text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/5
 Решение на Съда (втори състав) от 26 март 2015 г. — Европейска комисия/Moravia Gas Storage a.s., по-рано Globula a.s., Чешка република
 (Дело C-596/13 P) (1)
 ((Обжалване - Вътрешен пазар на природен газ - Задължение на предприятията за природен газ - Организиране на система за договорен достъп на трети лица до съоръженията за съхранение на природен газ - Решение на чешките органи - Временно освобождаване за бъдещи подземни съоръжения за съхранение на природен газ в Дамборжице - Решение на Комисията - Разпореждане за оттегляне на решението за освобождаване - Директиви 2003/55/ЕО и 2009/73/ЕО - Прилагане във времето))
 (2015/C 171/06)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Armati и K. Herrmann)
 Други страни в производството: Moravia Gas Storage a.s., по-рано Globula a.s. (представители: P. Zákoucký и D. Koláček, advokáti), Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller и J. Vláčil)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Globula/Комисия (T-465/11, EU:T:2013:406).
 2)
 Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.
 3)
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 61, 1.3.2014 г.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/21
 Определение на Общия съд от 27 март 2017 г. — Palos Caravina/CdT
 (Дело T-725/16) (1)
 ((Публична служба - Срочно наети служители - Длъжностни лица - Наемане на работа - Уведомление относно назначаването на трето лице - Член 25, трета алинея от Правилника - Липса на основание за произнасяне))
 (2017/C 178/29)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Maria José Palos Caravina (Люксембург, Люксембург) (представители: A. Salerno и P. Singer, avocats)
 Ответник: Център за преводи за органите на Европейския съюз (CdT) (представители: M. Garnier и J. Rikkert)
 Предмет
 Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на CdT от 23 декември 2015 г. за отказ жалбоподателката да бъде уведомена относно назначаването на трето лице, и от друга страна, на решението на CdT от 5 юли 2016 г., с което се отхвърля подадената от нея по административен ред жалба срещу този отказ
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.
 2)
 Центърът за преводи за органите на Европейския съюз (CdT) понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на г-жа Maria José Palos Caravina.
 (1) ОВ C 462, 12.12.2016 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/74
 Жалба, подадена на 20 ноември 2015 г. — Panzeri/Парламент и Комисия
 (Дело T-677/15)
 (2016/C 027/93)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Италия) (представител: C. Cerami, avvocato)
 Ответници: Европейски парламент и Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 По същество: да уважи настоящата жалба и в резултат на това да отмени обжалвания акт като незаконосъобразен;
 —
 При условията на евентуалност: да разпореди връщане на преписката на генералния секретар на Европейския парламент за повторно определяне по справедливост на сумата, чието възстановяване се иска;
 —
 При спечелване на делото от страна на г-н Pier Antonio Panzeri да бъдат заплатени разноските и възнагражденията по настоящото дело;
 —
 Жалбоподателят си запазва всички предоставени от закона права и от възможността да предявява всякакви основания, включително по-специално подаване на евентуално ново искане за осъждане да бъдат върнати внесените в средносрочен план суми с цел изпълнение на оспорената заповед за плащане, ведно с лихви и преоценка.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу известие No 315070 от 21 септември 2015 г. на Генерална дирекция „Финанси“ на Европейския парламент — дирекция „Финансови и социални права на членовете на ЕП“ относно дебитно известие по отношение на жалбоподателя за 83 764,00 EUR; както и срещу известие No 312998 от 27 юли 2012 г. на Генералния секретар на Европейския парламент на английски език относно мотивите към дебитно известие No 315070 от 21 септември 2015 г.; и срещу всеки предходен, свързан и последващ акт спрямо посочените по-горе.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят извежда четири основания.
 1.
 Първото основание, изведено от нарушение на материалноправната норма, съдържаща се в член 81 параграф 1 от Регламент ЕО/2012/966; от нарушение на принципа за разумен срок; и от изтичане на погасителната дейност за претендираното от Съюза вземане.
 —
 В това отношение се сочи, че вземането в размер на 83 764,34 EUR, което Парламентът претендира по административен ред от члена на ЕП Panzeri, било погасено по давност по смисъла на член 81, параграф 1 от Регламент ЕО/2012/966. Това е така, тъй като обстоятелствата при възникването на предполагаемото вземане на Съюза се отнасят изключително до петгодишния период 2004-2009 г., а заповедта за плащане на Дирекцията е издадена едва на 21 септември 2015 г. и следователно била просрочена.
 2.
 Второто основание, изведено от съществено процесуално нарушение на член 1, член 4, параграф 6, член 6, параграф 5, член 9 и съображение 10 от Регламент ЕО/1999/1073, от съществено процесуално нарушение на член 4 от Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания на OLAF; от липса на компетентност на OLAF; от нарушение на принципа на пропорционалност и разумност и липса на разследване и претегляне.
 —
 В това отношение се сочи, че проведеното от OLAF производство било опорочено в много отношения, тъй като било възпрепятствано състезателното производство по отношение на г-н Panzeri, бил пропуснат окончателния доклад от разследването, цялата процедура по разследване на OLAF било проведено в явно нарушение на член 6, параграф 5 от Регламент ЕО/1999/1073, тъй като е започната на 23 ноември 2009 г. и приключила (предполагаемо) едва през месец юли 2012 г. OLAF, освен това, н е можела да има компетентност предвид малозначителността на поведението, приписвано на жалбоподателя с последващо допълнително нарушение на принципа на пропорционалност.
 3.
 Третото основание, изведено от нарушение на член 55 ДЕС, на членове 20 и 24, параграф 4 ДФЕС; съществено процесуално нарушение на член 7, параграф 1 от Решение 2005/684/ЕО на Европейския парламент (а приемане на Правилник за членовете на Европейския парламент).
 —
 Според жалбоподателя известие No 312998 от 27 юли 2012 г. на Генералния секретар на Европейския парламент, което съдържа единствените действително известни на г-н Panzeri претенции, е съставено на английски език. Това довело до нарушение на множество норми от Договорите и Правилника за членовете на Европейския парламент, чиято цел е да гарантират на всеки гражданин на Съюза, включително членовете на Европейския парламент, правото да кореспондират устно или в писмена форма с всички институции на Съюза, като използват родния си език.
 4.
 Четвъртото основание, изведено от съществено процесуално нарушение на членове 62 и 68 о Решението на председателството на Европейския парламент от 19 май и 9 юли 2008 г.; от съществено процесуално нарушение на член 14, параграф 2 от Правилника за разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент (ПРН); от несъществуване на акта и пълна липса на мотиви.
 —
 В това отношение се уточнява, че Генералният секретар пропуснал да издаде (или най-малкото да съобщи на г-н Panzeri) окончателното си решение, въз основа на което е издадена обжалваната заповед за плащане. Това очевидно довело до пълната липса на мотиви, ако не до несъществуване на окончателния акт. Липсвали предпоставките за прилагане на член 14, параграф 2 от ПРН.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/36
 Жалба, подадена на 24 април 2015 г. — Aguirre y Compañía/СХВП — Puma (Изображение на спортна обувка)
 (Дело T-205/15)
 (2015/C 205/49)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Aguirre y Compañía, SA (Мадрид, Испания) (представител: M. Pomares Caballero и A. Pomares Caballero, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Puma SE (Херцогенаурах, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорния дизайн или модел: жалбоподателят
 Спорен дизайн или модел: модел на Общността, изобразяващ спортна обувка — модел на Общността No 1050520-0001
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 20 януари 2015 г. по преписка R 696/2013-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение в смисъл да бъде постановено, че в настоящия случай не е налице основанието за обявяване на недействителност, предвидено в член 25, параграф 1, буква д) от Регламент No 6/2002, както е приел апелативният състав,
 —
 или при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение,
 —
 във всеки случай да осъди СХВП да заплати заедно с направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 Изложени основания
 —
 Съществено формално нарушение, тъй като обжалваното решение съдържа непоследователни декларации, възпрепятстващи мотивирането му в достатъчна степен.
 —
 Нарушение на член 25, параграф 1, буква д) от Регламент No 6/2002.
 —
 Нарушение на член 63 от Регламент No 6/2002.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/32
 Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — EE/СХВП (Изображение на бели точки върху жълт фон)
 (Дело T-143/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща изображение на бели точки върху жълт фон - Относително основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 354/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: EE Ltd (Хатфийлд, Обединено кралство) (представител: P. Brownlow, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Rajh)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 27 ноември 2013 г. (преписка R 703/2013-2) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, представляващ изображение на бели точки върху жълт фон, като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда EE Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/12
 Преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel (Белгия), постъпило на 28 март 2014 г. — Loutfi Management Propriété intellectuelle SARL/AMJ Meatproducts NV и Halalsupply NV
 (Дело C-147/14)
 2014/C 194/15
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL
 Ответник: AMJ Meatproducts NV, Halalsupply NV
 Преюдициален въпрос
 С оглед на членове 21 и 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1) трябва ли член 9, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (2) да се тълкува в смисъл, че при преценката на вероятността от объркване между марка на Общността, в която доминираща е арабска дума, и знак, в който доминираща е друга, но визуално сходна арабска дума, разликата в произнасянето и в значението на тези думи може или дори трябва да се разглежда и да се взема предвид от националните юрисдикции на държавите членки, макар и арабският език да не е официален език на Съюза и на държавите членки?
 (1) ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/3
 Жалба, подадена на 26 септември 2016 г. от Francisco Javier Rosa Rodriguez срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 20 юли 2016 г. по дело T-358/16, Rosa Rodriguez/Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
 (Дело C-509/16 P)
 (2017/C 022/05)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Francisco Javier Rosa Rodriguez (представител: J. Velasco Velasco, адвокат)
 Друга страна в производството: Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
 С определение от 8 декември 2016 г. Съдът (девети състав) отхвърли жалбата и реши г-н Rosa Rodríguez да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/32
 Жалба, подадена на 27 май 2011 г. — TF1/Комисия
 (Дело T-275/11)
 2011/C 232/58
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne Billancourt, Франция) (представители: J.-P. Hordies и C. Smits, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме, че жалбата му е допустима и основателна;
 —
 на основание член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд да предприеме процесуално организационни действия като разпореди да бъдат представени документите, които Комисията е използвала, за да стигне до извода, че финансирането с публични ресурси е пропорционално и прозрачно, а именно, докладите за прилагане на членове 2 и 3 от постановлението за бюджетните години 2007 и 2008 и проектодоклада, предвиден в член 2 за 2009 г., както и поверителния вариант на обжалваното решение,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба се цели отмяната на решение 2011/140/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 г., с което е обявена за съвместима с вътрешния пазар държавната помощ под формата на годишна бюджетна субсидия, която френските власти възнамеряват да отпуснат в полза на France Télévisions.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от неправилното тълкуване на задължителната връзка по предназначение между предвидените в реформата на публичния аудиовизуален сектор нови такси и финансирането на France Télévisions. Жалбоподателят сочи данни, които дават основание да се заключи, че между таксата за излъчване на рекламни съобщения и таксата върху електронните съобщения, от една страна, и бюджетните субсидии, отпуснати на France Télévisions, от друга страна, съществува задължителна връзка по предназначение, както от правна страна, като се вземат предвид всички относими национални разпоредби, така и от икономическа гледна точка, като се вземе предвид механизма за определяне на размера на помощта, равнището на таксата и нейното ефективно използване.
 2.
 Второто правно основание е изведено от свързаната с механизма на финансиране на France Télévisions опасност от свръхкомпенсация. Жалбоподателят упреква Комисията, от една страна, за това, че тъй като не е имал достъп до няколко административни документа, той нямало да бъде в състояние да упражни ефективно правото си на съдебна защита и, от друга страна, за това, че когато изследвала законосъобразността на спорната мярка Комисията тълкувала неправилно член 106, параграф 2, ДФЕС като не взела предвид условието за икономическа ефективност при осъществяването на обществената услуга.
 —
 Третото правно основание е изведено от обстоятелството, че не са взети предвид други норми от ДФЕС и от вторичното право. Жалбоподателят изтъква, първо, че таксата върху електронните съобщения противоречи на член 110 ДФЕС, второ, че спорните такси представляват ограничаване на свободното предоставяне на услуги и на свободата на установяване, тъй като натрупването на специфични такси върху секторите на радиоразпространението и далекосъобщенията ограничава значително възможността за операторите от сферата на радио и телевизионното разпространение и на далекосъобщенията да упражняват стопанските си дейности във Франция и трето, че спорната мярка противоречи на Директива 2002/20 от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги, доколкото тя въвежда такса в тежест на операторите на далекосъобщителни мрежи и услуги, които не спазват предвидените в директивата условия.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/46
 Определение на Общия съд от 19 юли 2016 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-770/14) (1)
 ((ЕФРР - Регламент (ЕО) No 1083/2006 - Програма за трансгранично сътрудничество Италия—Малта 2007—2013 г. - Неспазване на сроковете - Автоматична отмяна на поетите задължения - Пропорционалност - Принцип на сътрудничество - Принцип на партньорство - Непреодолима сила - Задължение за мотивиране - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
 (2016/C 335/60)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и P. Gentili)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и D. Recchia)
 Предмет
 Искане, основано на член 263 ДФЕС и целящо, от една страна, отмяната на Известие Ares (2014) 2975571 на Комисията от 11 септември 2014 г., с което Комисията уведомява Италианската република за автоматичната отмяна към 31 декември 2013 г. на една част от ресурсите, свързани с ангажиментите на Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) в рамките на Програмата за трансгранично сътрудничество Италия—Малта 2007—2013 г., и от друга страна, Общият съд да обяви за допустими за финансиране разходите, свързани с проектите ImaGenX, Simit и PIM Energethica.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2015 г.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/32
 Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 5 септември 2016 г. — Fidelity Funds/Skatteministeriet
 (Дело C-480/16)
 (2016/C 419/42)
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Østre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fidelity Funds
 Ответник: Skatteministeriet
 Встъпила страна: NN (L) SICAV
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на член 56 ДЕО (член 63 ДФЕС) относно свободното движение на капитали или на член 49 ДЕО (член 56 ДФЕС) относно свободното предоставяне на услуги данъчен режим като този по главното производство, съгласно който чуждестранни предприятия за колективно инвестиране по смисъла на Директива 85/611/ЕИО (1) на Съвета (Директивата за ПКИПЦК) се облагат с данък при източника за дивидентите, получени от датски дружества, при положение че аналогичните датски предприятия за колективно инвестиране могат да бъдат освободени от облагане с данък при източника било то защото фактически извършват минимално разпределение на своите членове в замяна на удържане на данък при източника, или защото формално се изчислява минимално разпределение, върху което от членовете на предприятието се удържа данък при източника?
 (1) Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (OB L 375, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 138).


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/21
 Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Government of Malaysia/СХВП — Vergamini (HALAL MALAYSIA)
 (Дело T-508/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „HALAL MALAYSIA“ - По-ранна нерегистрирана фигуративна марка „HALAL MALAYSIA“ - Относително основание за отказ - Липса на права върху по-ранния знак, придобити съгласно правото на държавата членка преди подаването на заявката за марка на Общността - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Използване на по-ранната марка като сертификационна марка - Режим на иска за злоупотреба с наименование („action for passing off“) по common law - Липса на „goodwill“))
 (2016/C 007/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Government of Malaysia (представители: първоначално R. Volterra, solicitor, R. Miller, barrister, V. von Bomhard и T. Heitmann, адвокати, впоследствие R. Volterra, R. Miller и V. von Bomhard)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Bullock и N. Bambara)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Paola Vergamini (Кастелнуово ди Гарфаняна, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 27 юни 2013 г. (преписка R 326/2012-1) относно производство по възражение между Government of Malaysia и г-жа Paola Vergamini.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Government of Malaysia да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 352, 30.11.2013 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/8
 Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2015 г. (преюдициални запитвания от Raad van State — Нидерландия) — R.L. Trijber, осъществяващ дейност под фирменото наименование Amstelboats/College van burgemeester en wethouders van Amsterdam (C-340/14), J. Harmsen/Burgemeester van Amsterdam (C-341/14)
 (Съединени дела C-340/14 и C-341/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2006/123/ЕО - Услуги на вътрешния пазар - Корабоплаване с развлекателна цел - Витрини за проституция - Член 2, параграф 2, буква г) - Приложно поле - Изключване - Услуги в областта на транспорта - Свобода на установяване - Разрешителен режим - Член 10, параграф 2, буква в) - Условия за предоставяне на разрешение - Пропорционалност - Езиково изискване - Член 11, параграф 1, буква б) - Срок на действие на разрешението - Ограничаване на броя на наличните разрешения - Наложителна причина, свързана с обществения интерес))
 (2015/C 381/09)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: R.L. Trijber, осъществяващ дейност под фирменото наименование Amstelboats (C-340/14), J. Harmsen (C-341/14)
 Ответници: College van burgemeester en wethouders van Amsterdam, Burgemeester van Amsterdam
 Диспозитив
 1)
 Член 2, параграф 2, буква г) от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар трябва да се тълкува в смисъл, че дейност като тази, за която е подадено разглежданото в главното производство заявление за разрешение и която се изразява в предоставяне срещу възнаграждение на услуга по превоз на пътници с кораб с цел развлекателна обиколка на града по вода — обстоятелства, които запитващата юрисдикция следва да провери — не представлява услуга „в областта на транспорта“ по смисъла на посочената разпоредба и не е изключена от приложното поле на Директивата.
 2)
 Член 11, параграф 1, буква б) от Директива 2006/123 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска компетентните национални органи да издават разрешения с неограничен срок на действие за упражняване на дейност като разглежданата в главното производство, при положение че броят на разрешенията, издавани за тази цел от същите органи, е ограничен по наложителни причини, свързани с обществения интерес.
 3)
 Член 10, параграф 2, буква в) от Директива 2006/123 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска мярка като разглежданата в главното производство — разрешение за дейност като тази по дело C-341/14, а именно стопанисване на витрини за проституция чрез почасово отдаване на помещения под наем, да се издава само ако доставчикът на тези услуги може да общува с получателите на услугата, в случая проституиращите лица, на разбираем за тях език, доколкото това условие може да гарантира осъществяването на преследваната цел от обществен интерес, а именно предотвратяване на свързаните с проституцията престъпления, и не надхвърля необходимото за постигане на тази цел, като това следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 339, 29.9.2014 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/19
 Решение на Общия съд от 30 април 2014 г. — Tisza Erőmű/Комисия
 (Дело T-468/08) (1)
 ((Държавни помощи - Помощи, предоставени от унгарските власти на някои производители на електрическа енергия - Споразумения за закупуване на електрическа енергия, сключени между публично предприятие и някои производители на електрическа енергия - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Задължение за мотивиране - Понятие за държавна помощ - Предимство - Селективен характер - Държавни средства - Възможност да се вмени на държавата - Засягане на търговията между държавите членки - Право на защита - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Равно третиране - Пропорционалност - Злоупотреба с власт - Член 10 от Договора за Енергийната харта))
 2014/C 194/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tisza Erőmű kft, по-рано AES-Tisza Erőmű kft (Tiszaújváros, Унгария) (представители: първоначално T. Ottervanger и E. Henny, впоследствие T. Ottervanger, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, N. Khan и K. Talabér-Ritz)
 Предмет
 Отмяна на Решение 2009/609/ЕО на Комисията от 4 юни 2008 г. относно държавна помощ C 41/05, предоставена от Унгария в рамките на споразумения за закупуване на електрическа енергия (ОВ L 225, 2009 г., стр. 53)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Tisza Erőmű kft понася съдебните разноски, включително тези по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 6, 10.1.2009 г.


text:
 25.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 58/12
 Жалба, подадена на 26 декември 2011 г. — Jaber/Съвет
 (Дело T-653/11)
 2012/C 58/23
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Aiman Jaber (Lattakia, Сирия) (представител: M. Ponsard, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да разгледа настоящата жалба по реда на бързото производство,
 —
 да отмени, в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя:
 —
 Решение 2011/273/ОВППС със съответните изменения и допълнения до настоящия момент, включително всички решения, посочени в точка 12 от жалбата,
 —
 Регламент No 442/2011 със съответните изменения и допълнения до настоящия момент, включително всички регламенти, посочени в точка 13 от жалбата,
 —
 Решение 2011/782/ОВППС със съответните изменения и допълнения до настоящия момент,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от нарушаване на основните права и процесуални гаранции, по-специално на правото на изслушване, на правото на защита, на задължението за мотивиране и на принципа на ефективна съдебна защита, доколкото жалбоподателят не бил уведомен официално за включването му в списъка на санкционираните лица и доколкото ответникът не е отговорил на въпросите на жалбоподателя и не е посочил въз основа на какви конкретни доказателства името на жалбоподателя е било включено в спорните списъци.
 2.
 Второ правно основание, изведено от нарушаване на правото на собственост и на икономическата свобода, тъй като обжалваните актове несъмнено нарушават сериозно търговските дейности на жалбоподателя.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/60
 Жалба, подадена на 15 февруари 2010 г. — Sphere Time/СХВП — Punch (часовници)
 (Дело T-68/10)
 2010/C 100/89
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sphere Time société anonyme (Windhof, Люксембург) (представител: C. Jäger, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Punch, société par actions simplifiée (Ница, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 декември 2009 г. по преписка R 1130/2008-3 и да се разпореди на ответника да потвърди действителността на оспорвания регистриран промишлен дизайн на Общността, и
 —
 да се разпореди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство, а другата страна в производството пред апелативния състав да понесе разноските на жалбоподателя във връзка с производствата по обявяване на недействителност и по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн, регистриран за „часовници“
 Притежател на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Решение на отдела по заличаването: обявява спорния промишлен дизайн на Общността за недействителен.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на членове 4, 5 и 6 от Регламент No 6/2002 на Съвета, доколкото апелативният състав е приел неправилно, че оспорваният дизайн не е оригинален, нито нов; нарушение на член 61, параграф 2 от Регламент No 6/2002, доколкото апелативният състав не е преценил правилно доводите на жалбоподателя и доказателствата, представени в хода на производството, не е дал правилно тълкуване на свободата на дизайнера и е основал решението си на невярна преценка, извършвайки по този начин злоупотреба с власт.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/14
 Определение на Съда (седми състав) от 6 октомври 2015 г. — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Европейска комисия, Кралство Нидерландия, Nederlandse Zuivelorganisatie
 (Дело C-517/14 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Земеделие - Регламент (ЕО) No 510/2006 - Регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания - Регистрация на наименованието „Edam Holland“ - Производители, използващи името „edam“ - Липса на правен интерес))
 (2016/C 038/19)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (представители: M. Loschelder et V. Schoene, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: B. Schima, J. Guillem Carrau и G. von Rintelen), Кралство Нидерландия, (представители: B. Koopman и M. Bulterman), Nederlandse Zuivelorganisatie (представители: P. van Ginneken и G. Béquet, advocaten)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. да заплати съдебните разноски.
 3)
 Кралство Нидерландия и Nederlandse Zuivelorganisatie понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2015 г.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/17
 Жалба, подадена на 8 декември 2010 г. — LG Electronics/СХВП (DIRECT DRIVE)
 (Дело T-561/10)
 2011/C 38/32
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 септември 2010 г. по преписка R 1027/2010-2,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „DIRECT DRIVE“ за стоки от класове 7 и 11 — заявка за регистрация на марка на Общността No 8797052
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е взел предвид съществуващите по-ранни марки на Общността и национални регистрации, както и една заявка за национална марка.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/33
 Определение на Съда (шести състав) от 3 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Câmpulung— Румъния) — Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran/SC Suport Colect SRL
 (Дело C-92/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директиви 93/13/ЕИО и 2008/48/ЕО - Приложно поле ratione temporis и ratione materiae - Обстоятелства, предхождащи присъединяването на Румъния към Европейския съюз - Харта на основните права на Европейския съюз - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Явна недопустимост))
 2014/C 315/53
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Judecătoria Câmpulung
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran
 Ответник: SC Suport Colect SRL
 Диспозитив
 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, както и Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО, не са приложими към спора по главното производство.
 Освен това, очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз да отговори на третия преюдициален въпрос, отправен от Judecătoria Câmpulung (Румъния) с акт от 25 февруари 2014 г., а отправеният от същата юрисдикция пети преюдициален въпрос е явно недопустим.
 (1) ОВ C 142, 12.5.2014 г.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/20
 Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — NIOC/Съвет
 (Дело T-578/12)
 2013/C 79/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: National Iran Oil Co. (NIOC) (Техеран, Иран) (представител: адв. J.-M. Thouvenin)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнени (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да отмени Решение 2012/635/ОВПС на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да обяви Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за неприложим спрямо него,
 —
 да обяви Решение 2012/635/ОВПС за неприложимо спрямо него,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания, които по същество са идентични и сходни с тези, изложени по дело Т-577/12, NIOC и др./Съвет.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/72
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2008 г. — Nijs/Сметна палата
 (Дело F-5/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд - Резюме на правните основания в жалбата - Срок за обжалване - Ново фактическо обстоятелство - Явна недопустимост)
 (2008/C 209/131)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представител: F. Rollinger, avocat)
 Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier, G. Corstens и J. Vermer, agents)
 Предмет
 Отмяна на решението на органа по назначаването да не бъде повишен жалбоподателят в степен A*11 в рамките на процедурата по повишаване за 2006 г. — Отмяна на поредица от решения относно кариерата на жалбоподателя и на други длъжностни лица на Сметната палата — Отмяна на резултата от изборите от 2006 г. на Комитета по персонала на последната — Искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска частично като явно недопустим и частично — като явно неоснователен.
 2)
 Осъжда г-н Nijs да заплати всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 56, 10.3.2007 г., стp. 44.


text:
20150731016616682015/C 270/222742015CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150608171822Дело C-274/15: Иск, предявен на 8 юни 2015 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
 ---documentbreak--- C2702015BG1720120150608BG0022172182Иск, предявен на 8 юни 2015 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-274/15)2015/C 270/22Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac, C. Soulay)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като е предвидило режима на ДДС за самостоятелните групи лица, определен в член 44, параграф 1, точка y) от Закона за ДДС от 12 февруари 1979 г., в членове 1 — 4 от Наредбата на Великия херцог от 21 януари 2004 година относно освобождаването от ДДС на услугите, предоставяни от самостоятелните групи лица на техни членове, в административно циркулярно писмо No 707 от 29 януари 2004 г., доколкото се отнася до членове 1 — 4 от Наредбата на Великия херцог, и в меморандума от 18 декември 2008 г., изготвен от работната група в рамките на Comité d'Observation des Marchés (Cobma) след съгласуване с Administration de l'Enregistrement et des Domaines, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по Директивата относно ДДС (
 1
 ), и по-специално по член 2, параграф 1, буква в) и член 132, параграф 1, буква е), член 1, параграф 2, втора алинея, член 168, буква а), член 178, буква а), член 14, параграф 2, буква в) и член 28 от тази директива,
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Съгласно член 132, параграф 1, буква е) от Директивата относно ДДС държавите членки освобождават от ДДС „доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чиито дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност, когато такива групи изискват от своите членове само възстановяване на дела им от общите разходи, при условие че освобождаването не би довело до нарушаване на конкуренцията“.
 Според Комисията обаче приложимата в Люксембург правна уредба не ограничава обхвата на освобождаването от ДДС само до услугите, предоставяни от самостоятелна група лица и пряко необходими за осъществяваните от членовете ѝ неподлежащи на облагане със или освободени от ДДС дейности.
 Освен това Комисията смята, че съгласно люксембургското право членовете на самостоятелна група лица, които осъществяват подлежащи на облагане дейности за част от оборота си, могат да приспаднат от ДДС, дължим от самите тях, ДДС, фактуриран на самостоятелната група лица за придобиването на стоки или получаването на услуги от трети лица, при положение че съгласно член 168 от Директивата относно ДДС право на приспадане на платения по получени доставки ДДС се предоставя само на данъчнозадължено лице, което придобива стоките или получава услугите, за които е наложен ДДС, и ги използва пряко за целите на облагаемите си сделки.
 На последно място, Комисията поддържа, че член 14, параграф 2, буква в) и член 28 от Директивата относно ДДС не допускат национално законодателство, което предвижда, че когато член на самостоятелна група лица придобива стоки и получава услуги от трети лица от свое име, но за сметка на групата, сделката, по която този член зачислява на групата така направените разходи, е изключена от обхвата на ДДС.
 (
 1
 ) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/40
 Иск, предявен на 16 май 2007 г. — Longevity Health Products/СХВП — Celltech Pharma (Cellutrim)
 (Дело T-169/07)
 (2007/C 155/72)
 Език, на който е изготвен искът: немски
 Страни
 Ищец: Longevity Health Products Inc. (Nassau, Бахамски острови) (представител: Rechtsanwalt J. E. Korab)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Celltech Pharma GmbH & Co. KG
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви иска за допустим,
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав от 7 март 2007 г. и да се отхвърли искането на Celltech Pharma GmbH & Co. KG за обявяване за недействителна на заявката за марка на Общността No 3 979 036,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските по производството.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „Cellutrim“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 (марка на Общността No 3 979 036).
 Притежател на марката на Общността: Ищецът
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Celltech Pharma GmbH & Co. KG.
 Предявена марка на ищеца в производството по отмяна: Словната марка „Cellidrin“ за стоки от клас 5.
 Решение на отдела за отмяна: Заличаване на въпросната марка на Общността за стоки от клас 5.
 Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: погрешно мотивиране от страна на апелативния състав, тъй като между двете противопоставени марки не съществува вероятност за объркване.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/17
 Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Revere (Италия) на 13 февруари 2012 г. — Наказателно производство срещу Majali Abdel
 (Дело C-75/12)
 2012/C 118/28
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Giudice di Pace di Revere
 Страна в главното производство
 Majali Abdel
 Преюдициални въпроси
 1.
 С оглед на принципите на лоялно сътрудничество и на полезно действие на директивите, допускат ли членове 2, 4, 6, 7 и 8 от Директива 2008/115/ЕО (1) възможността гражданин на трета страна, незаконно пребиваващ на територията на държава членка, да бъде наказан с имуществена санкция, заменена с домашен арест като наказателноправна санкция, единствено поради незаконното му влизане и престой, още преди да е налице неизпълнение на заповед за извеждане, издадена от административния орган?
 2.
 С оглед на принципите на лоялно сътрудничество и на полезно действие на директивите, допускат ли членове 2, 15 и 16 от Директива 2008/115/ЕО възможността, след приемането на директивата, държава членка да приеме норма, която предвижда възможността гражданин на трета страна, незаконно пребиваващ на територията на държавата членка, да бъде наказан с имуществена санкция, заменена с подлежащо на незабавно изпълнение експулсиране като наказателноправна санкция, без да се спазват предвидената в директивата процедура и правата на чужденеца?
 3.
 Допуска ли принципът на лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС прилагането на национална правна норма, приета в срока за транспониране на дадена директива, която има за цел да заобиколи или във всички случаи да ограничи приложното поле на директивата и какви мерки трябва да предприеме съдът ако установи наличието на подобна цел?
 (1) ОВ L 348, стр. 98.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/21
 Иск, предявен на 9 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-293/11)
 2011/C 232/33
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и C. Soulay)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като е приложила специален режим за туристическите агенти в областта на ДДС в случаите, когато туристическите услуги се продават лице, различно от пътуващото лице, Република Гърция не е изпълнила задълженията са по членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО (1).
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Режимът на туристическите агенти се прилага единствено към услугите, предоставяни директно на пътуващите лица, в съответствие с текста на Директивата на повечето езици. Дори текстът на английски език, в който терминът „клиент“ („customer“) се използва само веднъж, не би имал смисъл ако не се отнасяше единствено до пътуващите лица. Същият извод произтича от прочит на всички свързани разпоредби („системно тълкуване“). И историческо тълкуване води до същия извод, тъй като Директивата за ДДС единствено кодифицира Шеста директива, без да изменя съдържанието ѝ. Що се отнася до телеологическото тълкуване, от значение е, че да не се допуска двойно облагане на туристическите агенти от някои държави членки (с изключване на приспадането в случай на разширено прилагане на режима на туристическите агенти). Отделна държава членка не може да заобиколи това ограничение на Директивата, без да е налице официално изменение в текста на последната.
 (1) ОВ L 347, 11.12.2006 г.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/52
 Жалба, подадена на 26 юни 2008 г. — Vion/СХВП (PASSION FOR BETTER FOOD)
 (Дело T-251/08)
 (2008/C 223/92)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Vion NV (Best, Нидерландия) (представител: A. Klinger, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 25 април 2008 г. (преписка R 562/2007-4);
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PASSION FOR BETTER FOOD“ за стоки от класове 5, 29 и 30 (заявка No 5 039 946).
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка разкрива достатъчен отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/57
 Жалба, подадена на 30 септември 2008 г. — SIAE/Комисия
 (Дело T-433/08)
 (2008/C 301/95)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Società Italiana degli Autori ed Editori — SIAE (Рим, Италия) (представители: M. Siragusa, avvocato, M. Mandel, avvocato, L. Vullo, avvocato, S. Valentino, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят член 3 и член 4, параграф 2 от решението,
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя съдебните разноски по настоящото производство,
 —
 да се нареди всяка друга мярка, включително и разследване, която Първоинстанционният съд счете за необходима.
 Правни основания и основни доводи
 Решението, което се обжалва в настоящото производство е същото като по дело Т-392/08, AEPI/Комисия.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
 С първото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение и неправилно прилагане на член 81 ЕО и липса на разследване, тъй като в решението се приема, че е налице съгласувана практика, без да посочи каквото и да е доказателство, освен обстоятелството, че много от договорите за взаимно представителство ограничават правомощието за предоставяне на лицензии на територия, на която извършва дейност друга организация за колективно управление. В това отношение Комисията не отчита, че много организации за колективно управление всъщност считат, че могат да гарантират най-добре правата на своите членове, като поверят техния репертоар на такива организации за колективно управление, които могат да осигурят ефективна защита на авторските им права и е напълно очевидно, че именно организациите, които имат дълбоки корени на съответната територия са в състояние да удовлетворят напълно тези изисквания.
 С второто правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение и неправилно прилагане на член 81 ЕО и нелогичност на мотивите на решението, тъй като самата Комисия, в опита си да докаже, че е възможно управлението на мултитериториални лицензии за излъчване на музикални произведения чрез сателит, чрез кабел и по интернет, представя доказателство за липсата на паралелно поведение на организациите за колективно управление. Всъщност обвинението на Комисията се опровергава от примерите, които посочва самата Комисия, а именно предоставянето от организациите за колективно управление на мандати, които надхвърлят рамките на територията, на която извършва дейност една самостоятелна организация.
 С третото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение и неправилно прилагане на член 81 ЕО, тъй като, в спорната хипотеза, при която Комисията би установила наличието на съгласувана практика, тази практика изобщо не би ограничила конкуренцията, понеже териториалните ограничения са необходимо следствие от изключителния характер на правата на авторите.
 С четвъртото правно основание жалбоподателят изтъква нарушение, от страна на Комисията, на принципа на състезателност и на член 253 ЕО, поради липса на мотиви, с оглед на факта, че Комисията не е информирала организациите за съществените фактически елементи, които е взела предвид, за да не приеме, след проучване на пазара, ангажиментите, предложени от SIAE.
 С петото правно основание жалбоподателят изтъква нарушение на член 253 ЕО, поради липса на мотиви, нарушение на принципа на пропорционалност и на принципа на правна сигурност, както и противоречивост и нелогичност на мерките, предписани от член 4, параграф 2 от решението. Напълно неопределеният характер на „ревизията“, поискана от организациите за колективно управление, несправедливо поставя SIAE в положение на несигурност при идентифициране на мерките, които Комисията би счела за достатъчни, за да бъде прекратена предполагаемата съгласувана практика. Освен това, след като Комисията признава изрично, че ограничаването на мандата до територията на другата организация за колективно управление не представлява ограничение на конкуренцията, в явно противоречие с това разбиране би било да се нареди на организациите за колективно управление да преразгледат двустранно териториалното ограничение на всички техни мандати за излъчване чрез сателит, чрез кабел и по интернет и да предоставят на Комисията копие от ревизията на всички така сключени договори за взаимно представителство. Към това следва да се прибави, че тъй като Комисията изисква „двустранна“ ревизия на териториалните ограничения, пълното спазване от SIAE на член 4, параграф 2 от Решението не се определя само от неговите решения, тъй като те от своя стана зависят и от автономните решения на останалите 23 организации за колективно управление.


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/64
 Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. — VM Vermögens-Management/СХВП — DAT Vermögensmanagement (Vermögensmanufaktur)
 (Дело T-374/15)
 (2015/C 302/80)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: VM Vermögens-Management GmbH (Дюселдорф, Германия) (представители: T. Dolde, Rechtsanwalt, P. Homann, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: DAT Vermögensmanagement GmbH (Балдхам, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „Vermögensmanufaktur“ — марка на Общността No 8 770 042
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 април 2015 г. по преписка R 418/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 76 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/50
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 юни 2013 г. — Mateo Pérez/Комисия
 (Дело F-144/11) (1)
 (Публична служба - Конкурс на общо основание - Искане за отмяна на поправка на обявление за конкурс - Поправка, в която не са предвидени условия за изключване на жалбоподателя - Липса на увреждащ акт - Недопускане до изпитите за подбор - Допустимост - Срокове за обжалване - Просрочие - Явна недопустимост)
 2013/C 252/92
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Mateo Pérez (Аликанте, Испания) (представител: адв. I. Ruiz García)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението да не се допусне жалбоподателят до изпитите за подбор на кандидати след публикуването на поправка на обявлението за конкурс, с която се отменя елиминаторната оценка за тест г), състоящ се в преценка на ситуация
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от г-н Mateo Pérez, считано от 14 март 2012 г., на която дата е представена писмената защита.
 3.
 Г-н Mateo Pérez понася съдебните разноски, които е направил преди 14 март 2012 г.
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 27.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/14
 Иск, предявен на 30 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-469/08)
 (2009/C 6/23)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и V. Peere)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1) и във всеки случай, като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2005/36/ЕО е изтекъл на 20 октомври 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел всички необходими мерки, за да транспонира директивата, или във всеки случай не е уведомил Комисията за тях.
 (1) ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/44
 Жалба, подадена на 23 юни 2016 г. — Paice/EUIPO — Blackmore („DEEP PURPLE“)
 (Дело T-328/16)
 (2016/C 305/60)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ian Paice (Лондон, Обединено кралство) (представители: M. Engelman, Barrister и J. Stephenson, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Richard Hugh Blackmore (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „DEEP PURPLE“ — заявка за регистрация No 11 772 721
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. по преписка R 736/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение по такъв начин, че заявката за регистрация на марка да бъде отхвърлена изцяло за всички стоки и услуги, за които е подадена,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя за настоящото обжалване.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/34
 Иск, предявен на 30 април 2014 г. — Mabrouk/Съвет
 (Дело T-277/14)
 2014/C 194/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Carthage, Тунис) (представители: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, lawyers, и S. Crosby, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да обяви, че ответникът е нарушил член 265 ДФЕС, като не е предприел действия във връзка с искането на жалбоподателя от 17 януари 2014 г., чието получаване ответникът е потвърдил, да разкрие доказателствата, на които се основава, за да замрази активите на жалбоподателя в Европейския съюз, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си, ищецът излага едно правно основание.
 Ищецът твърди, че ответникът има правно задължение да му разкрие доказателствата, на които се основава, за да замрази активите му, и че ответникът е получел формално искане да разкрие доказателствата и по този начин надлежно е бил поканен да предприеме действия. Бездействието на ответника, който нито разкрил доказателствата, нито отговорил с отказ, представлявало нарушение на член 265 ДФЕС.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/26
 Иск, предявен на 1 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Унгария
 (Дело C-274/10)
 ()
 2010/C 221/42
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и B. D. Simon)
 Ответник: Република Унгария
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Република Унгария не е изпълнила задълженията си по Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), като задължава данъчнозадължените лица, чиято данъчна декларация показва наличието на „надвзет данък“ по смисъла на член 183 от директивата в течение на даден данъчен период, да прехвърлят тази разлика изцяло или отчасти към следващия данъчен период, ако не са заплатили напълно съответната покупка на своя доставчик, тъй като поради това задължение някои данъчнозадължени лица, чиято данъчна декларация систематично показва „надвзети данъци“, са принудени да прехвърлят повече от веднъж тази разлика към следващия данъчен период;
 —
 да се осъди Република Унгария да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящият иск се отнася до унгарска данъчна разпоредба, според която в края на данъчния период данъчнозадължените лица могат да искат възстановяването на надвзетия данък върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) само доколкото посочената разлика надвишава налагания ДДС върху покупките, които не са действително платени от данъчнозадължените лица. При това положение от разглежданата унгарска разпоредба следва, че не е възможно да се иска възстановяването, съответстващо на частта от надвзетия данък, отговарящ на размера на ДДС върху все още неплатени покупки, и че данъчнозадълженото лице трябва изцяло да прехвърли частта от надвзетия данък, отговарящ на размера на ДДС върху неплатени покупки. Процедурата е идентична в края на следващия данъчен период: законодателството не съдържа никакво времево ограничение относно този процес, като следователно е възможно данъчнозадълженото лице да трябва да прехвърля надвзетия ДДС безконечно.
 Комисията не оспорва, че член 183 от Директива 2006/112 (наричана по-нататък „директивата“) оставя на държавите членки избора между възстановяването на надвзетия ДДС и прехвърлянето му към следващия данъчен период. Държавите членки могат да упражняват това правомощие единствено при спазване на принципите на цялостната система на ДДС и по-специално принципа на данъчен неутралитет. Тъй като член 183 от директивата, който разрешава на държавите членки да прехвърлят веднъж надвзетия ДДС към следващия данъчен период, представлява разпоредба, която възпрепятства пълното проявление на принципа на данъчен неутралитет, този член трябва да се тълкува ограничително и не би могъл да служи за основа на приемането на национални разпоредби, противоречащи на принципа на данъчен неутралитет или на целта на механизма на приспаданията.
 По силата на принципа на данъчен неутралитет механизмът на приспаданията цели изцяло да облекчи предприемача от бремето на дължимия или издължен ДДС в рамките на всички негови икономически дейности. Въпросният принцип изключва това държавите членки да обвързват възстановяването на надвзетия ДДС с условия, представляващи тежест за данъчнозадълженото лице, доколкото тя оказва влияние върху неговото финансово положение и управление на паричните средства, както и върху търговските му решения. Предвиденото от разглежданата унгарска разпоредба невъзстановяване на надвзетия ДДС обаче би довело до отрицателни последици по отношение на данъчнозадълженото лице поради две групи причини.
 От една страна, тъй като надвзетият ДДС, който може да се приспада от размера на дължимия ДДС, следва да се счита за вземане на данъчнозадълженото лице, така че произтеклото забавяне при изплащането на това вземане намалява възможностите за печалба и наличните парични средства на данъчнозадълженото лице, искащо възстановяването, и следователно увеличава неговия търговски риск. Данъчнозадълженото лице трябва да плаща ДДС за доставките на стоки или предоставянето на услуги, които е извършило, дори ако те не са му били платени, а може да възстановява ДДС за доставките на стоки или предоставянето на услуги, предназначени за него, само ако действително ги е заплатило.
 От друга страна, невъзстановяването на надвзетия ДДС представлява тежест не само от гледна точка на данъчнозадълженото лице, искащо възстановяването, но и от гледна точка на този, който се намира на другата страна на обложената сделка, а именно продавачът на стойката. Всъщност като намалява наличните парични средства, с които приобретателят на стоката разполага, невъзстановяването същевременно увеличава риска продавачът да не може да получи — или най-малкото да получи едва със закъснение — насрещната престация, дължима вследствие на доставката на закупените стоки или предоставянето на услугите, докато независимо от това той ще трябва да издължи ДДС върху въпросната доставка на стоки или предоставяне на услуги.
 Комисията счита, че ако законодателството налага определена тежест на данъчнозадълженото лице, това не може да се компенсира чрез налагането на допълнителна тежест върху него. Равновесието на законодателството би могло да се осигури само ако тежестта, наложена на данъчнозадълженото лице в качеството на платец, тоест задължението му за плащане, е уравновесено чрез възможността, с която разполага същото данъчнозадължено лице в качеството на взискател да възстанови ДДС, изплатен в качеството на платец.
 На последно място, тъй като член 183 от директивата единствено позволява надвзетият ДДС да се прехвърли само веднъж „към следващия период“, разглежданата унгарска разпоредба нарушава посочения член, доколкото не позволява на данъчнозадълженото лице да възстанови разликата най-късно в края на втория данъчен период. Освен това самото унгарско законодателство, което чрез намаляване на наличните парични средства на приобретателя на стоките по същество води до намаляване на вероятността от възстановяване, не гарантира и това, че данъчнозадълженото лице някога действително ще възстанови разликата. Всъщност ако данъчнозадълженото лице прекрати дейността си, без да плати всички свои покупки поради несъстоятелност, няма предвиден способ за възстановяване на ДДС върху неразплатените сделки и следователно този ДДС в крайна сметка остава в ръцете на държавата.
 Ето защо поради изложените по-горе причини Комисията счита, че унгарският законодател е превишил границите на признатото му дискреционно правомощие и е нарушил член 183 от директивата с приемането на разпоредба относно условията за възстановяване на надвзетия ДДС, която противоречи на принципа на данъчен неутралитет и позволява повтарящи се и последователни прехвърляния.
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/15
 Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 25 ноември 2011 г. — Anssi Ketelä
 (Дело C-592/11)
 2012/C 49/25
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Anssi Ketelä
 Ответник: Etelä-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
 Преюдициални въпроси
 1.
 Как следва да се тълкуват член 22, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 1698/2005 (1) на Съвета („за първи път учредяват стопанство като собственици“) и член 13, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) No 1974/2006 (2) на Комисията, когато селскостопанската дейност е част от дейността на дружество? Когато се проверява дали съответното лице за първи път учредява земеделско стопанство като собственик, кой критерий следва да е определящ при преценката на предходната дейност — обстоятелството, че поради дела си в дружеството лицето е имало решаващо влияние в него, или размерът на доходите му от селскостопанската дейност или пък това дали дейността му в дружеството може да се разглежда като ръководство на функционално и икономически самостоятелна производствена единица? Обратно, трябва ли качеството собственик на земеделско стопанство да се преценява общо, като наред с гореизброените обстоятелства се вземат предвид и функциите на заинтересованото лице в дружеството, както и това дали то действително носи риска от предприемаческата дейност?
 2.
 Когато се преценява значението на предходната дейност за отпускането на помощ за друга дейност, трябва ли понятието „собственик на земеделско стопанство“ да се тълкува по един и същ начин както във връзка с предходната дейност, така и във връзка с дейността, за която се иска отпускането на помощ? За да може на основание наличието на предходна дейност да се откаже отпускане на помощ за започване на дейност от млади земеделски производители по смисъла на член 22 от Регламента на Съвета, трябва ли съгласно действащите разпоредби принципно да е било налице право на помощ за предходната дейност?
 3.
 Следва ли член 13, параграф 4 от Регламента на Комисията да се тълкува в смисъл, че посочените в първия въпрос критерии, по които се преценява дали дадено лице е започнало дейност като собственик на земеделско стопанство, могат да се прецизират или да се уредят по-подробно в националното право, или тази разпоредба дава възможност единствено да се определи моментът на започване на дейността?
 (1) Регламент (ЕО) No 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ОВ L 277, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101).
 (2) Регламент (ЕО) No 1974/2006 на Комисията за определянето на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1698/2005 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ОВ L 368, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 133).


text:
 29.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 339/2
 Преюдициално запитване от Krajowa Izba Odwoławcza (Полша), постъпило на 7 юли 2014 г. — PARTNER Apelski Dariusz/Zarząd Oczyszczania Miasta
 (Дело C-324/14)
 2014/C 339/03
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Krajowa Izba Odwoławcza
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: PARTNER Apelski Dariusz
 Ответник: Zarząd Oczyszczania Miasta
 Преюдициални въпроси
 1)
 Член 48, параграф 3 във връзка с член 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (1) (наричана по-нататък „Директива 2004/18/ЕО“) следва ли да се тълкува в смисъл, че като допуска икономически оператор да разчита на възможностите на други образувания „когато това е приложимо“, обхваща всички случаи, когато съответният икономически оператор не разполага с изискваната от възлагащия орган компетентност и би желал да използва възможностите на други образувания? Или следва да се тълкува, че като предвижда, че икономическият оператор може да разчита на възможностите на други образувания, „когато това е приложимо“, налага ограничение използването на тази възможност в рамките на доказването на компетентността му в хода на процедура по възлагане на обществена поръчка да бъде само по изключение, а не като правило?
 2)
 Член 48, параграф 3 във връзка с член 2 от Директива 2004/18/ЕО следва ли да се тълкува в смисъл, че разчитането от икономически оператор на възможностите на други образувания „независимо от правното естество на връзките помежду им“, както и че същите ще предоставят на негово разположение „необходимите ресурси“ означава, че при изпълнението на поръчката икономическият оператор може въобще да няма или да има слаби и неопределени връзки с тези образувания, тоест може да изпълни самостоятелно поръчката, или че участието на другото образувание може да се изразява само в „съветване“, „консултиране“, „обучение“ и др.? Или член 48, параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО следва да се тълкува в смисъл, че другото образувание, на чиито възможности разчита икономическият оператор, трябва действително и лично да изпълни поръчката съгласно декларираните му възможности?
 3)
 Член 48, параграф 3 във връзка с член 2 от Директива 2004/18/ЕО следва ли да се тълкува в смисъл, че икономически оператор, чийто опит е по-ограничен от този, който би желал да докаже пред възлагащия орган (например не е достатъчен, за да може да подаде оферта за изпълнението на цялата поръчка), може в допълнение да разчита на възможностите на други образувания, за да подобри шансовете си в процедурата по възлагане на обществената поръчка?
 4)
 Член 48, параграф 3 във връзка с член 2 от Директива 2004/18/ЕО следва ли да се тълкува в смисъл, че в обявлението за обществената поръчка или в спецификацията възлагащият орган може (или дори е задължен) да определи принципите, съгласно които икономическият оператор може да разчита на възможностите на други образувания, например по какъв начин другото образувание трябва да участва в изпълнението на поръчката, как компетентностите на икономическия оператор и на другото образувание могат да бъдат обвързани и дали другото образувание носи солидарна отговорност с икономическия оператор за надлежното изпълнение на поръчката до обхвата, до който последният разчита на възможностите му?
 5)
 Принципът на равно третиране и на недопускане на дискриминация на икономическите оператори, установен в член 2 от Директива 2004/18/ЕО, допуска ли да се разчита на възможностите на друго образувание по смисъла на член 48, параграф 3 от Директивата при обединяване на възможностите на две или повече образувания, които не отговарят на изискванията на възлагащия орган по отношение на компетентността и опита?
 6)
 Принципът на равно третиране и недопускане на дискриминация на икономическите оператори, установен в член 2 от Директива 2004/18/ЕО, допуска ли тълкуване на член 44 и член 48, параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО в смисъл, че изискванията на възлагащия орган за участие в процедурата за възлагане на обществена поръчка могат да бъдат изпълнени единствено формално и без оглед на действителните възможности на икономическия оператор?
 7)
 Когато е разрешено подаване на оферти за части от поръчката, принципът на равно третиране и на недопускане на дискриминация на икономическите оператори, установен в член 2 от Директива 2004/18/ЕО, допуска ли след самото подаване на офертите, например с оглед допълване и уточняване на документацията, икономическият оператор да посочи за коя част от поръчката се отнасят представените от него доказателства относно свързаното с ресурсите условие за участие в процедурата?
 8)
 Принципът на равно третиране и на недопускане на дискриминация на икономическите оператори, както и принципът на прозрачност, установени в член 2 от Директива 2004/18/ЕО, допускат ли процедура за възлагане на обществена поръчка да бъде отменена и да се проведе по същество неправомерен електронен търг, при който например не всички подали допустими оферти икономически оператори са поканени да участват?
 9)
 Принципът на равно третиране и на недопускане на дискриминация на икономическите оператори, както и принципът на прозрачност, установени в член 2 от Директива 2004/18/ЕО, допускат ли възлагане на обществена поръчка на икономически оператор, чиято оферта е избрана след провеждането на такъв търг, без същият да бъде повторен, при което не може да бъде установено дали евентуално участие на невзет предвид икономически оператор не би довело до различен резултат?
 10)
 Допустимо ли е разпоредби от Директива 2004/18/ЕО да се тълкуват с оглед разпоредбите и съображенията на Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО, въпреки че срокът за транспонирането ѝ все още не е изтекъл, доколкото разкриват някои предположения и намерения на законодателя на Европейския съюз и не противоречат на разпоредбите на Директива 2004/18/ЕО?
 (1) ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/14
 Решение на Съда (осми състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH/Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien
 (Дело C-355/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 89/665/ЕИО - Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки - Член 1, параграф 3 - Правен интерес - Член 2а, параграф 2 - Понятието „заинтересован оферент“ - Право на окончателно изключен от възлагащия орган оферент да поиска преразглеждане на последващо решение за възлагане на поръчката))
 (2017/C 053/16)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH
 Ответници: Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien
 Диспозитив
 Член 1, параграф 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска на оферент, изключен от процедура за възлагане на обществена поръчка с решение на възлагащия орган, което е станало окончателно, да се откаже достъп до преразглеждане на решението за възлагане на съответната обществена поръчка и сключването на договора, когато само този изключен оферент и спечелилият поръчката оферент са представили оферти и първият твърди, че офертата на спечелилия оферент е трябвало също да бъде изключена.
 (1) ОВ C 320, 28.9.2015 г.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/56
 Иск, предявен на 23 юли 2007 г. — Франция/Комисия
 (Дело T-279/07)
 (2007/C 211/104)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel и S. Ramet)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени оспорваното решение;
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищецът иска отмяна на Решение на Комисията С(2007) 2110 окончателен от 10 май 2007 г., с което се обявяват за несъвместими с член 86, параграф 1 ЕО във връзка с член 43 ЕО и член 49 ЕО, разпоредбите на френския Code Monétaire et Financier [Валутен и финансов кодекс], предоставящи специални права за разпространение на Livret A и Livret Bleu само на три кредитни институции — Banque Postale, Caisse d'Epargne et de Prévoyance и Crédit Mutuel.
 Ищецът посочва пет правни основания в подкрепа на иска си.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита и незачитане на състезателното начало.
 Като второ правно основание ищецът изтъква, че Комисията била допуснала явна грешка в преценката като е приела, че разглежданите специални права представляват пречка за свободата на установяване и, следователно, са несъвместими с член 43 ЕО без да е доказала, че тези права не са необходими и съразмерни с оглед важни причини от общ интерес като достъпът до жилище и достъпността на банковите услуги.
 Като третото правно основание ищецът посочва, че Комисията била допуснала явна грешка в преценката при прилагане на третото условие на член 86, параграф 2 ЕО като е приела, че услугата от общ икономически интерес за достъпност на банките не се отнася до лица, които имат особени затруднения за достъп до основни банкови услуги. Ищецът твърди, че Комисията била надвишила правомощията си за контрол на дефиницията за услуга от общ икономически интерес и във всички случаи била възприела твърде ограничителна дефиниция на задачата за достъпност на банките. Според ищеца Комисията била допуснала и явна грешка в преценката при прилагане на второто условие на член 86, параграф 2 ЕО относно задължението за предоставяне на услугата въз основа на публичен акт, както и при прилагане на четвъртото и петото условия на същия член. Ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка при изчисляването на въздействието върху бюджета на премахването на специалните права и че е допуснала явна грешка в преценката при прилагане на принципа за съразмерност като е приела, че съществуват други средства, които ограничават свободата на установяване в по-малка степен отколкото предоставянето на специални права за осигуряване на уравновесено финансиране на услугите от общ икономически интерес за достъпност на банките и за финансиране на социални жилища.
 Като четвърто правно основание ищецът изтъква, че Комисията била допуснала явна грешка при преценката като е приела, че разглежданите специални права са несъвместими с член 49 ЕО.
 Петото правно средство, посочено от ищеца, е изведено от липса на мотивиране на оспорваното решение.


text:
 7.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/12
 Иск, предявен на 18 януари 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-30/16)
 (2016/C 090/16)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и G. Braun)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да постанови, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по Директива 2006/126/EG (1), тъй като не е транспонирала напълно член 4, параграф 1 и параграф 3, буква б), параграф 4, букви г), е) и з), член 6, параграф 2 и член 7, параграф 2, буква б) от тази директива,
 —
 да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Необходимите разпоредби трябвало да бъдат приети и публикувани до 19 януари 2011 г. и да се прилагат от 19 януари 2013 г.
 (1) Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (преработена) (OB L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/39
 Решение на Общия съд от 23 февруари 2010 г. — Özdemir/СХВП — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)
 (Дело T-11/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността James Jones - По-ранна словна марка на Общността JACK & JONES - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 100/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rahmi Özdemir (Dreieich, Германия) (представители: I. Hoes, M. Heinrich, C. Schröder, K. von Werder и J. Wittenberg, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Дания) (представител: C. Barrett Christiansen, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 ноември 2008 г. (преписка R 858/2007-2) относно процедура по възражение между Aktieselskabet af 21. november 2001 и M. Rahmi Özdemir
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Rahmi Özdemir да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 9.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/11
 Решение на Общия съд от 3 март 2011 г. — Siemens Österreich и др./Комисия
 (Съединени дела T-122/07—T-124/07) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Разпределяне на пазара - Последици в рамките на общия пазар - Понятие за продължено нарушение - Продължителност на нарушението - Погасителна давност - Глоби - Пропорционалност - Таван от 10 % от оборота - Солидарна отговорност за заплащането на глобата - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество - Право на защита)
 2011/C 113/21
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Siemens AG Österreich (Виена, Австрия) (Дело T-122/07); VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Виена) (Дело T-122/07); Siemens Transmission & Distribution Ltd (Манчестър, Обединено кралство) (Дело T-123/07); Siemens Transmission & Distribution SA (Гренобъл, Франция) (Дело T-124/07); и Nuova Magrini Galileo SpA (Бергамо, Италия) (Дело T-124/07) (представители: H. Wollmann и F. Urlesberger, avocats)
 Ответник: Европейска Комисия (представители: първоначално F. Arbault и O. Weber, впоследствие X. Lewis и A. Antoniadis, и накрая A. Antoniadis и R. Sauer)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация), а при условията на евентуалност — искане за намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1, букви м), п), р), с) и у) от Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация) в частта, в която Комисията констатира нарушение от страна на Siemens AG Österreich, на VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, на Siemens Transmission & Distribution Ltd, на Siemens Transmission & Distribution SA и на Nuova Magrini Galileo SpA за периода от 1 април до 30 юни 2002 г.
 2.
 Отменя член 2, букви й), к) и л) от Решение C(2006) 6762 окончателен.
 3.
 Налага следните глоби за нарушенията, констатирани в член 1, букви м), п), р), с) и у) от Решение C(2006) 6762 окончателен:
 —
 Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo, при условията на солидарна отговорност със Schneider Electric SA: 8 100 000 ЕUR,
 —
 Siemens Transmission & Distribution Ltd, при условията на солидарна отговорност със Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo: 10 350 000 EUR,
 —
 Siemens Transmission & Distribution Ltd, при условията на солидарна отговорност със Siemens AG Österreich и VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG: 2 250 000 EUR,
 —
 Siemens Transmission & Distribution Ltd: 9 450 000 EUR.
 4.
 Отхвърля жалбите в останалата им част.
 5.
 По дело T-122/07 Европейската комисия понася една десета от съдебните разноски на Siemens AG Österreich и VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG и една десета от направените от нея съдебни разноски. Siemens AG Österreich и VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG понасят девет десети от направените от тях съдебни разноски и девет десети от тези на Комисията.
 6.
 По дело T-123/07 Комисията понася една десета от съдебните разноски на Siemens Transmission & Distribution Ltd и една десета от направените от нея съдебни разноски. Siemens Transmission & Distribution Ltd понася девет десети от направените от него съдебни разноски и девет десети от тези на Комисията.
 7.
 По дело T-124/07 Комисията понася една пета от съдебните разноски на Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo и една пета от направените от нея съдебни разноски. Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo понасят четири пети от направените от тях съдебни разноски и четири пети от тези на Комисията.
 (1) ОВ C 140, 23.6.2007 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/41
 Жалба, подадена на 11 юли 2013 г. — Spain Doce 13/СХВП — Ovejero Jiménez и Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)
 (Дело T-359/13)
 2013/C 252/69
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Spain Doce 13, SL (Кревиенте, Испания) (представител: S. Rizzo, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Други страни в производството пред апелативния състав: Gregorio Ovejero Jiménez и María Luisa Becerra Guibert (Аликанте, Испания)
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 април 2013 г. по преписка R 1046/2012-5 в частта, в която заявката за марка на Общността No 9 522 384 е отхвърлена за следните стоки и услуги:
 —
 клас 18: кожа и имитации на кожа и стоки от тези материали, които не са включени в други класове,
 —
 клас 25: облекло, обувки, шапки,
 —
 клас 35: услуги по продажба на дребно и търговия на едро с дрехи, обувки и аксесоари,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски съобразно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „VICTORIA DELEF“ за стоки и услуги от класове 18, 25 и 35 — заявка за марка на Общността No 9 522 384.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Gregorio Ovejero Jiménez и María Luisa Becerra Guibert.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национални фигуративни марки за стоки от клас 25 със словен елемент „VICTORIA“, „Victoria“ или „victoria“.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/36
 Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Jaguar Land Rover/СХВП (Форма на лека кола)
 (Дело T-629/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на триизмерна марка на Общността - Форма на лека кола - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 016/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jaguar Land Rover Ltd (Ковънтри, Обединено кралство) (представители: F. Delord и R. Grewal, solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 24 април 2014 г. (преписка R 1622/2013-2) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, състоящ се от формата на лека кола
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 24 април 2014 г. (преписка R 1622/2013-2), доколкото с него се отказва регистрацията на заявената марка, що се отнася до „превозни средства, задвижвани с въздух и вода“, попадащи в клас 12.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3)
 Jaguar Land Rover Ltd понася направените от него разноски, както и девет десети от разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 4)
 СХВП понася една десета от направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 361, 13.10.2014 г.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/31
 Жалба, подадена на 29 март 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-28/12)
 2012/C 174/50
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на мълчаливия отказ на молбата на жалбоподателя, на първо място, за заличаване на едно изречение от медицинския доклад от 28 февруари 2008 г., второ, искане за изпращане на коригирания в този смисъл медицински доклад на избрания от жалбоподателя лекар, и, на трето място, по-общо, искане за заличаване от преписката, свързана с трудовата злополука, на всяка информация, свързана с невярната, както повтаря жалбоподателят, констатация, че прахът, с който жалбоподателят е бил в контакт, е бил белият прах от екземпляр от вестник, за който той бил абониран.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени отказа на исканията, предявени в подадената на 23 декември 2010 г. от жалбоподателя жалба;
 —
 доколкото е необходимо, да отмени отказа на административната жалба от 10 юли 2011 г., подадена срещу решението за отказ на неговата молба от 23 декември 2010 г.
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/45
 Решение на Общия съд от 13 декември 2016 г. — Guiral Broto/EUIPO — Gastro & Soul (CAFE DEL SOL)
 (Дело T-549/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „CAFE DEL SOL“ - По-ранна фигуративна национална марка „Café del Sol“ - Непредставяне на доказателство на езика на производство на възражението - Членове 75 и 76 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Правила 19 и 20 от Регламент (ЕО) No 2868/95 - Право на защита))
 (2017/C 030/50)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ramón Guiral Broto (Марбея, Испания) (представител: J. de Castro Hermida, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Gastro & Soul GmbH (Хилдесхайм, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 16 юли 2015 г. (преписка R 1888/2014-5), постановено в производство по възражение със страни г-н Guiral Broto и Gastro & Soul.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 юли 2015 г. (преписка R 1888/2014-5), постановено в производство по възражение със страни г-н Ramón Guiral Broto и Gastro & Soul GmbH.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 EUIPO и г-н Guiral Broto понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 381, 16.11.2015 г.


text:
 22.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 374/15
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 20 септември 2011 година
 по дело E-5/11
 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
 (Неспазване на задължения от договаряща се страна — Регламент (ЕО) No 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на Европейска агенция за морска безопасност — Регламент (ЕО) No 1891/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно многогодишното финансиране на дейността на Европейската агенция за морска безопасност в областта на реагиране при замърсяването причинено от кораби и за изменение на Регламент (ЕО) No 1406/2002)
 2011/C 374/10
 По дело E-5/11 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСКАНЕ за постановяване, че като не е приело мерките, необходими да направят: а) акта, посочен в глава V, точка 56o от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕО) No 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на Европейска агенция за морска безопасност), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него; и б) акта, посочен в глава V, точка 56oa от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕО) No 1891/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно многогодишното финансиране на дейността на Европейската агенция за морска безопасност в областта на реагирането при замърсяването причинено от кораби и за изменение на Регламент (ЕО) No 1406/2002), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, част от вътрешния си правов ред в предписания срок, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП. Съдът в състав Carl Baudenbacher — председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик) — съдии, излезе с решение на 20 септември 2011 г., чиято постановителна част е както следва:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че като не е приело мерките, необходими да направят: а) акта, посочен в глава V, точка 56o от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕО) No 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на Европейска агенция за морска безопасност), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него; и б) акта, посочен в глава V, точка 56oa от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕО) No 1891/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно многогодишното финансиране на дейността на Европейската агенция за морска безопасност в областта на реагиране при замърсяването причинено от кораби и за изменение на Регламент (ЕО) No 1406/2002), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, част от вътрешния си правов ред в предписания срок, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.
 2.
 Нарежда на Кралство Норвегия да поеме разноските по съдебното производство.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/101
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 9 декември 2015 г. — Van der Veen/Европол
 (Дело F-45/15) (1)
 ((Публична служба - Персонал на Европол - Срочно нает служител - Решение 2009/371/ПВР - Отказ на Европол да сключи договор за неопределено време - Член 81 от Процедурния правилник - Явно недопустима жалба))
 (2016/C 048/117)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mark Van der Veen (Хага, Нидерландия) (представител: J.-J. Ghosez, avocat)
 Ответник: Европейска полицейска служба (представители: D. Neumann, J. Arnould и C. Falmagne)
 Предмет
 Искане за отмяна на мълчаливото решение на ответника да не разглежда искането на жалбоподателя за сключване на договор за неопределено време.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда г-н Van der Veen да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската полицейска служба.
 (1) ОВ C 190, 8.6.2015 г., стр. 34.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/17
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat/Съвет
 (Дело T-348/05) (1)
 (Дъмпинг - Внос на амониев нитрат с произход от Русия и Украйна - Промяна на определението на съответния продукт - Прилагане на съществуващи мерки към нови видове продукти)
 (2008/C 272/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo-Chepetsk, Русия) (представители: първоначално B. Servais и Y. Melin, впоследствие B. Servais, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от G. Berrisch, avocat)
 Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini и K. Talabér-Ritz)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 945/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 658/2002 относно въвеждане на окончателно антидъмпингово мито по вноса на амониев нитрат с произход от Русия и Регламент (ЕО) No 132/2001 за налагане на окончателно антидъмпингово мито по вноса на амониев нитрат с произход, inter alia, от Украйна след частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 384/96 (ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 40, стр. 255).
 Диспозитив
 1.
 Отменя Регламент (ЕО) No 945/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 658/2002 относно въвеждане на окончателно антидъмпингово мито по вноса на амониев нитрат с произход от Русия и Регламент (ЕО) No 132/2001 за налагане на окончателно антидъмпингово мито по вноса на амониев нитрат с произход, inter alia, от Украйна след частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 384/96.
 2.
 Съветът понася направените от него съдебни разноски и тези, направени от JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat.
 3.
 Комисията понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 281, 12.11.2005 г.