text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/34
 Иск, предявен на 29 май 2007 г. — Ashoka/СХВП (DREAM IT, DO IT!)
 (Дело T-186/07)
 (2007/C 170/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Ashoka (Arlington, Съединени щати) (представители: A. Link и A. Jaeger-Lenz, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 15 март 2007 г. (Дело R 635/2006-1),
 —
 да се осъди СХВП да заплати собствените си разноски и разноските на ищеца.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „DREAM IT, DO IT!“, за услуги от класове 35, 36, 41 и 45 — заявка No 3 844 792
 Решение на проверителя: отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като заявената марка ще се възприема от потребителите като произхождаща от конкретно предприятие, доколкото тя не е станала обичайно наименование в обикновения език или в търговската практика за услугите, които обхваща.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/24
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г. — Nardone/Комисия
 (Дело T-57/99) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Професионална болест - Експозиция на азбест и на други вещества)
 (2009/C 32/43)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Albert Nardone (Piétrain, Белгия) (представители: първоначално G. Vandersanden и L. Levi, впоследствие L. Levi, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall, подпомаган от J.L. Fagnart, avocat)
 Предмет
 Искане за обезщетение на вреди, които ищецът твърди, че е претърпял поради виновното поведение на Комисията, изразяващо се в експозиция на ищеца на замърсен с прах и заразен с азбест въздух.
 Диспозитив
 1)
 Осъжда Комисията да заплати на г-н Albert Nardone обезщетение в размер на 66 000 EUR.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 160, 5.6.1999 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/2
 Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша) на 10 април 2012 г. — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o./Minister Finansów
 (Дело C-169/12)
 2012/C 209/02
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o.
 Ответник: Minister Finansów
 Преюдициални въпроси
 1.
 Разпоредбата на член 66, букви а), б) и в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) следва ли да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да приеме (чрез дерогация на членове 63, 64 и 65 от Директива 2006/112), че в случаите когато данъчнозадължено лице е издало фактура за предоставена от него услуга, ДДС става изискуем (данъчното задължение възниква) на основание член 66, буква б) от Директива 2006/112/ЕО в деня на получаване на плащането, но не по-късно от 30 дни след датата на предоставяне на услугата?
 2.
 Разпоредбата на член 66, букви a) и б) от Директива 2006/112/ЕО следва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска национална уредба като член 19, параграф 13, точка 2, букви a) и b) от Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Dz. U. Nr. 54, Pos. 535, изменен) [Закона за данъка върху стоките и услугите от 11 март 2004 г.], съгласно която моментът на възникване на данъчното задължение (събитието, при настъпването на което данъкът става изискуем за определени сделки) за транспортните и за спедиторските услуги е моментът на получаване на пълното или на частично плащане, но не по-късно от 30 дни от датата на предоставянето на услугата, дори и в случаите когато фактурата, която е издадена и изпратена най-късно в срок от седем дни, считано от предоставянето на услугата, предвижда по-късна дата за плащане, а получателят на услугите има право на приспадане на данъка за данъчния период, когато е получил фактурата, независимо дали е извършил плащане по нея?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, изменена.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/33
 Жалба, подадена на 21 ноември 2013 г. — Ecolab USA/СХВП („GREASECUTTER“)
 (Дело T-610/13)
 2014/C 24/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ecolab USA (St. Paul, САЩ) (представители: G. Hasselblatt и V. Töbelmann, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отхвърли решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 септември 2013 г. (преписка R 1704/2012-2), доколкото е отхвърлено посочването на Европейския съюз за международна регистрация No 1103198 „GREASECUTTER“;
 —
 да осъди ответника да поеме собствените си разноски, както и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „GREASECUTTER“ за стоки от класове 3 и 5 — международна регистрация No W 1103198.
 Решение на проверителя: отказва защита на международната регистрация, посочваща Европейския съюз.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/2
 Решение на Съда (първи състав) от 17 октомври 2013 г. — Съвет на Европейския съюз/Access Info Europe, Република Гърция, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-280/11 P) (1)
 (Обжалване - Право на достъп до документи на институциите - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Член 4, параграф 3, първа алинея - Защита на процеса на вземане на решения на институциите - Докладна записка на генералния секретариат на Съвета относно направените предложения в рамките на законодателната процедура по изменение на Регламент No 1049/2001 - Частичен достъп - Отказ за достъп до данните за това кои държави членки са автори на предложенията)
 2013/C 367/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и C. Fekete)
 Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Чешка република (представители: M. Smolek и D. Hadroušek), Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta), Френска република (представители: G. de Bergues и N. Rouam)
 Други страни в производството: Access Info Europe (представители: O. Brouwer и J. Blockx, advocaten), Република Гърция (представители: E.-M. Mamouna и M. K. Boskovits), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Страна, встъпила в подкрепа на страната Access Info Europe: Европейски парламент (представители: A. Caiola и M. Dean)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 22 март 2011 г. по дело Access Info Europe/Съвет (T-233/09), с което Общият съд отменя решението на Съвета от 26 февруари 2009 г. за частичен отказ да се предостави на жалбоподателя достъп до докладна записка, изпратена от генералния секретариат на Съвета до групата „информация“ (документ No 16338/08) във връзка с предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски, направени от Access Info Europe.
 3.
 Чешката република, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република и Европейският парламент понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 238, 13.08.2011 г.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/48
 Жалба, подадена на 6 септември 2016 г. — Wabco Europe/Комисия
 (Дело T-637/16)
 (2016/C 419/64)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Wabco Europe (Брюксел, Белгия) (представители: E. Righini и S. Völcker, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима,
 —
 да отмени, изцяло или отчасти, решението (1), и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.
 1.
 Първото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и фактически грешки при установяването на твърдяната държавна помощ и при квалифицирането ѝ като схема за помощи.
 2.
 Второто основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и фактически грешки, като е приела мярката за селективна по смисъла на член 107 ДФЕС.
 3.
 Третото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и фактически грешки, като е приела, че мярката предоставя предимство на жалбоподателя по смисъла на член 107 ДФЕС.
 4.
 Четвъртото основание е твърдение за нарушение на член 296 ДФЕС, тъй като Комисията е мотивирала решението си с неподходящи и противоречиви мотиви.
 5.
 Петото основание е твърдение за нарушение на принципа на добра администрация, тъй като Комисията не разгледала с необходимата грижа и безпристрастно всички обстоятелства по случая.
 6.
 Шестото основание е твърдение, че Комисията е допуснала злоупотреба с власт, като е установила собствен принцип на свободна конкуренция с решение в областта на държавните помощи.
 (1) Решение на Комисията C(2015) 9837 окончателен от 11 януари 2016 г. по дело за държавни помощи SA.37667 — Освобождаване от данък на свръхпечалбата в Белгия.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/37
 Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — BOT Elektrownia Bełchatów и др./Комисия
 (Дело T-208/07)
 (2007/C 183/72)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Полша), BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Полша), BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Полша), Elektrownia „Kozienice“ S.A. (Świerże Górne, Полша), Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Полша), Elektrownia „Rybnik“ S.A. (Rybnik, Полша), Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Полша), Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A. (Stalowa Wola, Полша), Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Полша), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Полша), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Полша) и Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Полша) (представители: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo и S. Boullart, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 —
 да се отмени решението;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците искат отмяната на решението на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния разпределителен план за разпределението на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., нотифициран от Полша в съответствие с Директива 2003/87/ЕО (1).
 В подкрепа на искането си ищците твърдят, че Комисията е допуснала грешка, като е приела решение, с което, наред с другото, значително е намалила общото количество на квотите за емисии от CO2, които обхванатите от Директива 2003/87/ЕО инсталации могат да отделят.
 В това отношение ищците изтъкват, че Комисията е нарушила съществени процедурни правила, предвидени в Директива 2003/87/ЕО, като: i) незаконосъобразно е приела оспорваното решение след изтичането на тримесечния срок, предвиден в член 9, параграф 3 от директивата, и ii) незаконосъобразно е ограничила правото на ищците да бъде консултирано тяхното мнение преди приемането от Полша на окончателен национален разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г.
 По-нататък ищците твърдят, че Комисията е злоупотребила с предоставените й по силата на Директива 2003/87/ЕО правомощия, като: i) е възприела прекалено нисък ръст на БВП за Полша и прекалено строг коефициент за намаление на емисиите, което е довело до разпределението на подценена обща квота за емисии за Полша; и ii) е изопачила действителната цел на директивата като икономичен инструмент за изпълнение на ангажиментите във връзка с емисиите на парникови газове на страните по Протокола от Киото чрез намаляване на националното ниво на емисии за периода 2008-2012 г. далеч под това, което е било необходимо за Полша, за да изпълни своята цел от Киото.
 В заключение ищците поддържат, че Комисията не е спазила принципите на оправданите правни очаквания, на пропорционалността, на равното третиране и задължението за междуинституционално сътрудничество, както и задължението си за посочване на мотиви.
 (1) Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схеми за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ 2003 L 275, стр. 32).


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/50
 Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — The Smiley Company/СХВП (Форма на лице, изобразено като звезда)
 (Дело T-244/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на лице, изобразено като звезда - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 398/63)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представители: A. Freitag и C. Albrecht, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 януари 2014 г. (преписка R 838/2013-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, представляващ формата на лице, изобразено като звезда
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 януари 2014 г. (преписка R 838/2013-1) в частта относно отказа за регистрация на заявената марка за „консервирани, замразени, сушени, варени и печени плодове и зеленчуци; млечни продукти“.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Страните понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 282, 25.8.2014 г.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/67
 Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — Sulayr Global Service/СХВП — Sulayr Calidad (sulayr GLOBAL SERVICE)
 (Дело T-685/15)
 (2016/C 038/91)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Sulayr Global Service, SL (Valle del Zalabi, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal, и E. Armero Lavie, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sulayr Calidad, SL (Гранада, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „sulayr GLOBAL SERVICE“ — заявка за регистрация No 11 960 515
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 септември 2015 г. по преписка R 149/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото приема, че съществува сходство между поисканите услуги от клас 40 и услугите, обхванати от предходната марка от клас 42 и следователно риск от объркване на същите;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 60 от Регламент No 207/2009 и на правило 49, параграф 1 от Регламент No 2868/95.
 —
 Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009.
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 24.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/15
 Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — Република Гърция/Комисия
 (Дело T-346/13)
 2013/C 245/19
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, X. Basakou и A. Vasilopoulou)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 2 май 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2013) 2436) и публикувано в ОВ L 123, в частта, в която то се отнася до Република Гърция, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Във връзка с финансовите корекции, наложени с оспорваното Решение за изпълнение на Комисията от 2 май 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2013) 2436) (ОВ L 123, стр. 11), в частта му, в която това решение налага на Република Гърция финансова корекция в общ размер от 6 175 094,49 EUR за направени разходи от същата гръцка република в рамките на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), ос 2, (2007—2013 г., мерки, свързани с площта) за бюджетната 2009 и 2010 г. (референтни са 2008 и 2009 г.), Република Гърция изтъква следните правни основания за отмяна:
 С първото основание за отмяна Република Гърция изтъква, че решението няма нормативно основание и не е мотивирано що се отнася до предлаганата единна ставка от 5 %, като се има пред вид, че проверките на място на всички поети задължения не са извършени на всички земеделски парцели, посочени в молбите за помощи за годините, релевантни за целите на разследването.
 С второто правно основание за отмяна Република Гърция твърди, че решението, свързано с налагането на единна ставка от 2 % поради слабостите, открити във възможността за проследяване на докладите за проверките на агроекологичните мерки по принцип, в нарушение на член 28, параграф 1 от Регламент на Комисията No 796/2004 (1), е прието въз основа на фактическа грешка и във всички случаи то не е мотивирано.
 С третото правно основание за отмяна Република Гърция твърди, че решението няма нормативно основание и не е мотивирано що се отнася до налагането на единна ставка от 2 % за различните сектори „Биологично земеделие“ и „Биологично животновъдство“, щом като отделно от извършването, което е доказано в хода на процедурата, на специфични проверки, свързани с разглежданите мерки, от страна на акредитирани специализирани органи за проверка, Разплащателната агенция е била длъжна да извършва и собствени проверки.
 С четвъртото основание за отмяна Република Гърция изтъква нарушение на принципа на пропорционалност с предлаганата единна ставка от 5 %, доколкото някои задължения и по-конкретно свързаните с използването на торове, на продукти за растителна защита, пестициди или на други свързани с тях вещества, се контролират основно визуално. Решението на Комисията е с неподходящи мотиви и дори е противоречиво.
 (1) Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр.18; Специално издание на български език, 2007 г, глава 3, том 56, стр. 210).


text:
 23.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 219/8
 Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 13 май 2011 г. — BGŻ Leasing Sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
 (Дело C-224/11)
 2011/C 219/11
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BGŻ Leasing Sp. z o.o.
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че услугата по застраховането на лизингованата вещ и лизинговата услуга следва да се третират като отделни услуги, или те следва да се третират като една комплексна, сложна лизингова услуга?
 2.
 Ако на първия въпрос се отговори, че услугата по застраховането на лизингованата вещ и лизинговата услуга следва да се третират като отделни услуги, трябва ли член 135, параграф 1, буква а) във връзка с член 28 от Директива 2006/112 [...] да се тълкува в смисъл, че услугата по застраховането на лизингованата вещ е освободена доставка, когато лизингодателят застрахова лизингованата вещ и фактурира на лизингополучателя разноските за застраховката?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/28
 Иск, предявен на 18 август 2009 г. — Комисия/Irish Electricity Generating
 (Дело T-323/09)
 2009/C 256/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A.– M. Rouchaud-Joët, F. Mirza)
 Ответник: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Ирландия)
 Искания на ищеца(ищците)
 —
 Да се осъди ответника да заплати на Комисията дължимата сума от 237 384,31 EUR, представляваща главница в размер на 180 664,70 EUR заедно с лихви за забава в размер на 56 719,61 EUR, изчислени въз основа на лихвения процент на Европейската централна банка, увеличен с 3.50 % (5.56 %), за периода между 25 август 2003 г и 15 април 2009 г.;
 —
 да се осъди ответника да плаща сумата от 27,52 EUR дневно като лихва считано от 16 април 2009 г до пълното погасяване на дълга; и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В рамките на четвъртата програма за научни изследвания на Комисията, Съветът приема Решение No 94/806/EC от 23 ноември 1994 г. (1) за приемане на специфична програма за изследвания и развитие на технологиите, в това число и за демонстрации, в областта на неядрената енергетика. Член 5 от това решение възлага на Комисията изготвянето на работна програма в съответствие с целите и съдържанието, посочени в приложение 1 към решението, както и да отправи покани за представяне на предложения за проекти въз основа на работната програма.
 На 2 март 1998 г., след процедура за възлагане на обществена поръчка, на ответника е възложен Договор No WE/178/97/IEGB (наричан по-нататък „договорът“) за изграждане на две вятърни турбини. Съгласно договора Комисията се съгласява, от всички предполагаемите допустими разходи в размер на 1 531,697 ECU, да предостави финансова помощ в размер на 40 % от одобрените допустими разходи за проекта, но не повече от 612 679 ECU.
 При все това, ищецът твърди, че въпреки че е предоставил авансово на ответника, в периода от 6 април 1998 г. до 30 април 2001 г., сумата от 225 083,79 EUR, ответникът не е изпълнил договора. Освен това ищецът изтъква, че независимо от факта, че е предприел необходимите процесуални мерки в съответствие с договора и с правилата относно бюджета на Общността (2) за установяването на размера на дълга и за нотифицирането му на ответника, последният не е предприел никакви действия. Впоследствие, с писмо от 13 декември 2002 г. Комисията прекратява договора, на основание член 5, точка 3, буква а), подточка i) от приложение II към договора.
 Вследствие на това Комисията предявява настоящия иск на основание член 238 ЕО, с цел да получи възстановяване на сумата, за която твърди, че е платена в повече на ответника, възлизаща на 180 664,70 EUR заедно с лихвите, изчислени въз основа на ставка от 5,56 %, считано от датата, на която дългът е станал изискуем, а именно 24 август 2003 г.
 (1) Решение 94/806/ЕО на Съвета от 23 ноември 1994 година за приемане на специфична програма за изследвания и развитие на технологиите, в това число и за демонстрации, в областта на неядрената енергетика (1994 — 1998 г.) (ОВ L 334, 22.12.1994 г., стр. 87).
 (2) Член 71 Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198) и член 78 от регламента за неговото прилагане, Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/16
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgerichts München (Германия) на 2 октомври 2012 г. — Irmengard Weber/Mechthilde Weber
 (Дело C-438/12)
 2012/C 379/28
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht München
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Irmengard Weber
 Ответник: Mechthilde Weber
 Преюдициални въпроси
 1.
 Обхваща ли приложното поле на член 27 от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1) (по-нататък: „Регламентът“) и случаи, при които в единия правен спор две от страните са ответници, защото срещу тях е подаден иск от трето лице, а в другия правен спор са ищец и ответник? Става ли въпрос в такъв случай за дело „между същите страни“ или предявените различни искания в едното производство от ищеца срещу двамата ответници трябва да се разгледат отделно, в резултат на което не може да се приеме, че става въпрос за спор „между същите страни“?
 2.
 Налице ли е дело „с един и същ предмет“ по смисъла на член 27 от Регламента, когато петитумът и основанието на исковете действително са различни, но:
 а)
 за постановяване на решение по двете производства трябва да се разреши същият преюдициален въпрос, или
 б)
 в едното производство в рамките на субсидиарен петитум на иска се иска да се установи дадено правоотношение, което играе ролята на преюдициален въпрос в другото производство?
 3.
 Става ли въпрос за дело, което по смисъла на член 22, параграф 1 от Регламента има за предмет вещни права върху недвижим имот, когато е поискано да се установи, че ответникът не е упражнил валидно безспорното му според германското право вещно право на предпочтително изкупуване на недвижим имот, който се намира в Германия?
 4.
 Трябва ли съгласно член 27, параграф 1 от Регламента по-късно сезираният съд в рамките на съдебното си решение и следователно преди постановено съдебно решение по въпроса за компетентността на първия сезиран съд да изследва дали първият сезиран съд е некомпетентен на основание член 22, параграф 1 от Регламента, защото подобна некомпетентност на първия сезиран съд би довела до това евентуално съдебно решение на първия сезиран съд да не бъде признато? Дали член 27, параграф 1 от Регламента е неприложим за по-късно сезирания съд, когато според по-късно сезирания съд първият сезиран съд е некомпетентен на основание член 22, параграф 1 от Регламента?
 5.
 Трябва ли съгласно член 27, параграф 1 от Регламента по-късно сезираният съд в рамките на съдебното си решение и следователно преди постановено съдебно решение по въпроса за компетентността на първия сезиран съд да изследва възражението на една от страните, че другата страна е извършила злоупотреба с правото, сезирайки първия съд? Дали член 27, параграф 1 от Регламента е неприложим за по-късно сезирания съд, когато според по-късно сезирания съд е извършена злоупотреба с правото, като е сезиран първият съд?
 6.
 Допуска ли прилагането на член 28, параграф 1 от Регламента, че по-късно сезираният съд е решил преди това, че в конкретния случай член 27 от Регламента не намира приложение?
 7.
 Може ли в рамките на упражняването на свободата на преценка, предоставена с член 28, параграф 1 от Регламента, да се вземе предвид:
 а)
 че първият съзиран съд се намира в държава членка, в която от статистическа гледна точка производствата продължават значително по-дълго време в сравнение с държавата членка, в която се намира сезираният по-късно съд,
 б)
 че по преценка на по-късно сезирания съд трябва да се приложи правото на държавата членка, в която се намира по-късно сезираният съд,
 в)
 възрастта на една от страните,
 г)
 изгледите за успех на иска пред първия сезиран съд?
 8.
 Трябва ли при тълкуването и прилагането на членове 27, 28 от Регламента, освен целта да се избегнат несъвместими, съответно противоречиви решения, да се вземе предвид и претенцията за гарантиране на правосъдие на предявилите по-късно иск?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 от 22 декември 2000 година на Съвета относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ, L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3 стр. 74).


text:
 24.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 392/32
 Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Philip Morris/Комисия
 (Дело T-18/15) (1)
 ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, изготвени при подготвителните работи за приемането на директивата за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на съдебните производства - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения - Право на защита - По-висш обществен интерес))
 (2016/C 392/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Philip Morris Ltd (Ричмънд, Обединено кралство) (представители: K. Nordlander и M. Abenhaïm, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение Ares (2014) 3694540 от 6 ноември 2014 г. на Комисията, с което отказва достъп до някои документи, свързани с приемането на Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (ОВ L 127, 2014 г., стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение Ares(2014) 3694540 на Комисията от 6 ноември 2014 г., за отказ на достъп до някои документи, свързани с приемането на Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО в частта, в която е отказан достъп до трите първи изречения на третия параграф на документ No 6.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 107, 30.3.2015 г.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/15
 Решение на Съда (трети състав) от 18 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof, Австрия) — David Hütter/Technische Universität Graz
 (Дело C-88/08) (1)
 (Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Дискриминация въз основа на възраст - Определяне на възнаграждението на договорно наети държавни служители - Изключване на професионалния опит, придобит преди навършване на 18-годишна възраст)
 2009/C 180/24
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: David Hütter
 Ответник: Technische Universität Graz
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof (Autriche) — Тълкуване на членове 1, 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Забрана на всяка дискриминация, основана на възраст — Национална правна уредба, която при определянето на възнаграждението на договорно наетите служители изключва вземането предвид на периоди на дейност, приключили преди навършване на 18-годишна възраст.
 Диспозитив
 Членове 1, 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която за да не постави общообразователния курс на обучение в по-неблагоприятно положение в сравнение с професионалното обучение и да насърчи интеграцията на пазара на труда на завършилите практическо обучение млади хора, при определянето на клас „прослужено време“ на договорно наетите държавни служители на държава-членка изключва вземането предвид на периодите на заетост, приключили преди навършване на 18-годишна възраст.
 (1) ОВ C 128, 24.5.2008 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/4
 Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — ERSTE Bank Hungary Zrt/Attila Sugár
 (Дело C-32/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в договорите между продавачите или доставчиците и потребителите - Договор за ипотечен кредит - Член 7, параграф 1 - Предотвратяване на употребата на неравноправните клаузи - Подходящи и ефективни средства - Признание на дълг - Нотариален акт - Отбелязване от нотариус, че актът подлежи на изпълнение - Изпълнително основание - Задължения на нотариуса - Служебна преценка на неравноправните клаузи - Съдебен контрол - Принципи на равностойност и ефективност))
 (2015/C 381/04)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Törvényszék
 Страни в главното производство
 Взискател: ERSTE Bank Hungary Zrt
 Ответник: Attila Sugár
 Диспозитив
 Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, което позволява на нотариуса, който надлежно е изготвил нотариален акт за договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, да направи върху посочения акт отбелязване, че той подлежи на изпълнение, или да откаже да заличи това отбелязване, без на нито един от двата етапа да е проверил дали клаузите на посочения договор са неравноправни.
 (1) ОВ C 102, 7.4.2014 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/17
 Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-100/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Защита на видове от дивата флора и фауна - Правна уредба относно задържането и пускането в продажба на птичи екземпляри, родени и отгледани в плен, които законно се предлагат на пазара на други държави членки)
 2009/C 267/29
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители:. Pardo Quintillán и R. Troosters)
 Ответник: Кралство Белгия (представители: T. Materne, G. Van Calster, avocat)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 28 ЕО — Защита на видове от дивата флора и фауна — Забрана за задържане на някои птици, с които се извършва законна търговия в други държави членки
 Диспозитив
 1)
 Като предвижда за вноса, задържането и продажбата на птичи екземпляри, родени и отгледани в плен, които законно се предлагат на пазара на други държави-членки, ограничителни условия, налагащи на съответните оператори на пазара да променят маркировката на екземплярите, така че тя да отговаря на конкретните изисквания на белгийското законодателство, и като не е допуснало нито маркировката, приета в другите държави-членки, нито издадените за тази цел сертификати в съответствие с Регламент (ЕО) No 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 година относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях и
 като е лишило търговците от възможността да се ползват от дерогация на забраната за задържане на европейски домашни птици, които законно се предлагат на пазара на други държави членки,
 Кралство Белгия не и изпълнило задълженията си по член 28 ЕО.
 2)
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 128, 24.05.2008 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/15
 Решение на Съда (първи състав) от 14 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunale Ordinario di Verona — Италия) — Livio Menini, Maria Antonia Rampanelli/Banco Popolare — Società Cooperativa
 (Дело C-75/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Процедури за алтернативно решаване на спорове (АРС) - Директива 2008/52/ЕО - Директива 2013/11/ЕС - Член 3, параграф 2 - Възражение, подадено от потребители в рамките на заповедно производство, образувано по заявление на кредитна институция - Право на достъп до правосъдие - Национално законодателство, което предвижда задължително използване на процедура по медиация - Задължение за съдействие от адвокат - Условие за допустимост на иска или жалбата по съдебен ред))
 (2017/C 277/19)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Ordinario di Verona
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Livio Menini, Maria Antonia Rampanelli
 Ответник: Banco Popolare — Società Cooperativa
 Диспозитив
 Директива 2013/11/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 година за алтернативно решаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Директива за АРС за потребители) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда използването на процедура по медиация при споровете по член 2, параграф 1 от тази директива като условие за допустимост на съдебния иск или жалба във връзка с тези спорове, доколкото подобно изискване не възпрепятства страните да упражняват правото си на достъп до съдебната система.
 Напротив, посочената директива трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че в рамките на такава медиация потребителите трябва да получат съдействие от адвокат и че те могат да се оттеглят от процедура по медиация само ако докажат наличието на основателна причина в подкрепа на това решение.
 (1) ОВ C 156, 2.5.2016 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/13
 Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Република Полша) на 3 май 2010 г. — Logstor ROR Polska Sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
 (Дело C-212/10)
 ()
 2010/C 209/20
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Logstor ROR Polska Sp. z o.o.
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
 Преюдициален въпрос
 Член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (1), изменена на 17 юни 1985 г. с член 1, точка 1 от Директива 85/303/ЕИО (2) на Съвета от 10 юни 1985 година, дава ли право на държава членка, считано от 1 януари 2007 г., да въведе отново данък върху вноските в капитала, който се начислява върху теглените от капиталово дружество заеми, ако заемодателят има право на участие в печалбата на това дружество, при положение че от датата на присъединяването — 1 май 2004 г. — държавата членка е отменила този данък?
 (1) ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9.
 (2) Директива на Съвета от 10 юни 1985 година за изменение на Директива 69/335/ЕИО относно косвените данъци върху прираста на капитала (ОВ L 156, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75).


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/3
 Решение на Съда (първи състав) от 22 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas
 (Дело C-11/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Шеста директива 77/388/ЕИО - Данък върху добавената стойност - Член 2, точка 1 - Възмездна доставка на услуги - Понятие - Публично радиоразпръскване - Финансиране посредством задължителна по закон такса))
 (2016/C 314/04)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Odvolací finanční ředitelství
 Ответник: Český rozhlas
 Диспозитив
 Член 2, точка 1 от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че извършвана от създадено със закон дружество за радиоразпръскване дейност по публично радиоразпръскване като разглежданата в главното производство, която се финансира посредством задължителна по закон такса, плащана от лицата, които притежават или държат радиоприемник, не представлява доставка на услуги, „извършена възмездно“, по смисъла на тази разпоредба и не попада в обхвата на посочената директива.
 (1) ОВ C 138, 27.4.2015 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/10
 Решение на Съда (първи състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Ulm/Ingeborg Wagner-Raith
 (Дело C-560/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Свободно движение на капитали - Дерогиране - Движение на капитали, свързано с предоставянето на финансови услуги - Национална правна уредба, предвиждаща фиксирано данъчно облагане на капиталовите доходи от дялови участия в чуждестранни инвестиционни фондове - Черни фондове))
 (2015/C 236/12)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt Ulm
 Ответник: Ingeborg Wagner-Raith
 В присъствието на: Bundesministerium der Finanzen
 Диспозитив
 Член 64 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че национално законодателство като разглежданото в главното производство, което предвижда фиксирано данъчно облагане на доходите на притежателите на дялове в чуждестранен инвестиционен фонд, когато последният не отговаря на някои законоустановени задължения, съставлява мярка, която се отнася до движение на капитали, свързано с предоставянето на финансови услуги, по смисъла на този член.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/10
 Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne
 (Дело C-534/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))
 (2016/C 270/13)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Bergamo
 Страни в главното производство
 Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne
 Диспозитив
 1)
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.
 2)
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 34, 2.2.2015 г.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/31
 Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — CSL Behring/Комисия и EMA
 (Дело T-264/07) (1)
 (Лекарствени продукти за хуманна употреба - Процедура по обозначаване на лекарствените продукти сираци - Заявление за обозначаване на човешкия фибриноген като лекарствен продукт сирак - Задължение за подаване на заявление за обозначаване преди подаването на заявление за разрешение за пускане на пазар - Решение на EMA относно валидността на заявлението)
 (2010/C 288/59)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: CSL Behring GmbH (Marbourg, Германия) (представители: C. Koenig, professeur, и F. Leinen, avocat)
 Ответници: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и B. Schima) и Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: V. Salvatore, подпомаган от T. Eicke, barrister, и C. Sherliker, solicitor)
 Страна, встъпила в подкрепа на Комисията: Европейски парламент (представители: E. Waldherr и I. Anagnostopoulou)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение от 24 май 2007 г. на Европейската агенция по лекарствата (EMA), с което се обявява за невалидно заявлението на жалбоподателя за обозначаване на човешкия фибриноген като лекарствен продукт сирак по смисъла на Регламент (ЕО) No 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета, от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (OB L 18, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда CSL Behring GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия и на Европейската агенция по лекарствата (EMA).
 3.
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 235 от 6.10.2007 г.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/30
 Жалба, подадена на 7 октомври 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу определение от 20 юли 2009 г. на Съда на публичната служба по дело F-86/07, Marcuccio/Комисия
 (Дело T-402/09 P)
 2009/C 297/45
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 във всички случаи да се отмени обжалваното определение, изцяло и без никакво изключение,
 —
 да се обяви, че първоинстанционната жалба, по която е постановено обжалваното определение е напълно допустима, изцяло и без никакво изключение,
 —
 като основно искане, да се уважат изцяло и без никакво изключение исканията на жалбоподателя в първоинстанционната жалба,
 —
 да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя всички направени от него разноски, разходи и хонорари, както в първоинстанционното производство, така и в настоящото производство по обжалване,
 —
 при условията на евентуалност, настоящото дело да се върне на друг състав на Съда на публичната служба, за преразглеждане по същество.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е подадена срещу Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 20 юли 2009 г., постановено по дело F-86/07. С определението се отхвърля отчасти като явно недопустима, отчасти като явно необоснована жалба, с предмет отмяна на решението на Комисията за отхвърляне на искането на жалбоподателя за извършването на проверка относно психическия тормоз, на който е бил подложен за периода през, който е бил на служба към Делегацията на Комисията в Ангола, както и за осъждането на ответника да заплати обезщетение за вредите, произтичащи от посочения психически тормоз.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва следните правни основания:
 —
 погрешно и неправилно тълкуване и прилагане на понятието за проверка съгласно член 17, точка 2 от Общите правила относно осигуряването на длъжностните лица на Европейските общности за рисковете „злополука“ и „професионално заболяване“ и на понятието за проверка за установяване дали длъжностно лице на дадена институция е било обект на психически тормоз,
 —
 грешка при прилагане на правото при обявяването за недопустимо на искането за отмяна на отхвърлянето на искането за провеждане на разследване извършване на проверка, по-специално поради неправилно тълкуване на понятието за липса на предмет на проверката,
 —
 грешка при прилагане на правото при обявяването на недопустимостта на искането за отмяна на доклада на Службата по проверки и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), както и поради пълна липса на мотиви, непроизнасяне по основен за спора въпрос и погрешно прилагане в случая на понятието за подготвителен акт,
 —
 погрешно тълкуване на понятието за психически тормоз, както и на задължението за доказване на психическия тормоз, тежащо върху лицето, обект на тормоза,
 —
 пълна липса на мотиви, що се отнася до твърденията в подкрепа на отхвърлянето на исканията за обезщетение.


text:
20150731012616642015/C 270/132562014CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150611121211Дело C-256/14: Решение на Съда (осми състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 9, член 73, член 78, първа алинея, буква а) и член 79, първа алинея, буква в) — Данъчна основа — Включване на стойността на общинските такси за ползване на подпочвеното пространство, заплатени от дружеството — концесионер на газоразпределителната мрежа, в данъчната основа за начисляване на ДДС, приложима за услугата, предоставена от това дружество, на дружеството, натоварено с продажбата на газ)
 ---documentbreak--- C2702015BG1210120150611BG0013121121Решение на Съда (осми състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
 (Дело C-256/14) (
 1
 )
 „(Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 9, член 73, член 78, първа алинея, буква а) и член 79, първа алинея, буква в) — Данъчна основа — Включване на стойността на общинските такси за ползване на подпочвеното пространство, заплатени от дружеството — концесионер на газоразпределителната мрежа, в данъчната основа за начисляване на ДДС, приложима за услугата, предоставена от това дружество, на дружеството, натоварено с продажбата на газ)“2015/C 270/13Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA
 Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira
 Диспозитив
 Член 9, параграф 1, член 73, член 78, първа алинея, буква a) и член 79, първа алинея, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че стойността на таксите, като разглежданите в главното производство, която е платена на общините от дружеството — концесионер на газоразпределителната мрежа, поради използването на публичната собственост на посочените общини и която впоследствие е прехвърлена от това дружество в тежест на друго дружество, натоварено с продажбата на газ, а след това от последното — на крайните потребители, трябва да се включи в данъчната основа за начисляване на данъка върху добавената стойност, приложима за услугата, предоставена от първото на второто от тези дружества, по силата на член 73 от тази директива.
 (
 1
 ) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/22
 Жалба, подадена на 28 септември 2010 г. — Gill/Комисия
 (Дело T-471/10)
 2011/C 103/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Brendan Gill (Lifford, Ирландия) (представители: A.M. Collins SC, N.J. Travers, Barrister и D.P. Barry, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4752 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърлят исканията за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения за удължаване на MFV Brendelen и за заместване на удължения MFV Brendelen от евентуалния нов пелагичен риболовен кораб, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията No 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Общия съд от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела Т-218/03—Т-240/03, Recueil, стр. II-1699), и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4752 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърлят исканията за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения за удължаване на MFV Brendelen и за заместване на удължения MFV Brendelen от евентуалния нов пелагичен риболовен кораб, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията No 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Общия съд от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела Т-218/03—Т-240/03, Recueil, стр. II-1699).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 На първо място жалбоподателят твърди, че приетият от ответника акт няма правно основание. Член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета от 26 юни 1997 година относно целите и подробните правила за преструктуриране на сектора на рибарството в Общността за периода от 1 януари 1997 г. до 31 декември 2001 г. с оглед на постигане на устойчиво равновесие между ресурсите и тяхната експлоатация (ОВ L 175, стp. 27) продължава да бъде подходящото правно основание за обжалваното решение и затова според жалбоподателя няма правно основание, на което Комисията да приеме решението като ad hoc решение.
 На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение. Жалбоподателят твърди, че съгласно Решение 97/413/ЕО на Съвета обжалваното решение е трябвало да бъде прието съобразно процедурата на Управителните комитети и че като е приела решението ad hoc, Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение.
 На трето място жалбоподателят твърди, че като е тълкувала неправилно член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета, Комисията е превишила правомощията си, като по-специално е приложила неотносими критерии и не е взела предвид понятието „риболовни усилия“ от Решение 97/413/ЕО на Съвета и от законодателството на Общността в областта на рибарството, приложимо към момента, в който жалбоподателят е направил искането за свързан с безопасността тонаж през декември 2001 г.
 Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради редица явни грешки в преценката на направеното от жалбоподателя искане за свързан с безопасността тонаж. По-специално жалбоподателят твърди, че решението на Комисията да отхвърли направеното от жалбоподателя искане поради по-големия обем под главната палуба на заместващия кораб в сравнение с Brendelen е явно неправилно, каквото е и предположението ѝ, че „риболовното усилие“ на заместващия кораб ще бъде по-голямо от това на първоначалния и на удължения Brendelen.
 На последно място жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила правото му на равно третиране. Жалбоподателят твърди, че отхвърлянето от Комисията на искането му поради по-големия обем под главната палуба на заместващия кораб представлява съществена разлика в третирането, която съставлява недопустима дискриминация спрямо жалбоподателя в сравнение с изцяло различния подход към някои от исканията за допълнителен свързан с безопасността тонаж, приети с Решение на Комисията No 2003/245, както и към едно от исканията, първоначално отхвърлено със същото решение, но впоследствие прието с Решение на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4765 от 13 юли 2010 г.


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/12
 Преюдициално запитване от Tallinna Ringkonnakohus (Естония), постъпило на 13 юни 2017 г. — Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
 (Дело C-349/17)
 (2017/C 269/17)
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Tallinna Ringkonnakohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Eesti Pagar AS
 Ответници: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 800/2008 (1) на Комисията относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) да се тълкува в смисъл, че за целите на тази разпоредба „работата по проекта или дейността“ е започнала, ако насърчаваната дейност се състои например в придобиване на съоръжения, а договорът за закупуването им вече е сключен? Имат ли право органите на държавите членки да преценяват дали е налице нарушение на определения в посочената разпоредба критерий въз основа на разходите за оттегляне от явяващия се пречка пред изпълнението на изискването за стимулиращ ефект договор? В случай че органите на държавите членки имат такова право, какви (в процентно изражение) разходи поради оттегляне от договора могат да се считат за достатъчно незначителни от гледна точка на изпълнение на изискването за стимулиращ ефект?
 2)
 Задължен ли е орган на държава членка да разпореди възстановяване на предоставена от него неправомерна помощ, дори и когато Европейската комисия не е приела такова решение?
 3)
 Може ли орган на държава членка — взел решение за предоставяне на помощ, за която погрешно е счел, че отговаря на условията за групово освобождаване, но която в действителност е неправомерна — да породи с действията си оправдани правни очаквания у получателите на помощта? За пораждането на оправдани правни очаквания у получателите достатъчно ли е по-специално при предоставянето на неправомерната помощ органът на държавата членка да е знаел за обстоятелствата, поради които помощта не подлежи на групово освобождаване?
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, следва ли да се търси баланс между обществения и личния интерес? При търсенето на такъв баланс от значение ли е дали Европейската комисия е приела решение, с което да е обявила разглежданата помощ за несъвместима с общия пазар?
 4)
 Какъв давностен срок е приложим към решение на орган на държава членка за възстановяване на неправомерна помощ? Следва ли давностният срок да е десет години — след изтичането на който, както предвиждат членове 1 и 15 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (2) на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, помощта става съществуваща и възстановяването ѝ повече не може да се иска — или пък следва да е четири години, както предвижда член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 (3) на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности?
 Кое е правното основание за приемане на решение за такова възстановяване, ако помощта е предоставена от структурен фонд: член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз или Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности?
 5)
 Когато приема решение за възстановяване на неправомерна помощ, длъжен ли е органът на държавата членка да иска от получателя да плати и лихви върху нея? При утвърдителен отговор, кои правила следва да се приложат при изчисляване на лихвите с оглед по-специално на лихвения процент и срока?
 (1) ОВ L 214, 2008 г., стр. 3.
 (2) ОВ L 83, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.
 (3) ОВ L 312, 1995 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166.


text:
 1.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 290/13
 Жалба, подадена на 5 август 2011 г. — Computer Resources/Служба за публикации
 (Дело T-422/11)
 2011/C 290/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Computer Resources International (Dommeldange, Люксембург) (представител: S. Pappas, адвокат)
 Ответник: Служба за публикации на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Службата за публикации на Европейския съюз от 22 юли 2011 г. за отхвърляне на оферти, подадени от жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка No AO 10340 „Компютърни услуги — софтуерно разработване, поддръжка, консултиране и съдействие за различни видове компютърни приложения“ (ОВ 2011/S 66-106099), и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на своята жалба.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението за неспазване от страна на ответника на основно изискване за форма, доколкото обжалваното решение не съдържало никакви доводи относно конкретните основания, които възлагащият орган е взел предвид, за да реши, че подадената от жалбоподателя оферта е необичайно ниска.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението за нарушение от страна на ответника на определената в член 139 от Регламент No 2342/2002 на Комисията (ЕО, Евратом) (1) приложима процедура.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът не е приложил правилно процедурата, издал е своето решение без надлежно правно основание или поне е допуснал грешка в своите разсъждения, доколкото не е разбрал предоставените от жалбоподателя разяснения и ги е оставил без отговор.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/51
 Иск, предявен на 17 юли 2007 г. — Algusa Algodonera Utrerana/Съвет и Комисия
 (Дело T-259/07)
 (2007/C 211/97)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Algusa Algodonera Utrerana, S.A. (Sevilla, Испания) (представител: г-н L. Ortiz Blanco, abogado)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение на вреди по член 288 ЕО и да се постанови, че ищецът има право да получи парично обезщетение от Съвета и Комисията солидарно в размер на седемстотин двадесет и едно хиляди триста петдесет и пет еуро (721 355) и
 —
 да се осъдят ответните институции да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело Т-217/07 Las Palmeras/Съвет и Комисия.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/30
 Жалба, подадена на 18 май 2011 г. — Република Австрия/Европейска комисия
 (Дело T-251/11)
 2011/C 232/55
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2011) 1363 окончателен на Комисията от 8 март 2011 година относно австрийска държавна помощ No C 24/2009 за енергийно интензивните стопански единици съгласно Ökostromgesetz,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първо правно основание: неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС — липса на държавна помощ
 Според жалбоподателя член 22, буква c) от австрийския Закон за „зелена“ електроенергия (BGBL. I No 114/2008) („Ökostromgesetz“, наричан по-нататък „ÖSG“), в който се предвижда ограничаване на разходите на енергийно интензивните стопански единици, не е държавна помощ, тъй като не се използват „държавни ресурси“.
 2.
 Второ правно основание: неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС — липса на избирателност
 Според жалбоподателя не е налице избирателност нито de iure, нито de facto. По негово мнение дори да се приеме, че член 22, буква c) ÖSG води до отклонение от референтната система, това отклонение изглежда оправдано от логиката и вътрешната структура на системата за насърчаване на използването на „зелена“ електроенергия.
 3.
 Трето правно основание: неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС — злоупотреба с правото на преценка
 Ако предложената мярка все пак бъде разглеждана като помощ, според жалбоподателя тя попада в приложното поле на Насоките на Общността относно държавната помощ за защита на околната среда: той счита, че във всеки случай трябва да се прави аналогия между направеното уведомление за компенсаторно плащане съгласно член 22, буква c) ÖSG и правилата, по които се преценяват уредените в дял 4 от Насоките случаи на освобождаване от данъци във връзка с енергията; ето защо поради тази аналогия компенсаторната договореност трябвало да бъде одобрена. В допълнение към прилагането по аналогия на Насоките, логична била и аналогия с член 25 от Регламента за общо групово освобождаване.
 4.
 Четвърто правно основание: различно третиране от Европейската комисия на фактически положения, които са еднакви от гледна точка на правото на конкуренция
 Според жалбоподателя се поставя въпросът защо сходни от гледна точка на правото на конкуренция положения — предвид сходствата между ÖSG и германския Закон за възобновяемите енергийни източници, в частност от гледна точка на последиците за икономиката и конкуренцията — очевидно са третирани по различен начин. Жалбоподателят счита, че това изглежда несъвместимо с общия принцип на равно третиране.


text:
 15.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/17
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 10 февруари 2017 г. — Jonathan Heintges/Germanwings GmbH
 (Дело C-74/17)
 (2017/C 151/22)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Jonathan Heintges
 Ответник: Germanwings GmbH
 Преюдициални въпроси
 I.
 Следва ли член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 261/2004 (1) да се тълкува в смисъл, че споменатите в него „права[...] за допълнително обезщетяване“ обхващат само такива права, чиито основания се намират извън Регламента?
 II.
 a.
 Ако отговорът на въпрос I е отрицателен, трябва ли член 8 от Регламент No 261/2004 да се тълкува в смисъл, че ако въздушен превозвач не извърши предвидените в параграфи 1 и 2 от посочения член услуги, от тази разпоредба следва, че за пътника възниква собствено право на обезщетение поради неизвършването на посочените услуги, и ако случаят е такъв, това право обхваща ли и възстановяването на разходите за организирано от самия пътник премаршрутиране до крайната му цел?
 aa.
 Ако отговорът на въпрос I, буква а) е утвърдителен, прилага ли се предвиденото в член 12, параграф 1, второ изречение от Регламент No 261/2004 приспадане към обезщетението за организираното от самия пътник премаршрутиране?
 б.
 Ако отговорът на въпрос I е утвърдителен и националното право съдържа разпоредба, съгласно която поради нарушаване на задължението по член 8 от Регламента пътникът има право да иска от въздушния превозвач възстановяване на разходите, които е направил, поради това че сам се е погрижил за заместващ полет, прилага ли се предвиденото в член 12, параграф 1, второ изречение от Регламента приспадане към това съществуващо съгласно националното право обезщетение?
 в.
 Ако се потвърди наличието на приспадане по член 12, параграф 1, второ изречение от Регламент No 261/2004, независимо дали в отговор на въпрос II, буква а) или на въпрос II, буква б), следва ли член 12 да се тълкува в смисъл, че приспадането се извършва автоматично, без да е необходимо дължащата обезщетение страна да се позовава на него?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/7
 Решение на Съда (шести състав) от 15 октомври 2014 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-323/13) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директиви 1999/31/ЕО и 2008/98/ЕО - План за управление - Интегрирана и подходяща мрежа от инсталации за обезвреждане - Задължение за въвеждане на третиране на отпадъците, което обезпечава най-благоприятните резултати за човешкото здраве и за опазването на околната среда))
 (2014/C 462/11)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano и A. Alcover San Pedro)
 Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от G. Fiengo, avvocato dello Stato)
 Диспозитив
 1)
 Италианската република,
 —
 като не е взела всички необходими мерки, за да избегне част от битовите отпадъци, депонирани в оптимизираното териториално подразделение в Рим, с изключение на депото в Cecchina, и в депата на оптимизираното териториално подразделение в Latina, да не преминават третиране, включващо подходящ подбор на различните фракции отпадъци и стабилизиране на органичната им фракция, не е изпълнила задълженията си по член 1, параграф 1 във връзка с член 6, буква а) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, както и по членове 4 и 13 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви,
 —
 като не е създала в регион Lazio интегрирана и подходяща мрежа от инсталации за управление на отпадъците, отчитайки най-добрите налични техники, не е изпълнила задълженията си по член 16, параграф 1 от Директива 2008/98.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 20.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/10
 Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 19 декември 2016 г. — DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra
 (Дело C-651/16)
 (2017/C 086/13)
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākā tiesa
 Страни в главното производство
 Жалбоподателка: DW
 Ответник: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз и член 45, параграфи 1 и 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, в която, при определянето на размера на обезщетението за майчинство, от използвания за изчисляването на средната осигурителна основа период от 12 месеца не се изключват месеците, през които съответното лице е работило в институция на Европейския съюз и е било осигурено по общата осигурителна схема на Европейските общности, а се приема, че в посочения период лицето не се е осигурявало в Латвия и съответно доходите му се приравняват на средната осигурителна основа в държавата, което може значително да намали размера на отпуснатото обезщетение за майчинство в сравнение с евентуалния размер на обезщетението, което лицето би могло да получи, ако в използвания за изчисляването период не бе отишло да работи в институция на Европейския съюз, а бе останало да работи в Латвия?


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/28
 Определение на Общия съд от 22 юли 2015 г. — European Children’s Fashion Association и Instituto de Economía Pública/Комисия и EACEA
 (Дело T-724/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Арбитражна клауза - Програма за действие „Lifelong Learning (2007 г.-2013 г.)“ - Проект „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ - Писмо за предварително уведомяване - Дебитно известие - Индивидуализация на ответника - Частична недопустимост))
 (2015/C 320/44)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: European Children’s Fashion Association (Валенсия, Испания) и Instituto de Economía Pública, SL (Валенсия) (представител: A. Haegeman, avocat)
 Ответници: Европейска комисия (представители: S. Delaude и S. Lejeune) и Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA) (представители: H. Monet и A. Jaume)
 Предмет
 Главно искане по член 272 ДФЕС за установяване, че претенцията на EACEA за възстановяване на субсидиите, платени на първия жалбоподател въз основа на споразумението, сключено за реализирането на проекта „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ е неоснователна и, при условията на евентуалност, искане за отмяна на писмото за предварително уведомяване на EACEA от 1 август 2014 г., с което първият жалбоподател е уведомен, че следва да върне сумата 82 378,81 EUR в резултат на извършения одит на проекта, както и на дебитно известие No 3241401420, издадено от EACEA на 5 август 2014 г. за възстановяване на тази сума.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима, доколкото е насочена срещу Европейската комисия.
 2)
 Осъжда European Children’s Fashion Association и Instituto de Economía Pública, SL да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/27
 Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (maxi BRICO CENTER)
 (Дело T-481/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „maxi BRICO CENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 232/48
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. (преписка R 1046/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 септември 2009 г. (преписка R 1046/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/5
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 8 февруари 2012 г. — A. Schlecker, представляващ „Firma Anton Schlecker“/M. J. Boedeker
 (Дело C-64/12)
 2012/C 126/09
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в касационното производство: A. Schlecker, представляващ „Firma Anton Schlecker“
 Ответник в касационното производство: M. J. Boedeker
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 6, параграф 2 от Римската конвенция (1) да се тълкува в смисъл, че доколкото в изпълнение на договора работникът или служителят извършва своята работа не само обичайно, но и трайно и непрекъснато в една и съща страна, трябва да се прилага без изключение правото на тази страна, дори и всички останали обстоятелства да сочат, че трудовият договор е в тясна връзка с друга страна?
 2.
 За утвърдителния отговор на първия въпрос изисква ли се при сключването на трудовия договор или най-малкото при започване на работа работодателят и работникът или служителят да са имали намерение или поне да са били наясно, че работата следва да се извършва трайно и непрекъснато в една и съща страна?
 (1) Конвенция за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г. (ОВ L 266, стр. 1, текстът на български език е публикуван в ОВ L 347, 2007 г., стр. 3).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/52
 Иск, предявен на 2 март 2007 г. — Ford Motor/СХВП (FUN)
 (Дело T-67/07)
 (2007/C 95/105)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, USA) [представител: адвокат R. Ingerl]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на Втори апелативен състав към Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 20 декември 2006 г. (Дело R 1135/2006-2)
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „FUN “за стоки и услуги от клас 12 (Заявка No 4 509 808).
 Решение на проверителя: Отказ за регистрация
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата и отказ за регистрация
 Правни основания:
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) No 40/94 (1), тъй като неправилно е приложено абсолютното основание за отказ на регистрация поради описателния характер на означението по отношение на думи от общия речников състав, които не са непосредствено описателни,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) No 40/94 поради потвърждаването на липсата на отличителен характер единствено поради неправилното прилагане на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) No 40/94, както и
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) No 40/94 поради наличие на отличителен характер на заявената марка.
 (1) Регламент (EО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1)


text:
 24.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 392/19
 Жалба, подадена на 12 август 2016 г. от Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 юни 2016 г. по съединени дела T-426/10— Т-429/16 и Т-438/12— Т-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias и други/Комисия
 (Дело C-461/16 P)
 (2016/C 392/23)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (представители: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Общия съд от 2 юни 2016 г. по дела T-426/10—T-429/10 и по-специално по дело T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías срещу Европейската комисия,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски както по настоящото производство, така и в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Относно качеството на правоприемник на MRT:
 1.
 Общият съд е допуснал грешка в правото, като е приложил неправилен правен стандарт при преценката на правоприемството между предприятията и по-специално на правоприемството на MRT спрямо Trenzas y Cables.
 2.
 Общият съд е допуснал грешка в правото при правната квалификация, като е приел, че MRT е отговорно за поведението на Trenzas y Cables като предполагаем правоприемник на Trenzas y Cables за периода между 10 юни 1993 г. и 19 октомври 1996 г.
 3.
 Общият съд е допуснал грешка в правото, състояща се в пропуск в мотивите, като не е взел предвид твърденията, изтъкнати от жалбоподателя, относно двойното вменяване.
 Относно допълнителните обстоятелства:
 4.
 Освен че е допуснал грешка в правото при прилагането на адекватния правен стандарт, Общият съд има пропуски в мотивите, доколкото не е обяснил причините, поради които не е дал вяра на клетвените декларации на генералните директори на Trenzas y Cables, изтъкнати от MRT.
 5.
 Общият съд е квалифицирал погрешно фактите, а именно впечатленията на конкурентите, приемайки, че тези впечатления представляват допълнителна улика, при това правно релевантна, за да се докаже наличието на стопанска единица, състояща се от Trenzas y Cables, GSW и другите предприятия, в които участва последното дружество. Освен това Общият съд е допуснал грешка в правото, като е изопачил фактите и доказателствата относно възприемането на конкурентите.
 6.
 Общият съд е квалифицирал неправилно фактите, а именно припокриването на персонал между Trenzas y Cables, GSW и предприятията, в които участва последното дружество, приемайки, че това припокриване представлява допълнителна улика, при това правно релевантна, за да се докаже, че тези предприятията, в които участва GSW, не са самостоятелни по отношение на дружеството майка.
 7.
 Общият съд е допуснал грешка в правото, като е квалифицирал определени факти, а именно срещата, проведена между Trenzas y Cables и конкурент, приемайки тази среща като допълнителна улика, за да се докаже, че Trenzas y Cables, чийто правоприемник било MRT, quod non, е част от стопанска единица, чието дружество майка е GSW.
 Относно обстоятелствата, представени, за да се обори презумпцията:
 8.
 Общият съд е допуснал грешка в правото при преценката на доказателствата и във всеки случай е нарушил задълженията си в областта на съдебния контрол, като е отхвърлил доводите, изтъкнати от жалбоподателя, че не принадлежи към стопанска единица, съставена от Trenza y Cables, GSW и другите предприятия, които участват в последното дружество, без дори да направи преценка на доказателствата, представени с цел да се обори презумпцията за упражняване на определящо влияние.
 9.
 Общият съд е допуснал грешка в правото, състояща се в нарушаване на правото на защита, като е приел, че доколкото Комисията обосновава преценката си за способността за плащане на жалбоподателя на факти, представени и известени от него, Комисията е уважила правото на жалбоподателя да бъде изслушан.
 10.
 Общият съд е допуснал грешка в правото при преценката на доказателствата и във всеки случай не е изпълнил законосъобразно правомощията си в областта на съдебния контрол. Освен това Общият съд е допуснал грешка в правото, състояща се в нарушаване на задължението за мотивиране. Накрая и във всеки случай Общият съд е допуснал грешка в правото, състояща се в изопачаване на фактите и доказателствата относно възможността на жалбоподателя да получи външно финансиране.
 11.
 Общият съд е допуснал грешка в правото при преценката на доказателствата и във всеки случай е нарушил задължението си за пълен съдебен контрол, като е приел, че жалбоподателят не е представил на Комисията необходимата информация, за да прецени тя значението на имуществото на акционерите му. Освен това жалбоподателят смята, че Общият съд е допуснал пропуски в мотивите си, доколкото не е обяснил причините, поради които докладите на Deloitte, изтъкнати от тази страна, нямат никаква доказателствена стойност.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/20
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van Koophandel te Dendermonde (Белгия) на 2 юни 2010 г. — Wamo BVBA/JBC NV и Modemakers Fashion NV
 (Дело C-288/10)
 ()
 2010/C 246/34
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van Koophandel te Dendermonde
 Страни в главното производство
 Ищец: Wamo BVBA
 Ответници: JBC NV, Modemakders Fashion NV
 Преюдициален въпрос
 Дали Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики към потребители (1) допуска национална разпоредба като член 53 от Закона от 14 юли 1991 г. относно търговските практики, информацията и защитата на потребителя, която забранява през точно определени периоди да се правят обяви за намаление на цени и обяви, позволяващи да се предположи намаление на цени?
 (1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директива 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/19
 Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Iranian Offshore Engineering & Construction/Съвет
 (Дело T-110/12) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за промяна на исканията - Допустимост - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката)
 2013/C 304/32
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Plaza García, V. Piessevaux и G. Ramos Ruano)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), както и на Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1) в частта им, отнасяща се до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото вписва наименованието на Iranian Offshore Engineering & Construction Co. в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.
 2.
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото вписва наименованието на Iranian Offshore Engineering & Constructions Co. в приложение VIII към Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007.
 3.
 Отменя приложение IХ към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 в частта, която се отнася до Iranian Offshore Engineering & Construction Co.
 4.
 Последиците от Решение 2010/413, изменено с Решение 2011/783, се запазват в частта, в която се отнасят до Iranian Offshore Engineering & Construction Co, от момента на влизането му в сила — двадесетият ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз — до момента, в който частичната отмяна на Регламент No 267/2012 породи действие.
 5.
 Съветът на Европейския съюз понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Iranian Offshore Engineering & Construction Co. в рамките на настоящото производство и на обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 126, 28.4.2012 г.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/3
 Определение на Съда от 4 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
 (Дело C-597/11 P) (1)
 (Обжалване - Обществена поръчка, възложена от Комисията - Отхвърляне на офертата - Задължение за мотивиране - Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 - Член 89 - Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 - Членове 140 и 141 - Срок за получаване на офертите - Срок за представяне на заявките за информация)
 2013/C 101/06
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: M. Wilderspin)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 9 септември 2011 г. по дело Evropaïki Dynamiki/Комисия (T-232/06) за отхвърляне на жалба за отмяната на решението на Комисията от 19 юни 2006 г., с което се отхвърля офертата, подадена от жалбоподателя в процедура за възлагане на обществена поръчка „TAXUD/2005/AO–001“ относно спецификацията, развитието, поддръжката и техническата помощ относно компютърните системи за митнически цели във връзка с информационните проекти на ГД „Данъчно облагане и митнически съюз“ (ОВ 2005, S 117-115222), както и за отмяната на решението за възлагане на обществената поръчка на друг оферент
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/33
 Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Mocek et Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/СХВП — Lacoste (KAJMAN)
 (Дело T-364/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „KAJMAN“ - По-ранна фигуративна марка на Общността, представляваща рисунка на крокодил - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Искане за отмяна и искане за изменение, подадени от встъпилата страна - Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник от 2 май 1991 година))
 (2015/C 389/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Eugenia Mocek и Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna (Хойнице, Полша) (представители: K. Grala и B. Szczepaniak, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално P. Geroulakos, впоследствие D. Gája, представители)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Lacoste SA (Париж, Франция) (представител: P. Gaultier, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 май 2013 г. (преписка R 2466/2010-4) в производство по възражение между, от една страна Lacoste SA, и от друга страна, Eugenia Mocek и Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Отхвърля исканията за отмяна и за изменение, подадени от Lacoste SA.
 3)
 Осъжда Eugenia Mocek и Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna да понесат всички съдебни разноски, свързани с производството по жалбата, както и направените от тях съдебни разноски относно исканията за отмяна и и изменение, подадени от Lacoste SA.
 4)
 Lacoste SA понася направените от него съдебни разноски във връзка със своите искания за отмяна и изменение.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/17
 Жалба, подадена на 1 октомври 2008 г. от Luigi Marcuccio срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 юли 2008 г. по съединени дела T-296/05 и T-408/05, Marcuccio/Комисия
 (Дело C-432/08 P)
 (2008/C 313/25)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 1. Във всички случаи:
 1. а)
 да се отмени изцяло обжалваното съдебно решение,
 1.б)
 да се обяви за напълно допустима горепосочената жалба,
 и също така:
 —
 2/А. Като главно искане, да се приемат исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство, а именно: (2/А.1) да се отменят обжалваните решения; (2/А.2) да се отменят, доколкото е необходимо, и двете решения за отхвърляне на въпросните искания; (2/А.3) да се осъди ответника да възстанови на жалбоподателя медицинските разходи, посочени от него в исканията за възстановяване на 100 % или да го обезщети за вредите, причинени от незаконосъобразното поведение на ответника, като му заплати сумите от 2 572,32 EUR (две хиляди петстотин седемдесет и две евро и 32 евроцента) и съответно 381,04 EUR (триста осемдесет и едно евро и 41 евроцента) или съответните по-големи или по-малки от горепосочените суми, които Съдът счете за справедливи; (2/А.4) да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя мораторните лихви върху сумите, посочени в точка 2/А.3 от настоящата жалба, капитализирани с начална и крайна дата, определени в съответствие с документите по въпросните дела; (2/А.5) да се отсъди ответника да заплати на жалбоподателя, направените от него съдебни разноски, разходи и хонорари в настоящото производство и в първоинстанционното производство по двете висящи дела.
 или
 —
 2/В. При условията на евентуалност, да се върнат и двете въпросни дела на Първоинстанционния съд, за да се произнесе по същество.
 Правни основания и основни доводи
 Изопачаване и преиначаване на фактите, както и на изложените в писмените изявления на жалбоподателя твърдения, които се дължат и на неточност на фактическите констатации на Първоинстанционния съд (по-конкретно, точки 30, 44, 46 и 49 от обжалваното съдебно решение).
 Погрешно тълкуване и неправилно прилагане на понятието „обжалваем акт“, което се дължи и на объркване, необоснованост, нелогичност, нарушение на член 231 от Договора ЕО и несъобразяване със съдебната практика относно последиците от отмяната, от страна на общностния съд, на решение, издадено от институция на Общността, нарушение на принципа на силата на пресъдено нещо, нарушение на принципа на разделение на властите (по-конкретно, точки 43, 44 и 49 от обжалваното съдебно решение).
 Пълна липса на разследване и непроизнасяне по основен въпрос на спора (по-конкретно, точка 12 и точки 43-51 включително от обжалваното съдебно решение).


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/25
 Определение на Общия съд от 16 май 2017 г. — BSH Electrodomesticos España/EUIPO — DKSH International („Ufesa“)
 (Дело T-785/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Ufesa“ - Уреждане на спор по взаимно съгласие - Придобиване от жалбоподателя на заявената марка - Липса на основание за произнасяне))
 (2017/C 231/32)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: BSH Electrodomesticos España, SA (Уарте-Памплона, Испания) (представител: M. de Justo Bailey, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: P. Duarte Guimarães и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: DKSH International Ltd. (Цюрих, Швейцария) (представители: C. Johannsen и J. Stock, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 13 юли 2016 г. (преписка R 1691/2015-1) относно производство по възражение между BSH Electrodomesticos España и DKSH International
 Диспозитив
 1)
 Липсват основания за произнасяне по същество.
 2)
 Осъжда BSH Electrodomesticos España, SA да заплати собствените си разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост.
 3)
 DKSH понася собствените си разноски.
 (1) ОВ C 6, 9.1.2017 г.