text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/32
 Определение на Общия съд от 27 април 2016 г. —European Union Copper Task Force/Комисия
 (Дело T-310/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Продукти за растителна защита - Регламент (ЕС) 2015/408 - Съставяне на списък с кандидати за замяна - Включване на медните съединения в посочения списък - Липса на лично засягане - Подзаконов акт, съдържащ мерки за изпълнение - Недопустимост))
 (2016/C 251/37)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Union Copper Task Force (Есекс, Обединено кралство) (представители: C. Fernández Vicién и I. Moreno-Tapia Rivas, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. von Rintelen и P. Ondrůšek)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 2015/408 на Комисията от 11 март 2015 година за прилагането на член 80, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за установяване на списък на кандидати за замяна (ОВ L 67, стр. 18).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Липсват основания за произнасяне по молбите за встъпване на Парламента и на Съвета.
 3)
 Осъжда European Union Copper Task Force да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 294, 7.9.2015 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/29
 Жалба, подадена на 16 юли 2009 г. от KME Germany AG, по-рано KM Europa Metal AG, KME France SAS, по-рано Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, по-рано Europa Metalli SpA, срещу Решението от 6 май 2009 г., постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) по дело T-127/04, KME Germany AG, по-рано KM Europa Metal AG, KME France SAS, по-рано Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, по-рано Europa Metalli SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-272/09 P)
 2009/C 220/55
 Език на производство: английски
 Страни
 Жалбоподатели: KME Germany AG, по-рано KM Europa Metal AG, KME France SAS, по-рано Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, по-рано Europa Metalli SpA (представители: M. Siragusa, G. Rizza, M. Piergiovanni, A. Winckler, T. Graf, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Съда:
 —
 да отмени решението,
 —
 доколкото е възможно въз основа на изложените пред Съда факти да отмени частично решението и да намали глобата на KME и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство, както и по производството пред Първоинстанционния съд
 или, при условията на евентуалност, ако фазата на производството не позволява това,
 —
 да отмени решението (включително и частта, в която Първоинстанционният съд осъжда KME да заплати съдебните разноски) и да върне делото на Първоинстанционния съд за ново разглеждане.
 Правни основания и основни доводи
 С първото си правно основание жалбоподателите упрекват Първоинстанционния съд, че е приел, че Комисията надлежно е доказала влиянието върху съответния пазар на споразуменията относно валцдрат за намотки на бобини (Level Wound Coils Arrangements) и че следователно този фактор трябва да се отчита при определянето на началния размер на глобата на KME. Като разсъждава по този начин и като решава да отхвърли първото искане от жалбата на KME, Първоинстанционният съд e нарушил общностното право и е изложил нелогични и неподходящи мотиви за решението си. Освен това Първоинстанционният съд явно е изопачил фактите и доказателствата, които са му били представени в подкрепа на заключението на Комисията, че представените от KME доказателства от икономическо естество не разкриват като цяло липса на каквото и да е влияние върху пазара на нарушението.
 С второто правно основание жалбоподателите упрекват Първоинстанционния съд, че е одобрил позоваването от Комисията — при определяне размера на засегнатия от нарушението пазар, за да се определи елементът тежест за глобата на KME — на пазарна стойност, която неправилно включва приходите от продажби, извършени на пазар, който е нагоре по веригата и е различен от пазара „с картела“, въпреки че членовете на картела не са вертикално интегрирани в пазара нагоре по веригата. Като разсъждава по този начин и като решава да отхвърли второто искане от жалбата на KME, Първоинстанционният съд е нарушил общностното право и не е изложил подходящи мотиви за решението си.
 С третото си правно основание жалбоподателите упрекват Първоинстанционния съд, че е отхвърлил третото искане от жалбата, съгласно което Комисията е приложила неправилно Насоките за глобите от 1998 г. и е нарушила принципите на пропорционалност и на равно третиране като е наложила максималния процент увеличение на началния размер на глобата на KME поради продължителност. Според жалбоподателите Първоинстанционният съд е нарушил общностното право и е изложил неясни, нелогични и неподходящи мотиви за тази част от решението си.
 С четвъртото правно основание жалбоподателите поддържат, че Първоинстанционният съд е нарушил общностното право като е отхвърлил четвъртата част от четвъртото искане от жалбата и като е потвърдил частта от решението на Комисията, в която тя отказва на KME да ползва намаление на глобата поради съдействието му извън приложното поле на Известието за сътрудничество от 1996 г., което е в нарушение на Насоките за глобите от 1998 г., както и на принципите на справедливост и на равно третиране.
 С петото си и последно правно основание жалбоподателите твърдят, че Първоинстанционният съд е нарушил общностното право, както и основното право на жалбоподателите на ефективна и безпрепятствена съдебна защита, като не е разгледал внимателно и подробно доводите на KME, както и като не се е отнесъл с необходимото зачитане на правото на преценка на Комисията.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/4
 Решение на Съда (десети състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano
 (Дело C-358/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Обществени поръчки, които не достигат праговите стойности, предвидени от Директива 2004/18/CE - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Принцип на пропорционалност - Условия за отстраняване от процедура за възлагане на обществена поръчка - Критерии за качествен подбор, свързани с личното състояние на оферента - Задължения, свързани с плащането на вноски за социалното осигуряване - Понятие за тежко нарушение - Разлика между дължимите и платени суми, която надхвърля 100 EUR и 5 % от дължимите суми))
 2014/C 315/05
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici
 Ответник: Comune di Milano
 В присъствието на: Pascolo Srl
 Диспозитив
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципът на пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която в случаите на обществени поръчки за строителство със стойност, по-ниска от определената в член 7, буква в) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, изменена с Регламент (ЕО) No 1177/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година, задължава възлагащите органи да отстранят от процедурата по възлагане на такава обществена поръчка оферент, който е извършил нарушение във връзка с плащането на вноски за социално осигуряване, ако разликата между платените и дължимите суми надхвърля едновременно сумата от 100 EUR и 5 % от дължимите суми.
 (1) ОВ C 311, 13.10.2012 г.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/55
 Определение на Общия съд от 13 ноември 2015 г. — Švyturys-Utenos Alus/СХВП — Nordbrand Nordhausen („KISS“)
 (Дело T-360/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество))
 (2016/C 027/70)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Švyturys-Utenos Alus UAB (Утена, Литва) (представители: R. Žabolienė и I. Lukauskienė, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Rajh)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Nordbrand Nordhausen GmbH (Нордхаузен, Германия) (представител: C. Düchs)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 март 2014 г. (преписка R 1302/2013-4) относно производство по възражение между Nordbrand Nordhausen GmbH и Švyturys-Utenos Alus UAB.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.
 2)
 Осъжда Švyturys-Utenos Alus UAB и Nordbrand Nordhausen GmbH да понесат направените от тях разноски, както и всеки от тях да поеме половината от разноските, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 253, 4.8.2014 г.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/8
 Решение на Съда (трети състав) от 13 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-81/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Околна среда - Директива 2000/59/ЕО - Планове за приемане и третиране на отпадъците от кораби)
 (2008/C 116/13)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и K. Simonsson)
 Ответник: Република Гърция (представители: S. Chala и I. Pouli)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на приемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари — Декларация на Комисията (ОВ L 332, стр. 81; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 22)
 Диспозитив
 1)
 Като е не е изготвила, изпълнила и одобрила планове за приемане и третиране на отпадъците от експлоатация на кораби и на остатъци от товари, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари.
 2)
 Осъжда Гръцката република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 24.3.2007 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/25
 Иск, предявен на 27 септември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-466/10)
 ()
 2010/C 317/44
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и D. Kukovec)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че като е използвала процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка за управлението на опасните медицински отпадъци с явно заразен характер (RMP-CI) от болничните образувания, попадащи под компетентността на първа Dioikisi Ygeionomikis Perifereias Attikis (първа санитарна дирекция в региона Атика), Република Гърция е нарушила задълженията си по член 28 от Директива 2004/18, тъй като не са налице предпоставките на никое от изключенията, предвидени в член 31 от директивата и в частност условията по член 31, параграф 1, буква в), които оправдават дерогацията от общото правило и използването на изключителната процедура, предвидена във въпросния член;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 След като е сезирана с жалба, Европейската комисия разглежда поканата на комисията за предоставяне на санитарни услуги за участие в обществена поръчка с процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка относно управлението на опасните медицински отпадъци с явно заразен характер (RMP-CI) от болничните образувания, попадащи под компетентността на първа Dioikisi Ygeionomikis Perifereias Attikis.
 2.
 Комисията припомня, че като общо правило се изисква обявление за обществена поръчка, с ясно определени и разбираеми условия, докато процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка е допустима само по изключение, в много особени случаи, определени в членове 30 и 31 от Директива 2004/18/ЕО и че те трябва да се тълкуват ограничително, а тежестта за доказване на действителното съществуване на оправдаващите дерогацията извънредни обстоятелства е върху този, който се позовава на въпросните разпоредби.
 3.
 Поради това Комисията приема, че от посочената покана е видно, че макар възлагащият орган да е използвал изключителната процедура, предвидена в член 31, параграф 1, буква в) от Директива 2004/18/ЕО, не е доказал, че са налице предвидените в тази разпоредба условия, оправдаващи използването на въпросната процедура.
 4.
 Комисията счита, че възлагащият орган, като е използвал процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка, е нарушил задълженията си по член 28 от директивата, доколкото не отговаря на предпоставките за никое от изключенията, предвидени в член 31 от директивата и в частност тези по член 31, параграф 1, буква в), оправдаващи дерогацията от общото правило и използването на изключителната процедура, предвидена в посочения член.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/2
 Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2011 г. — Френска република/People's Mojahedin Organization of Iran, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 (Дело C-27/09 P) (1)
 (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Обща позиция 2001/931/ОВППС - Регламент (ЕО) No 2580/2001 - Замразяване на средства на група, вписана в съставен, преразгледан и изменен от Съвета на Европейския съюз списък - Право на защита)
 2012/C 49/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и A. Adam)
 Други страни в производството: People's Mojahedin Organization of Iran (представители: J.-P. Spitzer, avocat, D. Vaughan QC и M.-E. Demetriou, Barrister), Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (представители: S. Boelaert и P. Aalto)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (седми състав) от 4 декември 2008 г. по дело People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет (T-284/08), с което Първоинстанционният съд отменя, в частта, която се отнася до People's Mojahedin Organization of Iran, Решение 2008/583/ЕО на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/868/ЕО (ОВ L 188, стр. 21)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 29.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 93/3
 Решение на Съда (четвърти състав) от 23 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Genova — Италия) — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova
 (Дело C-537/11) (1)
 (Морски транспорт - Директива 1999/32/ЕО - Конвенция MARPOL 73/78 - Анекс VI - Замърсяване на въздуха от кораби - Пътнически кораби, извършващи редовни курсове - Круизни кораби - Максимално съдържание на сяра в корабните горива - Валидност)
 2014/C 93/04
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Genova
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra
 Ответник: Capitaneria di Porto di Genova
 В присъствието на: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale civile di Genova — Валидност на член 4а от Директива 1999/32/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО (ОВ L 121, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 26, стр. 216), изменена с Директива 2005/33/ЕО (ОВ L 191, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 49, стр. 134) — Съвместимост с Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби („MARPOL“) на задължението на държавите членки да предприемат всички мерки, необходими за предотвратяване на използването от кораби, извършващи редовни курсове до и от пристанища в Съюза, на корабни горива, чието съдържание на сяра надхвърля пределната стойност от 1,5 % — Тълкуване на член 2 от същата директива — Понятие за редовни курсове — Приложимост на посочената пределна стойност към круизните кораби
 Диспозитив
 1.
 Круизен кораб като разглеждания в главното производство попада в приложното поле на член 4а, параграф 4 от Директива 1999/32/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО, изменена с Директива 2005/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2005 година, с оглед на критерия за редовни курсове, посочен в член 2, точка 3ж от тази директива, при условие че осъществява круизи със или без междинни престои, приключващи в пристанището на отплаване или в друго пристанище, доколкото тези круизи са организирани с определена честота, на определени дати и по принцип с определени часове на отплаване и пристигане и заинтересованите лица могат свободно да избират между различните предложения за круизи, като това следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.
 2.
 Валидността на член 4а, параграф 4 от Директива 1999/32, изменена с Директива 2005/33, не може да бъде преценена с оглед на принципа на общото международно право pacta sunt servanda, нито с оглед на принципа на лоялно сътрудничество, закрепен в член 4, параграф 3, първа алинея ДЕС, с мотива че тази разпоредба от посочената директива може да доведе до нарушаване на анекс VI от Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби, подписана в Лондон на 2 ноември 1973 г. и допълнена с протокола от 17 февруари 1978 г., и така да принуди държавите членки, страни по протокола от 1997 г. за изменение на международната конвенция от 1973 г. за предотвратяване на замърсяването от кораби, изменена с протокола от 1978 г., подписан в Лондон на 26 септември 1997 г., да не спазват задълженията, които са поели спрямо други договарящи страни по него.
 3.
 Съдът не е компетентен да се произнесе относно значението на посочения анекс VI за определяне на обхвата на член 4а, параграф 4 от Директива 1999/32, изменена с Директива 2005/33.
 (1) ОВ C 370, 17.12.2011 г.


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/21
 Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — ClientEarth и PAN Europe/ЕОБХ
 (Дело T-214/11) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Имена на експертите, представили становища по проект за насоки за научната литература към заявленията за издаване на разрешение за търговия с продукти за растителна защита и със съдържащите се в тях активни вещества - Отказ да се разреши достъп - Изключение във връзка със защитата на личния живот и личната неприкосновеност - Защита на личните данни - Регламент (ЕО) No 45/2001 - Задължение за мотивиране)
 2013/C 313/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство) и Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: P. Kirch, avocat)
 Ответник: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (представител: D. Detken)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver, P. Ondrůšek и C. ten Dam, впоследствие P. Oliver, P. Ondrůšek и B. Martenczuk)
 Предмет
 Първоначално, искане за отмяна на решението на ЕОБХ от 10 февруари 2011 г., с което на основание на Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43) се отказва достъп до някои работни документи относно една от изготвените от ЕОБХ насоки на вниманието на лицата, които подават заявления за издаване на разрешение за търговия с продукти за растителна защита, а впоследствие искане за отмяна на решението на ЕОБХ от 12 декември 2011 г., с което се оттегля предходното решение и на жалбоподателите се разрешава достъп до цялата поискана информация с изключение на имената на външните експерти, изготвили становища по проекта на насоките.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 179, 18.6.2011 г.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/15
 Иск, предявен на 14 февруари 2007 — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-80/07)
 (2007/C 69/36)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и B. Stromsky)
 Ответник: Република Гърция
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/28/ЕО (1) на Комисията от 8 април 2005 година относно определяне на принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба, предназначени за изследване, както и изискванията относно издаването на разрешително за производството или вноса на такива продукти, или, във всеки случай, като не е уведомила Комисията за приемането им, Република Гърция не е изпълнила задълженията си, произтичащи от тази Директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати разноските.
 Правни основания и главни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2005/28/ЕО във вътрешното право е изтекъл на 29 януари 2006 г.
 (1) ОВ L 91, 9.4.2005 г., стр. 13.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/18
 Определение на Съда от 26 ноември 2009 г. — Região autónoma dos Açores/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Кралство Испания, Seas at Risk VZW, по-рано Stichting Seas at Risk Federation, WWF — World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council
 (Дело C-444/08 P) (1)
 (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Регламент (ЕО) No 1954/2003 - Жалба за отмяна - Недопустимост - Регионално или местно образувание - Актове, които засягат това образувание пряко и лично - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
 2010/C 63/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Região autónoma dos Açores (представители: M. Renouf и C. Bryant, Solicitors)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J. Monteiro и F. Florindo Gijón), Комисия на Европейските общности (представител: K. Banks), Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad), Seas at Risk VZW, по-рано Stichting Seas at Risk Federation, WWF — World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council
 Предмет
 Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 1 юли 2008 г. по дело Região autónoma dos Açores/Съвет (T-37/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустима жалба за частична отмяна на Регламент No 1954/2003 на Съвета от 4 ноември 2003 година за управление на риболовното усилие по отношение на определени общностни риболовни зони и рибни ресурси, за изменение на Регламент (ЕИО) No 2847/93 и за отмяна на Регламенти (ЕО) No 685/95 и (ЕО) No 2027/95 (ОВ L 289, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 7, стр. 30) — Изискване за лично засягане от обжалвания акт
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Região autónoma dos Açores да заплати съдебните разноски.
 3.
 Кралство Испания и Комисията на Европейските общности понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 327, 20.12.2008 г.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/31
 Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Piper Verlag/EUIPO (THE TRAVEL EPISODES)
 (Дело T-164/16)
 (2016/C 200/44)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Piper Verlag GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: F. Oster, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Съюза със словните елементи „THE TRAVEL EPISODES“ — заявка за регистрация No 13 687 371
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2016 г. по преписка R 1099/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение в такъв смисъл, че да се разпореди регистрацията в Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост на словната/фигуративна марка „THE TRAVEL EPISODES“ като марка на Съюза.
 Изложено основание
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/37
 Иск, предявен на 9 май 2007 г. — Group Lottuss/СХВП — Ugly (COYOTE UGLY)
 (Дело T-161/07)
 (2007/C 155/67)
 Език на исковата молба: испански
 Страни
 Ищец: Group Lottuss Corp., SL (Барселона, Испания) (представители: г-н J. Grau Mora, г-н A. Angulo Lafora, г-жа M. Ferrándiz Avendaño и г-н J. Arribas García, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: UGLY, INC.
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени (частично) решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 март 2007 г., доколкото с него се отхвърля частично заявката за регистрация на марка на Общността No 2.428.795 „COYOTE UGLY“ на GROUP LOTTUSS CORP. SL;
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Ищецът.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „COYOTE UGLY“ (заявка No 2.428.795) за стоки и услуги от класове 9, 41 и 42.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Ugly, Inc.
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „COYOTE UGLY“ за стоки от класове 14, 16, 21, 25, 32 и 34, както и по-ранните общоизвестни нерегистрирани словни и фигуративни марки „COYOTE UGLY“ за стоки и услуги от класове 14, 16, 21, 25, 32, 33, 34, 41 и 42.
 Решение на отдела по споровете: частично приемане на възражението и отхвърляне на заявката за марка на Общността по отношение на услугите от клас 42.
 Решение на апелативния състав: отмяна на обжалваното решение, доколкото с него е отхвърлено възражението против „развлекателни услуги и дискотеки“ от клас 41, посочени в заявката за регистрация, и отхвърляне на заявката за регистрация за посочените услуги.
 Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/13
 Иск, предявен на 24 март 2014 г. — Европейска комисия/Република Словения
 (Дело C-140/14)
 2014/C 184/17
 Език на производството: словенски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: E. Sanfrutos Cano и M. Žebre)
 Ответник: Република Словения
 Искания на ищеца
 Комисията иска от Съда:
 —
 да обяви, че като не е приела от 2009 г. достатъчни мерки за предотвратяване и премахване на съхраняването на 13 600 m3 изкопани земни маси, от които 7 605,73 m3 могат да се квалифицират като отпадъци, спадащи към номер 17 05 06 (изкопани земни маси, различни от посочените в 17 05 05) и около 6 000 m3 могат да се квалифицират като отпадъци, спадащи към номер 17 05 05* (изкопани земни маси, които съдържат опасни вещества), върху терена, върху който се извършват строителни работи по изграждането на комуналната инфраструктура за търговската зона Gaberje jug, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 12, член 13, член 15, параграф 1, член 17 и член 36, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО (1), и по член 5, параграф 3, буква д), член 6 — във връзка с Решение на Съвета 2003/33/ЕО (2) — член 7, член 8, член 9, член 11 и член 12 от Директива 1999/31/CE (3), както и по приложения I, II, III към последната,
 —
 че като е допуснала съхраняването на изкопани земни маси — дейност, представляваща по оползотворяване на отпадъци — върху парцел No 115/1 от о.к. на Teharje, без да гарантира, че в миналото или понастоящем не са депонирани други отпадъци в този обект и като не е приела мерки за обезвреждането на отпадъците, необхванати от разрешението за тази площадка, което може да се квалифицира като незаконно депониране, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 13 и член 36, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО относно отпадъците, по член 5, параграф 3, буква д), член 6 — във връзка с Решение на Съвета 2003/33/ЕО — член 7, член 8, член 9, член 11 и член 12 от Директива 1999/31/CE, както и по приложения I, II, III към последната,
 —
 да осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Като не е приела от 2009 г. достатъчни мерки за предотвратяване и премахване на съхраняването на 13 600 m3 изкопани земни маси, от които 7 605,73 m3 могат да се квалифицират като отпадъци, спадащи към номер 17 05 06 (изкопани земни маси, различни от посочените в 17 05 05) и около 6 000 m3 могат да се квалифицират като отпадъци, спадащи към номер 17 05 05* (изкопани земни маси, които съдържат опасни вещества), върху терена, върху който се извършват строителни работи по изграждането на комуналната инфраструктура за търговската зона Gaberje jug, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 12, член 13, член 15, параграф 1, член 17 и член 36, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО, и по член 5, параграф 3, буква д), член 6 — във връзка с Решение на Съвета 2003/33/ЕО — член 7, член 8, член 9, член 11 и член 12 от Директива 1999/31/CE, както и по приложения I, II, III към последната. Освен това, като е допуснала съхраняването на изкопани земни маси — дейност, представляваща по оползотворяване на отпадъци — върху парцел No 115/1 от о.к. на Teharje, без да гарантира, че в миналото или понастоящем не са депонирани други отпадъци в този обект и като не е приела мерки за обезвреждането на отпадъците, необхванати от разрешението за тази площадка, което може да се квалифицира като незаконно депониране, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 13 и член 36, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО относно отпадъците, по член 5, параграф 3, буква д), член 6 — във връзка с Решение на Съвета 2003/33/ЕО — член 7, член 8, член 9, член 11 и член 12 от Директива 1999/31/CE, както и по приложения I, II, III към последната.
 (1) ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3.
 (2) ОВ L 11, 16.1.2003 г., Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 142
 (3) ОВ L 182, 16.7.1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/23
 Жалба, подадена на 28 февруари 2008 г. — TNC Kazchrome и ENRC Marketing/Съвет и Комисия
 (Дело T-107/08)
 (2008/C 116/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Акционерно дружество„Transnational Company Kazchrome“ (TNC Kazchrome) (Actobe, Казахстан), ENRC Marketing AG (Kloten, Швейцария) (представители: L. Ruessmann и A. Willems, lawyers)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени оспорвания регламент, доколкото с него върху вноса на силикоманган, произвеждан и/или продаван от жалбоподателите, се налагат антидъмпингови мерки,
 —
 да осъди Комисията и Съвета да обезщетят солидарно и разделно жалбоподателите за причинените им вреди, ведно с лихвите, резултат от неправилното започване на делото, от фактически грешки и погрешна преценка, включително от незачитане от страна на Комисията на основни принципи на общностното право, както и от неправилното приемане на Регламент (ЕО) No 1420/2007 на Съвета,
 —
 да се осъдят Комисията и Съвета да заплатят своите собствени съдебни разноски, както и направените от жалбоподателите,
 —
 да се осъди Комисията да заплати своите собствени разноски, както и солидарно и разделно да заплати направените от жалбоподателите разноски в частта им, която не е покрита от Съвета.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите, които са съответно производители и износители на силикоманган в Европейския съюз, искат отмяна на Регламент (ЕО) No 1420/2007 от 4 декември 2007 година на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на силикоманган с произход от Китайската народна република и Казахстан и за прекратяване на процедурата по отношение на вноса с произход от Украйна (1).
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателите изтъкват, че ответниците са допуснали явни грешки в преценката, че са нарушили Основния регламент (2) и че не са изпълнили задължението си се да се мотивират в съответствие с член 253 ЕО, като са включили Казахстан и са изключили Индия от антидъмпинговите разследвания; като са отхвърлили доводите на жалбоподателите, според които те действат като единна икономическа структура; като са определили износните цени на жалбоподателите; като са преценили дали и до каква степен вносът на силикоманган от Казахстан уврежда общностната индустрия; като са кумулирали вноса от Казахстан с вноса от Китай за целите на тази преценка и на преценката на общностния интерес.
 В допълнение жалбоподателите изтъкват, че общностните институции са нарушили тяхното право на изслушване, както и че не са зачели принципите на добрата администрация, на защита на техните оправдани правни очаквания, на недопускане на дискриминация и на пропорционалност, доколкото, освен това, не им е предоставен достъп до информацията, релевантна за заключението на общностните институции и доколкото предоставената от тях гаранция е отхвърлена.
 (1) OВ 2007 L 317, стр. 5.
 (2) Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ 1996 L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/5
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 31 юли 2012 г. — Coty Prestige Lancaster Group GmbH/First Note Perfumes NV
 (Дело C-360/12)
 2012/C 343/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Coty Prestige Lancaster Group GmbH
 Ответник, включително в производството по ревизионно обжалване: First Note Perfumes NV
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 93, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 40/94 (1) трябва ли да се тълкува в смисъл, че в една държава членка (държава членка А) е било извършено нарушение по смисъла на член 93, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 40/94 в случаите, когато с извършено в друга държава членка деяние (държава членка Б) е осъществено съучастие в нарушението, извършено в първата държава членка (държава членка А)?
 2.
 Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 (2) трябва ли да се тълкува в смисъл, че вредоносното събитие е настъпило в една държава членка (държава членка А) в случаите, когато непозволеното увреждане, което е предмет на производството или от което се черпят претенции, е извършено в друга държава членка (държава членка Б) и се изразява в съучастие в извършеното в първата държава членка (държава членка А) непозволено увреждане (основно деяние)?
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (OB L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).
 (2) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/3
 Решение на Съда (голям състав) от 23 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal, Обединеното кралство) — London Borough of Harrow/Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department
 (Дело C-310/08) (1)
 (Свободно движение на хора - Право на пребиваване на гражданин на трета държава, който е съпруг/а на гражданин на държава членка, и на техните деца, граждани на държава членка - Гражданин на държава членка, който престава да работи в приемащата държава членка и впоследствие отпътува от нея - Записване на децата в учебно заведение - Липса на средства за издръжка - Регламент (ЕИО) No 1612/68 - Член 12 - Директива 2004/38/ЕО)
 2010/C 100/03
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: London Borough of Harrow
 Ответници: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Appeal — Тълкуване на Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) и на член 12 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Съпруга, гражданка на трета държава, и нейните деца, граждани на държава членка, които отиват при съпруга ѝ, гражданин на същата държава членка, в Обединеното кралство, където той работи — Право на пребиваване на съпругата и на децата след като съпругът е загубил качеството на работник и е отпътувал от Обединеното кралство
 Диспозитив
 При обстоятелства като тези в главното производство децата на гражданин на държава членка, който работи или е работил в приемащата държава членка, и родителят, който в действителност упражнява родителските права върху тях, могат да се позовават в последната държава на право на пребиваване единствено на основание член 12 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността, изменен с Регламент (ЕИО) No 2434/92 на Съвета от 27 юли 1992 година, без подобно право да зависи от условието те да притежават достатъчно средства и пълно здравно застрахователно покритие в тази държава.
 (1) ОВ C 247, 27.9.2008 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/22
 Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Латвия) на 25 юни 2013 г. — Antonio Gramsci Shipping Corp. и др./Aivars Lembergs
 (Дело C-350/13)
 2013/C 252/36
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd
 Ответник: Aivars Lembergs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 34, параграф 1 от Регламент Брюксел I (1) да се тълкува в смисъл, че в производство по признаване на чуждестранно съдебно решение накърняването на правата на лица, които не са страни по главния спор, може да бъде основание да се приложи клаузата за обществен ред, съдържаща се в посочения член 34, параграф 1 от Регламент Брюксел I, и да се откаже признаване на това чуждестранно решение, доколкото то засяга лица, които не са страни по главния спор?
 2.
 Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, трябва ли член 47 от Хартата да се тълкува в смисъл, че закрепеният в него принцип на справедлив съдебен процес допуска в обезпечително производство да се ограничат имуществените права на лице, което не е било страна в производството, при положение че е предвидено, че всяко лице, което е засегнато от съдебния акт за налагане на обезпечителни мерки, има право във всеки момент да иска от съда да измени или отмени този акт, и при положение че на молителите е оставена грижата да връчат акта на заинтересованите лица?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/35
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 февруари 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-67/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Незаконосъобразност - Изпращане на писмо относно изпълнението на съдебно решение на представител на жалбоподателя в рамките на обжалването на посоченото съдебно решение - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Член 94, буква a) от Процедурния правилник)
 2013/C 147/66
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-жа C. Berardis-Kayser и г-н G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя да получи обезщетение за вредите, претърпени от него поради това че ответникът е изпратил писмо, което го засяга, на адвокат, който все още не го представлява по това дело.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 3.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати на Съда на публичната служба сумата от 2 000 EUR.
 (1) ОВ C 311, 13.10.2012 г., стр. 16.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/19
 Решение на Общия съд от 7 април 2011 г. — Gruber/СХВП (Run the globe)
 (Дело T-12/09) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Run the globe“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2011/C 152/34
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Alexander Gruber (Улм, Германия) (представители: T. Kienle и M. Krinke, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 ноември 2008 г. (преписка R 1779/2007-1) относно заявка за регистрация на словния знак „Run the globe“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Alexander Gruber да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/15
 Решение на Общия съд от 15 октомври 2013 г. — Electric Bike World/СХВП — Brunswick (LIFECYCLE)
 (Дело T-379/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „LIFECYCLE“ - По-ранна национална словна марка „LIFECYCLE“ - Частично отказана от апелативния състав регистрация - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009)
 2013/C 352/27
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Electric Bike World Ltd (Саутхамптън, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Brunswick Corp. (Лейк Форест, Илинойс, Съединени щати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 май 2012 г. (преписка R 2308/2011-1), постановено в производство по възражение между Brunswick Corp. и Electric Bike World Ltd.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Electric Bike World Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 355, 17.11.2012 г.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/31
 Определение на Общия съд от 6 октомври 2011 г. — Secure Computing/СХВП — Investrónica (SECUREOS)
 (Дело T-277/07) (1)
 (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 347/50
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Secure Computing Corp. (Roseville, Minnesota, Съединени щати) (представители: H. Kunz-Hallstein и R. Kunz-Hallstein, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Investrónica, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално E. López Leiva, впоследствие J. L. Zurdo Rivas, а след това J. L. Zurdo Rivas и E. López Camba, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 25 април 2007 г. (преписка R 1063/2006-1) относно производство по възражение между Investrónica, SA и Secure Computing Corp.
 Диспозитив
 1.
 Отпаднало е основанието за постановяване на съдебно решение по съществото на жалбата.
 2.
 Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях да понесе половината от съдебните разноски на ответника.
 (1) ОВ C 235, 6.10.2007 г.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/19
 Иск, предявен на 11 ноември 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-504/14)
 (2015/C 007/25)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: Μ. Patakia и C. Hermes)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по:
 —
 член 6, параграфи 2 и 3 от Директива 92/43/ЕИО (1) на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, а) като не е прела необходимите мерки за предотвратяване на влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете, както и на обезпокояването на видовете, за които са определени съответните територии, и б) като е разрешила (без да извърши надлежна проверка за въздействието им, както изисква член 6, параграф 3) дейности, които поотделно или във взаимодействие с други проекти могат да окажат значително влияние върху съответните територии, като намалят или увредят местата за гнездене на вида от приоритетно значение Caretta caretta, който се среща в този район, което ще доведе до обезпокояване на този вид и, на последно място, като намалят и увредят естествените местообитания 2110, 2220 и приоритетното местообитание 2250.
 —
 член 12, параграф 1, букви б) и д) от същата директива, като не е прела необходимите мерки за въвеждане и прилагане на строга система за опазване на морската костенурка Caretta caretta (вид от приоритетно значение) в залива на Кипарисия, така че да се избегне обезпокояването на този вид през размножителния период, както и дейност, която може да доведе до увреждане или до унищожаване на места за размножаване на този вид.
 —
 Да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Основания и доводи
 1.
 Настоящото нарушение се отнася до: а) въздействието на някои проекти и дейности върху зона Натура 2000 GR 2550005 „Thines Kyparissias“ (предложена за територия от значение за Общността [ТЗО] на първи април 1997 г. и обявена за територия от значение за Общността [ТЗО] на 1oсептември 2006 г.) и по-конкретно върху вида от приоритетно значение Caretta caretta и върху местообитанията, представляващи крайбрежни пясъчни дюни, включително приоритетно местообитание 2250* Thines — дюни с хвойнови гъсталаци (Juniperus spp.), и б) неприемане на необходимите мерки за въвеждане и прилагане на строга система за опазване на морската костенурка Caretta caretta в посочената зона, които да предотвратят, от една страна, обезпокояването на този вид през размножителния период и от друга страна, каквато и да било дейност, която може да доведе до увреждане или до унищожаване на места за размножаване на този вид.
 2.
 Считано от 1998 г., след одобрение на компетентното министерство, започва изпълнението на програмата LIFE-Nature LIFE98NAT/GR/5262 („Application of Management Plan for Caretta caretta in Southern Kyparissia“). Програмата LIFE приключва през 2002 г. с приемането на специално проучване за околната среда (ЕПМ, в съответствие с гръцкото законодателство), в което вече са посочени характеристиките на разглеждания вид и необходимостта от ефективната му защита.
 3.
 След сигнали от страна на неправителствена организация и след като нейни служители посещават съответната зона през юли 2011 г., Комисията започва производство за нарушение на посочените в настоящия иск разпоредби на Директива 92/43/ЕИО.
 4.
 На първо място, Комисията счита, че в нарушение на разпоредбите на член 12 от посочената директива Република Гърция не е въвела строга система за опазване на видовете, посочени в приложение IV директивата, която да забранява:
 —
 умишлено обезпокояване на тези видове, особено през периодите на размножаване
 —
 увреждане или унищожаване на места за размножаване или почивка.
 5.
 По конкретно, В Гърция липсва цялостна и съгласувана нормативна уредба, не е налице прилагане на точно определени, специфични и ефикасни мерки за защита и се допускат дейности, които могат не само да увредят/унищожат местата за размножаване, но и да обезпокоят животните от този вид, по-специално в инкубационния период, по време на излюпването и на придвижването на малките костенурки към морето.
 6.
 На последно място Комисията приема, че са нарушени разпоредбите на член 6, параграфи 2 и 3 от посочената директива, тъй като
 а)
 не е предотвратено влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете, както и значителното обезпокояване на видовете в посочените зони. Предвид че в нарушение на член 6, параграф 2 е допуснала някои неконтролирани и/или нерегламентирани дейности, в настоящия случай Република Гърция не е изпълнила задължението си да приеме необходимите мерки за предотвратяване на увреждането на местообитанията и на обезпокояването на видовете.
 б)
 разглежданите дейности са извършени без необходимата предварителна проверка за въздействието на всеки отделен проект или на няколко проекта, взети заедно, макар член 6, параграф 3 от директивата да изисква да се извърши надлежна проверка на всички проекти, които не са непосредствено свързани с управлението на територията или не са необходими за него, но които поотделно или във взаимодействие с други проекти могат да окажат значително влияние върху съхранението ѝ.
 (1) ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


text:
 11.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/6
 Решение на Съда (втори състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider/Land Rheinland-Pfalz
 (Дело C-72/12) (1)
 (Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието върху околната среда - Орхуска конвенция - Директива 2003/35/ЕО - Право на жалба срещу решение за издаване на разрешение - Прилагане във времето - Производство по издаване на разрешение, образувано преди датата на изтичане на срока за транспониране на Директива 2003/35/ЕО - Решение, прието след тази дата - Условия за допустимост на жалбата - Накърняване на право - Естество на процесуалното нарушение, което може да бъде изтъкнато - Обхват на контрола)
 2014/C 9/08
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider
 Ответник: Land Rheinland-Pfalz
 в присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht Leipzig — Тълкуване на член 6 от Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8), както и на член 10a от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), в изменената ѝ с Директива 2003/35/ЕО редакция — Изграждане на басейни за задържане на вода — Право на оспорване по съдебен ред на решение, с което се издава разрешение — Прилагане във времето — Случай, в който производството по издаване на разрешение е образувано преди изтичането на срока за транспониране на Директива 2003/35/ЕО, но решението е взето едва след тази дата
 Диспозитив
 1.
 Като предвижда, че трябва да бъде транспонирана най-късно до 25 юни 2005 г., Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета, която добавя член 10а към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, трябва да се тълкува в смисъл, че националните разпоредби, приети за целите на транспониране на този член, трябва да се прилагат и към административните производства по издаване на разрешения, които са образувани преди 25 юни 2005 г., но разрешенията по тях са издадени след тази дата.
 2.
 Член 10а от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да ограничат обхвата на приложение на разпоредбите за транспониране на този член до случаите, когато законосъобразността на дадено решение се оспорва поради липсата на оценка на въздействието върху околната среда, без в този обхват да се включват случаите, когато такава оценка е извършена, но тя е неправилна.
 3.
 Член 10а, буква б) от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална съдебна практика, която не признава накърняването на право по смисъла на този член, когато с оглед на обстоятелствата по конкретния случай е доказано, че съдържанието на оспорваното решение може би не би било различно, ако не бе налице изтъкнатото от жалбоподателя процесуално нарушение. Това обаче е така само при условие че съдът или органът, сезирани с жалбата, по никакъв начин не прехвърлят върху жалбоподателя тежестта на доказване в това отношение, а се произнасят евентуално с оглед на представените от възложителя или компетентните органи доказателства, и по-общо с оглед на всички представени пред тях доказателства по делото, като вземат предвид по-специално тежестта на изтъкнатото нарушение и на това основание проверят по специално дали то е лишило заинтересованата общественост от една от гаранциите, установени за да може в съответствие с целите на Директива 85/337 тази общественост да получи достъп до информация и да участва в процеса по вземане на решения.
 (1) ОВ C 133, 5.5.2012 г.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/4
 Решение на Съда (пети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — IVD GmbH & Co. KG/Ärztekammer Westfalen-Lippe
 (Дело C-526/11) (1)
 (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 9, втора алинея, буква в) - Понятие „публичноправна организация“ - Условие за финансиране на дейността, за управленски контрол или за контрол на дейността от страна на държавата, регионални или местни органи или други публичноправни организации - Професионално сдружение на лекари - Финансиране, което съгласно закона е предвидено да се извършва чрез вноски, плащани от членовете на сдружението - Размер на вноските, което се определя от общото събрание на сдружението - Независимост на сдружението при установяване на обхвата на възложените му от закона задачи и на реда и условията за тяхното изпълнение)
 2013/C 325/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: IVD GmbH & Co. KG
 Ответник: Ärztekammer Westfalen-Lippe
 в присъствието на: WWF Druck + Medien GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, точка 9, втора алинея, буква в) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282) — Понятие „публичноправна организация“ — Условия за финансиране в по-голямата част и управленски контрол от държавата — Професионално сдружение, което по силата на закона има право да събира вноски от членовете си, чийто размер и предназначение следва да се определи с акт, подлежащ на одобрение от държавата
 Диспозитив
 Член 1, параграф 9, втора алинея, буква в) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че организация като публичноправно професионално сдружение не изпълнява нито критерия за финансиране в по-голямата част от публичноправните органи, когато в по-голямата част се финансира от плащани от членовете ѝ вноски, чийто размер съгласно приложимия закон тя има право да определя и да събира, при положение че същият закон не установява обхвата на възложените ѝ от закона задачи и реда и условията за извършваните от нея дейности за тяхното изпълнение, за чието финансиране вноските са предназначени, нито критерия за управленски контрол от публичноправните органи единствено поради факта че решението, с което същата организация определя размера на споменатите вноски, трябва да бъде одобрено от надзорен орган.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/5
 Преюдициално запитване, отправено от Schienen-Control Kommission Wien (Австрия) на 18 март 2011 г. — Westbahn Management GmbH/ÖBB Infrastruktur AG
 (Дело C-136/11)
 2011/C 173/09
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Schienen-Control Kommission Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Westbahn Management GmbH
 Ответник: ÖBB Infrastruktur AG
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 8, параграф 2, във връзка с приложение II, част II към Регламент (ЕО) No 1371/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно правата и задълженията на пътниците, използващи железопътен транспорт (1), да се тълкува в смисъл, че информацията за основните връзки трябва да съдържа, освен обявеното време за заминаване, също и информация за закъсненията или отмяната на посочените влакове за връзка?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос:
 В светлината на член 8, параграф 2, във връзка с приложение II, част II към Регламент (ЕО) No 1371/2007, следва ли член 5, във връзка с приложение II към Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (2), да се тълкуват в смисъл, че управителят на инфраструктурата е задължен да предоставя на железопътните предприятия по недискриминационен начин данни в реално време за влаковете на другите железопътни предприятия, когато тези влакове представляват основни връзки по смисъла на приложение II, част II към Регламент (ЕО) No 1371/2007?
 (1) ОВ L 315, стp. 14.
 (2) Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност, ОВ L 75, стp. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр.66.


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/3
 Преюдициално запитване от Okresní soud v Českých Budějovicích (Чешка република), постъпило на 19 май 2017 г. — Česká pojišťovna a.s./WCZ spol. s r.o.
 (Дело C-287/17)
 (2017/C 269/05)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Okresní soud v Českých Budějovicích
 Страни в главното производство
 Ищец: Česká pojišťovna a.s.
 Ответник: WCZ spol. s r.o.
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2011/7/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки да се тълкува в смисъл, че изисква от съда, ако уважи исканията на ищеца по спор във връзка със събирането на вземане по търговска сделка по смисъла на член 3 или член 4 от посочената директива, да му присъди сумата от 40 EUR (или еквивалента в местна валута) и съдебните разноски, включително разноските за покана за изпълнение до ответника преди предявяването на иска, в съответния размер съгласно процесуалните норми на държавата членка?
 (1) ОВ L 48, 2011 г., стр. 1.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/6
 Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation, France) — Charles Defossez/Christian Wiart, в качеството на пълномощник ликвидатор на Sotimon SARL, Office national de l'emploi fonds de fermeture d'entreprises (Национална служба по заетостта — Фонд за закриване на предприятия), Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (Център за управление и проучвания на гаранционната схема за вземанията на работниците и служителите от Лил) (CGEA)
 (Дело C-477/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Директиви 80/987/ЕИО и 2002/74/ЕО - Неплатежоспособност на работодателя - Закрила на работниците и служителите - Изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите - Определяне на компетентната гарантираща институция - По-благоприятна гаранция съгласно националното законодателство - Възможност за нейното ползване)
 2011/C 139/09
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Charles Defossez
 Ответници: Christian Wiart, в качеството на пълномощник ликвидатор на Sotimon SARL, Office national de l’emploi fonds de fermeture d’entreprises [Национална служба по заетостта — Фонд за закриване на предприятия], Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille [Център за управление и проучвания на гаранционната схема за вземанията на работниците и служителите от Лил] (CGEA)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 8а от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, изменена с Директива 2002/74/ЕО (ОВ L 270, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 149) във връзка с член 9 от същата директива — Определяне на компетентната гарантираща институция за изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите — Гарантираща институцията в държавата членка, на чиято територия работниците и служителите обикновено полагат труд — Възможност за ползване на по-благоприятната гаранция на институцията, в която се осигурява и прави вноски техният работодател съгласно националното законодателство
 Диспозитив
 Член 3 от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, в нейната редакция до изменението ѝ с Директива 2002/74/ЕО, трябва да се тълкува в смисъл, че за изплащане на дължимите вземания на работник или служител, който обикновено е полагал труд в държава членка, различна от държавата членка, в която е седалището на неговия работодател, обявен в несъстоятелност преди 8 октомври 2005 г., когато този работодател не е установен в тази друга държава членка и изпълнява своето задължение за участие във финансирането на гарантиращата институция в държавата членка, в която се намира неговото седалище, за изпълнението на задълженията, определени с този член, е отговорна именно тази институция.
 Директива 80/987 допуска национално законодателство, съгласно което работник или служител може да се възползва от гаранцията за изплащане на заплатата от националната институция в съответствие с правото на тази държава членка, в допълнение или в замяна на гаранцията за изплащане на заплатите, предоставяна от институцията, която е определена за компетентна в съответствие с тази директива, доколкото обаче посочената гаранция води до по-високо равнище на закрила на работника или служителя.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г.


text:
 19.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/8
 Молба за консултативно становище на Съда на ЕАСТ, подадена от Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret for storbedrifter, от 13 март 2013 г. по дело Fred Olsen и др. с/у Staten v/sentralskattekontoret for storbedrifter
 (Дело E-3/13)
 2013/C 270/06
 С писмо от 13 март 2013 г., получено в деловодството на Съда на 18 март 2013 г., към Съда на ЕАСТ е отправена молба от Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret for storbedrifter (Комисията по жалбите към централната данъчна служба за големите предприятия) за консултативно становище по дело Fred Olsen и др. с/у Staten v/Sentralskattekontoret for storbedrifter по следните въпроси:
 1.
 Попадат ли тръстовете като форма на установяване в обхвата на свободата на установяване, предвидена в член 31 от Споразумението за ЕИП? Допълнителен въпрос: ако това е така, кой е носителят на права съгласно разпоредбите на Споразумението за ЕИП?
 2.
 В случай на утвърдителен отговор на първия основен въпрос: отговарят ли тръстовете на изискването за икономическа дейност, предвидено в член 31 от Споразумението за ЕИП?
 3.
 В случай на отрицателен отговор на първия основен въпрос: попадат ли тръстовете в обхвата на правото на свобода на движението на капитали, предвидено в член 40 от Споразумението за ЕИП?
 4.
 В случай на утвърдителен отговор на първия или третия основен въпрос: включват ли норвежките разпоредби относно контролираните чуждестранни дружества едно или повече ограничения върху свободата на установяване или правото на свобода на движението на капитали?
 5.
 В случай на утвърдителен отговор на четвъртия основен въпрос: може ли ограничението да се счита за оправдано на основание по-висш обществен интерес и дали ограничението е пропорционално?


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/22
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2012 г. — Allgeier/FRA
 (Дело F-58/10) (1)
 (Публична служба - Задължение за съдействие - Член 24 от Правилника - Психически тормоз - Административно разследване)
 2012/C 343/38
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Timo Allgeier (Виена, Австрия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)
 Ответник: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) (представител: M. Kjærum, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решението на ответника да остави без последствие подаденото от жалбоподателя оплакване за упражняване на психически тормоз. От друга страна, искане да се приеме за установено, че жалбоподателят е бил подложен на психически тормоз, упражняван от неговите началници, и да се присъди обезщетение за претърпени имуществени и неимуществени вреди
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Агенцията на Европейския съюз за основните права от 16 октомври 2009 г.
 2.
 Осъжда Агенцията на Европейския съюз за основните права да заплати на г-н Allgeier сумата от 5 000 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 4.
 Осъжда Агенцията на Европейския съюз за основните права да понесе собствените си разноски и да заплати направените от г-н Allgeier разноски.
 (1) ОВ C 260, 25.9.2010 г., стр.27.


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/28
 Жалба, подадена на 22 юли 2010 г. — Chiavegato/Комисия
 (Дело F-60/10)
 ()
 2010/C 260/39
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Fulvia Chiavegato (Bettembourg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на списъка на длъжностните лица, повишени в процедурата за повишаване за 2009 г., както и, инцидентно, на подготвителните актове във връзка с това решение
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени списъкът на длъжностните лица, повишени в процедурата за повишаване за 2009 г., приет от органа по назначаването на 13 ноември 2009 г., доколкото в този списък не е включено името на жалбоподателката, както и, инцидентно, да се отменят подготвителните актове във връзка с това решение,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/34
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 ноември 2007 г. — Hinderyckx/Съвет
 (Дело F-57/06) (1)
 (Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2005 г. - Невключване в списъка за повишените длъжностни лица - Нарушение на член 45 от Правилника - Сравнително разглеждане на заслугите - Атестационни доклади, изготвени от различни институции)
 (2008/C 37/55)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Jacques Hinderyckx (Брюксел, Белгия) (представител: адв. J. Martin)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и M. Bauer)
 Предмет
 От една страна, отмяна на решението за жалбоподателя да не бъде повишен в степен B*8 в рамките на процедурата за повишаване за 2005 г., и от друга страна, искане за обезщетение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Съветът на Европейския съюз понася, наред със собствените съдебни разноски, и една трета от тези на г-н Hinderyckx.
 3)
 Г-н Hinderyckx понася две трети от своите съдебни разноски.
 (1) ОВ C 178, 29.7.2006 г., стр. 34.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/67
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 септември 2014 г. — Prigent/Комисия
 (Дело F-111/13) (1)
 ((Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявления за конкурси на общо основание EPSO/AD/230/12 (AD 5) и EPSO/AD/231/12 (AD 7) - Неизпълнено условие за допускане до конкурс EPSO/AD/231/12 (AD 7), свързано с професионалния опит - Прехвърляне към конкурс EPSO/AD/230/12 (AD 5) - Включване в списъка с резерви по конкурс EPSO/AD/230/12 (AD 5) - Правен интерес - Просрочено подаване на жалба по административен ред - Последователни искания за преразглеждане))
 (2014/C 395/82)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Oliver Prigent (Фентанж, Люксембург) (представител: F. Moyse, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara, адвокати)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна, от една страна, на решението на EPSO да не допусне жалбоподателя до фазата на подбор в конкурс EPSO/AD/231/12 (AD7) и да го прехвърли към конкурс EPSO/AD/230/12 (AD5) и, от друга страна, на решението да го включи в списъка с резерви по посочения по-горе конкурс AD5, както и за обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които твърди, че е претърпял
 Диспозитив на определението
 1)
 Отхвърля жалбата отчасти като явно недопустима и отчасти като явно неоснователна.
 2)
 Осъжда г-н Prigent да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 31, 1.2.2014 г., стр. 22.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/35
 Определение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2008 г. — Tachelet/Комисия
 (Дело T-293/04) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Междинно решение - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 (2008/C 301/59)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Guy Tachelet (Rijmenam, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Krämer)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 2 септември 2003 г., с което се променя класирането на жалбоподателя в степен, доколкото това решение определя класирането му в стъпка към датата на назначаване в степен B 4, втора стъпка и доколкото не отчита кариерното развитие на жалбоподателя в степен, и искане за отмяна на решението, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя, и от друга страна, искане за обезщетение на вредата, за която се твърди, че е настъпила вследствие на това решение.
 Диспозитив
 1.
 Основанието за постановяване на решение по същество по настоящата жалба е отпаднало.
 2.
 Комисията понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 262, 23.10.2004 г.


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/6
 Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Milano — Италия) — Unione nazionale industria conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel)/FS Retail, Luna srl, Gatsby srl
 (Дело C-95/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Свободно движение на стоки - Членове 34—36 ДФЕС - Мерки с равностоен ефект - Директива 94/11/ЕО - Членове 3 и 5 - Изчерпателно хармонизиране - Забрана за възпрепятстване на пускането на пазара на обувки, които отговарят на изискванията за етикетиране по Директива 94/11 - Национално законодателство, изискващо посочване на страната на произход в етикета на стоки, които са преработени в чужбина и върху които е отбелязана италианската дума „pelle“ - Обувки, допуснати за свободно обращение))
 (2015/C 302/07)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Milano
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Unione nazionale industria conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel)
 Ответници: FS Retail, Luna srl, Gatsby srl
 Диспозитив
 Членове 3 и 5 от Директива 94/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки в областта на етикетирането на материалите, използвани в основните компоненти на обувките, предназначени за продажба на потребителите, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка като разглежданото в главното производство, забраняващо по-специално пускането в продажба на кожени компоненти за обувки, които са с произход от други държави членки или от трети страни и които в последния случай вече са били пуснати в продажба в друга държава членка или в съответната държава членка, ако на тези стоки не е посочена тяхната страна на произход.
 (1) ОВ C 245, 28.7.2014 г.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/33
 Решение на Общия съд от 16 октомври 2012 г. — Monier Roofing Components/СХВП (CLIMA COMFORT)
 (Дело T-371/11) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността CLIMA COMFORT - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Право на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009 - Служебна проверка на фактите - Член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009)
 2012/C 366/65
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Германия) (представител: F. Ekey, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 април 2011 г. (преписка R 2026/2010-1) относно заявка за регистрация на словния знак CLIMA COMFORT като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Monier Roofing Components GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.9.2011 г.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/31
 Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Cindu Chemicals и др./ECHA
 (Дело T-95/10) (1)
 (REACH - Идентифициране на антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен като пораждащо сериозно безпокойство вещество - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение - Пряко засягане - Допустимост - Равно третиране - Пропорционалност)
 2013/C 114/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Нидерландия), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Чешка република), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Дания) и Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Обединеното кралство) (представители: първоначално K. Van Maldegem, R. Cana, avocats, и P. Sellar, solicitor, впоследствие K. Van Maldegem и R. Cana)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: M. Heikkilä и W. Broere, подпомагани от J. Stuyck, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver и G. Wilms, впоследствие P. Oliver и E. Manhaeve, подпомагани от K. Sawyer, barrister, а след това P. Oliver и E. Manhaeve)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на публикуваното на 13 януари 2010 г. решение на ECHA, с което в съответствие с член 59 от Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36/84 от 5.2.2009 г. и ОВ L 118/89 от 12.5.2010 г.) антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен (ЕО No 292-604-8) е идентифицирано като вещество, отговарящо на критериите по член 57 от посочения регламент
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S и Koppers UK Ltd понасят освен направените от тях съдебни разноски и разноските на Европейската агенция по химикалите (ECHA).
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/45
 Жалба, подадена на 28 април 2017 г. — Robert Bosch/EUIPO (Simply. Connected.)
 (Дело T-252/17)
 (2017/C 195/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Robert Bosch GmbH (Щутгарт, Германия) (представители: S. Völker и M. Pemsel, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Simply. Connected.“ — заявка за регистрация No 14 814 032
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 март 2017 г. по преписка R 947/2016-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително съдебните разноски в производството по обжалване.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 64 от Регламент No 207/2009 във връзка с член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/9
 Определение на Съда (шести състав) от 13 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg — Австрия) — GREP GmbH/Freitstaat Bayern
 (Дело C-156/12) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 и член 51, параграф 1 - Прилагане на правото на Съюза - Жалба срещу декларация за изпълняемост на постановен в друга държава членка съдебен акт, с който се налагат обезпечителни мерки - Ефективна съдебна защита - Право на достъп до правосъдие - Правна помощ - Национална правна уредба, с която не се допуска предоставяне на правна помощ на юридическите лица)
 2012/C 303/19
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesgericht Salzburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: GREP GmbH
 Ответник: Freitstaat Bayern
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landesgericht Salzburg — Тълкуване на член 51, параграф 1, първо изречение и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и при условията на евентуалност на член 43, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) и на член 6, параграф 1 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи — Приложно поле на Хартата на основните права — Процедура по изпълнение на постановено в друга държава членка съдебно решение — Право на правна помощ — Допустимост на национална уредба, която не допуска на юридическите лица да се предоставя това право
 Диспозитив
 Жалбата, подадена на основание на член 43 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела срещу издадена в съответствие с членове 38—42 от този регламент декларация за изпълняемост на определение, с което се налагат обезпечителни мерки, представлява прилагане на правото на Съюза по смисъла на член 51 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 Принципът на ефективна правна защита така, както е установен в член 47 от Хартата на основните права, може да включва правото на освобождаване от задължението за заплащане на съдебни разноски и/или на разноски за един адвокат в производството за разглеждане на такава жалба.
 Въпреки това, задължение на националния съд е да провери дали условията за предоставяне на такава помощ не представляват ограничение на правото на достъп до правосъдие, нарушаващо самата същност на това право, дали с тях се преследва обоснована цел и дали съществува разумна степен на пропорционалност между използваните средства и преследваната цел.
 В рамките на тази преценка националният съд може да вземе предвид предмета на спора, доколко има основания да се очаква, че молителят ще спечели делото, значимостта на неговия интерес, сложността на приложимото право и производство и възможността му ефективно да защитава позицията си по делото. За да прецени пропорционалността, националният съд може освен това да вземе под внимание размера на разноските във връзка с производството, които трябва да се платят предварително, и дали те представляват непреодолимо препятствие пред достъпа до правосъдие.
 Що се отнася до юридическите лица, националният съд може по-специално да отчита тяхното положение. Така той може да вземе под внимание най-вече правно-организационната форма и дали съответното юридическо лице преследва стопанска цел, както и финансовите възможности на неговите съдружници или акционери и възможността им да си осигурят необходимите средства за предявяването на иска или подаването на жалбата.
 (1) ОВ C 194, 30.6.2012 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/8
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 8 декември 2010 г. — Staatssecretaris van Financiën, andere partij: P. Mook
 (Дело C-579/10)
 2011/C 72/12
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: P. Mook
 Преюдициални въпроси
 Предвид разпоредбата на член 18 ЕО (понастоящем член 21 ДФЕС) урежда ли общностното право случая, в който държава членка облага с данък пускането в употреба на автомобил по пътната мрежа на нейна територия, при положение че този автомобил е регистриран в друга държава членка и местно лице на другата държава го заема на местно лице на първата държава членка, което го използва за частни пътувания между тези две държави членки?


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/55
 Жалба, подадена на 6 ноември 2009 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия
 (Дело T-447/09)
 2010/C 24/98
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Centre national de la recherche scientifique (Париж, Франция) (представител: N. Lenoir, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 28 август 2009 г. за прихващане на вземането по договор FP7 239108 ICT — VAMDC/=PF=, от една страна, с твърдяното вземане на Общността, което тя изисква от CNRS на основание договор NEMAGENETAG, от друга страна,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички свързани с производството разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба Centre national de la recherche scientifique (CNRS) иска отмяна на акта за прихващане, съдържащ се в Решение BUDG/C3 D (2009) 10.5-1232 от 28 август 2009 г. и с който Комисията пристъпва към събиране на сумите, изплатени на жалбоподателя на основание договора NEMAGENETAG, свързан с проект по 6-тата Рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят представя три правни основания, изведени от:
 —
 нарушение на правото на защита, тъй като Комисията е приела решението без да разгледа подробните сведения, които CNRS представя в отговор на окончателния одитен доклад,
 —
 грешки при прилагане на правото и явни грешки в преценката на фактите, които са допуснати в решението и водят до това, от една страна, Комисията да отхвърли разходи, като измени критериите за преценка на допустимите разходи, и от друга страна, неправилно да не вземе предвид доказателства за направените във връзка с проекта разходи,
 —
 нарушение на член 73, параграф 1 от Финансовия регламент, доколкото, на първо място, спорното вземане не може да се приеме за „безспорно, ликвидно и изискуемо“ поради сериозното му оспорване и на второ място, вземанията, между които се извършва прихващане, не могат да се приемат за насрещни, тъй като едното е колективно, а другото — лично, и на последно място, сумата по дължимото по договор VAMDC предварително финансиране не е изискуема към момента на приемане на акта за прихващане.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/13
 Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen (Белгия), постъпило на 25 януари 2016 г. — Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat
 (Дело C-39/16)
 (2016/C 136/18)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Argenta Spaarbank NV
 Ответник: Belgische Staat
 Преюдициални въпроси
 1)
 Нарушава ли член 198, точка 10 от WIB92, в редакцията му в сила през 2000 и 2001 данъчни години, член 4, параграф 2 от Директивата от 23 юли 1990 година относно данъчното облагане на дружествата майки и дъщерните дружества (Директива 90/435/EИО на Съвета (1)), доколкото първата разпоредба гласи, че не се считат за оперативни разходи лихвите до размера на подлежащите на приспадане по членове 202 — 204 дивиденти, които дадено дружество е получило от дяловете или акциите, които към момента на прехвърлянето това дружество не е притежавало за непрекъснат срок от минимум една година, като не се прави разлика дали посочените разходи за лихви са във връзка, или не са във връзка с (финансирането на) придобиването на капиталовото участие, въз основа на което са получени подлежащите на освобождаване от облагане дивиденти?
 2)
 Представлява ли член 198, точка 10 от WIB92, в редакцията му в сила през 2000 и 2001 данъчни години разпоредба, която има за цел предотвратяване на отклоняването от данъчно облагане, измамите и злоупотребите по смисъла на член 1 от Директивата от 23 юли 1990 година относно данъчното облагане на дружествата майки и дъщерните дружества (Директива 90/435/EИО на Съвета) и, при утвърдителен отговор, надхвърля ли в този случай член 198, точка 10 от WIB92 необходимата мярка за предотвратяването на тези отклонения от данъчно облагане, злоупотреби и измами, доколкото предвижда, че не се считат за оперативни разходи лихвите до размера на подлежащите на приспадане по членове 202 — 204 дивиденти, получени от дадено дружество по дяловете или акциите, които към момента на прехвърлянето това дружество не е притежавало за непрекъснат срок от минимум една година, като не се прави разлика дали посочените разходи за лихви са във връзка, или не са във връзка с (финансирането на) придобиването на капиталовото участие, въз основа на което са получени подлежащите на освобождаване от облагане дивиденти?
 (1) Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (OB L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97).


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/35
 Преюдициално запитване от Lietuvos apeliacinis teismas (Литва), постъпило на 19 януари 2017 г. — AB „flyLAL-Lithuanian Airlines“, в ликвидация/Starptautiskā lidosta „Rīga“ VAS, „Air Baltic Corporation A/S“
 (Дело C-27/17)
 (2017/C 104/50)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos apeliacinis teismas
 Страни в главното производство
 Ищец: AB „flyLAL-Lithuanian Airlines“, в ликвидация
 Ответник: Starptautiskā lidosta „Rīga“ VAS, „Air Baltic Corporation A/S“
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли при обстоятелствата по настоящото дело изразът „мястото, където е настъпило вредоносното събитие“ по член 5, параграф 3 от Регламент Брюксел I (1), да се разбира като мястото, на което ответниците са сключили незаконосъобразното споразумение, нарушаващо член 82, буква в) от Договора за създаването на Европейската общност (понастоящем член 102, буква в) ДФЕС), или като мястото, където са извършени действията по използване на финансовата облага, получена по силата на това споразумение, чрез прилагане на хищнически цени (кръстосано субсидиране) на едни и същи съответни пазари в конкуренция с ищеца?
 2.
 Може ли по настоящото дело вредата (загуба на приходи), понесена от ищеца поради посочените незаконосъобразни действия на ответниците, да се счита за вреда по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент Брюксел I?
 3.
 Следва ли при обстоятелствата по настоящото дело дейността на клона на Air Baltic Corporation в Република Литва да се счита за дейност на клон по смисъла на член 5, параграф 5 от Регламент Брюксел I?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ 2001 L 12, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/51
 Жалба, подадена на 8 февруари 2008 г. — Wiame/Комисия
 (Дело F-15/08)
 (2008/C 92/105)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Valérie Wiame (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marshal, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на конкурсната комисия, определена за конкурс EPSO/AST/7/05, с което на жалбоподателя е поставена оценка, недостатъчна за включването му в списъка с резерви.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на конкурсната комисия, определена за конкурс EPSO/AST/7/05, с което на жалбоподателя е поставена оценка, недостатъчна за включването му в списъка с резерви,
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/33
 Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Numbi/Съвет
 (Дело T-144/17)
 (2017/C 129/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: John Numbi (Киншаса, Демократична република Конго) (представител: O. Okito, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) 2016/2230 за изпълнение на Решение 2016/2231/ОВППС на Съвета от 12 декември 2016 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго и за изменение на Решение 2010/788/ОВППС, в частта, която се отнася до г-н John Numbi,
 —
 да осъди Съвета да понесе наред със собствените си разноски и разноските на жалбоподателя и на всички встъпили страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-139/17, Kibelisa/Съвет.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/1
 (2009/C 44/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 32, 7.2.2009 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 19, 24.1.2009 г.
 ОВ C 6, 10.1.2009 г.
 ОВ C 327, 20.12.2008 г.
 ОВ C 313, 6.12.2008 г.
 ОВ C 301, 22.11.2008 г.
 ОВ C 285, 8.11.2008 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/53
 Жалба, подадена на 18 ноември 2014 г. — Actega Terra/СХВП — Heidelberger Druckmaschinen (FoodSafe)
 (Дело T-766/14)
 (2015/C 046/68)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Actega Terra GmbH (Лерте, Германия) (представител: Rechtsanwältin C. Onken)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Heidelberger Druckmaschinen AG (Хайделберг, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „FoodSafe“ — заявка за регистрация No 9 5 02 551
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 8.9.2014 г. по преписка R 2440/2013-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение, като отмени решението на отдела по отмяна от 14 октомври 2013 г., Az 6912 C и отхвърли искането за обявяване на марката на Общността No 9 5 02 551 за недействителна,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/6
 Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale Ordinario di Vicenza — Италия) — Electrosteel Europe sa/Edil Centro SpA
 (Дело C-87/10) (1)
 (Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Специална компетентност - Член 5, точка 1, буква б), първо тире - Съд по мястото на изпълнение на договорното задължение, на което се основава искът - Продажба на стоки - Място на доставка - Договор, съдържащ клаузата „Предаване: франко завод“)
 2011/C 226/09
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Ordinario di Vicenza
 Страни в главното производство
 Ищец: Electrosteel Europe sa
 Ответник: Edil Centro SpA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale Ordinario di Vicenza — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална компетентност — Понятие за място, където съгласно договора стоките са доставени или е трябвало да бъдат доставени — Крайно местоназначение на стоките, предмет на договора, или място, където продавачът се освобождава от задължението за доставка
 Диспозитив
 Член 5, точка 1, буква б), първо тире от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че при дистанционна продажба мястото, където съгласно договора стоките са доставени или е трябвало да бъдат доставени, трябва да се определи въз основа на разпоредбите на този договор.
 За да провери дали мястото на доставка е определено „съгласно договора“, сезираната национална юрисдикция трябва да вземе предвид всички релевантни термини и клаузи на този договор, които могат ясно да укажат това място, включително термините и клаузите, които са общопризнати и установени в международния търговски обичай, като изготвените от Международната търговска камара клаузи Инкотермс („international commercial terms“), в публикуваната им през 2000 г. редакция.
 Ако е невъзможно мястото на доставка да се определи на тази база, без да се направи позоваване на приложимото за договора материално право, това място е там, където е извършено физическото предаване на стоките, посредством което купувачът е придобил или е трябвало да придобие право на ефективно разпореждане с тези стоки в крайното местоназначение на сделката по продажба.
 (1) ОВ C 100, 17.4.2010 г.