text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/29
 Жалба, подадена на 17 януари 2011 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-44/11)
 2011/C 80/54
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: L. Ventrella, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени, в частта, в която се отнася до Италианската република, Решение на Комисията от 4 ноември 2010 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2010) 7555).
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от съществени процесуални нарушения (член 269 ДФЕС, предишен член 253 ЕО) от гледна точка на липса на мотиви. Изопачаване на фактите. Нарушение на принципа на пропорционалност. Нарушение на член 24, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2799/1999 на Комисията от 17 декември 1999 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1255/1999 по отношение на отпускането на помощ за обезмаслено мляко и обезмаслено мляко на прах, предназначени за храна за животни, и на продажбата на такова обезмаслено мляко на прах (ОВ L 340, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 30, стр. 184).
 В това отношение се твърди, че Комисията е внесла някои финансови корекции в сектора на обезмасленото мляко на прах поради твърдения за неправилно прилагане на намаленията на помощите и на санкциите, предвидени от регламента. Комисията е счела по-специално въз основа на стеснително тълкуване на член 24, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2799/1999, погрешно и в несъответствие с духа на самата разпоредба, че тримесечната проверка, извършена през седмицата след вземането на нередовната проба не представлява специалното проучване, предвидено от общностната правна уредба и следователно не може да го замести. Освен това изхождайки от специфични случаи от слабо значение Комисията е извършила обобщения за евентуални — напълно хипотетични — пропуски от страна на италианските власти да предвидят санкции, като по този начин изопачила фактите. На последно място като се има предвид, че размерът на санкциите, които е трябвало да се наложат, е доста под общия размер на санкцията, която Комисията иска да се наложи на Италия, е невъзможно да се разберат причините за прилагането на фиксираните поправки, които при всички положения, са непропорционални и прекомерни. Следователно освен очевидната липса на мотиви се констатира и нарушение на принципа на пропорционалност.
 2.
 Второто правно основание е изведено от съществени процесуални нарушения (член 269 ДФЕС, предишен член 253 ЕО) от гледна точка на липса на мотиви. Нарушение на принципа на пропорционалност. Нарушение на член 6, параграф 3 ДЕС от гледна точка на нарушение на основните принципи на оправданите правни очаквания, на правната сигурност, на липсата на обратна сила на материалните норми. Нарушение на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1 Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193). Нарушение на принципа „ne bis in idem“.
 По тази точка жалбоподателят твърди, че вследствие на започнато през 2003 г. проучване Комисията е приложила корекция спрямо държавата членка за финансовата 2009 година относно организирането на системата за възстановяване на органите платци, изчислена в зависимост от стойността на случаите, които — предвид обстоятелството, че към съответния момент Комисията не е взела решение за тях на основание на действащите към този момент общностни разпоредби — са били счетени от Комисията за попадащи в обхвата на новата правна уредба и следователно регламентирани от т.нар. норма „50 — 50“, въведена с Регламент (ЕО) No 1290/05. Въпросната финансова корекция е незаконосъобразна, тъй като възлага автоматично в тежест на държавата членка 50 % от съответния размер по силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1290/05, незаконосъобразно приложен с обратна сила към проучване на управлението на дълговете, чийто основен предмет е „положението, което се наблюдава през 2002/2003 г.“, както изрично приема самата Комисия. Освен това, що се отнася до случаите, предмет на проверката, италианската държава вече е понесла финансова корекция от 50 % на основание член 32 от Регламент No 1290/2005 с Решение C(2007) 1901 на Комисията от 27 април 2007 г. По този начин с обжалваното решение Комисията прилага към същите случаи и въз основа на същите твърдения за нарушения допълнителна еднократна финансова корекция, възлизаща на 100 % от размера на невъзстановените дългове. Следователно е незаконосъобразно и явно непропорционално след много години да се налага допълнителна санкция от 50 %, която освен всичко останало е и открито нарушение на принципа „ne bis in idem“.
 3.
 Третото правно основание е изведено от погасяването на санкционните правомощия на Комисията. Надхвърляне на разумния срок за приключване на разглежданите проучвания. Нарушение на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1290/05. Нарушение на принципа „ne bis in idem“.
 При условията на евентуалност спрямо второто правно основание, в хипотеза, в която член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1290/05, приложен с обратна сила от Комисията към разглежданите проучвания, бъде счетен за процесуална норма, жалбоподателят изтъква незаконосъобразност на горепосочената корекция поради надхвърляне на четиригодишния погасителен срок от за упражняване на санкционните правомощия на Комисията. При условията на евентуалност спрямо предходното жалбоподателят сочи незаконосъобразност на горепосочената корекция поради надхвърляне на разумния срок за въпросните проучвания. Като се има предвид, че посочените проучвания не са били приключени в разумен срок (от откриването им са изминали осем години), държавният бюджет е понесъл значителни финансови вреди поради решението на Комисията C(2007) 1901 за фиксирана корекция от 50 % относно същите случаи — предмет и на обжалваното понастоящем решение, което освен всичко останало е и открито нарушение на принципа „ne bis in idem“.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/3
 Решение на Съда (трети състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-127/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Социална политика - Опазване на безопасните и здравословни условия на труд на работниците - Директива 89/391/ЕИО - Член 5, параграф 1 - Задължение за работодателя да осигури безопасни и здравословни условия на труд на работниците във всички аспекти, свързани с работата - Отговорност на работодателя)
 (2007/C 183/03)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M.-J. Jonczy и N. Yerrell)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Gibbs, D. Anderson QC и D. Barr, barrister)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 5, параграфи 1 и 4 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (ОВ L 183, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 88) — Национално законодателство, което ограничава задължението на работодателя да осигури безопасни и здравословни условия на труд на работниците във всички аспекти, свързани с работата
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 143, 11.6.2005 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 4.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/13
 Решение на Общия съд от 27 юни 2012 г. — Bolloré/Комисия
 (Дело T-372/10) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на самокопираща хартия - Определяне на цените - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Решение, прието след отмяна на първоначалното решение - Вменяване на отговорност за нарушение на дружество майка в качеството му на пряк извършител - Законоустановеност на нарушенията и на наказанията - Правна сигурност - Индивидуализация на наказанието - Справедлив процес - Равно третиране - Разумен срок - Право на защита - Глоби - Погасителна давност - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество)
 2012/C 235/32
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bolloré (Ерге-Габерик, Франция) (представители: адв. P. Gassenbach, адв. C. Lemaire и адв. O. de Juvigny)
 Ответник: Европейска комисия (представители: W. Mölls, F. Castillo de la Torre и R. Sauer, подпомагани от адв. N. Coutrelis)
 Предмет
 Искане за отмяна или изменение на решение C(2010) 4160 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/36.212 — Самокопираща хартия).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Bolloré да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/10
 Преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 26 май 2014 г. — György Balázs/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
 (Дело C-251/14)
 2014/C 303/14
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: György Balázs
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 4, параграф 1 и член 5 от Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 година, относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1) да се тълкуват в смисъл, че освен изискванията за качество, уредени в приетото въз основа на тази директива национално законодателство, в тежест на доставчиците на гориво не могат да бъдат налагани изисквания за качество, предвидени с национален стандарт, които са допълнителни по отношение на съдържащите се в директивата?
 2)
 Трябва ли член 1, точки 6 и 11 от Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти [и правила относно услугите на информационното общество] (2), да се тълкува в смисъл, че ако е в сила технически регламент (в случая министерско постановление, прието въз основа на предоставена със закон компетентност), прилагането на национален стандарт, приет в същата област, може да бъде единствено доброволно, т.е. законът не може да предвижда задължителното му прилагане?
 3)
 Изпълнен ли е предвиденият в [член 1,] точка 6 от Директива 98/34/EО критерий националният стандарт да се направи достояние на обществеността, от стандарт, който не е бил достъпен на съответния национален език в момента, в който е трябвало да бъде приложен според административните органи?
 (1) ОВ L 350, стр. 58; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 26, стр. 3.
 (2) ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.


text:
 26.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/2
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 4 юни 2009 г. — IFB Stroder Srl/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
 (Дело C-198/09)
 2009/C 233/02
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Страни в главното производство
 Ищец: IFB Stroder Srl
 Ответник: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
 Преюдициални въпроси
 1.
 След разпоредбите на членове 2 и 3, с които се изменя отношението между органите на публична власт на държавите членки и производителите на лекарствени продукти — в смисъл, че цената на даден лекарствен продукт или нейното увеличаване се определя въз основата на предоставените от последните сведения, но в определени от компетентния орган граници, т.е. въз основата на диалог между самите производители и органите, които отговарят за контрола върху разходите за лекарствени продукти — член 4, параграф 1 урежда „замразяването на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях“ като общо средство, което поне веднъж годишно се подлага на преглед, с цел да се установи дали макро-икономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено. Разпоредбата предоставя на компетентните органи срок от 90 дни за преглед като предвижда, че при изтичането му те трябва да обявят какво увеличение или намаление на цените е направено, ако има такова. Поставя се въпросът, дали в частта относно „намаление на цените, [което] е направено, ако има такова“ тази разпоредба следва да бъде тълкувана в смисъл, че наред с общото средство, състоящо се във възможността да се замразят цените на всички лекарствени продукти или на някои категории от тях, се предвижда и друго общо средство, състоящо се във възможността да се намалят цените на всички лекарствени продукти и на някои категории от тях, или изразът „намаление [...], ако има такова“ се отнася само до лекарствените продукти, чийто цени вече са били замразени?
 2.
 Поставя се въпросът, дали член 4, параграф 1 — в частта, с която се задължават компетентните органи на държавите членки, в случай на замразяване на цените, поне веднъж годишно да осъществяват преглед дали макроикономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено — може да се тълкува в смисъл, че ако в отговор на първия поставен въпрос е допуснато намаление на цените, то е възможно тази мярка да се прилага няколко пъти в рамките на една година и да се повтаря в продължение на много години (от 2002 г. до 2010 г.)?
 3.
 Може ли по смисъла на посочения член 4 — тълкуван с оглед на съображенията, в които се посочва основната цел на мерките за контрол над цените на лекарствени продукти, определена като „издигане на равнището на общественото здраве чрез осигуряване наличието на достатъчни количества лекарствени продукти на приемливи цени и изискването да се избягват различията в мерките, които могат да възпрепятстват или нарушат търговията с лекарствени продукти в рамките на Общността“ — да се счита за съвместимо с общностната уредба приемането на мерки, които се позовават само на „приблизителната“, а не на „установената“ икономическа стойност на разходите (това запитване се отнася до двата настоящи случая)?
 4.
 Трябва ли изискванията, свързани с тавана на разходите за лекарствени продукти, които всяка държава членка е компетентна да определя, да се свързват специално само с разходите за лекарствени продукти или може да се счита, че в правомощията на държавите членки се включва и правото на преценка, дали да се взимат предвид и сведенията относно други разходи по здравеопазване?
 5.
 Трябва ли произтичащите от директивата принципи на прозрачност и участие на заинтересованите предприятия в мерките относно предвиденото замразяване или общо намаление на цените на лекарства да се тълкуват в смисъл, че е необходимо винаги и във всички случаи да се предвиди възможност за изключения от наложената цена (член 4, параграф 2 от Директивата) и конкретно участие на предприятието заявител, с последващата от това необходимост администрацията да мотивира евентуалния отказ?


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/15
 Жалба, подадена на 22 ноември 2011 г. от Christos Michail срещу Решението на Съда на публичната служба от 13 септември 2011 г. по дело F-100/09, Michail/Комисия
 (Дело T-597/11 P)
 2012/C 39/32
 Език на производството:a гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Christos Michail (Брюксел, Белгия) (представител: Ch. Meidanisa, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба от 13 септември 2011 г. по дело Michail/Комисия, F-100/09,
 —
 да присъди на жалбоподателя обезщетение в размер на 30 000 EUR за претърпените неимуществени вреди,
 —
 да вземе решение по съдебните разноски в съответствие с предвиденото в закона.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят поддържа, че в обжалваното решение Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) се е произнесъл неправилно по неговата жалба, с която иска отмяна на решението на Комисията за отхвърляне на молбата му за съдействие, подадена на основание член 24 от Правилника за длъжностните лица (наричан по-нататък „Правилника“), и на решението на Комисията от 14 септември 2009 г. за отхвърляне на жалбата му, подадена на основание член 90, параграф 2 от Правилника.
 По-конкретно жалбоподателят се позовава на нарушение на процесуалните му права, както и на нарушение на правото на Съюза, тъй като, на първо място, след неправилна преценка на доказателствата СПС погрешно е пропуснал да разгледа въпроса дали доказателствата са събрани законосъобразно, доколкото Комисията е променила положението му според Правилника без да е налице предварителен административен акт относно тази промяна. На второ място, жалбоподателят твърди, че СПС е нарушил принципите относно събирането на доказателства и доказателствената тежест, тъй като въпреки представените от жалбоподателя документи, доказващи незаконосъобразността на преместването му, в нито една фаза на производството СПС не е поискал от Комисията да представи доказателства, които да обезсилят това твърдение, което е бил длъжен да направи по силата на член 55 от собствения си Процедурен правилник. На трето място, жалбоподателят твърди, че СПС не е проверил действителното му положение според Правилника, така както е представено в системите Sysper и Sysper 2, както и правното основание, на което е събрана информацията за него в тези системи, за да прецени дали така представеният негов образ представлява психически тормоз по отношение на него и изопачаване на доказателствата.


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/19
 Жалба, подадена на 26 март 2014 г. — The Body Shop International/СХВП — Spa Monopole (SPA WISDOM)
 (Дело T-201/14)
 2014/C 235/26
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Body Shop International plc (Littlehampton, Обединено кралство) (представители: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel и D. Gillet, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 януари 2014 г. по преписка R 1516/2012-4;
 —
 да осъди ответника и, ако е необходимо встъпилата страна, да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „SPA WISDOM“ за стоки от клас 3 — заявка за марка на Общността No 8 900 748
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „SPA“, регистрирана за държавите от Бенелюкс под No 389 230, 499 046 и 372 307 и словната марка „LES THERMES DE SPA“, регистрирана за държавите от Бенелюкс под No 693 395.
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/7
 Решение на Съда (шести състав) от 19 април 2012 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-297/11) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2000/60/ЕО - Политика на Съюза в областта на водите - Планове за управление на район на речен басейн - Публикуване - Информация за обществеността и консултации - Липса на докладване на Комисията)
 2012/C 165/11
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Marghelis и I. Hadjiyiannis)
 Ответник: Република Гърция (представител: G. Karipsiadis)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 13, параграфи 1—3 и 6 и по член 15, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) — Планове за управление на район на речен басейн — Публикуване — Информация за обществеността и консултации — Неизпращане на Комисията на копие от плановете за управление
 Диспозитив
 1.
 Като не е предвидила планове за управление на речни басейни както на районите на речни басейни, изцяло на нейна територия, така и за международните райони на речни басейни до 22 декември 2009 г. и като не е изпратила на Комисията копия от плановете за управление на речни басейни до 22 март 2010 г. Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 13, параграфи 1 — 3 и 6 и по член 15, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите и освен това като не е започнала процедура за информация за обществеността и консултации относно плановете за управление на речни басейни до 22 декември 2008 г. Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 14, параграф 1, буква в) от посочената директива.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/58
 Иск, предявен на 10 септември 2007 г. — Sison/Съвет
 (Дело T-341/07)
 (2007/C 269/105)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: J. M. Sison (Utrecht, Нидерландия) (представители: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D.Gürses, W. Kaleck, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени частично, както е уточнено по-долу, на основание на член 230 ЕО, Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решения 2006/379/EО и 2006/1008/EО, и по-конкретно:
 —
 да се отмени член 1, точка 1.33 от посоченото решение, което гласи: „SISON, Jose Maria (известен още като Armando Liwanag, известен още като Joma, ръководител на Комунистическата партия на Филипините, включително на Новата народна армия NPA), роден на 8.2.1939 г. в Cabugao, Филипините“;
 —
 да се отмени частично член 1, точка 2.7 от посоченото решение, доколкото в него се назовава името на ищеца: „Комунистическа партия на Филипините, включително Нова народна армия (NPA), Филипините, свързана със Sison Jose Maria C. (известен още като Armando Liwanag, известен още като Joma, ръководител на Комунистическата партия на Филипините, включително на Новата народна армия NPA)“;
 —
 да се обяви за незаконосъобразен на основание на член 241 ЕО Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (OВ L 344, стp. 70);
 —
 да се разпореди Общността да обезщети ищеца на основание на членове 235 и 288 EО със сума в размер, определен на 291 427,97 EUR, плюс заплащане на сума в размер на 200,87 EUR всеки месец до произнасяне на решението на Първоинстанционния съд, включително на лихвите от м. октомври 2002 г. до пълното изплащане;
 —
 да се осъди Съвета да понесе съдебните разноски по делото.
 Правни основания и основни доводи
 Със своя иск ищецът търси частична отмяна, съгласно член 230 ЕО, на Решение 2007/445/ЕО на Съвета (1) от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 (2) относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решения 2006/379/EО и 2006/1008/EО, доколкото това решение се отнася до професор Jose Maria Sison. По-нататък ищецът иска обявяване на Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета за незаконосъобразен, въз основа на член 241 ЕО, както и обезщетение съгласно членове 235 и 288 EО за вредите, които се твърди, че са претърпени.
 В подкрепа на своите искания ищецът изтъква следните основания:
 Ищецът твърди, че Съветът е нарушил член 253 EО във връзка с излагането на основанията, мотивиращи неговото решение В този контекст ищецът изтъква, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката при приемане на оспорваното решение, тъй като последното се базирало на необосновани факти и твърдения. По-нататък, според ищеца въпросното решение нарушава принципа на добро управление. Нещо повече, ищецът твърди, че решението нарушава член 2, параграф 3 от Регламент 2580/2001 ЕО и член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС и противоречи на принципа на пропорционалност. По-нататък, ищецът твърди, че решението противоречи на свободното движение на капитали, установено в член 56 ЕО. Накрая ищецът заявява, че решението е било взето в нарушение на общите принципи на общностното право, произтичащи от принципа за справедлив процес, право на безпристрастен съд, принципа за презумпцията за невиновност, правото на защита и правото на изслушване, принципа на законност, правото на свобода на изразяване, правото на сдружаване, както и правото на собственост, предвидени в Европейската конвенция за правата на човека. На последно място ищецът твърди, че Съветът е злоупотребил със своето правомощие, като е включил ищеца в списъка, приложен към оспорваното решение.
 (1) OВ L 169, стp. 58.
 (2) OВ L 344, 28.12.2001 г., стp. 70.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/18
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 18 април 2008 г. — CPEM/Комисия
 (Дело T-106/08 R)
 (Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Нова молба - Нови обстоятелства - Липса - Недопустимост - Член 109 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд)
 (2008/C 158/29)
 Език на производството: френски
 Страни
 Молител: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Марсилия, Франция) (представител: C. Bonnefoi, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и A. Steiblytė)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението по дебитно известие No 3240912189 от 17 декември 2007 г. във връзка с Решение С (2007) 4645 на Комисията от 4 октомври 2007 г., с което се отменя помощта, отпусната от Европейския социален фонд (ЕСФ) в полза на (СPEM) с Решение С (1999) 2645 от 17 август 1999 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за обезпечение.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/30
 Иск, предявен на 27 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
 (Дело C-294/09)
 2009/C 220/57
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun, A.-A. Gilly)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/43/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета, или във всеки случай, като не ги е съобщила на Комисията, Ирландия не е изпълнила задълженията си по директивата,
 —
 да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът, предвиден за транспониране на директивата е изтекъл на 29 юни 2008 г.
 (1) ОВ L 157, стр. 87; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 122.


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/21
 Иск, предявен на 25 октомври 2016 г. — Stips/Комисия
 (Дело T-740/16)
 (2016/C 475/32)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Adolf Stips (Безоцо, Италия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да осъди Европейската комисия да обезщети ищеца за всички вреди, претърпени от него в резултат на забавеното провеждане на процедурата по прекласиране за 2013 г.,
 —
 при всички положения да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът посочва едно-единствено основание, а именно вредите, които претърпял и които се дължали изключително на неизпълнението от страна на Комисията на задължението ѝ за добра администрация, закрепено в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Ищецът поддържа, първо, че Комисията не е приела в разумен срок, тоест преди 31 декември 2013 г., списъка с прекласираните служители. Той допълва, второ, че претърпените от него имуществени вреди са действителни и измерими, и трето, че между служебното нарушение на Комисията и въпросните вреди съществува причинно-следствена връзка.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/3
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 30 август 2013 г. — Heidemarie Retzlaff/easyJet Airline Co. Ltd
 (Дело C-476/13)
 2013/C 359/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Heidemarie Retzlaff
 Ответник: easyJet Airline Co. Ltd
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли присъдено въз основа на националното законодателство обезщетение за вреди, чието предназначение е да се възстановят заплатените поради отмяната на резервиран полет допълнителни пътни разноски, да се приспадне от обезщетението по член 7 от Регламента (1), когато въздушният превозвач е изпълнил своите задължения съгласно член 8, параграф 1 от Регламента?
 2.
 Ако съществува възможност за такова приспадане, може ли то да се извърши и с разноските за осигуряване на заместващ полет до крайния пункт на пристигане?
 3.
 Доколкото съществува възможност за такова приспадане, може ли въздушният превозвач да го извършва винаги, или приспадането зависи от обстоятелството в каква степен го допуска националното законодателство или доколко го намира за уместно сезираният съд?
 4.
 Доколкото е релевантно националното законодателство или в случай че сезираният съд трябва да постанови решение въз основата на собствената си преценка, само неудобствата и претърпяната от пътника вследствие на отмяната на полета загуба на време ли следва да се компенсират с изплатеното обезщетение по член 7 от Регламента, или с него се компенсират също и претърпените от него имуществени вреди?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/11
 Жалба, подадена на 7 юни 2012 г. от Petrus Kerstens срещу определението на Общия съд (състав по жалбите), постановено на 23 март 2012 г. по дело T-498/09 P-DEP, Petrus Kerstens/Европейска комисия
 (Дело C-304/12 P)
 2013/C 108/22
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Petrus Kerstens (представител: адв. C. Mourato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С определение от 7 февруари 2013 г. Съдът (седми състав) отхвърля жалбата и осъжда г-н Kerstens да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/5
 Определение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. — Audi AG, Volkswagen AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-467/11 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Жалба, чиито предмет е отпаднал - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2012/C 303/09
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Audi AG, Volkswagen AG (представител: P. Kather, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 6 юли 2011 г. по дело Audi и Volkswagen/СХВП (TDI) (T-318/09), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 14 май 2009 г. (преписка R 226/2007-1) относно заявка за регистрация на словния знак „TDI“ като марка на Общността за стоки от клас 12 (Превозни средства и части за тях) — Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Отличителен характер на словния знак „TDI“
 Диспозитив
 1.
 Основанието за постановяване на решение по същество по жалбата е отпаднало.
 2.
 Осъжда Audi AG и Volkswagen AG да платят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 17 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État, Белгия) — Terre wallonne ASBL (C-105/09), Inter-Environnement Wallonie ASBL (C-110/09)/Région wallonne
 (Съединени дела C-105/09 и C-110/09) (1)
 (Директива 2001/42/ЕО - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Директива 91/676/ЕИО - Опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници - Програми за действие във връзка с уязвими зони)
 2010/C 221/20
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Terre wallonne ASBL (C-105/09), Inter-Environnement Wallonie ASBL (C-110/09)
 Ответник: Région wallonne
 Предмет
 Преюдициално запитване — Conseil d'État — Тълкуване на член 5, параграф 1 от Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (ОВ L 375, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 81), както и на член 3, параграф 2 и член 4 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135) — Изготвяне на програми за действие за посочените уязвими зони — Естество и обхват на задължението — Необходима оценка на последиците от програмата за управление на азота върху околната среда
 Диспозитив
 Програма за действие, приета съгласно член 5, параграф 1 от Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, по принцип представлява план или програма по член 3, параграф 2, буква а) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда, доколкото представлява „план“ или „програма“ по смисъла на член 2, буква а) от последната директива и съдържа мерки, чието съблюдаване е условие за издаването на разрешение за осъществяване на проектите, изброени в приложения I и II към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г.
 (1) ОВ C 129, 6.6.2009 г.


text:
 12.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/10
 Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на шоколадов заек)
 (Дело T-395/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на шоколадов заек - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Липса на придобит в резултат на използването отличителен характер - Член 7, параграф 3 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009)
 2011/C 46/18
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Килхберг, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 юни 2008 г. (преписка R 419/2008-4) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, състоящ се от форма на шоколадов заек
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/10
 Решение на Съда (девети състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj — Румъния) — Vasile Budișan/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
 (Дело C-586/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Вътрешно данъчно облагане - Член 110 ДФЕС - Данък, събиран от държава членка при първата регистрация на моторни превозни средства или при първоначалното вписване на правото на собственост върху тях - Данъчен неутралитет по отношение на употребявани моторни превозни средства, внесени от други държави членки, и на подобни моторни превозни средства на местния пазар))
 (2016/C 296/13)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Cluj
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vasile Budișan
 Ответник: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
 Диспозитив
 Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 допуска държава членка да въведе данък върху моторните превозни средства, с който се облагат употребявани вносни моторни превозни средства при първоначалната им регистрация в тази държава членка и вече регистрираните в същата държава членка моторни превозни средства при първоначалното вписване в нея на правото на собственост върху тях,
 —
 не допуска посочената държава членка да освобождава от този данък вече регистрираните моторни превозни средства, за които е бил внесен действащ по-рано налог и той не е бил възстановен, за който е постановено, че е несъвместим с правото на Съюза.
 (1) ОВ C 107, 30.3.2015 г.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/10
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagheria (Италия) на 7 септември 2011 г. — Paola Galioto/Maria Guccione и др.
 (Дело C-464/11)
 2011/C 340/18
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagheria
 Страни в главното производство
 Ищец: Paola Galioto
 Ответници: Maria Guccione, Maria Piera Savona, Fabio Savona
 Преюдициални въпроси
 1.
 Могат ли членове 3 и 4 от Директива 2008/52/ЕО (1) относно ефективността и компетентността на медиатора да се тълкуват в смисъл, че изискват медиаторът да притежава и компетентност в правната сфера и че изборът на медиатор от страна на отговорното лице на организацията трябва да се извършва с оглед на специфичните професионални умения и опит във връзка с областта, която е предмет на спор?
 2.
 Може ли член 1 от Директива 2008/52/ЕО да се тълкува в смисъл, че изисква критерии за териториална компетентност на организациите за медиация, които са насочени към улесняване на достъпа до алтернативно разрешаване на споровете и към насърчаване на доброволното им уреждане?
 3.
 Могат ли член 1 относно балансираното съотношение между медиацията и съдебното производство, член 3, буква а), съображение 10 и съображение 13 от Директива 2008/52/ЕО относно централното място на волята на страните в организирането на процедурата по медиация и в решението за приключването ѝ да се тълкуват в смисъл, че когато не е постигнато доброволно и спонтанно съгласие медиаторът може да формулира предложение за споразумение, освен ако страните по взаимно съгласие не поискат от него да не го прави (тъй като считат, че процедурата по медиация трябва да се прекрати)?
 (1) ОВ L 136, стр. 3


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/14
 Решение на Съда (първи състав) от 30 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединеното кралство) — Secretary of State for the Home Department/NA
 (Дело C-115/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Членове 20 и 21 ДФЕС - Директива 2004/38/ЕО - Член 13, параграф 2, първа алинея, буква в) - Регламент (ЕИО) No 1612/68 - Член 12 - Право на пребиваване на членове на семейството на гражданин на Съюза - Брак между гражданин на Съюза и гражданин на трета държава - Актове на домашно насилие - Развод, предшестван от отпътуването на гражданина на Съюза - Запазване на правото на пребиваване на гражданина на трета държава, на когото е предоставено упражняването на родителските права по отношение на общите им деца, граждани на Съюза))
 (2016/C 335/18)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department
 Ответник: NA
 в присъствието на: Aire Centre
 Диспозитив
 1)
 Член 13, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че гражданин на трета държава, разведен с причинил му домашно насилие по време на брака гражданин на Съюза, не може да запази правото си на пребиваване в приемащата държава членка на основание тази разпоредба, когато процедурата по развода е започнала след отпътуването от тази държава членка на съпруга, гражданин на Съюза.
 2)
 Член 12 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността трябва да се тълкува в смисъл, че дете и родителят, гражданин на трета държава, на когото единствен е предоставено упражняването на родителските права по отношение на това дете, имат право на пребиваване в приемащата държава членка на основание тази разпоредба в случай като разглеждания в главното производство, при който другият родител е гражданин на Съюза и е работил в тази държава членка, но е преустановил пребиваването си там, преди детето да е започнало училищното си образование.
 3)
 Член 20 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не предоставя право на пребиваване в приемащата държава членка нито на ненавършил пълнолетие гражданин на Съюза, който от раждането си пребивава в тази държава членка, без да е неин гражданин, нито на родителя, гражданин на трета държава, на когото единствен е предоставено упражняването на родителските права по отношение на споменатото ненавършило пълнолетие дете, когато същите имат право на пребиваване в тази държава членка на основание разпоредба от вторичното законодателство на Съюза.
 4)
 Член 21 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че предоставя на споменатия ненавършил пълнолетие гражданин на Съюза право на пребиваване в приемащата държава членка, ако отговаря на условията по член 7, параграф 1 от Директива 2004/38, което обстоятелство запитващата юрисдикция следва да провери. В случай че това е така, същата разпоредба позволява на родителя, който действително упражнява родителските права по отношение на този гражданин на Съюза, да пребивава с него в приемащата държава членка.
 (1) ОВ C 171, 26.5.2015 г.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/1
 (2008/C 158/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 142, 7.6.2008 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 128, 24.5.2008 г.
 ОВ C 116, 9.5.2008 г.
 ОВ C 107, 26.4.2008 г.
 ОВ C 92, 12.4.2008 г.
 ОВ C 79, 29.3.2008 г.
 ОВ C 64, 8.3.2008 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/5
 Определение на Съда (първи състав) от 12 май 2016 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht München — Германия — Soha Sahyouni/Raja Mamisch
 (Дело C-281/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 1259/2010 - Приложно поле - Признаване на решение за развод по частноправен ред, постановено от религиозна инстанция в трета държава - Явна липса на компетентност на Съда))
 (2016/C 279/08)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht München
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Soha Sahyouni
 Ответник: Raja Mamisch
 Диспозитив
 Произнасянето по въпросите, поставени от Oberlandesgericht München (Върховен областен съд, Мюнхен) с акт от 2 юни 2015 г., очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 294, 7.9.2015 г.


text:
 6.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/16
 Жалба, подадена на 19 март 2009 г. — PromoCell bioscience alive/СХВП (SupplementPack)
 (Дело T-113/09)
 2009/C 129/28
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: PromoCell bioscience alive GmbH Biomedizinische Produkte (Хайделберг, Германия) (представител: г-жа K. Mende, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, постановено от четвърти апелативен състав на СХВП на 15 януари 2009 г. по преписка R 996/2008-4;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SupplementPack“ за стоки и услуги от класове 1, 3, 5, 41 и 42 (заявка за регистрация No 5 433 883)
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94, предложената за регистрация марка е лишена от необходимия отличителен характер и липсва каквато и да е необходимост от запазване на възможността за свободно ползване.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/47
 Решение на Общия съд от 8 декември 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-39/08) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на информационни услуги, свързани със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет портал - Отхвърляне на офертата и възлагане на поръчката та друг оферент - Критерии за подбор - Критерии за възлагане - Извъндоговорна отговорност)
 (2012/C 25/88)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и N. Bambara, подпомагани от J. Stuyck, avocat)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на Решение на Комисията от 12 ноември 2007 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя оферта в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка EAC/04/07, свързана със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет портала на Европейската комисия, предназначен за онлайн обучение (e-learning) (elearningeuropa.info) (ОВ 2007, S 87) и което възлага поръчката на друг оферент, и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решението на Комисията от 12 ноември 2007 г., с което се отхвърля офертата, подадена от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка EAC/04/07, свързана със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет портала на Европейската комисия, предназначен за онлайн обучение (e-learning) (elearningeuropa.info), и с което тази поръчка се възлага на друг оферент.
 2.
 Отхвърля искането за обезщетение.
 3.
 Осъжда Европейската комисия да понесе своите разноски, както и направените от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.
 (1) ОВ C 92, 12.4.2008 г.


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/5
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Wien (Австрия) на 20 октомври 2011 г. — Bundeswettbewerbsbehörde/Donau Chemie AG и др.
 (Дело C-536/11)
 2012/C 13/11
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundeswettbewerbsbehörde
 Ответници: Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH, Ashland Südchemie Hantos GmbH
 Други страни в производството: Bundeskartellanwalt, Verband Druck & Medientechnik
 Преюдициални въпроси
 1.
 Правото на Съюза, по-специално в светлината на Решение на Съда от 14 юни 2011 г. по дело Pfleiderer (C-360/09), допуска ли съществуването на разпоредба от национално картелно право, според която — (също и) в производства, в които се прилага член 101 ДФЕС или член 102 ДФЕС във връзка с Регламент No 1/2003/ЕО (1) — достъп до преписката пред компетентния по спорове относно картелното право съд може да се предоставя на трето, неучастващо в производството лице — с цел то да може да подготви исковете си за обезщетение за вреди срещу участниците в картел — само при условие, че всички страни в производството без изключение дадат съгласието си за това, като същата национална разпоредба не дава възможност на националния съд във всеки конкретен случай да претегля защитените от правото на Съюза интереси при определяне на условията за разрешаване или отказ на достъпа до съответната преписката?
 При положителен отговор на първия въпрос:
 2.
 В този случай правото на Съюза допуска ли съществуването на такава национална разпоредба, ако тя в действителност се прилага еднакво към изцяло национални картелни производства и не предвижда специално правило за разрешаване на достъп до документи, предоставени във връзка със заявления за освобождаване от глоби, но, от друга страна, сходни национални разпоредби, приложими в други видове производства — по-специално в спорни и в безспорни граждански или наказателни производства — позволяват достъп до съдебната преписка и без съгласието на страните, при условие че неучастващото в производството лице, [подало искането за предоставяне на достъп до преписката,] докаже, че има правен интерес за достъп до преписката и в конкретния случай достъпът до преписката не противоречи на по-висши интереси на друго лице или на по-висши обществените интереси?
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора; ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/46
 Жалба, подадена на 9 март 2009 г. — Juvyns/Съвет
 (Дело F-20/09)
 2009/C 113/98
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Marc Juvyns (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението да не се повиши жалбоподателя в степен AST 7 в процедурата за повишаване за 2008 година и — доколкото е необходимо — на решенията да се повишат в тази степен длъжностни лица с по-малко заслуги.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Органа по назначаването да не повиши жалбоподателя в степен AST 7 в процедурата за повишаване за 2008 година и — доколкото е необходимо — решенията да се повишат в тази степен длъжностни лица с по-малко заслуги.
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/31
 Определение на Общия съд от 25 ноември 2014 г. — Trefilerías Quijano/Комисия
 (Съединени дела T-427/10 и T-576/10 и T-439/12) (1)
 (Жалба за отмяна - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стоманата за предварително напрягане - Определяне на цените, разпределение на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Решение за изменение на първоначалното решение, без да се променя размерът на глобата, наложена на жалбоподателя - Липса на правен интерес - Частична явна недопустимост)
 (2015/C 073/41)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Испания) (представители: по дела T-427/10 и T-576/10, F. González Díaz и A. Tresandi Blanco и по дело T-439/12, първоначално F. González Díaz и P. Herrero Prieto, впоследствие F. González Díaz и A. Tresandi Blanco, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и V. Bottka, а по дело T-439/12 и C. Urraca Caviedes, служители, подпомагани от L. Ortiz Blanco, avocat)
 Предмет
 Искания за отмяна и изменение на Решение C (2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C (2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C (2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г., както и с писмо COMP/G2/DVE/nvz/79465 на генералния директор на „Конкуренция“ на Комисията от 25 юли 2012 г.
 Диспозитив
 1)
 По дело T-427/10 отхвърля исканията за частична отмяна на Решение C (2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C (2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейско икономическо пространство (ЕИП) (дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане) като явно недопустими.
 2)
 По дело T-576/10 отхвърля жалбата като явно недопустима.
 3)
 Не се произнася по останалата част от основанията и исканията.
 4)
 Осъжда Trefilerías Quijano, SA да заплати съдебните разноски по основанията и исканията, насочени срещу Решение C (2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C (2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейско икономическо пространство (ЕИП) (дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), предявени по дело T-427/10, както и да заплати съдебните разноски по дело T-576/10.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/73
 Жалба, подадена на 1 март 2010 г. — Prionics/Комисия и ЕОБХ
 (Дело T-112/10)
 2010/C 113/107
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Prionics AG (представители: H. Janssen и M. Franz, Rechtsanwälte)
 Ответници: Европейска комисия и Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени „Scientific Opinion on Analytical sensitivity of approved TSE rapid tests“ [Научно становище относно аналитичната чувствителност на разрешените бързи тестове за ТСЕ] на ЕОБХ и на Комисията, доколкото в него се препоръчва понастоящем да не се използват два теста за мониторинг на СЕГ, произведени от жалбоподателя — Prionics®-Check LIA и Prionics®-Check PrioSTRIP;
 —
 да се осъдят ЕОБХ и Европейската комисия да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят оспорва научното становище на ЕОБХ от 10 декември 2009 г. относно аналитичната чувствителност на разрешените бързи тестове за ТСЕ (наричано по-нататък „становището на ЕОБХ“). В това становище се препоръчва по-специално посредством подходящи експерименти да се преоцени аналитичната чувствителност на две тестови системи на жалбоподателя за СЕГ (Prionics®-Check LIA и Prionics®-Check PrioSTRIP).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания.
 В рамките на първото правно основание жалбоподателят се позовава на нарушение на принципа на добра администрация с мотива, че ответниците основават препоръката си, съдържаща се в становището на ЕОБХ, на погрешна преценка на фактите и на противоречиви сведения.
 Като второ правно основание жалбоподателят се позовава на нарушение на принципа на право на защита в рамките на производства, които могат да доведат до увреждащ акт. В това отношение той поддържа също, че общите принципи на правото на равно третиране и на защита на оправданите правни очаквания са нарушени, тъй като ЕОБХ — в противоречие със собствените си публикувани административни разпоредби — не е предоставила възможност на жалбоподателя да бъде изслушан преди публикуването на становището на ЕОБХ.
 На трето място, жалбоподателят се позовава на нарушение на общите принципи на правото на равно третиране и на защита на оправданите правни очаквания, тъй като ЕОБХ — в противоречие със собствените си публикувани административни разпоредби — не е посочила в становището си възможностите за неговото обжалване.
 Накрая, жалбоподателят поддържа, че са нарушени основните му права на професионална свобода и на свобода на стопанската инициатива, тъй като становището на ЕОБХ е публикувано, без да се преценят вредните последици за жалбоподателя.


text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/13
 Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Vuitton Malletier/СХВП — Nanu-Nana (пепитен мотив)
 (Дело T-359/12)
 2012/C 311/18
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzaretti и N. Parrotta, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG (Берлин, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 май 2012 г. по преписка R 1855/2011-1,
 —
 да се осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски в хода на настоящото производство, и
 —
 да се осъди Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG да заплати разноските, направени от жалбоподателя в производствата пред отдела по отмяна и апелативния състав на СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка, представляваща пепитен мотив за стоки от клас 18 — заявка за марка на Общността No 370445
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Основание на искането за обявяване на недействителност: другата страна в производството пред апелативния състав подава искането си обявяване на недействителност на марката на Общността на абсолютни основания въз основа по-специално на член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в), г), д) точка iii) и е) от Регламент No 207/2009 на Съвета и на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.
 Решение на отдела по отмяна: уважава изцяло искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, и
 —
 нарушение на член 7, параграф 3 и на член 52, параграф 2 от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/13
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Galp Energia España и др./Комисия
 (Дело T-462/07) (1)
 (Конкуренция - Картели - Испански пазар на „проникващ битум“ - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Годишни споразумения за разпределение на пазара и съгласуване на цените - Доказателство за участието в картела - Изчисляване на размера на глобата)
 2013/C 336/25
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Galp Energia España, SA (Alcobendas, Испания), Petróleos de Portugal (Petrogal), SA (Лисабон, Португалия) и Galp Energia, SGPS, SA (Лисабон) (представители: M. Slotboom и G. Gentil Anastácio, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, първоначално подпомаган от J. Rivas Andrés, avocat, и от M. Heenan Bróna, solicitor, впоследствие от J. Rivas Andrés)
 Предмет
 Главно искане за пълна или частична отмяна на Решение C(2007) 4441 окончателен на Комисията от 3 октомври 2007 година по процедура за прилагане на член 81 [ЕО] (преписка COMP/387.10 — Битум (Испания), и при условията на евентуалност — искане за намаляване на размера на наложената с това решение глоба на жалбоподателите
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1 от Решение C(2007) 4441 окончателен на Комисията от 3 октомври 2007 година по процедура за прилагане на член 81 [ЕО] (преписка COMP/387.10 — Битум (Испания), в частта, в която се установява участието на Galp Energía España, SA, на Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, и на Galp Energia, SGPS, SA, в съвкупност от споразумения и съгласувани практики на испанския пазар на битум, доколкото тази съвкупност обхваща от една страна система за следене на спазването на споразуменията за разпределение на пазара и на клиентите, а от друга страна, механизъм за компенсиране, чиято цел е да се поправят настъпилите отклонения от споразуменията за разпределяне на пазара и на клиентите.
 2.
 Отменя член 3 от Решение C(2007) 4441 окончателен в частта, в която Galp Energía España, Petróleos de Portugal (Petrogal) и Galp Energia, SGPS се задължават да преустановят установеното в член 1 от посоченото решение нарушение и да се въздържат от повторни действия или поведение, които са посочени в този член или които имат подобна цел или последица, доколкото нарушението обхваща, от една страна, система за следене на спазването на споразуменията за разпределение на пазара и на клиентите, а от друга страна — механизъм за компенсиране, чиято цел е да се поправят настъпилите отклонения от споразуменията за разпределяне на пазара и на клиентите.
 3.
 Определя глобата, наложена на Galp Energía España и на Petróleos de Portugal (Petrogal) в член 2 от Решение C(2007) 4441 окончателен, в размер на 8 277 500 EUR, а глобата, наложена на Galp Energia, SGPS в член 2 от Решение C(2007) 4441 окончателен — в размер на 6 149 000 EUR.
 4.
 Отхвърля останалите искания в жалбата.
 5.
 Всяка от страните понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 51, 23.2.2008 г.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/2
 Решение на Съда (трети състав) от 27 септември 2007 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено Кралство) — Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd/Commissioners of Custom & Excise
 (Дело C-409/04) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 28а, параграф 3, първа алинея и член 28в, част А, буква а), първа алинея - Вътреобщностно придобиване - Вътреобщностна доставка - Освобождаване - Стоки, изпратени или превозени в друга държава-членка - Доказателства - Национални мерки за борба с данъчните измами)
 (2007/C 297/02)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Ищци: Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd
 Ответник: Commissioners of Custom & Excise
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на член 28а, параграф 3 и на член 28в, част A, буква a) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Договор между продавач и получател на стоки, съдържащ правило, което предвижда отговорността на последния за осигуряване на транспортирането на стоките до друга държава-членка след вдигане от склад, разположен на територията на държавата-членка на доставката
 Диспозитив
 1)
 Член 28а, параграф 3, първа алинея и член 28в, част A, буква a), първа алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2000/65/ЕО на Съвета от 17 октомври 2000 година, по отношение на термина „изпратен(и)“, съдържащ се в тези две разпоредби, следва да се тълкуват в смисъл, че вътреобщностното придобиване на стока е извършено и освобождаването на вътреобщностната доставка се прилага само когато правото на разпореждане като собственик със стоката е прехвърлено на получателя и доставчикът докаже, че тази стока е изпратена или транспортирана в друга държава-членка и че вследствие на това изпращане или транспортиране стоката е напуснала физически територията на държавата-членка на доставката.
 2)
 Член 28в, част A, буква a), първа алинея от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2000/65, следва да се тълкува в смисъл, че той се противопоставя на това компетентните власти на държавата-членка на доставката да задължават доставчик, който е действал добросъвестно и е представил доказателства, на пръв поглед обосноваващи неговото право на освобождаване на вътреобщностна доставка на стоки, да заплати впоследствие данъка върху добавената стойност върху тези стоки, когато тези доказателства се окажат фалшифицирани, без обаче да бъде установено участието на споменатия доставчик в данъчната измама, доколкото той е предприел всички разумни мерки в рамките на възможностите си, за да подсигури, че осъществяваната от него вътреобщностна доставка не го довежда до участие в такава измама.
 3)
 Фактът, че получателят е представил пред данъчните власти на държавата-членка по местоназначението декларация относно вътреобщностното придобиване, каквато е разглежданата в главното производство, може да представлява допълнително доказателство, целящо да установи, че стоките действително са напуснали територията на държавата-членка на доставката, но не представлява решаващо доказателство с оглед освобождаването от данък върху добавената стойност на дадена вътреобщностна доставка.
 (1) ОВ C 300, 4.12.2004 г.


text:
20150731005616572015/C 270/0612014CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL201506115622Дело C-1/14: Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — Base Company NV, по-рано KPN Group Belgium NV, Mobistar NV/Ministerraad (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/22/ЕО — Членове 4, 9, 13 и 32 — Задължения за предоставяне на универсална услуга и социални задължения — Предоставяне на достъп във фиксирано местоположение и предоставяне на телефонни услуги — Поносимост на тарифите — Специални тарифни схеми — Финансиране на задълженията за предоставяне на универсална услуга — Допълнителни задължителни услуги — Мобилни съобщителни услуги и/или абонаменти за интернет)
 ---documentbreak--- C2702015BG520120150611BG00065262Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — Base Company NV, по-рано KPN Group Belgium NV, Mobistar NV/Ministerraad
 (Дело C-1/14) (
 1
 )
 „(Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/22/ЕО — Членове 4, 9, 13 и 32 — Задължения за предоставяне на универсална услуга и социални задължения — Предоставяне на достъп във фиксирано местоположение и предоставяне на телефонни услуги — Поносимост на тарифите — Специални тарифни схеми — Финансиране на задълженията за предоставяне на универсална услуга — Допълнителни задължителни услуги — Мобилни съобщителни услуги и/или абонаменти за интернет)“2015/C 270/06Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Grondwettelijk Hof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Base Company NV, по-рано KPN Group Belgium NV, Mobistar NV
 Ответник: Ministerraad
 в присъствието на: Belgacom NV
 Диспозитив
 Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година, трябва да се тълкува в смисъл, че специалните тарифи и механизмът за финансиране, предвидени съответно в член 9 и в член 13, параграф 1, буква б) от същата директива, се прилагат по отношение на абонаментите за интернет, изискващи свързване с интернет във фиксирано местоположение, но не и за мобилните съобщителни услуги и предоставяните чрез тях абонаменти за интернет. Ако последните услуги се предоставят на територията на страната като „допълнителни задължителни услуги“ по смисъла на член 32 от Директивата за универсалната услуга, националното право не може да предвижда финансирането им посредством механизъм, включващ участието на отделни предприятия.
 (
 1
 ) ОВ C 102, 7.4.2014 г.


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/13
 Жалба, подадена на 20 април 2009 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (OFTAL CUSI)
 (Дело T-160/09)
 2009/C 167/27
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представител: S. Schneller, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Alcon Inc.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 4 февруари 2009 г. по преписка R 1471/2007-1 и да се уважи възражение No В 809899 за всички стоки,
 —
 Да се проведе съдебно заседание,
 —
 Да се осъди СХВП, и при условията на евентуалност встъпилата страна, да заплатят разноските по цялото производство,
 —
 При условията на евентуалност делото да се изпрати обратно на СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Alcon Cusì SA, което по-късно е прехвърлило правата си на Alcon Inc.
 Марка на Общността, предмет на спора:„OFTAL CUSI“ за стоки от клас 5 (заявка No 3 679 181)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „Ophtal“ за стоки от клас 5 (марка на Общността No 489 948)
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1)), тъй като не съществува вероятност от объркване или най-малкото вероятност да се направи асоциация между конфликтните марки
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/23
 Жалба, подадена на 31 август 2016 г. — sheepworld/EUIPO (Alles wird gut)
 (Дело T-622/16)
 (2016/C 383/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: sheepworld AG (Урсензолен, Германия) (представител: S. von Rüden, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Alles wird gut“ — заявка за регистрация No 14 170 062
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 юни 2016 г. по преписка R 212/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително направените в производството по обжалване пред EUIPO.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/39
 Жалба, подадена на 22 май 2015 г. — Spirig Pharma/СХВП (Daylong)
 (Дело T-261/15)
 (2015/C 245/47)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Spirig Pharma AG (Егеркинген, Швейцария) (представители: T. de Haan и P. Péters, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: фигуративна марка със словния елемент „Daylong“ — заявка за регистрация No 12 537 627.
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 март 2015 г. по преписка R 2455/2014-4.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя във връзка с производството пред четвърти апелативен състав на Службата
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009 във връзка с член 75 от същия регламент,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/41
 Жалба, подадена на 20 юли 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-76/12)
 2012/C 287/77
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: адв. S. Rodrigues и адв. A. Blot)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията, с което се преобразуват точките за заслуги, получени в друга институция, и на административното съобщение, с което се публикува списъкът на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата за повишаване за 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейската комисия от 13 октомври 2011 г. за преобразуване на точките за заслуги, които жалбоподателят е получил в друга институция, както и административно съобщение No 48/2011 от 27 октомври 2011 г., с което се публикува списъкът на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата за оценяване и повишаване за 2011 г., в който не е включено името на жалбоподателя,
 —
 ако е необходимо, да се отмени приетото от ОН решение за отхвърляне на жалбата, подадена от жалбоподателя по административен ред,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати обезщетение за претърпените имуществени вреди в размер, определен предварително и по справедливост на 20 000 EUR,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/16
 Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — Garner CAD Technic и др./Комисия
 (Дело T-614/11)
 2012/C 39/33
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Garner CAD Technic GmbH (Веслинг, Германия), GCT Design Organisation GmbH (Веслинг), SG Aerospace GmbH (Веслинг) (представители: R. Zehetmeier-Müller, M. Schweda, C. Wünschmann, F. Loose, I. Dörr и J. Eggers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателите искат:
 —
 да се отмени Решение на Европейската комисия от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C-7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10), приведена в действие от Германия — схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“), нотифицирано под номер С(2011) 275 окончателен, ОВ L 235, стр. 26,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите по същество твърдят следното:
 1.
 Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: оздравителната клауза („Sanierungsklausel“) не е държавна помощ.
 В това отношение жалбоподателите в частност поддържат, че оздравителната клауза по член 8c, параграф 1a от германския закон за корпоративното подоходно облагане (Körperschaftsteuergesetz, наричан по-нататък „KStG“) няма селективно действие, каквото е необходимо за прилагането на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не се прилага в полза на конкретни предприятия или производствени сектори. Освен това според жалбоподателите оздравителната клауза не представлява изключение от референтната система в германското данъчно право за принципно неограничено пренасяне на загубите и приспадане на загубите от предходни данъчни периоди, а напротив — допринася за ефикасното действие на референтната система.
 2.
 Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: липса на селективност, тъй като не се прави разлика между отделните икономически оператори, които от гледна точка на целта на тази уредба се намират в сходно фактическо и правно положение.
 По този въпрос жалбоподателите твърдят, че оздравителната клауза се прилага в полза на всички предприятия, които са организирани под формата на търговско дружество, при еднакви условия и без свобода на преценка. Според жалбоподателите оздравителната клауза е обща мярка на данъчната политика, която съответно не попада под забраната на помощите.
 3.
 Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: оздравителната клауза е обоснована предвид цялостната структура на германската данъчна система.
 В това отношение жалбоподателите поддържат, че дори ако се приеме становището на Комисията и оздравителната клауза се счете за селективна мярка, тази селективност би била оправдана с оглед на конституционните принципи за съобразяване на данъците с възможностите на лицата, за недопускане на прекомерно облагане и за пропорционалност.
 4.
 Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС: жалбоподателите не са получавали средства чрез държавни ресурси.
 Жалбоподателите твърдят, че не са получавали средства чрез държавни ресурси. В това отношение те в частност поддържат, че при прилагането на оздравителната клауза пренасящото загубите си дружество не получава нови имуществени ползи, а просто не се променя вече съществуващият имуществен режим, произтичащ от принципа за неограничено пренасяне на загубите и приспадане на загубите от предходни данъчни периоди.
 5.
 Явна грешка в преценката поради непълно съобразяване на германската данъчна уредба.
 По този въпрос жалбоподателите в частност твърдят, че Комисията не е съобразила приложимата германска данъчна уредба и че поради това при издаването на обжалваното решение е допуснала съществени грешки.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/4
 Решение на Съда (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-522/04) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Свободно движение на лица - Свободно движение на работници - Свободно предоставяне на услуги - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 28, 31, 36 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Директива 2002/83/ЕО - Данъчно законодателство, предвиждащо по-неблагоприятно третиране на вноските към професионални пенсионни схеми, изплатени на застрахователни предприятия, установени в чужбина - Данъчно облагане в Белгия на капитали и на суми при предсрочно прекратяване на полици, изплатени на бенефициенти, които са прехвърлили своето пребиваване в чужбина - Конвенция за избягване на двойното данъчно облагане - Отговорен представител)
 (2007/C 199/06)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: R. Lyal и D. Triantafyllou]
 Ответник: Кралство Белгия [представители: E. Dominkovits и M. Wimmer]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 18, 39, 43, 49 и 56 от Договора за ЕО, на членове 28, 31, 36 и 40 от Споразумението за ЕИП, както и на член 5, параграф 1 и член 53, параграф 2 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането (ОВ L 345, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192) — Данъчно законодателство, предвиждащо по-неблагоприятно третиране на вноските към професионални пенсионни схеми, изплатени на застрахователни предприятия, установени в чужбина, данъчното облагане в Белгия на капиталите и сумите при предсрочно прекратяване на полици, изплатени на бенефициенти, които са прехвърлили своето местопребиваване в чужбина, и задължение за тези предприятия да имат пребиваващ в Белгия представител за гарантиране на заплащането на годишния данък върху застрахователните договори
 Диспозитив
 1)
 —
 Като подчинява възможността за приспадане на вноските на работодателя, дължими в изпълнение на договор за допълнително застраховане за старост и преждевременна смърт на условието, предвидено в член 59 от Кодекса за данъците върху доходите от 1992 г., съгласуван с Кралско постановление от 10 април 1992 г., както е изменен със Закон от 28 април 2003 г. относно допълнителните пенсии, тяхното данъчно облагане и облагането на някои допълнителни предимства в областта на социалното осигуряване, тези вноски да бъдат изплатени на застрахователно предприятие или осигурителен фонд, установени в Белгия,
 —
 като подчинява намаляването на данъка поради дългосрочни спестявания, допустимо по силата на членове 145/1 и 145/3 от КДД от 1992 г., както е изменен със Закона от 28 април 2003 г., за личните вноски за допълнително застраховане за старост и за преждевременна смърт или за допълнителна пенсия, изплащани с участието на работодателя посредством удръжки върху възнаграждението на работника или с участието на предприятието посредством удръжки върху възнаграждението на ръководителя му, който не се намира в трудово-правни отношения с него, на условието тези вноски да бъдат изплащани на застрахователно предприятие или осигурителен фонд, установени в Белгия,
 —
 като предвижда в член 364а от Кодекса за данъците върху доходите от 1992 г., както е изменен със Закона от 28 април 2003 г., че когато капиталите, сумите при предсрочно прекратяване на полици и спестяванията, предмет на член 34 от същия кодекс, са изплатени или отпуснати на данъчно задължено лице, което по-рано е прехвърлило своето местожителство или седалището на своя капитал в чужбина, за момент на плащането или отпускането се счита денят, предхождащ това прехвърляне и като приравнява, по силата на посочения член 364а, алинея втора, на „отпускане“ всяко прехвърляне, посочено в член 34, параграфи 2 и 3 на същия кодекс, по такъв начин, че всеки застраховател е задължен да удържа професионални отчисления, съобразно член 270 от посочения кодекс, върху капиталите и сумите при предсрочно прекратяване на полици, изплатени на чуждестранно лице, което към даден момент е било „местно“, с оглед целите на белгийското данъчно облагане, доколкото въпросните капитали и суми са били натрупани изцяло или частично през периода, през който заинтересованото лице е било „местно“, с оглед целите на белгийското данъчно облагане, въпреки че двустранните данъчни конвенции, сключени от Кралство Белгия, дават право на другата договаряща държава да облага такива доходи,
 —
 като облага данъчно по силата на член 364б от Кодекса за данъците върху доходите от 1992 г., както е изменен със Закона от 28 април 2003 г., прехвърляния на капитали или на суми при предсрочно прекратяване на полици, образувани от вноски на работодателя или от лични вноски за допълнителна пенсия, които се извършват от пенсионния фонд или от застрахователната институция, към които са били натрупани, в полза на бенефициента или на свързаните с него оправомощени лица, на друг пенсионен фонд или на друга застрахователна институция, установени извън Белгия, въпреки че такова прехвърляне не съставлява облагаема сделка ако капиталите или сумите при предсрочно прекратяване на полица се прехвърлят на друг пенсионен фонд или на друга застрахователна институция, установени в Белгия;
 —
 като изисква, на основание член 224/2а от Общия регламент за приравнените на данък такси, приет с Кралско постановление от 3 март 1927 г., както е изменен с Кралско постановление от 30 юли 1994 г., от чуждестранните застрахователи, които нямат оперативно седалище в Белгия да получат, преди да започнат да предоставят услуги в Белгия, разрешение за „отговорен представител“, пребиваващ на нейна територия, който се задължава лично и писмено по отношение на белгийската държава да заплаща годишната такса върху застрахователните договори, лихвите и глобите, които могат да се възникнат от договори, свързани с рискове на територията на Белгия,
 Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от членове 18 ЕО, 39 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО, членове 28, 31, 36 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година, както и от член 4 от Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година за координиране на законовите, подзаконови и административни разпоредби относно прякото животозастраховане, изменяща Директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (трета директива за животозастраховането), след измененията член 5, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането, след изменение член 5, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно прякото животозастраховане.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 249, 14.10.2006 г.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/9
 Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (Англия и Уелс) на 29 май 2009 г. — Synthon BV/Merz Pharma Gmbh & Co KG
 (Дело C-195/09)
 2009/C 193/10
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Ищец: Synthon BV
 Ответник: Merz Pharma Gmbh & Co KG
 Преюдициални въпроси
 1)
 Представлява ли дадено разрешително „първо разрешително за пускане. на пазара в Общността“, по смисъла на член 13 и член 19 от Регламент на Съвета (ЕИО) No 1768/92 (1), ако е издадено въз основа на съобразена с Директива на Съвета 65/65/ЕИО (2), национална разпоредба или е необходимо освен това да се установи, че предоставяйки въпросното разрешително националният орган се е ръководил от оценка на данни, така както се изисква според предвидената в тази Директива административна процедура?
 2)
 По смисъла на член 13 и член 19 от Регламент на Съвета (ЕИО) No 1768/92 включва ли изразът „първо разрешително за пускане. на пазара в Общността“ разрешителните, за които според националното право е било разрешено да съществуват едновременно с разрешителен режим, съобразен с Директива на Съвета 65/65/ЕИО?
 3)
 Попада ли в приложното поле на Регламент на Съвета (ЕО) No 1768/92, така както е определено в член 2, продукт, за който е разрешено да бъде пуснат на пазара за първи път в ЕИО без да премине през предвидената в Директива на Съвета 65/65/ЕИО административна процедура?
 4)
 Ако не, невалиден ли е издаден във връзка с такъв продукт сертификат за допълнителна закрила?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130).
 (2) Директива 65/65/ЕИО на Съвета от 26 януари 1965 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби, свързани с лекарствените продукти (ОВ 22, стp. 369).


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/17
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (France) на 20 януари 2014 г. — Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourime (SNRT) и др.
 (Дело C-25/14)
 2014/C 85/30
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État (Франция)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)
 Ответник: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) и др.
 Преюдициален въпрос
 Представлява ли спазването на задължението за прозрачност, което произтича от член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз, задължително предварително условие за да приеме държава членка за приложим спрямо всички предприятия в даден сектор колективен трудов договор, който поверява на избран от социалните партньори един-единствен оператор управлението на задължителната допълнителна схема за осигуряване, въведена в полза на работниците?


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/30
 Определение на председателя на Общия съд от 19 октомври 2010 г. — Nencini/Парламент
 (Дело T-431/10 R)
 (Обезпечително производство - Член на Европейския парламент - Възстановяване на обезщетения, изплатени на основание връщане на разходите за парламентарни сътрудници и надбавките за пътуване - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
 2010/C 328/52
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Riccardo Nencini (Barberino di Mugello, Италия) (представител: F. Bertini, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представител: N. Lorens, A. Caiola и D. Moore)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на редица актове на Парламента, свързани с възстановяването на парламентарни надбавки, за които се твърди, че са недължимо получени
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за обезпечително производство.
 2.
 Не се произнася относно съдебните разноски.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/35
 Жалба, подадена на 8 май 2017 г. — Ogrodnik/EUIPO — Aviario Tropical (Tropical)
 (Дело T-276/17)
 (2017/C 213/48)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tadeusz Ogrodnik (Хожов, Полша) (представители: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Aviario Tropical, SA (Лурес, Португалия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Tropical“ — марка на Европейския съюз No 3 435 773
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 14 февруари 2017 г. по преписка R 2125/2016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да отхвърли жалбата на Aviário Tropical, SA срещу решението от 15 юли 2013 г. на отдела по отмяна на ответника по преписка 6029 C,
 —
 да осъди EUIPO и Aviário Tropical, SA, ако последното встъпи в това производство, да платят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 53, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/60
 Жалба, подадена на 24 септември 2009 г. — Bianchin/СХВП — Grotto (GASOLINE)
 (Дело T-380/09)
 2009/C 282/111
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luciano Bianchin (Asolo, Италия) (представители: G. Massa и P. Massa, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Grotto SpA (Chiuppano, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 13.7.2009 г. поради всички изложени мотиви и да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски,
 —
 да се разпореди предоставянето на преписките по производства No B 630410, No 000002087/C, No R1455/2008-2
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „GASOLINE“ (искане за регистрация No 2 901 064) за стоки от клас 9
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: GROTTO S.p.A.
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: италианска фигуративна марка, която съдържа словен елемент „GAS (keep it simple)“(регистрации No 959 343 и No 876 729) за inter alia стоки от клас 9 и фигуративна марка на Общността, която съдържа словен елемент „GAS“ (No 2 867 463) за стоки от клас 9
 Решение на отдела по заличаването: уважава искането и обявява за недействителна регистрацията на въпросната марка на Общността
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: пълна липса на относимост на член 8, параграф 1, буква б) и на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/14
 Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Shell Petroleum и др./Комисия
 (Дело T-343/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Съвместен контрол - Глоби - Отегчаващи обстоятелства - Роля на подбудител и водач - Рецидив - Продължителност на нарушението - Право на защита - Пълна юрисдикция - Поведение на предприятието по време на административното производство)
 2012/C 355/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Shell Petroleum NV (Хага, Нидерландия); The Shell Transport and Trading Company Ltd (Лондон, Обединено кралство); и Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: първоначално O. Brouwer, W. Knibbeler и S. Verschuur, впоследствие O. Brouwer, W. Knibbeler и P. van den Berg, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, подпомаган от L. Gyselen, адвокат)
 Предмет
 Жалба с главно искане за отмяна на Решение C(2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 година относно процедурата по член 81 [ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия) в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобата, наложена на последните с посоченото решение
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 2, буква l от Решение C(2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 година относно процедурата по член 81 [ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия), доколкото установява размера на глобата, наложена на Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd и Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV на 108 милиона евро.
 2.
 Намалява размера на глобата, наложена на Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd и Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV, на 81 милиона евро.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 20, 27.1.2007 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/39
 Определение на Общия съд от 14 септември 2015 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-841/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Собствени ресурси на Съюза - Финансова отговорност на държавите членки - Задължение за плащане на Комисията на сумата, съответстваща на загуба на собствени ресурси - Размер на лихвите за забава - Писмо на Комисията - Неподлежащ на обжалване акт - Недопустимост))
 (2015/C 381/45)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis, abogado del Estado)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Caeiros и L. Lozano Palacios)
 Предмет
 Искане за отмяна на твърдяното решение на Генерална дирекция „Бюджет“ на Комисията, съдържащо се в писмото BUDG/B/03MV D (2014) 3486706 от 21 октомври 2014 г., с което последната приложила член 11 от изменения Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) и определила размер от 3 1 72 388,46 EUR на лихвите за забава, които да се заплатят от Кралство Испания най-късно в последния работен ден на втория месец, следващ изпращането на посоченото писмо
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 73, 2.3.2015 г.