността „Senior Programme Manager — Social Research (AD 8)“ и, в резултат на това, да не назначава нея на тази длъжност;
 —
 да се отмени имплицитното решение, без посочена дата, тя да не бъде назначена на другата длъжност „Senior Programme Manager“, посочена в обявата за работа;
 —
 да се отменят всички решения, взети въз основа на тези незаконосъобразни решения;
 —
 да се отмени решението от 11 юли 2013 г., доколкото с него се отхвърля жалбата на жалбоподателката и се отказва провеждането на административно разследване от безспорно непредубеден, безпристрастен и обективен проучващ, с цел установяване на фактите;
 —
 да се обезщетят материалните вреди, претърпени от жалбоподателката, оценени на 550 651 EUR;
 —
 да се обезщетят моралните вреди, претърпени от жалбоподателката, оценени на 70 000 EUR;
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/61
 Жалба, подадена на 21 февруари 2014 г. — Нидерландия/Комисия
 (Дело T-126/14)
 2014/C 112/78
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и J. Langer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1 от обжалваното решение и неговото приложение, в частта, в която решението и приложението се отнасят до лихви в размер на 4 703 231,78 EUR, които Нидерландия неправилно не е начислила за редица вземания поради късно платени допълнителни отчисления и неправомерно платени възстановявания при износ,
 —
 при условията на евентуалност да отмени член 1 от обжалваното решение и неговото приложение, в частта, в която решението и приложението се отнасят до лихви в размер на 3 208 935,04 EUR, които Нидерландия неправилно не е начислила за редица вземания поради късно платени допълнителни отчисления,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата има за предмет частичната отмяна на Решение за изпълнение 2013/763/ЕС на Комисията от 12 декември 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 338, стр. 81).
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като в обжалваното решение не са изложени обосновани и разбираеми мотиви.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС чрез финансова корекция във връзка с лихвените проценти, без да е посочено правното основание за това в правото на Съюза и/или неправилно прилагане на принципа на равностойност, като е прието, че към релевантния момент Нидерландия е следвало да вземе предвид лихвите за подобни вземания от национален мащаб.
 3.
 Третото правно основание е изведено от неспазване на принципа на дължима грижа във връзка с член 8, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 729/70 (1) и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 595/91 (2), тъй като преди 16 октомври 2006 г. не е взето решение за дължими вземания.
 (1) Регламент (ЕИО) No 729/70 на Съвета от 21 април 1970 г. относно финансирането на общата селскостопанска политика (ОВ L 94, стр. 13).
 (2) Регламент (ЕИО) No 595/91 на Съвета от 4 март 1991 година относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационната система в тази област, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 283/72 (ОВ L 67, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 9, стр. 166).


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/29
 Определение на Съда (пети състав) от 26 октомври 2007 г. — PTV Planung Transport Verkehr AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-512/06) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Словен знак map&guide)
 (2008/C 51/49)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: PTV Planung Transport Verkehr AG [представител: F. Nielsen, Rechtsanwalt]
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представител: M. G. Schneider]
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 10 октомври 2006 г. по дело PTV/СХВП (map&guide) (T-302/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на решението за отхвърляне на заявката за регистрация на словната марка „map&guide“ за някои стоки и услуги от класове 9, 41 и 42 — Отличителен характер на марката
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда PTV Planung Transport Verkehr AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/20
 Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 28 октомври 2009 г. — Vasiliki Stylianou Vandorou/Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton
 (Дело C-422/09)
 2010/C 24/35
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vasiliki Stylianou Vandorou
 Ответник: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton
 Преюдициални въпроси
 „По смисъла на член 4, параграф 1, буква б) от Директива 89/48/ЕИО относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр.76), в нейната редакция след изменението й с член 1, параграф 3 от Директива 2001/19/ЕО (ОВ L 206; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 60) и преди нейната отмяна с член 62 от Директива 2005/38/ЕО (ОВ L 255; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3), под „професионален опит“, който се взема пред вид от компетентните национални органи при проверката на това дали придобитите знания от заинтересованото лице в резултат на този опит са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, която би съществувала между областите, обхванати от обучението, получено от заинтересованото лице в държавата-членка по произход и областите, обхванати от дипломата, изисквана в приемащата-държава членка, трябва ли да се разбира и опит, който съдържа кумулативно следните характеристики: a) опитът е придобит от заинтересованото лице след получаването на диплома, която му осигурява достъп до определена регулирана професия в държавата-членка по произход; б) този опит е придобит в рамките на професионална дейност, упражнявана в приемащата държава-членка, която дейност не се отъждествява с регулираната професия, за чието упражняване заинтересованото лице е подало молба на основание на Директива 89/48/ЕИО (и която освен това не може да бъде законно упражнявана в приемащата държава членка преди посочената молба да бъде уважена), но която, според преценката по същество на компетентния да извърши тази преценка национален орган, представлява професионална дейност, изглеждаща като свързана с посочената по-горе регулирана професия и в) за този опит се приема, съгласно преценката по същество на посочения по-горе национален орган, че поради посочената по-горе свързаност, е от естество да покрие изцяло или отчасти съществените разлики между областите, обхванати от полученото от заинтересованото лице обучение в държавата членка по произход и областите, обхванати от съответната диплома в приемащата държава-членка?“


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/10
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Rotterdam (Нидерландия) на 31 януари 2013 г. — Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen
 (Дело C-51/13)
 2013/C 141/17
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Rotterdam
 Страни в главното производство
 Ищец: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV
 Ответник: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли правото на Европейския съюз, по-специално член 31, параграф 3 от Трета директива за животозастраховането (1), животозастрахователят, въз основа на отворените и/или неписани разпоредби на нидерландското право, като принципите на съразмерност и справедливост, които се прилагат към (пред-)договорното отношение между животозастраховател и потенциален титуляр на полица, и/или общото и/или особено задължение за полагане на грижа, да е длъжен да предоставя на титулярите на полици повече сведения относно разходите и рисковите премии от предвиденото в нидерландските разпоредби, с които през 1999 г. е била транспонирана Трета директива за животозастраховането (по-специално член 2, параграф 2, букви р) и с) от RIAV 1998)?
 2.
 Относимо ли е за отговора на въпрос 1 какво е действието от несъобщаването на тези сведения, или какво може да бъде то според нидерландското право?
 (1) Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане и за изменение на Директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (ОВ L 360, стр. 1).


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/11
 Преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия) на 15 юли 2011 г. — Pie Optiek/Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains
 (Дело C-376/11)
 2011/C 298/21
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pie Optiek
 Ответник: Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 874/2004 на Комисията от 28 април 2004 година относно определяне на правила на обществената политика за въвеждането и функциите на.eu домейн от най-високо ниво и принципите, които ръководят регистрирането (1), да се тълкува в смисъл, че при положение, при което съответното предходно право е право относно марка, терминът „лицензополучатели на предходни права“ може да се отнася за лице, упълномощено от притежателя на марката единствено да регистрира от свое име, но за сметка на лицензодателя име на домейн, което е идентично или подобно на марката, без обаче да има право да използва по друг начин марката или да използва знака като марка като например за предлагане на пазара на стоки или услуги с тази марка?
 2.
 При положителен отговор на този въпрос, трябва ли член 21, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) No 874/2004 на Комисията от 28 април 2004 година относно определяне на правила на обществената политика за въвеждането и функциите на.eu домейн от най-високо ниво и принципите, които ръководят регистрирането, да се тълкува в смисъл, че „право или законен интерес“ съществува дори ако „лицензополучателят на предходни права“ е извършил регистрирането на името на домейн.eu от свое име, но за сметка на притежателя на марката, когато последният няма право на регистриране в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) No 733/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 22 април 2002 година относно въвеждането на.eu домейн от най-високо ниво (2)?
 (1) ОВ L 162, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 45, стр. 71.
 (2) ОВ L 113, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 240.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/7
 Решение на Съда (пети състав) от 4 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-259/09) (1)
 (Управление на отпадъци от миннодобивната индустрия - Липса на транспониране или на уведомяване за национални мерки за транспониране)
 2010/C 80/12
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Marghelis и P. Van den Wyngaert)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: S. Ossowski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (ОВ L 102, стр. 15; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 16, стр. 3)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в определения срок законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/12
 Определение на Съда (шести състав) от 1 декември 2011 г. — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Performing Science LLC
 (Дело C-222/11 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 1, буква г) - Словен знак „5 HTP“ - Искане за обявяване на недействителност - Явно недопустима жалба)
 2012/C 73/21
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (представител: J. Korab, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Performing Science LLC
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 9 март 2011 г. по дело Longevity Health Products/СХВП — Performing Science (5 HTP) (T-190/09), постановено по жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 април 2009 г. (преписка R 595/2008-4) в производство за обявяване на недействителност със страни Performing Science LLC и Longevity Health Products, Inc. — Отличителен характер на словния знак „5 HTP“
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Longevity Health Products Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 252, 27.8.2011 г.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/37
 Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия
 (Дело T-162/13) (1)
 ((„Държавна помощ - Помощ за изграждането и дейността на центрове за катерене на Deutscher Alpenverein eV - Решение, с което се установява съвместимостта на помощите с вътрешния пазар - Схема за помощи - По-прецизен икономически анализ - Пазарна неефективност - Законосъобразна цел от общ интерес - Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС - Сериозни затруднения“))
 (2016/C 270/40)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Magic Mountain Kletterhallen GmbH (Берлин, Германия), Kletterhallenverband Klever eV (Лайпциг, Германия), Neoliet Beheer BV (Сон, Нидерландия) и Pedriza BV (Харлем, Нидерландия) (представители: първоначално M. von Oppen, A. Gerdung и R. Dreblow, впоследствие M. von Oppen, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Deutscher Alpenverein eV (Мюнхен, Германия) и Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV (Берлин, Германия) (представител: R. Geulen, адвокат)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2012) 8761 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 година относно държавна помощ SA.33952 (2012/NN) — Германия — Центрове за катерене на Deutscher Alpenverein.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Magic Mountain Kletterhallen GmbH, Kletterhallenverband Klever eV, Neoliet Beheer BV и Pedriza BV понасят солидарно направените от тях съдебни разноски и тези, направени от Комисията.
 3)
 Deutscher Alpenverein eV и Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 147, 25.5.2013 г.