text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/22
 Жалба, подадена на 28 април 2014 г. — Hydro Aluminium Rolled Products и др./Комисия
 (Дело T-263/14)
 2014/C 223/27
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Гревенбройх, Германия), Aluminium Norf GmbH (Нойс, Германия) и Trimet Aluminium SE (Есен, Германия) (представители: U. Karpenstein и C. Johann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 на основание на член 264 ДФЕС да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. в процедурата относно държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Германия, подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, C (2013) 4424 окончателен,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две правни основания.
 1.
 Първо правно основание: не са използвани ресурси на държава членка по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 По първото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията неправилно е приела, че в рамките на финансовите потоци, предвидени с Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“), са използвани „ресурси на държава членка“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 —
 Комисията неправилно приела, че в рамките на финансовите потоци, предвидени с EEG, са използвани ресурси на държава членка по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 —
 Допълнителната такса по EEG се заплащала само от частни лица. Освен това събраните ресурси не можели да бъдат считани за държавни. По отношение както на допълнителната такса по EEG, така и на намалението ѝ в полза на енергоемките потребители липсвал изискваният постоянен държавен контрол и свързаната с него възможност за действителен достъп от страна на органите.
 —
 Във всички случаи с намаляването на допълнителната такса за енергоемките потребители държавата не се отказвала от приходи, които иначе можела да събере. Средствата за намалението се осигурявали само от частни ресурси, и по-специално от по-високите допълнителни такси за всеки доставен киловатчас електроенергия за непривилегировани крайни потребители. Поради това т.нар. особен компенсационен режим по EEG не водел до спад на общите приходи от допълнителната такса по EEG, а само до вътрешното преразпределение на разходите.
 2.
 Второ правно основание: не е налице селективно поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 По второто правно основание жалбоподателите твърдят, че противно на считаното от Комисията, т.нар. особен компенсационен режим по EEG не предвижда селективно поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Разграничението между енергоемки и неенергоемки потребители се дължало на логиката на режима на допълнителната такса по EEG и затова поначало не било селективно.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/20
 Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Milano (Италия) на 23 април 2010 г. — Cassina S.p.A./Alivar Srl, Galliani Host Arredamenti Srl
 (Дело C-198/10)
 2010/C 179/34
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte d'appello di Milano
 Страни в главното производство
 Ищец: Cassina S.p.A.
 Ответник: Alivar Srl, Galliani Host Arredamenti Srl
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли членове 17 и 19 от Директива No 98/71/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че предоставената на държавата членка възможност да определи самостоятелно обхвата на защитата и условията, при които тя се предоставя може да ѝ позволи да изключи същата при положение че трето лице, което не е оправомощено от титуляра на авторското право върху тези промишлени дизайни и модели,
 вече е произвело и пуснало на пазара
 в тази държава продукти,
 реализирани в съответствие с тези промишлени дизайни и модели, станали достъпни за свободно използване
 преди влизането в сила на адаптиращата национална правна уредба?
 2.
 Трябва ли членове 17 и 19 от Директива No 98/71/ЕО да се тълкуват в смисъл, че предоставената на държавата членка възможност да определи самостоятелно обхвата на защитата и условията, при които тя се предоставя може да ѝ позволи да изключи същата при положение че трето лице, което не е оправомощено от титуляра на авторското право върху тези промишлени дизайни и модели,
 вече е произвело и пуснало на пазара
 в тази държава продукти,
 реализирани въз основа на тези промишлени дизайни и модели, когато това изключване е предвидено в границите на предварителното използване?
 (1) ОВ L 289, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 24, стр. 106.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/12
 Жалба, подадена на 10 януари 2013 г. от Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Serge Antoine José Perez срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 ноември 2012 г. по дело T-574/08, Syndicat des thoniers méditerranéens и др./Комисия
 (Дело C-13/13 P)
 2013/C 71/19
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Serge Antoine José Perez (представител: адв. C. Bonnefoi)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се уважи подадената от тях жалба,
 —
 да се отмени решението на Общия съд (пети състав) от 7.11.2012 г. по дело T-574/08, доколкото с него се отхвърля предявеният от тях иск,
 —
 да се отмени решението на Общия съд (пети състав) от 7.11.2012 г. по дело T-574/08 в частта относно съдебните разноски,
 —
 да се обяви за допустима и да се уважи жалбата на Syndicat des Thoniers de la Méditerranée (STM), както и искането за обезщетение,
 —
 да се уважат исканията, които жалбоподателите, подали жалба до Съда, са направили пред Общия съд,
 —
 да се уважат исканията за определяне на обезщетение по справедливост, които жалбоподателите са направили пред Общия съд,
 —
 да се уважат направените от жалбоподателите искания пред Общия съд, що се отнася до размера на поисканото първоначално с исковата молба обезщетение, който впоследствие е коригиран в резултат на това, че факторите за изчисляване на производствените загуби и отчетните документи вече не подлежат на промяна.
 —
 ако се отхвърли искането по предходната точка, да се назначи вещо лице на разноски на Европейската комисия, което да изчисли дължимите обезщетения по определен от Съда метод на изчисляване,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, включително адвокатски възнаграждения, разходи по производството, пощенски разходи и разноски за явяване, направени от STM и отделните жалбоподатели.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.
 На първо място, Syndicat des Thoniers de la Méditerranée счита, че Общият съд е изопачил доказателствата по делото, за да приеме, че той няма никакъв правен интерес и следователно искът му е недопустим.
 На второ място, жалбоподателите считат, че Общият съд неправилно е тълкувал Решение от 17 март 2011 г. по дело AJD Tuna (C-221/09) в смисъл, че дава основание Регламент (ЕО) No 530/2008 да се счита за незаконосъобразен акт. Според жалбоподателите този регламент е законосъобразен, макар и отчасти невалиден.
 На трето място, жалбоподателите поддържат, че Общият съд е следвало да вмени отговорност на Комисията за противоправно поведение, доколкото твърдените вреди не надхвърляли пределите на икономическия риск, присъщ на риболовните дейности.
 На последно място, жалбоподателите упрекват Общия съд, че в нарушение на правните норми, за чието спазване трябва да следи, не се е произнесъл по основанията и исканията, така както са били изложени пред него от страните по спора. В частност жалбоподателите упрекват Общия съд, че не се е произнесъл по основанията и исканията във връзка с това, че с Регламент (ЕО) No 530/2008 испанските риболовци и жалбоподателите са третирани по различен начин.


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/5
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Brașov (Румъния) на 2 август 2012 г. — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, представител на жалбоподатлите Chițea Constantin и други/Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov
 (Дело C-369/12)
 2012/C 343/04
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Brașov
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, представител на жалбоподателите Chițea Constantin и други
 Ответници: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли разпоредбите на член 51, първа алинея, второ изречение, във връзка с член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че служителите, които получават възнаграждения от публични средства, имат еднакви права със служителите на търговските дружества, които са с държавен капитал или са субсидирани от държавния бюджет?
 2.
 Следва ли разпоредбите на член 51, първа алинея, второ изречение, във връзка с член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че те не допускат дискриминация между служителите, които получават възнаграждения от публични средства и тези на търговските дружества, които са с държавен капитал или са субсидирани от държавния бюджет?
 3.
 Следва ли изразът „своята собственост“ (бел. — на гражданина) в текста на член 17, първа алинея, второ изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз да бъде тълкуван в смисъл, че той включва и правото на възнаграждение?
 4.
 Следва ли изразът „в обществена полза“ в текста на член 17, първа алинея, второ изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз да бъде тълкуван в смисъл на „икономическа криза“?
 5.
 Следва ли изразът „ползването на имуществото [...] до степен, необходима за общия интерес“ в текста на член 17, първа алинея, трето изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл на „намаляване с 25 % на възнагражденията на бюджетните служители“?
 6.
 В хипотезата, в която румънската държава намалява с 25 % възнагражденията на служителите, които получават възнаграждението си от публични средства, като се позовава на икономическата криза и на необходимостта от балансиране на държавния бюджет в съответствие с член 17, първа алинея, второ изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз следва ли тази разпоредба да бъде тълкувана в смисъл, че впоследствие румънската държава е длъжна да заплати справедливо и своевременно обезщетение за понесената загуба?


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/58
 Жалба, подадена на 9 декември 2016 г. — repowermap/EUIPO — Repower (REPOWER)
 (Дело T-872/16)
 (2017/C 030/67)
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: repowermap.org (Берн, Швейцария) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Repower AG (Brusio, Швейцария)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словна марка „REPOWER“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация No 1 020 351
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: второ решение (след отмяна) на пети апелативен състав на EUIPO от 26 септември 2016 г. по преписка R 2311/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да измени обжалваното решение като обяви недействителността на оспорваната марка за всички услуги и продукти, които не са отменени с обжалваното решение, с изключение на опаковането и съхраняването на стоки (клас 39), организирането на пътувания (клас 39) и пожарогасителите (клас 9);
 —
 да осъди EUIPO и Repower AG да заплатят съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009 във връзка с член 296 ДФЕС.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/26
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Keramag Keramische Werke и др./Комисия
 (Съединени дела T-379/10 и T-381/10) (1)
 (Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Съгласуване на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация - Продължителност на нарушението - Право на защита - Достъп до преписката - Отговорност за неправомерното поведение)
 2013/C 325/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Keramag Keramische Werke AG (Ратинген, Германия); Koralle Sanitärprodukte GmbH (Vlotho, Германия); Koninklijke Sphinx BV (Маастрихт, Нидерландия); Allia SAS (Avon, Франция); Produits Céramique de Touraine SA (Selles-sur-Cher, Франция); Pozzi Ginori SpA (Милано, Италия) (дело T-379/10); Sanitec Europe Oy (Хелзинки, Финландия) (дело T-381/10) (представители: J. Killick, barrister, I. Reynolds, solicitor и P. Lindfelt и K. Struckmann, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от B. Kennelly, barrister)
 Предмет
 Като главно искане, частична отмяна на Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно производство съгласно член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.092 — Оборудване за баня) и, при условията на евентуалност, искане да се намали размерът на глобата, наложена на жалбоподателите в това решение.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1, параграф 1, точка 6 от Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно производство съгласно член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.092 — Оборудване за баня) в частта, в която Европейската комисия прави извод, от една страна, че Allia SAS и Produits Céramique de Touraine SA са участвали в нарушение във връзка с картел на френския пазар през периода 25 февруари 2004 г. — 9 ноември 2004 г., и от друга, че Pozzi Ginori SpA е участвало в нарушение във връзка с картел на италианския пазар извън периода 14 май 1996 г. — 9 март 2001 г.
 2.
 Отменя член 2, параграф 7 от Решение C(2010) 4185 окончателен, доколкото общият размер на глобата, наложена на Keramag Keramische Werke AG, на Koralle Sanitärprodukte GmbH, на Koninklijke Sphinx BV, на Pozzi Ginori и на Sanitec Europe Oy, надвишава 50 580 701 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Keramag Keramische Werke, Koralle Sanitärprodukte, Koninklijke Sphinx, Allia, Produits Céramique de Touraine, Pozzi Ginori и Sanitec Europe понасят три четвърти от направените от тях съдебни разноски.
 5.
 Комисията понася една четвърт от съдебните разноски, направени от Keramag Keramische Werke, от Koralle Sanitärprodukte, от Koninklijke Sphinx, от Allia, от Produits Céramique de Touraine, от Pozzi Ginori и от Sanitec Europe, както и направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/93
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 15 декември 2015 г. — Clarke, Dickmanns и Papathanasiou/СХВП
 (Съединени дела F-101/14, F-102/14 и F-103/14) (1)
 ((Публична служба - Срочно наети служители - Персонал на СХВП - Срочен трудов договор, който съдържа клауза за прекратяване - Клауза, която предвижда прекратяване на договора в случай че служителят не е включен в списъка с резерви от даден конкурс - Дата, от която клаузата за прекратяване поражда действие - Конкурси на общо основание СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13))
 (2016/C 048/105)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns и Elisavet Papathanasiou (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Lukošiūtė и B. Wägenbaur, адвокат)
 Предмет на съединените дела
 От една страна, жалба за отмяна на решението на ответника в контекста на конкурси на общо основание СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13 да приложи клаузата, съдържаща се трудовите договори на жалбоподателите и предвиждаща автоматичното им прекратяване в случай на неуспех в първия конкурс на общо основание, специализиран в областта на индустриалната собственост и отговарящ на техните функции, и от друга страна, искане СХВП да бъде осъдена да плати на жалбоподателите обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Г-жа Clarke, г-жа Papathanasiou и г-жа Dickmanns понасят направените от тях съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели).
 3)
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) понася половината от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 50, 51 и 52.


text:
 28.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/5
 Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 12 май 2014 г. — Weltimmo s.r.o/Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
 (Дело C-230/14)
 2014/C 245/07
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Weltimmo s.r.o
 Ответник: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
 Преюдициални въпроси
 1
 Следва ли член 28, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (наричана по-нататък „Директива 95/46“) да се тълкува в смисъл, че разпоредбите на националното право са приложими на територията на една държава членка спрямо администратор на данни, който е установен изключително в друга държава членка и управлява уебсайт за недвижими имоти и обяви, като публикува и обяви за недвижими имоти, находящи се на територията на първата държава членка, чиито собственици изпращат личните си данни към техническо средство (сървър) за съхраняване и обработване на данни, което се намира във втората държава членка и принадлежи на лицето, което управлява уебсайта?
 2
 Следва ли член 4, параграф 1, буква а) от Директива 95/46 да се тълкува с оглед на съображения 18 — 20, член 1, параграф 2 и член 28, параграф 1 от същата директива в смисъл, че унгарският орган за защита на данните и свободата на информацията (Magyar Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság, наричан по-нататък „орган за защита на данните“) не може да прилага унгарския закон за защита на данните като национално право спрямо лице, което управлява уебсайт за недвижими имоти и обяви и е установено изключително в друга държава членка, дори когато то публикува и обяви за недвижими имоти, находящи се в Унгария, чиито собственици вероятно изпращат от територията на Унгария данните за своите имоти към техническо средство (сървър) за съхраняване и обработване на данни, което се намира във втората държава членка и принадлежи на лицето, което управлява уебсайта?
 3
 От значение ли е за тълкуването въпросът дали услугата, предоставена от администратор, който управлява уебсайт, е насочена към територията на друга държава членка?
 4
 От значение ли е за тълкуването въпросът дали данните относно недвижимите имоти, находящи се на територията на тази друга държава членка и личните данни на собствениците действително са прехвърлени от територията на тази държава членка?
 5
 От значение ли е за тълкуването въпросът дали личните данни относно посочените имоти са лични данни на граждани на друга държава членка?
 6
 От значение ли е за тълкуването обстоятелството, че собствениците на установеното в Словакия предприятие имат местопребиваване в Унгария?
 7
 Ако от отговора на предходните въпроси следва, че унгарският орган за защита на данните може да предприеме действия, но че трябва да прилага не националното право, а правото на държавата членка по място на установяване, трябва ли член 28, параграф 6 от Директива 95/46 да се тълкува в смисъл, че съгласно правото на държавата членка по място на установяване унгарският орган за защита на данните може да упражни само правомощията, предвидени в член 28, параграф 3 от Директива 95/46 и че поради това не може да наложи глоба?
 8
 Може ли да се приеме, че понятието„adatfeldolgozás“ [технически действия по обработване на данни], използвано в текста [на унгарски език], както на член 4, параграф 1, буква а), така и на член 28, параграф 6 от Директива 95/46, е идентично в терминологията на тази директива на понятието „adatkezelés“ [обработване на данни]?
 (1) ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/9
 Жалба, подадена на 20 август 2012 г. от Tibor Szarvas срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 26 юни 2012 г. по дело T-129/12, Szarvas/Унгария
 (Дело C-389/12 P)
 2013/C 171/16
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Жалбоподател: Tibor Szarvas (представител: M. Katona, abogado)
 Друга страна в производството: Унгария
 С Определение от 7 март 2013 г. Съдът (осми състав) отхвърли жалбата и осъди жалбоподателя да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 20.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/10
 Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2012 г. — Elitaliana/Eulex Косово
 (Дело T-213/12 R)
 (Обезпечително производство - Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Отхвърляне на оферта - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на формалните изисквания - Недопустимост)
 2012/C 319/19
 Език на производството: италиански
 Страни
 Молител: Elitaliana SpA (Рим, Италия) (представител: R. Colagrande)
 Ответник: Eulex Косово (Прищина, Република Косово) (представител: G. Brosadola Pontotti)
 Предмет
 Искане, насочено по същество към спиране на изпълнението на решение на EULEX в Косово за отхвърляне на офертата, представена от жалбоподателя в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка „EuropeAid/131516/D/SER/XK — хеликоптерно обезпечаване на мисията на EULEX в Косово (PROC/272/11)“ и за възлагането на тази поръчка на друг оферент
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за обезпечителни мерки.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/1
 (2009/C 32/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 19, 24.1.2009 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 6, 10.1.2009 г.
 ОВ C 327, 20.12.2008 г.
 ОВ C 313, 6.12.2008 г.
 ОВ C 301, 22.11.2008 г.
 ОВ C 285, 8.11.2008 г.
 ОВ C 272, 25.10.2008 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/58
 Жалба, подадена на 7 януари 2008 г. — Kwang Yang Motor/СХВП — Honda Giken Kogyo (Представяне на двигател с вътрешно горене)
 (Дело T-11/08)
 (2008/C 64/94)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Тайван) [представители: P. Rath и W. Festl-Wietek, lawyers]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Токио, Япония)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No R 1380/2006-3 на трети апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2007 г., нотифицирано на представителите на жалбоподателя на 30 октомври 2007 г.;
 —
 СХВП да бъде осъдена да заплати разноските по производството пред Първоинстанционния съд и пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Регистриран дизайн на Общността за „двигател с вътрешно горене“ — Дизайн на Общността No 000 163 290 — 0002
 Притежател на дизайна на Общността: Жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на дизайна на Общността: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd
 Право върху дизайна на страната, която иска обявяване на недействителността: Регистриран в САЩ дизайн на „двигател с вътрешно горене“ — Патент No D 282 071
 Решение на отдела по заличаването: Изцяло отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по заличаването и обявява дизайна за недействителен
 Изложени правни основания: Нарушение на членове 4 и 6 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността.
 Жалбоподателят твърди, че свободата на авторите на двигатели с вътрешно горене се ограничава до създаването на дизайни, които отговарят на изискването за функционалност. Освен това, поради изчерпването на техническите възможности на този сектор на авторите в тази област е много трудно да предлагат алтернативи, които да създават напълно различно цялостно впечатление, без да намаляват функционалността на дизайна. Ето защо според жалбоподателя при преценката на оригиналността на дизайна трябва да се вземат предвид дори и най-малките детайли.
 По-нататък жалбоподателят изтъква, че все пак е успял да запази функционалността, както и техническите характеристики на спорния дизайн, като същевременно е придал оригиналност на основните му компоненти.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/29
 Решение на Общия съд от 27 ноември 2014 г. — Hesse и Lutter & Partner/СХВП — Porsche (Carrera)
 (Дело T-173/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Carrera“ - По-ранни словни марка на Общността и национална марка „CARRERA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Неоснователно извличане на полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка - Член 8, параграф 5, от Регламент No 207/2009 - Допускане на нова страна в спора поради частично правоприемство на спорното право)
 (2015/C 016/47)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Kurt Hesse (Nuremberg, Германия) (представител: M. Krogmann, avocat); и Lutter & Partner GmbH (Garching, Германия) (представител: H. Lindner, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Щутгарт, Германия) (представител: E. Stolz, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 януари 2011 г. (преписка R 306/2010-4), в производство със страни Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG и Kurt Hesse.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Kurt Hesse и Lutter & Partner GmbH да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях — половината от разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и на Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/3
 Жалба, подадена на 26 ноември 2010 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 септември 2010 г. по дело T-300/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
 (Дело C-560/10 P)
 2011/C 72/04
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis, Attorneys at Law)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Съдът:
 —
 да отмени решението на Общия съд;
 —
 да отмени решението на Комисията (ГД ENTR), с което се отхвърля подадената от жалбоподателя оферта за лот No 1 в рамките на процедура за възлагане на обществени поръчки ENTR/05/078 (редакционна и преводаческа дейност) за управлението и поддържането на портала „Вашата Европа“ (ОВ 2006/S 143-153057) и за възлагане на тази поръчка на друг оферент;
 —
 да върне делото на Общия съд, който да разгледа останалите въпроси по отношение на двата лота, включително неразгледаното от него искане за обезщетение;
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, включително в рамките на първоначалното производство, дори при отхвърляне на настоящата жалба, както и тези по настоящото производство в случай, че тя бъде уважена.
 Правни основания и основни доводи
 Според жалбоподателя Общият съд е допуснал правна грешка в оспорваното решение, като е изтълкувал неправилно член 100, параграф 2 от Финансовия регламент (1) и член 149 от Правилата за прилагане, приемайки че тъй като офертата на жалбоподателя не е достигнала прага от 70 % Комисията е имала право да не му съобщи сравнителните предимства на спечелилата оферта. Жалбоподателят твърди също, че решението не е достатъчно мотивирано, защото Общият съд не е разгледал задълбочено и конкретно оплакването за нарушаване на принципа на прозрачност и равно третиране.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/65
 Жалба, подадена на 22 октомври 2010 г. — Bömcke/ЕИБ
 (Дело F-105/10)
 ()
 2011/C 30/127
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Eberhard Bömcke (Athus, Белгия) (представител: D. Lagasse, avocat)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението, прието от директора на отдел Човешки ресурси на ответника, с което се потвърждава, че мандатът на жалбоподателя като представител на персонала е изтекъл и искане на обезщетение за вреди и пропуснати ползи
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на директора на отдел Човешки ресурси на ЕИБ, за което жалбоподателят е уведомен с писмо от 12 октомври 2010 г., получено от него на 15 октомври 2010 г.,
 —
 да се осъди ЕИБ да поправи причинената на жалбоподателя с посоченото по-горе решение неимуществена вреда и на това основание да му бъде присъдено обезщетение в размер на 25 000 EUR,
 —
 да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/57
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 9 септември 2014 г. — Moriarty/Парламент
 (Дело F-98/13) (1)
 ((Публична служба - Повишаване - Процедура за повишаване за 2012 г. - Невключване в списъка на повишените длъжностни лица - Жалба очевидно лишена от всякакво правно основание))
 2014/C 421/81
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Rainer Moriarty (Колмар-Берг, Люксембург) (представители: A. Salerno и B. Cortese, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: E. Despotopoulou и E. Танева)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което се утвърждава списък на служителите, повишени в процедурата за 2012 г., доколкото, от една страна, в него името на жалбоподателя не е посочено сред служителите със степен AST 6, неатестирани, които са били повишени в степен AST 7, и от друга страна, той съдържа името на друг служител
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата на г-н Moriarty като очевидно лишена от всякакво правно основание.
 2)
 Г-н Moriarty понася собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Европейския парламент.
 (1) ОВ C 367, 14.12.2013 г., стр. 40.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/30
 Преюдициално запитване от Ц (Финландия), постъпило на 17 февруари 2017 г. — Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited
 (Дело C-88/17)
 (2017/C 112/40)
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein oikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy
 Ответник: Abnormal Load Services (International) Limited
 Преюдициален въпрос
 По какъв начин в съответствие с член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент No 44/2001 (1) се определя мястото, съответно местата, където е предоставена дадена услуга, когато става въпрос за договор за превоз на стоки между две държави членки и този превоз се състои от различни части, за които са използвани различни превозни средства?
 (1) Регламент (EО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/23
 Жалба, подадена на 19 април 2017 г. — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)
 (Дело T-225/17)
 (2017/C 202/38)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Adapta Color, SL (Пенискола, Испания) (представители: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal и E. Armero Lavie, abogados)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Coatings Foreign IP Co. LLC (Уилмингтън, Делауеър, Съединени щати)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Bio proof ADAPTA“ — марка на Европейския съюз No 4 582 599
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 6 февруари 2017 г. по преписка R 311/2016-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да уважи настоящата жалба в нейната цялост,
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника и евентуално встъпилата в негова подкрепа страна да заплатят съдебните разноски по настоящото производство, както и разноските, възникнали в хода на производството по обявяване на недействителност и на производството по обжалване пред EUIPO.
 Изложени основания
 Основанията и твърденията са същите като по дело T-223/17.


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/13
 Определение на Общия съд от 4 май 2012 г. — UPS Europe и United Parcel Service Deutschland/Комисия
 (Дело T-344/10) (1)
 (Държавни помощи - Липса на решение за прекратяване на производството по член 88, параграф 2 ЕО - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Процесуална легитимация - Допустимост)
 2012/C 184/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: UPS Europe NV/SA (Брюксел, Белгия) и United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Нойс, Германия) (представители: T. Ottervanger и E. Henny, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и D. Grespan)
 Встъпила страна, подпомагаща ответниците: Deutsche Post AG (представители: J. Sedemund, T. Lübbig и M. Klasse, avocats)
 Предмет
 Иск за установяване на неправомерно бездействие, с който се иска да се обяви, че Комисията неправомерно не е приела в разумен срок решение в производството по член 88, параграф 2 ЕО, образувано на 12 септември 2007 г. във връзка с държавните помощи, предоставени от германските власти в полза на Deutsche Post AG (помощ C 36/07 (ex NN 25/07).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като недопустим.
 2.
 UPS Europe NV/SA и United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3.
 Deutsche Post AG понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/34
 Жалба, подадена на 5 февруари 2016 г. — Netguru/EUIPO (NETGURU)
 (Дело T-54/16)
 (2016/C 111/41)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Netguru sp. z o.o. (Познан, Полша) (представител: K. Jarosiński, radca prawny)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „NETGURU“ — заявка за регистрация No 12 994 166
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 18 декември 2015 г. по преписка R 144/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени изцяло решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост от 18 декември 2015 г. по преписка R 144/2015-5,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските за производството пред апелативния състав.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 75 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Неправилно прилагане на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/17
 Решение на Общия съд от 4 май 2017 г. — Green Source Poland/Комисия
 (Дело T-512/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - ЕФРР - Член 41, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1083/2006 - Отказ за отпускане на финансов принос за голям проект - Предприятие, отговарящо за изпълнението на проекта - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
 (2017/C 195/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Green Source Poland sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представители: M. Merola и L. Armati, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално M. Clausen и B.-R. Killmann, впоследствие B.-R. Killmann и R. Lyal)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 2289 окончателен на Комисията от 7 април 2014 г., с което се отказва отпускане на финансов принос от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) за големия проект „Закупуване и прилагане на иновационна технология за създаване на биокомпоненти за производството на биогорива“, който е част от оперативна програма „Иновационна икономика“ за структурна помощ по цел „Сближаване“ в Полша
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Green Source Poland sp. z o.o. понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 395, 10.11.2014 г.


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/8
 Решение на Съда (шести състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana — Италия) — Pippo Pizzo/CRGT Srl
 (Дело C-27/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Участие в процедура за възлагане на обществена поръчка - Възможност за позоваване на капацитета на други предприятия, за да се изпълнят необходимите условия - Неплащане на такса, която не е изрично предвидена - Изключване на оферент от участие в процедурата без възможност за отстраняване на този пропуск))
 (2016/C 287/10)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pippo Pizzo
 Ответник: CRGT Srl
 в присъствието на: Autorità Portuale di Messina, Messina Sud Srl, Francesco Todaro, Myleco Sas,
 Диспозитив
 1)
 Членове 47 и 48 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство, което позволява на икономически оператор да се позове на капацитета на едно или няколко трети образувания, за да изпълни минималните изисквания за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка, на които отговаря само частично.
 2)
 Принципът на равно третиране и задължението за прозрачност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат изключването на икономически оператор от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка поради това, че не е изпълнил задължение, което не е изрично предвидено в документацията за тази поръчка или в действащия национален закон, а се извежда чрез тълкуване на този закон и тази документация и попълване на празнотите в последната от националните административни органи или съдилища. При тези обстоятелства принципите на равно третиране и на пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат на икономическия оператор да се предостави възможност да отстрани нередовността и да изпълни посоченото задължение в определен от възлагащия орган срок.
 (1) ОВ C 138, 27.4.2015 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/33
 Решение на Общия съд от 17 юни 2010 г. — CEVA/Комисия
 (Съединени дела T-428/07 и Т-455/07) (1)
 (Арбитражна клауза - Договори, сключени в рамките на специална програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности в областта на „Качеството на живота и управлението на живите ресурси (1998—2002 г.)“ - Проекти Seahealth и Biopal - Дебитно известие - Искания за отмяна - Преквалифициране на жалбите - Допустимост - Принцип на състезателност и право на защита - Възстановяване на цялостното финансово участие на Европейския съюз - Съществени финансови нередности)
 2010/C 209/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Франция) (представител: J.-M. Peyrical, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално L. Escobar Guerrero и W. Roels, впоследствие W. Roels, подпомагани от E. Bouttier, avocat)
 Предмет
 Искане по дело T-428/07 за отмяна на дебитно известие No 3240908670 от 20 септември 2007 г. относно проект Seahealth и, по дело T-455/07, за отмяна на дебитно известие No 3240909271 от 4 октомври 2007 г. относно договор Biopal, както и за осъждане на Комисията да възстанови в полза на CEVA плащанията по тези дебитни известия.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Всяка страна понася половината от направените от нея съдебни разноски, както и половината от тези, направени от другата страна.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/22
 Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. — Fomanu/СХВП (Qualität hat Zukunft)
 (Дело T-22/12)
 2012/C 80/37
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Fomanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Германия) (представител: Rechtsanwalt T. Raible)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 октомври 2011 г. по преписка R 1518/2011-1;
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските, направени в производството пред апелативния състав и в настоящото съдебно производство.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Qualität hat Zukunft“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 40.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като разглежданата марка на Общността притежава отличителна способност.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/44
 Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — Ocean Trawlers/Комисия
 (Дело T-463/10)
 ()
 2010/C 328/72
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Ирландия) (представители: A. Collins SC, N. Travers, Barrister и D. Barry, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4750 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърля искане за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения във връзка с евентуалния нов пелагичен траулер, който следва да замести MFV Golden Rose, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Съда от 17 април 2008 г. по дело Flaherty и др./Комисия (C-373/06 P, C-379/06 P и C-382/06 P, Сборник, стр. I-2649), и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4750 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърля искане за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения във връзка с евентуалния нов пелагичен траулер, който следва да замести MFV Golden Rose, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Съда от 17 април 2008 г. по дело Flaherty и др./Комисия (C-373/06 P, C-379/06 P и C-382/06 P, Сборник, стр. I-2649).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 На първо място жалбоподателят твърди, че приетият от ответника акт няма правно основание. Член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета от 26 юни 1997 година относно целите и подробните правила за преструктуриране на сектора на рибарството в Общността за периода от 1 януари 1997 г. до 31 декември 2001 г. с оглед на постигане на устойчиво равновесие между ресурсите и тяхната експлоатация (ОВ L 175, стp. 27) продължава да бъде подходящото правно основание за обжалваното решение и затова според жалбоподателя няма правно основание, на което Комисията да приеме решението като ad hoc решение.
 На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение. Жалбоподателят твърди, че съгласно Решение 97/413/ЕО на Съвета обжалваното решение е трябвало да бъде прието съобразно процедурата на Управителните комитети и че като е приела решението ad hoc, Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение.
 На трето място жалбоподателят твърди, че като е тълкувала неправилно член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета, Комисията е превишила правомощията си, като по-специално е приложила неотносими критерии и не е взела предвид понятието „риболовни усилия“ от Решение 97/413/ЕО на Съвета и от законодателството на Общността в областта на рибарството, приложимо към момента, в който жалбоподателят е направил искането за свързан с безопасността тонаж през декември 2001 г.
 Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради редица явни грешки в преценката на направеното от жалбоподателя искане за свързан с безопасността тонаж. По-специално жалбоподателят твърди, че решението на Комисията да отхвърли направеното от жалбоподателя искане поради по-големия обем под главната палуба на заместващия кораб в сравнение с Golden Rose е явно неправилно, каквото е и предположението ѝ, че „риболовното усилие“ на заместващия кораб ще бъде по-голямо от това на Golden Rose.
 На последно място жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила правото му на равно третиране. Жалбоподателят твърди, че отхвърлянето от Комисията на искането поради по-големия обем под главната палуба на заместващия кораб представлява съществена разлика в третирането, която съставлява недопустима дискриминация спрямо жалбоподателя в сравнение с изцяло различния подход към някои от исканията за допълнителен свързан с безопасността тонаж, приети с Решение на Комисията 2003/245, както и към едно от исканията, първоначално отхвърлено със същото решение, но впоследствие прието с Решение на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4765 от 13 юли 2010 г.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/30
 Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-345/07)
 (2007/C 211/59)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и P. Dejmek)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/49/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) и, във всички случаи, като не е съобщила на Комисията посочените разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2004/49/ЕО във вътрешния правен ред е изтекъл на 30 април 2006 г.
 (1) OB L 164, 30.4.2004 г., стр. 44.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/51
 Определение на председателя на Общия съд от 7 декември 2015 г. — POA/Комисия
 (Дело T-584/15 R)
 ((Обезпечително производство - Публикация на заявление за регистриране на защитено наименование за произход - „Халуми“ или „Hellim“ - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2016/C 048/58)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) (Лация, Кипър) (представител: N. Korogiannakis, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Lewis и J. Guillem Carrau)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на акта на Комисията от 28 юни 2015 г., озаглавен „Публикация на заявление съгласно член 50, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни“ (ОВ C 246, стр. 9)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 20.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 222/23
 Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Puma/EUIPO — CMS (CMS Italy)
 (Дело T-161/16)
 (2016/C 222/29)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Puma SE (Herzogenaurach, Германия) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Alonte, Италия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративната марка, съдържаща словните елементи „CMS ITALY“ – посочваща Европейския съюз международна регистрация No 1 150 538
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2016 г. по преписка R 229/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, тъй като не е приложен член 8, параграф 5 от Регламента за марката на Европейския съюз,
 —
 да осъди EUIPO и Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) да платят съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 5, член 76, параграфи 1 и 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на правило 19, параграф 2 от Регламент No 2868/95,
 —
 Нарушение на принципите на правна сигурност и на добра администрация.


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/26
 Решение на Общия съд от 31 януари 2012 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-206/08) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Лозаро-винарски сектор - Забрана на засаждането на нови лозя - Национални системи за контрол - Еднократна финансова корекция - Процесуални гаранции - Грешка в преценката - Пропорционалност)
 2012/C 73/49
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално F. Díez Moreno, впоследствие M. Muñoz Pérez)
 Ответник: Европейска комисия (представител: F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2008/321/ЕО на Комисията от 8 април 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (ОВ L 109, стр. 35)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 (1) ОВ C 197, 2.8.2008 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/25
 Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Република Унгария) на 23 април 2009 г. — Pannon GSM Távközlési Rt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
 (Дело C-143/09)
 2009/C 153/46
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Bíróság
 Страни в главното производство
 Ищец: Pannon GSM Távközlési Rt.
 Ответник: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
 Преюдициални въпроси
 1)
 По силата на общностното право и по-специално на Акта за присъединяване (ОВ 2003 г., L 236), както и на член 10 ЕО и член 249 ЕО, приложима ли е Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) (наричана по-нататък „Директива за универсалната услуга“), по-специално член 13, параграф 2 от нея и приложение IV към нея, спрямо механизмите за подпомагане и разпределяне на помощи, които Унгария, като държава-членка, е установила за универсалните услуги, отпуснати през 2003 г., т.е. преди присъединяването на Унгария към Европейския съюз на 1 май 2004 г., но по отношение на които задължението за финансиране, предоставяне и плащане на помощите се основава на решения, приети в хода на административна процедура, започнала и приключила след датата на присъединяване?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, възможно ли е Директивата за универсалната услуга и по-специално член 13 от нея и приложение IV към нея да се тълкуват в смисъл, че доставчикът на универсална услуга има право на помощ, чийто размер е равен на разликата между нормалната тарифа и преференциалната тарифа за абонамент за посочената услуга?
 3)
 При отрицателен отговор на втория въпрос, възможно ли е да се счита за съвместима с общия пазар по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО помощ, която служи за финансиране на универсална услуга, чийто размер не се основава на изчисляване, съвместимо с Директивата за универсалната услуга, а на по-високи от нетното ниво разходи?
 4)
 Възможно ли е, при коректно тълкуване на разпоредбите от Директивата за универсалната услуга, държава-членка да предприеме мерки с временен характер, които предписват прилагането на правила, различни от тези на Директивата за универсалната услуга, изключително спрямо универсалните услуги, предоставени през 2003 г., т.е. преди присъединяването, но които в същото време разрешават да се приемат въз основа на тези правила, практически без ограничение във времето, решения относно функционирането на механизъм за подпомагане и разпределяне на помощите и по-специално на решения относно плащането на вноските и помощите?
 5)
 Следва ли да се тълкуват правилата за финансиране на Директивата за универсалната услуга и по-специално член 13, параграф 2, последно изречение, както и приложение IV към нея в смисъл, че тези правила имат непосредствено действие?
 (1) Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213).


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/5
 Жалба, подадена на 23 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-626/15)
 (2016/C 059/04)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, E. Paasivirta, C. Hermes)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени частично решението на Съвета от 11 септември 2015 г., съдържащо се в заключението на председателя на Комитета на постоянните представители от 11 септември 2015 г. за одобряване на представянето от името на Съюза и неговите държави членки на документ за обсъждане относно бъдещо предложение до Комисията за опазването на живите морски ресурси на Антарктика, насочен към създаването на защитена морска зона в море Уедъл, възпроизведено в обобщения протокол от 23 септември 2015 г. от 2554-то заседание на Комитета на постоянните представители (документ 11837/15, точка 65, страници 19 и 20, и документ 11644/1/15/REV), доколкото Съветът е предвидил документът за обсъждане да се представи от името на Съюза и неговите държави членки, вместо да бъде представен само от името на Съюза,
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 С жалбата си Комисията моли Съда да отмени решението на Съвета от 11 септември 2015 г., в частта, в която Съветът е предвидил документът за обсъждане до Комисията за опазването на живите морски ресурси на Антарктика, насочен към създаването на защитена морска зона в море Уедъл, да се представи от името на Съюза и неговите държави членки, вместо да бъде представен само от името на Съюза.
 Комисията е на мнение, че тъй като в обжалваното решение е прието, че компетентността в тази област е споделена и е счетено, че поради това решението по документа за обсъждане трябва да се вземе с консенсус и да се представи от името на Съюза и неговите държави членки, обжалваното решение е незаконосъобразно, доколкото възпрепятства Комисията да представи този документ само от името на Съюза в нарушение на изключителната компетентност на Съюза в тази област (и на правомощията на Комисията да представлява Съюза).
 Комисията изтъква две правни основания в подкрепа на жалбата си за отмяна на обжалваното решение.
 На първо място, Комисията поддържа, че като е приел обжалвания акт Съветът е нарушил изключителната компетентност на Съюза в областта на опазването на морските биологични ресурси, предвидена в член 3, параграф 1, буква г) ДФЕС. Първо, Комисията счита, че Съветът не е взел предвид правния контекст на мярката, към която се отнася обжалваният акт, както в рамките на Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика, така и в рамките на Съюза. Второ, Комисията смята, че Съветът не се е съобразил с целта и съдържанието на тази мярка.
 На второ място Комисията поддържа при условията на евентуалност, че дори мярката да не следва да се счита за мярка за опазване на морските биологични ресурси по смисъла на член 3, параграф 1, буква г) ДФЕС, с приемането на обжалвания акт Съветът във всички случаи е нарушил изключителната компетентност на Съюза, доколкото Съюзът притежава изключителна външна компетентност в тази област, тъй като предвижданата мярка може да засегне правилата на Съюза или да промени техния обхват по смисъла на член 3, параграф 2 ДФЕС. Първо, Комисията счита, че Съветът не е взел предвид, че предвижданата мярка може да засегне или промени обхвата на два регламента от вторичното право (Регламент (ЕО) No 600/2004 (1) и Регламент (ЕО) No 601/2004 (2)). Второ, Комисията смята, че Съветът не е отчел засягането или промяната на обхвата на рамковата позиция на съюза от юни 2014 г.
 (1) Регламент (ЕО) No 600/2004 на Съвета от 22 март 2004 година за определяне на някои технически мерки при риболовни дейности в зоната, обхваната от конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (OB L 97, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 7, стр. 138).
 (2) Регламент (ЕО) No 601/2004 на Съвета от 22 март 2004 година за определяне на някои контролни мерки за риболовната дейност в зоната, обхваната от Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика, и изменящ Регламент (ЕИО) No 3943/90, Регламенти (ЕО) No 66/98 и (ЕО) No 1721/1999 (OB L 97, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 35, стр. 35).


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/8
 Преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Нидерландия), постъпило на 29 май 2017 г. — Levola Hengelo/BV Smilde Foods BV
 (Дело C-310/17)
 (2017/C 269/12)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Levola Hengelo BV
 Ответник: Smilde Foods BV
 Преюдициални въпроси
 1)
 a)
 Допуска ли правото на Съюза авторскоправна закрила на вкуса на даден хранителен продукт като собствено интелектуално творение на автора? По-специално:
 б)
 Допустима ли е авторскоправната закрила предвид обстоятелството, че понятието „литературни и художествени произведения“ по член 2, параграф 1 от Бернската конвенция, която е обвързваща за всички държави — членки на Съюза, включва по-конкретно „всеки продукт от литературната, научната и художествената област, независимо от начина и формата на изразяването му“, но посочените в тази разпоредба примери се отнасят само до произведения, които могат да бъдат възприемани визуално и/или звуково?
 в)
 Допуска(т) ли (възможният) нетраен характер на даден хранителен продукт и/или субективният характер на вкусовото изживяване класифициране на вкуса на хранителен продукт като произведение, закриляно от авторското право?
 г)
 Допуска ли системата от изключителни права и ограничения в членове 2—5 от Директива 2001/29/ЕО (1) авторскоправната закрила на вкуса на даден хранителен продукт?
 2)
 При отрицателен отговор на въпрос 1, буква а):
 a)
 Кои изисквания трябва да са изпълнени, за да може вкусът на даден хранителен продукт да бъде закрилян с авторско право?
 б)
 Основава ли се авторскоправната закрила на даден вкус единствено и само на вкуса сам по себе си или (също) на рецептата за хранителния продукт?
 в)
 Докъде се простира доказателствената тежест за страната, която в производството (за установяване на нарушение) твърди, че е създала закрилян с авторско право вкус на даден хранителен продукт? Може ли тази страна да се ограничи до представянето на хранителния продукт в производството пред съда с цел съдът да изгради — чрез вкусване и помирисване — собствена преценка дали вкусът на хранителния продукт отговаря на изискванията за авторскоправна закрила?
 г)
 Как съдът в дадено производство за установяване на нарушение следва да установи дали вкусът на представения от ответника хранителен продукт съответства по такъв начин на вкуса на представения от ищеца хранителен продукт, че вследствие на това се нарушава авторското право? Във връзка с това от значение ли е (също) обстоятелството дали e налице съответствие между общите въздействия на двата вкуса?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/4
 Решение на Съда (пети състав) от 8 март 2017 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Люксембург) — ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-321/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Околна среда - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Европейския съюз - Директива 2003/87/ЕО - Член 3, буква а) - Членове 11 и 12 - Преустановяване на дейността на инсталация - Връщане на неизползваните квоти - Период 2008—2012 г. - Липса на обезщетение - Обща структура на схемата за търговия с квоти за емисии))
 (2017/C 144/04)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour constitutionnelle
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA
 Ответник: Велико херцогство Люксембург
 Диспозитив
 Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Регламент (ЕО) No 219/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не е пречка за национална правна уредба, която позволява на компетентния орган да изисква цялостно или частично връщане без обезщетение на неизползваните квоти, неоснователно издадени на оператор, поради това че не е изпълнил задължението за своевременно информиране на компетентния орган за преустановяването на експлоатацията на инсталация.
 Квотите, издадени след като оператор е преустановил дейността, осъществявана в инсталацията, за която се отнасят тези квоти, без предварително да уведоми за това компетентния орган, не могат да се квалифицират като „квоти“ за емисии по смисъла на член 3, буква а) от Директива 2003/87, изменена с Регламент No 219/2009.
 (1) ОВ C 294, 7.9.2015 г.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/22
 Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — Royalton Overseas/СХВП — SC Romarose Invest (KAISERHOFF)
 (Дело T-556/12)
 2013/C 63/44
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Royalton Overseas Ltd (Роудтаун, Британски Вирджински острови) (представител: C. Năstase, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: SC Romarose Invest Srl (Букурещ, Румъния)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по преписка R 2535/2011-1, издадено на 4 октомври 2012 г. и връчено на 22 октомври 2012 г.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „KAISERHOFF“ за стоки от класове 8 и 21 — заявка за регистрация на марка на Общността No 9 242 066
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: румънска словна марка „KAISERHOFF“, регистрирана с No 110 809 за стоки от класове 11, 21 и 35
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на правило 50 във връзка с правило 20, параграф 7 от Регламент No 2868/95 и на член 76, параграф 1 и член 42, параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Retten i Kolding, Civilretten — Дания) — FOA, действащ от името на Karsten Kaltoft/Kommunernes Landsforening (KL), действащо от името на Billund Kommune
 (Дело C-354/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Уволнение - Признак - Затлъстяване на работник или служител - Общ принцип на недопускане на дискриминация поради затлъстяване - Липса - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Забрана на всяка дискриминация поради увреждане - Наличие на „увреждане“))
 (2015/C 065/09)
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Retten i Kolding, Civilretten
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: FOA, действащ от името на Karsten Kaltoft
 Ответник: Kommunernes Landsforening (KL), действащо от името на Billund Kommune
 Диспозитив
 1)
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че то не утвърждава като общ принцип забраната за дискриминация във връзка със заетостта и упражняването на занятие поради затлъстяването като такова.
 2)
 Директива 2007/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че състоянието на затлъстяване на работник представлява „увреждане“ по смисъла на тази директива, когато това състояние води до ограничения, произтичащи по-специално от трайни физически, умствени или психични недъзи, които при взаимодействие с различни пречки могат да затруднят пълноценното и ефективно участие на съответното лице в професионалния живот наравно с останалите работници. Задача на националната юрисдикция е да провери дали тези условия са налице по делото в главното производство.
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/29
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'Etat (Франция) на 8 август 2007 г. — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
 (Дело C-381/07)
 (2007/C 269/50)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Conseil d'Etat
 Страни в главното производство
 Ищец: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS [Национално сдружение за защита на водите и реките]
 Ответник: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables [Министерство на екологията и трайното развитие и благоустройство]
 Преюдициален въпрос
 Може ли член 6 от Директива 2006/11/CE на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 година относно замърсяване, причинено от определени опасни вещества, изпуснати във водната околна среда на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите-членки, след като в приложение на този член са приели програми за намаляване на замърсяването на водите, включващи стандарти за качество на околната среда, да въведат по отношение на някои инсталации, които се смятат за слабо замърсяващи, декларативен режим, съчетан с напомняне на тези норми и с право на административния орган да се противопостави на откриването на предприятието или да наложи специфични за съответната инсталация крайни стойности за изпускане?
 (1) ОВ L 64, стр. 52.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/36
 Жалба, подадена на 27 февруари 2012 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-24/12)
 2012/C 138/83
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: адв. S. Rodrigues, адв. A. Tymen и адв. A. Blot)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на председателя на Европейския парламент, с което жалбоподателят е преназначен в същата генерална дирекция на Парламента от длъжност началник отдел на длъжност съветник на директора на дирекцията, и искане за обезщетение поради психически тормоз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на председателя на Европейския парламент от 16 януари 2012 г., с което жалбоподателят е освободен със задна дата, считано от 1 януари 2012 г., от длъжността началник на отдел „Равенство и многообразие“ в генерална дирекция „Персонал“ и е прехвърлен, считано от същата дата, в дирекция D на същата генерална дирекция като съветник, с което му е отнето правото да получава надбавката за началници на отдели,
 —
 на жалбоподателя да бъде присъдено обезщетение за вреди в размер, определен по справедливост на 50 000 EUR,
 —
 Парламентът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


text:
 12.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/10
 Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Rubinstein и L’Oréal/СХВП — Allergan (BOTOLIST и BOTOCYL)
 (Съединени дела T-345/08 и 357/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словни марки на Общността „BOTOLIST“ и „BOTOCYL“ - По-ранни национални фигуративни и словни марки „BOTOX“ - Относително основание за отказ - Засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Задължение за мотивиране - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 46/16
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Helena Rubinstein SNC (Париж, Франция) (представители: A. von Mühlendahl и J. Pagenberg, avocats) (дело T-345/08) и L’Oréal SA (Париж) (представители: A. von Mühlendahl и J. Pagenberg, avocats) (дело T-357/08)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Allergan, Inc. (Irvine, Калифорния, Съединени щати)
 Предмет
 По дело T-345/08, жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 май 2008 г. (преписка R 863/2007-1) относно производство по обявяване на недействителност между Allergan, Inc. и Helena Rubinstein SNC и, по дело T-357/08, жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 5 юни 2008 г. (преписка R 865/2007-1) относно производство по обявяване на недействителност между Allergan, Inc. и L’Oréal SA.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Helena Rubinstein SNC да заплати съдебните разноски по дело T-345/08.
 3.
 Осъжда L’Oréal SA да заплати съдебните разноски по дело T-357/08.
 (1) ОВ C 272, 25.10.2008 г.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/69
 Жалба, подадена на 15 януари 2010 г. — AB/Европейска комисия
 (Дело F-3/10)
 2010/C 100/100
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: AB (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на делегацията на ЕК в Лаос от 4 февруари 2009 г., с което жалбоподателят е уведомен, че договорът му като срочно нает служител няма да бъде подновен, и на решението на назначаващия орган в отговор на жалбата му.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отменят обжалваните решения, така че жалбоподателят да бъде преназначен в Генерална дирекция RELEX или в Европейската дипломатическа служба, която ще се създаде на 1 април 2010 г.,
 —
 да се осъди жалбоподателят да заплати съдебните разноски.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/19
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 21 ноември 2014 г. — Ukamaka Mary Jecinta Oruche и Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Федерална република Германия
 (Дело C-527/14)
 (2015/C 026/22)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche
 Ответник: Федерална република Германия
 Други страни в производството: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam (кмет на град Потсдам), Emeka Emmanuel Mary Oruche
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 7, параграф 2, първа алинея от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба на националното право, съгласно която преди първото влизане в страната на член на семейството на кандидат за събиране на семейството този член на семейството трябва да докаже, че може да си служи с немски език на основно ниво?
 (1) ОВ L 251, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/16
 Искане за преюдициално заключение, направено от Finanzgericht Hamburg на 13 март 2007 г. — Firma A.O.B. Reuter & Co./Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-143/07)
 (2007/C 117/25)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg.
 Страни в главното производство
 Ищец: Firma A.O.B. Reuter & Co.
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas.
 Преюдициален въпрос
 Дали по силата на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 3665/87 (1) се санкционират изключително фалшивите данни, подадени от износителя в декларацията за износ, или предмет на санкцията е само неспазването на материалните предпоставки за възстановяване?
 (1) OB L 351, стр. 1.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/16
 Определение на Общия съд от 27 юни 2011 г. — Amecke Fruchtsaft/СХВП — Uhse (69 Sex up)
 (Дело T-343/09) (1)
 (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 238/25
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG (Menden, Германия) (представители: R. Kaase и J.-C. Plate, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner, впоследствие S. Schäffner и B. Schmidt)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Beate Uhse Einzelhandels GmbH (Flensburg, Германия) (представител: W. Berlit, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 юни 2009 г. (преписка R 1728/2008-1) относно производство по възражение между Beate Uhse Einzelhandels GmbH и Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.
 2.
 Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/19
 Решение на Общия съд от 24 януари 2017 г. — Solenis Technologies/EUIPO (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.)
 (Дело T-96/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS“. - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б), и параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 070/27)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Solenis Technologies LP (Уилмингтън, Съединени щати) (представител: A. Sanz Cerralbo, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer и A. Kusturovic)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 3 декември 2015 г. (преписка R 613/2015-2) относно заявка за регистрация на словния знак „STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.“ като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Solenis Technologies LP да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 156, 2.5.2016 г.


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/12
 Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia (Италия), постъпило на 3 септември 2014 г. — Fratelli De Pra SpA, SAIV SpA/Agenzia Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli Belluno, Agenzia Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza
 (Дело C-416/14)
 (2014/C 431/19)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fratelli De Pra SpA, SAIV SpA
 Ответник: Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza, Agenzia Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza
 Преюдициални въпроси
 1)
 По отношение на крайните устройства за наземни радиосъобщителни мобилни услуги в съответствие с общностното право (Директива 1999/05 (1), както и Директиви 19/2002 (2), 20/2002 (3), 21/2002 (4), 22/2002 (5)) ли е национална правна уредба, съдържаща следните разпоредби във връзка помежду им:
 —
 член 2, алинея 4 от Декрет-закон 4/2014, впоследствие преобразуван в Закон 50/2014;
 —
 член 160 от Законодателен декрет 259/2003;
 —
 член 21 от приложената към D.P.R. 641/1972 тарифа;
 които, като приравняват крайните устройства на радиоелектрически станции, предвиждат получаване на общо разрешение за ползвателя, както и издаване на специален лиценз за радиоелектрическа станция, служещи като предпоставка за налагане.
 Следователно, специално по отношение на ползването на крайни устройства, съвместимо ли е с общностното право изискването на италианската държава да предвиди задължение за ползвателя да получи общо разрешение и специален лиценз за радиостанция, при положение, че пускането на пазара, свободното движение и предоставяне на крайни устройства вече са изчерпателно уредени в общностни източници (Директива 1999/5), където не се предвижда каквото и да било общо разрешение и/или лиценз.
 Същевременно общото разрешение и лицензът са предвидени в националната правна уредба:
 —
 независимо че общото разрешение е акт, който не засяга ползването на крайните устройства, а само предприятията, занимаващи се с доставка на електронни съобщителни мрежи и услуги (членове 1, 2 и 3 от Директива за разрешение 2002/20);
 —
 независимо че концесията е предвидена по отношение на индивидуалните права за ползване на радиочестотите и за правата на ползване за номерата — положения, които със сигурност не се отнасят до ползването на крайните устройства;
 —
 независимо че общностната правна уредба не предвижда задължение за получаване на общо разрешение или издаване на лиценз за крайните устройства;
 —
 независимо че член 8 от Директива 1999/5 предвижда, че държавите членки „не забраняват, ограничават или предотвратяват пускането на пазара и въвеждането в употреба на тяхна територия на апаратура с СЕ маркировка“;
 —
 независимо от различията по същество и различията в регулирането и липсата на сходство между радиоелектрическа станция и крайните устройства за наземни радиосъобщителни мобилни услуги.
 2)
 Съвместима ли е с общностното право (Директива 1999/5 и Директива 2002/20, и по-специално член 20) национална правна уредба, предвиждаща следните разпоредби във връзка помежду им:
 —
 член 2 алинея 4 от Декрет-закон 4/2014, впоследствие преобразуван в Закон 50/2014;
 —
 член 160 Законодателен декрет 259/2003;
 —
 член 21 от приложената към D.P.R. 641/1972 тарифа;
 —
 член 3 от Декрет на министъра 33/1990,
 на основание, на която
 —
 договорът по член 20 Директива 2002/22 — сключен между доставчика и потребителя, уреждащ търговските отношения между потребители и крайните ползватели с едно или повече предприятия, доставящи съответната връзка и услуги, може „само по себе си“ да служи като заместващ документ на общото разрешение и/или лиценза за радиостанция, без каквато и да било намеса или дейност, или контрол от страна на публичната администрация.
 —
 договорът трябва да съдържа и данните на типа крайно устройство и съответното одобрение (непредвидено в член 8 от Директива 1999/5).
 3)
 Съвместими ли са с горепосоченото общностно право разпоредбите на член 2, алинея 4 от Декрет-закон 4/2014, впоследствие преобразуван в Закон 50/2014, във връзка с член 160 от Законодателен декрет 259/2003 и член 21 от приложената към D.P.R. 641/1972 тарифа, които предвиждат задължение за общо разрешение и последващ лиценз за радиоелектрическа станция само по отношение на особената категория потребители, сключили договор с формалното наименование абонамент, като в същото време не се предвижда каквото и да било общо разрешение или лиценз за потребителите на електронни съобщителни услуги въз основа на договор само поради различното му наименование (т.е. предплатена услуга или презареждане).
 4)
 Член 8 от Директива 1999/5 допуска ли национална правна уредба като съдържащата се в член 2, алинея 4 от Декрет-закон 4/2014, впоследствие преобразуван в Закон 50/2014, както и член 160 от Законодателен декрет 259/2003, член 21 от приложената към D.P.R. 641/1972 тарифа, която предвижда:
 —
 административна дейност, насочена към издаване на общо разрешение и лиценз за радиоелектрическа станция,
 —
 заплащане на правителствена концесионна такса срещу тези дейности,
 доколкото представляват мерки, които могат да доведат до ограничаване на въвеждането в употреба, ползването и свободното движение на крайни устройства.
 (1) Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 1999 година относно радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване и взаимното признаване на тяхното съответствие (ОВ L 91, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 26, стр. 73).
 (2) Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа) (ОВ L 108, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 169).
 (3) Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).
 (4) Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195).
 (5) Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213).


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/13
 Иск, предявен на 14 март 2016 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-152/16)
 (2016/C 191/17)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: J. Hottiaux)
 Ответник: Велико херцогство Люксембург
 Искания
 —
 да се обяви, че като не е създало свой национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози и следователно не е установило връзка с националните регистри на другите държави членки Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) No 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета (1).
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Съгласно член 16, параграф 1 от Регламент Noo1071/2009 всяка държава членка поддържа национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози, които са получили разрешение от компетентния национален орган във връзка с упражняване на професията на автомобилен превозвач.
 От отговора на люксембургската държава на официалното уведомително писмо обаче е видно, че такъв национален регистър не е създаден.
 Следователно люксембургската държава не се е съобразила с член 16, параграф 1 от Регламент Noo1071/2009.
 Съгласно член 16, параграф 5 от Регламент Noo1071/2009 държавите членки вземат всички необходими мерки за осигуряване на взаимно свързване и достъп до националните електронни регистри в целия Съюз.
 При липсата на национален регистър няма никакво съмнение, че люксембургската администрация не е взела необходимите мерки за осигуряване на посоченото свързване на своя национален регистър, тъй като такъв не съществува, с другите национални регистри.
 Следователно люксембургската държава не се е съобразила с член 16, параграф 5 от Регламент Noo1071/2009.
 (1) ОВ L 300, стр. 51.


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/16
 Жалба, подадена на 22 юли 2014 г. — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Extra)
 (Дело T-553/14)
 2014/C 351/19
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Съединени американски щати) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и C. Schmitt, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 19 май 2014 г., постановено по преписка R 218/2014-5.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка в черно и бяло, съдържаща словния елемент „Extra“, за стоки от класове 3, 21 и 30 — заявка за марка на Общността No 11 737 657
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка на Общността
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/24
 Иск, предявен на 29 януари 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-50/10)
 2010/C 100/36
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и C. Zadra)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите мерки, за да гарантира, че компетентните органи осигуряват привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации по смисъла на член 2, параграф 4 от Директива 2008/1/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б) и член 15, параграф 2 от същата директива, посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане и актуализиране на приложимите условия, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 от посочената директива.
 —
 да се осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Член 5, параграф 1 от директивата предвижда, че държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че компетентните органи осигуряват в срок до 30 октомври 2007 г. привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации по смисъла на член 2, параграф 4 от директивата в съответствие с предвидените от самата директива изисквания посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане и актуализиране на условията.
 Въпреки това към месец януари 2010 година и по-специално към датата на предявяване на настоящия иск италианското правителство все още не изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от директивата.
 (1) ОВ L 24, стр. 8.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/38
 Определение на Общия съд от 10 ноември 2015 г. — Compagnia Trasporti Pubblici и др./Комисия
 (Дело T-187/15) (1)
 ((Държавни помощи - Предприятие, експлоатиращо автобусните транспортни мрежи в Област Кампания - Компенсационно възнаграждение във връзка със задължения за публична услуга, изплащано от италианските органи вследствие решение на Consiglio di Stato - Решение на Комисията, с което мярката е обявена за несъвместима с вътрешния пазар - Жалба, подадена от предприятия, които се намират в аналогично положение на ползвателя на помощта))
 (2016/C 016/47)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Неапол, Италия); Atap — Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Биела, Италия); Actv SpA (Венеция, Италия); Ferrovie Appulo Lucane Srl (Бари, Италия); Asstra — Associazione Trasporti (Рим, Италия); и Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Рим) (представител: M. Malena, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati, G. Conte и P.J. Loewenthal)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение (ЕС) 2015/1074 на Комисията от 19 януари 2015 г. относно държавна помощ SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN), изпълнено от Италия — Допълнително компенсационно възнаграждение за публична услуга в полза на CSTP (ОВ L 179, стр. 112)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно неоснователна.
 2)
 Осъжда Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap — Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra Associazione Trasporti и Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) да понесат направените от тях съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 190, 8.6.2015 г.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/7
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Hannover (Германия) на 21 декември 2012 г. — Pia Braun/Region Hannover
 (Дело C-603/12)
 2013/C 101/13
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Жалбоподателка: Pia Braun
 Ответник: Region Hannover
 Преюдициални въпроси
 Правото на свободно движение и пребиваване, предоставено на гражданин на Съюза с членове 20 и 21 ДФЕС, допуска ли в случай като настоящия — учаща, която все още живее при родителите си, които пък живеят в съседна на Германия държава от ЕС и пътуват до Германия, за да работят, иска да ѝ бъде отпусната помощ за обучение за следване в трета държава от ЕС — регулаторна система по националното право, съгласно която германските граждани с постоянно местожителство извън Федерална република Германия могат да получат помощ за обучение, за да посещават учебно заведение, намиращо се в държава членка на Европейския съюз, само ако особените обстоятелства в конкретния случай оправдават отпускането на помощта, и по силата на която отпускането на помощта за обучение освен това зависи само от преценката на компетентния орган?


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 24 май 2016 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу Paweł Dworzecki
 (Дело C-108/16 PPU) (1)
 ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест - Член 4а, параграф 1 - Процедури за предаване между държавите членки - Условия за изпълнение - Случаи, при които изпълнението може да бъде отказано - Изключения - Задължително изпълнение - Задочно постановена присъда - Понятията „лично призоваване пред съд“ и „официално уведомяване чрез други средства“ - Автономни понятия на правото на Съюза))
 (2016/C 260/16)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Amsterdam
 Страна в главното производство
 Paweł Dworzecki
 Диспозитив
 1)
 Член 4а, параграф 1, буква а), подточка i) от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че изразите „призовано лично“, както и „своевременно чрез други средства действително е получило официална информация за определената дата и място на съдебния процес по начин, който недвусмислено доказва, че то е било уведомено за насрочения съдебен процес“, съдържащи се в тази разпоредба, съставляват автономни понятия на правото на Съюза и трябва да се тълкуват еднакво в целия Съюз.
 2)
 Член 4а, параграф 1, буква а), подточка i) от Рамково решение 2002/584, изменено с Рамково решение 2009/299, трябва да се тълкува в смисъл, че само по себе си на посочените в тази разпоредба условия не отговаря връчване на призовка като разглежданото в главното производство, което не е било извършено пряко на заинтересованото лице, а на неговия адрес — на пълнолетно лице, числящо се към същото домакинство, което се е задължило да му я предаде, без европейската заповед за арест да позволява да се определи дали и евентуално кога това пълнолетно лице действително я е предало на заинтересованото лице.
 (1) ОВ C 156, 2.5.2016 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/21
 Жалба, подадена на 26 април 2010 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 9 февруари 2010 г. по дело T-340/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
 (Дело C-200/10 P)
 2010/C 179/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли съда:
 —
 да се отмени решението на Общия съд, да се осъди Комисията да обезщети претърпяната от жалбоподателя вреда в резултат на неизпълнението на договорните му задължения в рамките на изпълнението по договор EDC-53007 EEBO/27873 по проект „e-Content Exposure and Business Opportunities“ и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и всички останали направени от жалбоподателя разходи и разноски и свързаните с първоначалната процедура дори в случай на отхвърляне на настоящата жалба, както и тези свързани с настоящата жалба, ако същата е уважена.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че Общият съд не е мотивирал достатъчно ясно отхвърлянето на поредица изложени от него доводи.
 Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като неправилно е изтълкувал текста на член 7, параграф 6 от договора, който се отнася до задължението на съдоговорителите да предприемат необходимите действия, за да отменят или намалят задълженията за плащане след получаване на писмото от Комисията, която ги уведомява за прекратяването на договора.