text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/23
 Решение на Общия съд от 28 февруари 2017 г. — Yingli Energy (China) и др./Съвет
 (Дело T-160/14) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китай - Окончателно антидъмпингово мито - Ангажименти - Жалба за отмяна - Правен интерес - Допустимост - Страна износител - Обхват на разследването - Изготвяне на извадка - Нормална стойност - Определение на разглеждания продукт - Срок за приемането на решение по заявление за третиране като предприятие, работещо в условията на пазарна икономика - Прилагане във времето на нови разпоредби - Вреда - Причинно-следствена връзка - Право на защита - Изчисляване на маржа на вредата))
 (2017/C 121/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Yingli Energy (Китай) Co. Ltd (Baoding, Китай) и 14 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: първоначално A. Willems, S. De Knop и J. Charles, впоследствие A. Willems и S. De Knop, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, подпомагани от B. O’Connor, solicitor, и S. Gubel, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche и A. Stobiecka-Kuik, впоследствие J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche и A. Demeneix)
 Предмет
 Искане на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1238/2013 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 1), доколкото се отнася до жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Yingli Energy (China) Co. Ltd и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 142, 12.5.2014 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/65
 Жалба, подадена на 23 декември 2008 г. — Proges/Комисия
 (Дело T-577/08)
 (2009/C 44/110)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Proges srl (Рим, Италия) (представител: M. Falcetta, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение, с всички произтичащи от него мерки, включително тези за обезщетение за вреди,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящото производство е насочено срещу решението на Комисията, с което се отказва на жалбоподателя възлагането на проекта относно обявление ENV.G.1/SER/2008/0050 с предмет създаването на модели за използването на територията, с оценка по-конкретно на въздействието върху околната среда.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква, че:
 —
 приетото в решението не е вярно, в смисъл, че проектът на жалбоподателя се съсредоточавал изключително върху модела DPSIR, но че, при всички случаи в обявлението за обществена поръчка изрично се изисква интегрирането на „икономически, социални и екологични институционални индикатори на динамиките на Land Use“, тъй като DPSIR бил най-утвърденият инструмент на международно равнище за управлението и включването на посочените индикатори. Освен това, DPSIR е бил разработен и правилно използван именно от Европейската агенция за околна среда. На практика, това, което жалбоподателят предлага, е използването на актуализиран по новаторска методология модел DPSIR, вече успешно прилаган по различни проекти на Организацията на Обединените нации и на Международния съюз за защита на природата IUCN (Intеrnational Union for the Conservation of Nature),
 —
 обратно на посоченото в обжалваното решение, в проекта на жалбоподателя е било изрично указано, че ще бъде разработен модел за интегриран Land Use и различни модели, произтичащи от VI рамкова програма за изследвания,
 —
 не е налице никакво основание, позволяващо да възникне съмнение в правилността на участието на директора на дружеството жалбоподател при изпълнението на проекта,
 —
 географската представителност не е правилно предвидена в обявлението, тъй като не става въпрос за проект за развитие, за интеграция или за интеревропейски кохезионен проект. Наред с останалото, не става ясно на какво основание в края на оценката на дадено дружество удостоверения относно европейски опит са приети за удостоверяващи по-голяма квалификация спрямо такива за опит с Организацията на Обединените нации и с IUCN, на които се позовава жалбоподателят.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/27
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif (Люксембург) на 5 февруари 2010 г. — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
 (Дело C-69/10)
 2010/C 100/40
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Brahim Samba Diouf
 Ответник: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l' Immigration
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 39 от Директива 2005/85/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като установената във Великото херцогство Люксембург с член 20 (5) от изменения Закон от 5 май 2006 г. относно правото на убежище и допълнителните форми на закрила, съгласно която кандидат за убежище не разполага с правото да обжалва по съдебен ред решението на административния орган да се произнесе по основателността на молбата за международна закрила в рамките на ускорено производство?
 2.
 При отрицателен отговор, трябва ли общият принцип на ефективна защита съгласно общностното право, изведен от членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г., да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като установената във Великото херцогство Люксембург с член 20 (5) от изменения Закон от 5 май 2006 г. относно правото на убежище и допълнителните форми на закрила, съгласно която кандидат за убежище не разполага с правото да обжалва по съдебен ред решението на административния орган да се произнесе по основателността на молбата за международна закрила в рамките на ускорено производство?
 (1) Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242).


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/12
 Жалба, подадена на 30 ноември 2006 г. от Комисията на Европейските общности срещу решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 6 септември 2006 г. по дело T-304/04, Комисия на Европейските общности/Италианска република, Wam SpA
 (Дело C-494/06 P)
 (2007/C 20/19)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: V. Di Bucci и E. Righini, agenti)
 Други страни в производството: Италианска република, Wam SpA
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 6 септември 2006 г. по съединени дела T-304/04 и T-316/04, Италианска република и Wam/Комисия на Европейските общности и респективно,
 —
 Съдът да се произнесе окончателно по спора, като отхвърли горепосочената жалба като неоснователна;
 —
 или да препрати делото на Първоинстанционния съд за ново разглеждане;
 —
 да се осъдят Италианската република и Wam SpA да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията привежда само едно основание за оспорване. Възприемайки, че мотивите към оспорваното решение са недостатъчни, за да охарактеризират влиянието на помощта върху търговията и върху конкуренцията, Първоинстанционният съд е нарушил кумулативното прилагане на член 87, параграф 1 и член 253 ЕО и е мотивирал своето решение по противоречив начин.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/11
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 29 декември 2009 г. — Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof/E и F
 (Дело C-550/09)
 2010/C 148/18
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof
 Ответници: E, F
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли — предвид изменената процедура в резултат на решение на Съвета на Европейския съюз от 28 юни 2007 г. (2007/445/ЕО) (1) — включването в списък въз основа на член 2 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. (2) на организация, която не е обжалвала засягащите я решения, да се счита за ефективно (действително) от самото начало, дори когато включването в списъка е направено при нарушение на основни процесуални гаранции?
 2.
 Трябва ли членове 2 и 3 Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. да се тълкуват в смисъл, че може да бъде налице предоставяне на средства, други финансови активи и икономически източници на юридическо лице, група или предприятие, включени в списъка по член 2, параграф 3 от Регламента, участие в такива действия или участие в действия, чиято цел е заобикалянето на член 2, и когато самото извършващо тези действия лице е член на това юридическо лице, група или предприятие?
 3.
 Трябва ли членове 2 и 3 Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. да се тълкуват в смисъл, че може да бъде налице предоставяне на средства, други финансови активи и икономически източници на юридическо лице, група или предприятие, включени в списъка по член 2, параграф 3 от Регламента, участие в такива действия или участие в действия, чиято цел е заобикалянето на член 2, и когато финансовите активи, предназначени за предоставяне на юридическото лице, групата или предприятието, вече са (непряко) на тяхно разположение?
 (1) 2007/445/ЕО: Решение на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО (ОВ L 169, стр. 58).
 (2) Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 344, стp. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169).


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/29
 Решение на Общия съд от 5 май 2015 г. — Petropars Iran и др./Съвет
 (Дело T-433/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Възражение за незаконосъобразност - Право на упражняване на икономическа дейност - Право на собственост - Закрила на общественото здраве, на сигурността и на околната среда - Принцип на предпазните мерки - Пропорционалност - Право на защита))
 (2015/C 205/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Petropars Iran Co. (Kish Island, Иран); Petropars Oilfields Services Co. (Kish Islrand); Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Техеран, Иран); Petropars Resources Engineering Kish Co. (Техеран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, solicitors, R. Blakeley, G. Beck, barristers, и M. Brindle, QC)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)
 Предмет
 От една страна, жалба за отмяна на Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, стр. 10), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, стр. 3), и от друга страна, искане за обявяване на неприложимост на член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и на член 23, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отменя по отношение на Petropars Aria Kish Operation and Management Co. и Petropars Resources Engineering Kish Co.:
 —
 Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран.
 2)
 Действието на Решение 2013/270 и на Регламент за изпълнение No 522/2013 се запазва по отношение на Petropars Aria Kish Operation and Management Co. и Petropars Resources Engineering Kish Co. до изтичането на срока за обжалване, посочен в член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз или, ако в този срок е била подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/3
 Решение на Съда (голям състав) от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-372/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Безмитен внос на военна екипировка)
 2010/C 51/04
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou и H. Støvlbæk)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma, C. von Donat, Rechtsanwalt)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представител: J. Bering Liisberg), Република Гърция (представители: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou и K. Boskovits), Република Финландия (представители: E. Bygglin и A. Guimaraes-Purokoski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1), а за периода след 31 май 2000 г. — от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Безмитен внос на военна екипировка
 Диспозитив
 1.
 Като отказва да изчисли, установи и предостави на разположение на Комисията на Европейските общности собствените ресурси, свързани с вноса на военно оборудване през периода от 1 януари 1998 г. до 31 декември 2002 г., и като отказва да плати лихвите за забава, дължими поради непредоставяне на разположение на Комисията на Европейските общности на посочените собствени ресурси, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) No 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година, и по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Кралство Дания, Република Гърция и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 296, 26.11.2005 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/53
 Жалба, подадена на 29 ноември 2012 г. от Doru Cristian Ioanovici срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 септември 2012 г. по дело T-313/12, Ioanovici/Комисия
 (Дело C-568/12 P)
 2013/C 225/96
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Doru Cristian Ioanovici (представител: R. Neagu, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С определение от 27 юни 2013 г. Съдът (седми състав) постанови, че жалбата е недопустима.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/16
 Решение на Съда (четвърти състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia No 12 de Madrid — Испания) — Genil 48, S.L., Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L./Bankinter SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
 (Дело C-604/11) (1)
 (Директива 2004/39/ЕО - Пазари на финансови инструменти - Член 19 - Задължения при предоставянето на инвестиционни услуги на клиенти - Инвестиционна консултация - Други инвестиционни услуги - Задължение за оценка на уместността или на целесъобразността на услугата, която ще се предостави - Договорни последици от нарушаването на това задължение - Инвестиционна услуга, предложена като част от финансов продукт - Суапове, чието предназначение е защита срещу измененията на лихвените проценти, свързани с финансови продукти)
 2013/C 225/25
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia No 12 de Madrid
 Страни в главното производство
 Ищци: Genil 48, S.L., Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L.
 Ответници: Bankinter SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado de Primera Instancia No 12 de Madrid — Тълкуване на член 4, параграф 1, точка 1 и член 19, параграфи 4, 5 и 9 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247) — Договори за лихвен суап с цел покриване на риска от промени на лихвените проценти по други финансови продукти — Тест за подходяща услуга
 Диспозитив
 1.
 Член 19, параграф 9 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че от една страна, инвестиционна услуга се предлага като част от финансов продукт само ако тя е неразделна част от него в момента, в който този финансов продукт се предлага на клиента, и от друга страна, за да може по отношение на тази услуга да не се прилагат задълженията, посочени в споменатия член 19, законодателните разпоредби на Съюза или общите европейски стандарти, към които препраща тази разпоредба, трябва да дават възможност за оценка на риска на клиентите и/или да съдържат информационни изисквания, които включват и инвестиционната услуга, която е неразделна част от въпросния финансов продукт.
 2.
 Член 4, параграф 1, точка 4 от Директива 2004/39 трябва да се тълкува в смисъл, че предлагането на клиент на суап за покриване на риска от изменение на лихвения процент на финансов продукт, който този клиент е записал, представлява услуга — инвестиционна консултация, определена в тази разпоредба, доколкото препоръката относно записването на такъв суап е отправена до този клиент в качеството му на инвеститор, представена е по подходящ начин за този клиент или се основава на преценка на присъщото му положение и не е отправена изключително чрез дистрибуторски канали или до обществеността.
 3.
 Договорните последици от нарушаването от инвестиционен посредник, който предлага инвестиционна услуга, на предвидените в член 19, параграфи 4 и 5 от Директива 2004/39 изисквания във връзка с оценката трябва да се уредят във вътрешния правов ред на всяка държава членка, при условие че бъдат спазени принципите на равностойност и на ефективност.
 (1) ОВ C 32, 4.2.2012 г.


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/8
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 2 ноември 2011 година — ЕТ „ПИГИ — П. Димова“/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 (Дело C-550/11)
 2012/C 13/15
 Език на производството:български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: ЕТ „ПИГИ — П. Димова“
 Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 Преюдициални въпроси
 1.
 В кои случаи следва да се приема, че е налице хипотезата на надлежно доказана или потвърдена кражба по смисъла на чл.185, §2 от Директива 2006/112 (1) и за изпълнение на същата, необходимо ли е да бъде установена самоличността на извършителя както и последният да бъде осъден с влязла в сила присъда?
 2.
 В зависимост от отговора по първия въпрос, хипотеза като тази в главното производство — наличие на досъдебно производство за кражба образувано срещу неизвестен извършител, което обстоятелство не се оспорва от органите по приходите и въз основа на което е прието, че е налице липса, попада ли в обхвата на понятието надлежно доказана и документирана кражба по смисъла на чл.185, §2 от Директива 2006/112?
 3.
 Допустима ли е от гледна точка на чл.185, §2 от Директива 2006/112 национална правна уредба като тази по чл.79, ал.3 и чл.80, ал.2 от ЗДДС, както и на данъчна практика като тази в главното производство, според която задължително се извършва корекция на приспаднатия данък при придобиването на стоки, станали в последствие обект на кражба, при положение, че Държавата не се е възползвала от предоставената възможност да предвиди изрично корекции на приспаданията в случай на кражба?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност
 OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/3
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 9 септември 2013 г. — Sysmex Europe GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 (Дело C-480/13)
 2013/C 352/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sysmex Europe GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 Преюдициален въпрос
 Следвало ли е през 2005 г. да се класира като багрилно вещество или оцветител в позиция 3212 от Комбинираната номенклатура (1) стока, състояща се от разтворители и полиметиново вещество, което въпреки че може да има известно — неустойчиво, поне върху текстилни изделия — оцветяващо действие, по отношение на подлежащата на класиране стока служи за добиване на информация относно определени частици (бели кръвни телца), съдържащи се в разтвор за изследване (предварително третирана кръв), като чрез йонно свързване веществото образува върху определени съставни части на частицата (нуклеинови киселини) молекулярни структури, които при облъчване с лазерен лъч с определена дължина на вълната придобиват флуорохромни свойства за ограничено време и това състояние и степента му се измерват със специална фотоклетка?
 (1) Комбинирана номенклатура съгласно Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменен с Регламент (ЕО) No 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, ОВ L 327, стр. 1.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/40
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Eni/Комисия
 (Дело T-558/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Доказване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Равно третиране - Отегчаващи обстоятелства - Повторност на нарушението - Задължение за мотивиране - Смекчаващи обстоятелства - Крайно ограничено участие - Нарушение, извършено поради небрежност - Право на защита - Пълен съдебен контрол))
 (2015/C 046/47)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: M. Siragusa, D. Durante, G. Rizza, S. Valentino и L. Bellia, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и V. Di Bucci)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), както и — при условията на евентуалност — искане за отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба
 Диспозитив
 1)
 Размерът на глобата, наложена на Eni SpA в член 2 от Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), се определя на 1 8 2 00 000 EUR.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Европейската комисия понася половината от собствените си съдебни разноски и половината от съдебните разноски, направени от Eni. Eni понася половината от собствените си съдебни разноски и половината от съдебните разноски, направени от Комисията.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 1.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 323/4
 Критерии за разпределяне на делата по състави
 (2015/C 323/05)
 На 11 септември 2015 г. в съответствие с член 4 от приложение I към Статута на Съда и с член 13, параграф 2 от Процедурния си правилник Съдът на публичната служба реши делата да бъдат разпределяни непосредствено след подаването на жалбата и по реда на вписването им в секретариата последователно на 1-ви, 2-ри и 3-ти състав, като това не изключва възможността дадено дело да бъде преразпределено на пленума или възложено за решаване от състав от един съдия.
 Председателят на Съда на публичната служба може да се отклонява от горните правила за разпределяне поради свързаност на делата, както и за да осигури равномерно и последователно разпределяне на работата в Съда на публичната служба.
 По същите съображения председателят на Съда на публичната служба може да реши да преразпредели висящи дела след допитване до съответните съдии и преди представянето на предварителния доклад по член 58 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/46
 Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-81/09) (1)
 (ЕФРР - Намаляване на финансовата помощ - Оперативна програма, която попада в цел No 1 (1994 г.–1999 г.) „Пътен достъп и главни пътища“ в Гърция - Делегиране на спомагателни задачи от Комисията на трети лица - Професионална тайна - Процент на финансова корекция - Свобода на преценка на Комисията - Съдебен контрол)
 2011/C 269/101
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: първоначално M. Tassopoulou, подпомаган от C. Meïdanis и E. Lampadarios, avocats, впоследствие P. Mylonopoulos и K. Boskovits, подпомагани от G. Michailopoulos, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и D. Triantafyllou)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2008) 8573 на Комисията от 15 декември 2008 година относно намаляване на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена на Гърция, в размер на 30 104 470,47 EUR, на основание на Оперативната програма „Пътен достъп и главни пътища“ с Решение C(94) 3579 на Комисията от 16 декември 1994 г. за одобряване на помощ от ЕФРР
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение C(2008) 8573 на Комисията от 15 декември 2008 година относно намаляване на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена на Гърция, в частта, в която предвижда, от една страна, корекция в размер на 506 303 EUR по проект „Isthmos — Galota“, и от друга страна, корекция в размер на 684 343 EUR по проект „Кръстовището на Polymylos (договор 928)“.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски и 80 % от съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 4.
 Комисията понася 20 % от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 129, 6.6.2009 г.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/39
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — H&R ChemPharm/Комисия
 (Дело T-551/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Доказване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Референтен период - Изчисляване на стойността на продажбите - Тежест на нарушението - Концентрация през периода на нарушението - Равно третиране - Пропорционалност))
 (2015/C 046/46)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: H&R ChemPharm GmbH (Залцберген, Германия) (представители: първоначално M. Klusmann, адвокат, и S. Thomas, professeur, впоследствие от M. Klusmann)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis и R. Sauer)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи) в частта относно жалбоподателя, както и — при условията на евентуалност — искане за намаляване на размера на наложената му глоба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 H&R ChemPharm GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3)
 Осъжда H&R ChemPharm да възстанови на Общия съд сумата от 10 000 EUR на основание член 90, буква а) от процедурния му правилник.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/39
 Жалба, подадена на 7 януари 2008 г. — Blais/Европейска централна банка
 (Дело F-6/08)
 (2008/C 142/72)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Jessica Blais (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: B. Karthaus, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска централна банка
 Предмет на производството
 Да се отмени решението на Европейската централна банка, с което на жалбоподателя се отказва да се изплати надбавка за експатриране, тъй като не е имал местожителство извън територията на държавата-членка, в която той е работил, през последните 10 години преди постъпване на служба при ответника, както това се изисква съгласно член 17, подточка ii) от Условията за работа (CoE).
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейската централна банка от 15.8.2007 г., под формата на уведомление от председателя на Европейската централна банка от 8.11.2007 г., с което на жалбоподателя се отказва да се изплати надбавка за експатриране;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/47
 Жалба, подадена на 22 януари 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-7/13)
 2013/C 114/71
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: E. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за отхвърляне на жалбата по административен ред срещу решението, прието в отговор на искането на жалбоподателя, назначен в делегацията на Комисията в Антананариво, Мадагаскар, да получи обезщетение за трудностите, които е срещнал при настаняването си в посочения по-горе град
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, прието от началник на отдел в генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ с предмет „искане на основание член 90, параграф 1 от Правилника — 0/867/11, за получаване на обезщетение за трудностите, възникнали при Вашето настаняване в Антананариво“, съгласно което това искане е отхвърлено с мотива, че „условията, изисквани за подобно обезщетение за неимуществени вреди и вреди от психологическо естество“ не са изпълнени, доколкото от обстоятелствата е видно, че „делегацията е направила необходимото, за да реши възникналите проблеми, като са извършени допълнителни дейности в първоначалното жилище и по време на изпълнението им са Ви предложени алтернативни възможности за настаняване“,
 —
 да се отмени отговорът на жалбата на жалбоподателя по административен ред, съгласно който органът по назначаването отхвърля жалбата по административен ред с мотивите, че (i) „в конкретния случай администрацията не е извършила никакво служебно нарушение и още по-малко незаконосъобразни действия“, че (ii) жалбоподателят „не е представил дори косвено доказателство за твърдените неимуществени вреди и вреди от психологическо естество“, и че (iii) „в оспорваното решение се набляга на добронамереното отношение на администрацията към жалбоподателя“ и че „съгласно постоянната съдебна практика евентуалната липса на мотиви може да бъде поправена с подходящи мотиви, представени във фазата на разглеждане на жалбата по административен ред“, какъвто бил конкретният случай,
 —
 да се осъди Комисията да заплати обезщетение за неимуществените вреди и вредите от психологическо естество на жалбоподателя, оценени приблизително на 30 000 EUR, при запазване на възможността за тяхното увеличаване или намаляване в хода на производство,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/60
 Жалба, подадена на 9 юни 2014 г. — Neka Novin/Съвет
 (Дело T-436/14)
 2014/C 253/81
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Neka Novin (Yusef Abad, Иран) (представител: L. Vidal, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение на Съвета за запазване на наложена на жалбоподателя санкция, посочена в известие от 15 март 2014 г.,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, доколкото изложените мотиви за запазване на наложените на жалбоподателя ограничителни мерки са недостатъчни.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото ответникът неправилно е приел, че жалбоподателят е придобил специализирано оборудване, което има пряко приложение в иранската ядрена програма.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на пропорционалността и правото на собственост.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/10
 Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-26/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/80/ЕО - Обезщетяване на жертвите на престъпления - Липса на транспониране в определения срок)
 (2007/C 211/17)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и A.-M. Rouchaud-Joët)
 Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления (ОВ L 261, стр. 15)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи за нея по силата на тази директива.
 2)
 Република Гърция се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 56, 10.3.2007 г.


text:
 16.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/13
 Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — GRP Security/Сметна палата
 (Дело T-87/11)
 2011/C 120/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: GRP Security (Bertrange, Люксембург) (представител: G. Osch, avocat)
 Ответник: Сметна палата на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да вземе предвид правните основания на жалбоподателя, изложени в настоящата жалба,
 —
 с оглед на всички правни и фактически основания и искания за последващо представяне и прилагане на доказателства,
 —
 да приеме, че настоящата жалба допустима,
 —
 да я уважи като основателна по същество,
 —
 въз основа на изложените по-горе основания да отмени обжалваните решения,
 —
 да вземе предвид изявлението на жалбоподателя, че същият си запазва правото да претендира поправяне на претърпените в резултат на неправомерното поведение на Сметната палата вреди,
 —
 да осъди Сметната палата да понесе всички съдебни разноски и други разходи за настоящото производство,
 —
 да отложи произнасянето по всички други права, претенции, основания и искове на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на решенията на Сметната палата на Европейския съюз, с които, от една страна, му е наложена административна санкция състояща се в недопускане на жалбоподателя до участие в обществени поръчки и отнемане на възможността за получаване на субсидии, финансирани от бюджета на Европейския съюз за срок от три месеца и, от друга страна, е развален рамковият договор за услуги No LOG/2026/10/2 наречен „различни услуги във връзка с безопасността“.
 Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушението на принципа на пропорционалност, на правото на защита и на правото на справедлив процес, доколкото жалбоподателя бил добросъвестен, тъй като не бил в основата на фалшификациите и неверните декларации, направени от един от неговите служители и доколкото Сметната палата могла да поиска да бъде заменен съответният служител вместо да разваля договора.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката доколкото Сметната палата не взел предвид всички съдържащи се в преписката документи.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 93, 94 и 96 от Финансовия регламент, тъй като жалбоподателят не представил никакво грешно сведение и нямал вина за никаква фалшива декларация във връзка с процедурата за възлагане на спорната обществена поръчка.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/35
 Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — Sharif University of Technology/Съвет
 (Дело T-181/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Допустимост - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
 2014/C 282/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sharif University of Technology (Техеран, Иран) (представител: M. Happold, barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)
 Предмет
 Жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и, от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Sharif University of Technology в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.
 2)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Sharif University of Technology в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010.
 3)
 Запазва действието на Решение 2012/829 и на Регламент за изпълнение No 1264/2012 по отношение на Sharif University of Technology за период от два месеца, считано от постановяването на настоящото решение.
 4)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Sharif University of Technology.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/5
 Решение на Съда (четвърти състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Kúria — Hongrie) — Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai/OTP Jelzálogbank Zrt
 (Дело C-26/13) (1)
 ((Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в договори, сключвани между продавач или доставчик и потребител - Член 4, параграф 2 и член 6, параграф 1 - Преценка на неравноправния характер на договорните клаузи - Изключване на клаузите, свързани с основния предмет на договора или със съответствието между цената или възнаграждението, при условие че са изразени на ясен и разбираем език - Договори за потребителски кредит, изразени в чуждестранна валута - Клаузи относно обменния курс - Разлика между обменния валутен курс купува към момента на отпускане на кредита и обменния валутен курс продава към момента на погасяването му - Правомощия на националния съд при наличие на клауза, квалифицирана като неравноправна - Заместване на неравноправна клауза с диспозитивна разпоредба от националното право - Допустимост))
 2014/C 194/05
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Ищци/Жалбоподатели: Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai
 Ответник: OTP Jelzálogbank Zrt
 Предмет
 Преюдициално запитване — Kúria — Тълкуване на член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15р том 2, стр. 273) — Преценка на неравноправния характер на договорните клаузи — Обезпечен с ипотека договор за заем на парична сума, изразена в чужда валута, сключен между физическо лице и банка, по силата на който предоставянето и изплащането на заема трябва да се извършат в националната валута — Дълг, изчислен при сключването на договора по курс купува на чуждестранната валута — Клауза, предвиждаща, че месечните вноски трябва да се определят по действащия курс продава на валутата, а не по курс купува
 Диспозитив
 1)
 Член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 понятието „основен предмет на договора“ обхваща клауза, включена в договор за кредит, изразен в чуждестранна валута, сключен между продавач или доставчик и потребител, която не е договорена индивидуално, като разглежданата в главното производство, като по силата на тази клауза при изчисляването на погасителните вноски по кредита се прилага курс продава на посочената валута само доколкото е установено, че посочената клауза определя основна престация по договора, която сама по себе си го характеризира, като запитващата юрисдикция следва да провери това с оглед на естеството, общата структура и разпоредбите на договора, както и правния и фактическия му контекст;
 —
 тази клауза, доколкото предполага парично задължение за потребителя по повод погасителните вноски по кредита да плати сумите, получени от разликата между курс продава и курс купува на чуждестранната валута, не може да се схваща като „възнаграждение“, а следователно и наличието на неравноправен характер на съответствието на това възнаграждение като насрещна престация за извършена от кредитодателя услуга не подлежи на преценка съгласно член 4, параграф 2 от Директива 93/13.
 2)
 Член 4, параграф 2 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че що се отнася до договорна клауза като разглежданата в главното производство, изискването договорните клаузи да са изразени на ясен и разбираем език, следва да се схваща като налагащо задължение не само договорните клаузи да са ясни и разбираеми за потребителя от граматическа гледна точка, но и в договора да е прозрачно изложен точният механизъм на конвертиране на чуждестранната валута, посочен във въпросната клауза, както и отношението между този механизъм и механизма, предвиден в другите клаузи, свързани с отпускането на кредита, така че потребителят да може да предвиди въз основа на ясни и разбираеми критерии произтичащите за него икономически последици.
 3)
 Член 6, параграф 1 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че при положение като разглежданото в главното производство, при което договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, не може да се изпълни след премахването на неравноправна клауза, посочената разпоредба допуска национална правна уредба, която дава възможност на националния съд да отстрани причините за недействителността на неравноправната клауза, като замести тази клауза с диспозитивна разпоредба от националното право.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/2
 Решение на Съда (седми състав) от 6 март 2014 г. — Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S/Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Съединени дела C-337/12 — C-340/12 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Общността - Регистрация на знаци, представляващи повърхност с черни точки - Обявяване на недействителност - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 1, буква д), точка ii) - Изопачаване на доказателства))
 2014/C 129/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (представител: H. Pernez, avocat)
 Други страни в производството: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (представители: S. Verea, K. Muraro и M. Balestriero, avvocati), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалби срещу Решения на Общия съд (четвърти състав) от 8 май 2012 г. по дела Yoshida Metal Industry/СХВП — Pi-Design и др. (T-331/10 и Т-416/10), с които Общият съд отменя Решение R 1235/2008-1 и Решение R 1237/2008-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 20 май 2010 г. за отмяна на решенията на отдела по отмяна, с които се отхвърля искането на Pi-Design (T-331/10) и на Pi-Design, Bodum France и Bodum Logistics A/S (Т-416/10) за обявяване на недействителността на фигуративна марка, изобразяваща повърхност, покрита с черни точки, за стоки от класове 8 и 21 — Тълкуване на член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламент (ЕО) No 207/2009 относно марката на Общността — Знак, който се състои изключително от формата на стоката, необходима за постигането на технически резултат.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 8 май 2012 г. по дело Yoshida Metal Industry/СХВП — Pi-Design и др. (Изображение на триъгълна повърхност с черни точки) (T-331/10) и Решение на Общия съд на Европейския съюз от 8 май 2012 г. по дело Yoshida Metal Industry/СХВП — Pi-Design и др. (Изображение на повърхност с черни точки) (T-416/10).
 2)
 Връща делата на Общия съд на Европейския съюз.
 3)
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 295, 29.9.2012 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/39
 Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Magnesitas de Rubián и др./Комисия
 (Дело T-430/10)
 ()
 2010/C 317/71
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Испания), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Испания), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Атина, Гърция) (представители: H. Brokelmann и P. Martínez-Lage Sobredo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени параграф 3 от справочния документ относно най-добрите налични техники за промишлените отрасли за производство на цимент, вар и магнезиев оксид (ОВ C 166, 25.6.2010 г.), както и останалите части от документа, което се отнасят до отрасъла за производство на магнезиев оксид,
 —
 при условията на евентуалност и ако Общият съд не отмени изцяло параграф 3 от посочения акт, да се отмени параграф 3.5.5.4 от същия, включително емисионните стойности, посочени в таблица 3.11, и
 —
 във всички случаи да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба се обжалва акт, приет от Комисията във връзка с Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (1), с която се установява система за контрол на замърсяването и се въвежда разрешителен режим за определени промишлени инсталации.
 В обжалвания акт се приема, че най-добрата налична техника е намаляването на получени при отделянето на газове емисии на SOx и за SOx се определят емисионни стойности, които, освен че са по-ниски от тези във всички останали отрасли, са постижими, според жалбоподателите, единствено чрез използването на техники, които сериозно увреждат околната среда. От друга страна, жалбоподателите считат, че въпросните стойности ще са определени въз основа на данни, представени само от едно предприятие, и без да се спазва установената в това отношение процедура.
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателите излагат четири правни основания.
 —
 Липса на компетентност на Европейската комисия
 В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията няма право да включва производството на магнезиев оксид в обжалвания акт.
 —
 Съществени процесуални нарушения
 Според жалбоподателите при приемането на обжалвания акт са допуснати три съществени процесуални нарушения:
 —
 жалбоподателите не са уведомени за започването на процедурата по изготвяне на обжалвания акт и поради това късно вземат участие в тази процедура,
 —
 в обжалвания акт липсват изложените от жалбоподателите „split views“, и
 —
 не е спазен срокът, предвиден за анализ на окончателния проект на обжалвания акт.
 —
 Нарушение на член 1 от Директива 2008/1/ЕО за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, доколкото с обжалвания акт се нарушава посочената в член 1 от тази директива цел, а именно опазването на околната среда като цяло.
 —
 Нарушение на общия принцип на равно третиране
 Жалбоподателите считат, че с обжалвания акт се нарушава принципът на равенство, тъй като предприятия, които се намират в различно положение, се третират еднакво.
 (1) ОВ L 24, стр. 8.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/16
 Решение на Съда (трети състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hannover — Германия) — Samantha Elrick/Bezirksregierung Köln
 (Дело C-275/12) (1)
 (Гражданство на Съюза - Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС - Право на свободно движение и на пребиваване - Гражданин на държава членка - Курс на обучение в друга държава членка - Помощ за обучение - Условия - Обучение с продължителност две или повече години - Придобиване на професионална квалификация)
 2013/C 367/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Samantha Elrick
 Ответник: Bezirksregierung Köln
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Hannover — Тълкуване на членове 20 и 21 ДФЕС — Помощ за обучение („BaföG“) — Правна уредба на държава членка, съгласно която посочената помощ се отпуска за определено обучение с продължителност от една година, провеждано на територията на страната, но не и за сходно обучение в друга държава членка.
 Диспозитив
 Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като разглежданата по делото в главното производство, която обвързва отпускането на помощ за обучение на гражданка на държавата членка с местожителство в нея за следване в друга държава членка с условието в края на следването след поне двугодишен курс на обучение да се придобива професионална квалификация, която да е еквивалентна на предоставяната от професионално училище в държавата платец, при положение че предвид индивидуалното ѝ положение на тази гражданка би била отпусната помощ, ако бе избрала да следва курс на обучение в последната държава с продължителност под две години, еквивалентно на това, което желае да следва в друга държава членка.
 (1) ОВ C 250, 18.8.2012 г.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/38
 Жалба, подадена на 12 юни 2014 г. — Furukawa Electric/Комисия
 (Дело T-444/14)
 2014/C 303/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Furukawa Electric Co. Ltd (Токио, Япония) (представители: C. Pouncey, A. Luke и L. Geary, Solicitors)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени член 1, параграф 9, буква а) от решението, доколкото там се посочва, че през периода 18 февруари 1999 г. — 30 септември 2001 г. с участието на Furukawa е извършено нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. При условията на евентуалност, да отмени член 1, параграф 9, буква а) от решението, доколкото там е установено, че евентуалното нарушение с участието на Furukawa е започнало на 18 февруари 1999 г. и/или че прякото участие на Furukawa в него е продължило след 11 юни 2001 г.,
 —
 да отмени член 2, буква н) от решението и/или съществено да намали глобата,
 —
 ако по жалба, подадена от VISCAS Corporation, Съдът намали наложената в член 2, буква п) от решението глоба за извършени от VISCAS Corporation нарушения, за които Furukawa носи солидарна отговорност, Съдът да постанови, че Furukawa има право размерът на глобата, за плащането на която Furukawa носи солидарна отговорност, да бъде намален в същата степен; и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C (2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. по дело AT.39610 — Електрически кабели.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че Комисията е нарушила член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП и/или Регламент No 1/2003 (1), тъй като е характеризирала неправилно поведението през периода от 18 февруари 1999 г. до 30 септември 2001 г. Според жалбоподателя:
 —
 Комисията не е доказала наличието през този период на нарушение с участието на жалбоподателя — така, както това е описано в обжалваното решение; и
 —
 субсидиарно, Комисията не е доказала, че евентуалното нарушение с участието на Furukawa е започнало на 18 февруари 1999 г.
 2.
 С второто правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Комисията не е представила достатъчно доказателства, че жалбоподателят е продължил да участва в евентуалното нарушение след 11 юни 2001 г. или че след 30 септември 2001 г. е „продължил“ да участва в него посредством VISCAS Corporation.
 3.
 С третото правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Комисията не е представила достатъчно доказателства относно степента на участие на жалбоподателя в нарушението.
 4.
 С четвъртото правно основание се твърди, че по отношение на глобата, наложена на жалбоподателя за периода отпреди 1 октомври 2001 г., е налице изтекла давност.
 5.
 С петото правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Комисията е допуснала грешки при изчисляването на наложената на жалбоподателя глоба, тъй като:
 —
 при пресмятането на глобата, наложена на жалбоподателя, използвала неверни стойности на продажбите,
 —
 неправилно изчислила коефициента за продължителност на нарушението; и
 —
 не приела, че по отношение на жалбоподателя е налице смекчаващо обстоятелство.
 6.
 С шестото правно основание се иска от Съда евентуалното намаляване от същия на глобата, наложена на VISCAS Corporation, въз основа на подадена от VISCAS Corporation жалба за отмяна или за изменение на размера на наложената на това дружество глоба с обжалваното решение, да ползва и Furukawa.
 7.
 Със седмото правно основание се твърди, че при всички случаи глобата е явно непропорционална, прекомерна и неподходяща и че следователно Съдът трябва да упражни пълен съдебен контрол съгласно член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент No 1/2003, за да преразгледа размера на глобата и съществено да го намали.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 27.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 380/10
 Решение на Общия съд от 11 септември 2014 г. — Continental Wind Partners/СХВП — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)
 (Дело T-185/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността CONTINENTAL WIND PARTNERS - По-ранна международна фигуративна марка Continental - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Частичен отказ на регистрация))
 2014/C 380/12
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Continental Wind Partners LLC (Уилмингтън, Делауеър, Съединени Американски щати) (представител: O. Bischof, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Continental Reifen Deutschland GmbH (Хановер, Германия) (представители: S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes и J. Schumacher, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 януари 2013 г. (преписка R 2204/2011-2), постановено в производство по възражение със страни Continental Reifen Deutschland GmbH и Continental Wind Partners LLC.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Continental Wind Partners LLC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/4
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Франция) на 8 декември 2010 г. — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-572/10)
 2011/C 72/07
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion
 Страни в главното производство
 Ищец: Clément Amedee
 Ответници: Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли механизмът, въведен с разпоредбите на член L.12, буква б) от Кодекса за гражданските и военните пенсии, изменени с разпоредбите на член 48 от Закона от 21 август 2003 г., и с разпоредбите на член R.13 от същия кодекс, изменени с разпоредбите на член 6 от Декрета от 26 декември 2003 г., да се разглежда като провеждащ непряка дискриминация по смисъла на член 157 от Договора за Европейския съюз по отношение на биологичните родители на деца предвид процента на мъжете, които могат да отговорят на условието за преустановяване на професионалната дейност за непрекъснат период от най-малко два месеца, и по-специално поради липсата на законова уредба, позволяваща им да изпълнят това условие в рамките на платен отпуск?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос, може ли проведената по този начин непряка дискриминация да бъде обоснована с разпоредбите на член 6, параграф 3 от споразумението, приложено към протокол No 14 за социалната политика?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос, допускат ли разпоредбите на Директива 79/7/ЕИО (1) запазването на разпоредбите на член L.12, буква б) и на тези на член R.13 от Кодекса за гражданските и военните пенсии?
 4.
 При положителен отговор на първия въпрос и при отрицателен отговор на втория и третия въпрос, трябва ли разпоредбите на посочените членове да бъдат поставени под въпрос само що се отнася до дискриминацията, до която те водят, или се изразяват в невъзможността държавните служители от двата пола да предявят предоставените им по силата на тези разпоредби права?
 (1) Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, 1979 г., стр. 24, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192)


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/18
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 8 октомври 2012 г. — L.J.A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag
 (Дело C-449/12)
 2013/C 26/31
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: L.J.A. van Luijk
 Ответник: Burgemeester van Den Haag
 Преюдициални въпроси
 1.
 Валиден ли е член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155), изменен с Регламент (ЕО) No 444/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 2252/2004 (ОВ L 142, стр. 1), в светлината на членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 8 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи?
 2.
 В случай че отговорът на първия въпрос гласи, че член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155), изменен с Регламент (ЕО) No 444/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 2252/2004 (ОВ L 142, стр. 1), е валиден, трябва ли член 4, параграф 3 от посочения регламент — в светлината на членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 8, параграф 2 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи и член 7, буква е) от Директива 95/46 (1), във връзка с член 6, параграф 1, буква б) от нея — да се тълкува в смисъл, че при прилагането на посочения регламент държавите членки трябва да гарантират със закон, че събираните и съхранявани на основание на регламента биометрични данни не могат да се събират, обработват или използват за други цели, освен за издаването на документа?
 (1) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 17 стр. 10).


text:
 20.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 222/22
 Определение на Общия съд от 25 април 2016 г. — Mikulik/Съвет
 (Дело T-520/15 P) (1)
 ((Жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Уволнение в края на срока за изпитване - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
 (2016/C 222/27)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Filip Mikulik (Прага, Чешка република) (представител: M. Velardo, avocat)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (състав от един съдия) от 25 юни 2015 г., Mikulik/Съвет (F-67/14, EU:F:2015:65).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Filip Mikulik да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/36
 Определение на председателя на Общия съд от 26 март 2010 г. — SNF/ECHA
 (Дело T-1/10 R)
 (Обезпечително производство - Регламент REACH - Идентифициране на акриламид като вещество, което поражда сериозно безпокойство - Молба за спиране на изпълнението и други обезпечителни мерки - Липса на неотложност)
 2010/C 134/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Франция) (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, avocats, и P. Sellar, solicitor)
 Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkila и W. Broere)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решението на Европейската агенция по химикали от 7 декември 2009 г. за идентифициране на акриламид като вещество, което поражда сериозно безпокойство — решение, прието на основание член 59 от Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправка — ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 20.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/7
 Решение на Общия съд от 13 септември 2012 г. — National Lottery Commission/СХВП — Mediatek Italia и De Gregorio (Изображение на ръка)
 (Дело T-404/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността, представляваща изображение на ръка - Член 53, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Наличие на по-ранно авторско право, защитено съгласно националното право - Тежест на доказване - Прилагане на националното право от СХВП - Контрол)
 2012/C 319/11
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: National Lottery Commission (Лондон, Обединено кралство) (представител: B. Brandreth, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Mannucci и J. Crespo Carrillo)
 Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП: Mediatek Italia Srl (Неапол, Италия) и Giuseppe De Gregorio (Неапол)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 юни 2010 г. (дело R 1028/2009-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Mediatek Italia Srl и M. Giuseppe de Gregorio, от една страна, и National Lottery Commission, от друга
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 9 юни 2010 г. (дело R 1028/2009-1).
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, включително направените от National Lottery Commission в производството пред апелативния състав.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/16
 Решение на Съда (шести състав) от 13 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-400/06) (1)
 (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Подпозиция 0202 30 50 - Разфасовки на замразено и обезкостено месо от част от предната четвъртинка на животни от рода на едрия рогат добитък)
 (2007/C 269/30)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: Codirex Expeditie BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на допълнителна забележка 1. А, з), подточка 11 от глава 2 на Регламент (ЕО) No 2204/1999 на Комисията от 12 октомври 1999 година, изменен с Приложение I към Регламент No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 278, стр. 1) — Замразено и обезкостено месо, произхождащи от част от предната четвъртинка
 Диспозитив
 1.
 Приложение I към Регламент No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент No 2204/1999 на Комисията от 12 октомври 1999 г., следва да се тълкува в смисъл, че парчетата замразено и обезкостено месо, произхождащи от предната четвъртинка на говедото, попадат в подпозиция 0202 30 50 от Комбинираната номенклатура.
 2.
 Приложение I към Регламент No 2658/87, изменен с Регламент No 2204/1999, следва да се тълкува в смисъл, че за да бъдат класирани в подпозиция 0202 30 50, парчетата замразено и обезкостено месо от предната четвъртинка на говедото не трябва да отговарят на други условия, по-конкретно на това да произхождат от едно и също животно.
 (1) ОВ C 310 от 16.12.2006 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/51
 Жалба, подадена на 24 юни 2011 г. — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods)
 (Дело T-333/11)
 2011/C 269/114
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Greinwald GmbH (Kempten, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението, постановено от апелативния състав на СХВП на 15 април 2011 г.;
 —
 да постанови, че СХВП е длъжна да вземе мерките по изпълнението на настоящото решение, с което се отменя горепосоченото решение и следователно да уважи възражението, направено от г-н Nicolas WESSANG на 26 септември 2005 г. срещу заявката за регистрация на марката „STAR FOODS + graphisme“ No 4 105 615;
 —
 да постанови, че СХВП е длъжна да вземе мерките по изпълнението на настоящото решение, с което се отменя горепосоченото решение и следователно да отхвърли заявката за регистрацията на марката „STAR FOODS + graphisme“ No 4 105 615 в нейната цялост;
 —
 да осъди дружеството GREINWALD GmbH и СХВП да заплатят солидарно и съответно in solidum пълния размер на разходите и съдебните разноски, направени от г-н Nicolas WESSANG в производството по възражение, производството по обжалване и в настоящото производство;
 —
 да осъди дружеството GREINWALD GmbH да заплати пълния размер на разходите и съдебните разноски, направени от него в производството по възражение, производството по обжалване и в настоящото производство;
 —
 да осъди СХВП да заплати пълния размер на разходите и съдебните разноски, направени от нея в производството по възражение, производството по обжалване и в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Greinwald GmbH
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „star foods“ за стоки, класирани в класове 29, 30 и 32 — заявка за регистрация No 4 105 615
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: фигуративните и словни марки на Общността „STAR SNACKS“ за стоки, класирани в класове 29, 30 и 31
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля възражението вследствие на Решението на Общия съд, постановено на 11 май 2010 г. по дело T-492/08, Wessang/СХВП — Greinwald (star foods).
 Изложени правни основания: жалбоподателят твърди, че Общият съд е приел, че е налице вероятност от объркване между двете конфликтни марки и че поради това компетентността на апелативния състав била обвързана вследствие на решението на Общия съд. Така той счита, че апелативният състав е превишил границите на своята компетентност като е разгледал преписката в нейната цялост.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/6
 Решение на Съда (първи състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione, Италия) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paint Graphos Soc. coop. arl (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, в ликвидация/Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), и Ministero delle Finanze/Michele Franchetto (C-80/08)
 (Съединени дела C-78/08—C-80/08) (1)
 (Преюдициално запитване - Допустимост - Държавни помощи - Данъчни предимства, предоставяни на кооперативните дружества - Квалифициране като държавна помощ по смисъла на член 87 EO - Съвместимост с общия пазар - Условия)
 2011/C 311/06
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Ищци: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, в ликвидация (C-79/08), Ministero delle Finanze (C-80/08)
 Ответници: Paint Graphos scarl (C-78/08), Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), Michele Franchetto (C-80/08)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на членове 81, 87 и 88 ЕО, на Регламент (ЕО) No 1435/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно Устава на Европейското кооперативно дружество (SCE) (ОВ L 207, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 259) и на Директива 2003/72/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 година за допълване на Устава на Европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите (ОВ L 207, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 207) — Понятие за помощи, отпуснати от държавите — Италиански закон, който предоставя данъчни облекчения на земеделските кооперации и на трудово-производителните и работническите кооперации
 Диспозитив
 Данъчни освобождавания като разглежданите в главните производства, предоставяни на трудово-производителни и работнически кооперации съгласно национална разпоредба като съдържащата се в член 11 от Декрет No 601 на президента на Републиката от 29 септември 1973 г. относно уредбата на данъчните предимства, в редакцията му в сила от 1984 г. до 1993 г, представляват „държавна помощ“ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО единствено при положение че са изпълнени всички условия за приложението на тази разпоредба. В ситуация като тази в основата на споровете, с които е сезирана запитващата юрисдикция, последната следва да прецени по-специално дали съответните данъчни освобождавания имат селективен характер, както и дали могат евентуално да бъдат обосновани от естеството или от общата структура на националната данъчна система, в която се вписват, като по-специално установи дали разглежданите в главните производства кооперативни дружества фактически се намират в сходно положение с това на другите оператори, учредени в правно-организационната форма на юридически лица със стопанска цел, и ако това действително е така, дали предвиденото за посочените кооперативни дружества по-благоприятно данъчно третиране е, от една страна, присъщо на основните принципи на приложимата в съответната държава членка данъчна система, а от друга страна — дали е в съответствие с принципите на съгласуваност и пропорционалност.
 (1) ОВ C 116, 9.5.2008 г.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/27
 Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Marchi Industriale/ECHA
 (Дело T-620/13) (1)
 ((REACH - Такса за регистрацията на вещество - Намаление, предвидено за микро-, малки и средни предприятия - Грешка в декларацията относно размера на предприятието - Препоръка 2003/361/ЕО - Решение за налагане на административна такса - Определяне на размера на предприятието - Правомощия на Европейската агенция по химикалите (ЕСНА) - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 402/28)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Marchi Industriale SpA (Флоренция, Италия) (представители: M. Baldassarri и F. Donati, avocats)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите (представители: първоначално M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, J.-P. Trnka и E. Maurage, впоследствие M. Heikkilä, E. Bigi, J.-P. Trnka и E. Maurage, подпомагани от C. Garcia Molyneux, avocat)
 Предмет
 От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение от 19 септември 2013 г. SME (2013) 3747 на ECHA, с което се установява, че жалбоподателят не отговаря на условията за ползване на намалението на таксата, предвидено за малките и средни предприятия, и му се налага административна такса, и от друга страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на фактурите, издадени от ECHA след приемането на Решение SME(2013) 3747.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Marchi Industriale SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 4, 25.1.2014 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/21
 Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 24 октомври 2012 г. — Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience K.K.
 (Дело C-477/12)
 2013/C 26/39
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundespatentgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hogan Lovells International LLP
 Ответник: Bayer CropScience K.K.
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 1610/96 (1) да се прилага единствено за разрешение за пускане на пазара, издадено съгласно член 4 или член 8, параграф 1 от Директива 91/414/ЕИО, или сертификат може да се издава и въз основа на разрешение за пускане на пазара, издадено съгласно член 8, параграф 4 от Директива 91/414?
 (1) Регламент (ЕО) No 1610/96 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 година относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита (ОВ L 198, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 19, стр. 160).


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/39
 Решение на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines r и др./Съвет
 (Съединени дела T-14/14 и Т-87/14) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Възражение за незаконосъобразност - Правно основание - Злоупотреба с власт - Право на защита - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Ne bis in idem - Сила на пресъдено нещо - Пропорционалност - Явна грешка в преценката - Основни права))
 (2017/C 104/54)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Техеран, Иран) и десет други страни (представители: F. Randolph, QC, P. Pantelis, solicitor, M. Lester, barrister, и M. Taher, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и V. Piessevaux)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника по дело Т-87/14: Европейска комисия (представители: D. Gauci и T. Scharf)
 Предмет
 По дело T-14/14, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/497/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, 2013 г., стр. 46), и на Регламент (ЕС) No 971/2013 на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, 2013 г., стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателите, и по дело T-87/14, от една страна, искане на основание член 277 ДФЕС за обявяване на неприложимостта на Решение 2013/497 и на Регламент No 971/2013 и от друга страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/685/ОВППС на Съвета от 26 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 316, 2013 г., стр. 46), и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1203/2013 на Съвета от 26 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 316, 2013 г., стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Islamic Republic of Iran Shipping Lines и другите жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение, понасят наред с направени от тях съдебни разноски и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/15
 Решение на Общия съд от 8 септември 2015 г. — Министерство на енергетиката на Иран/Съвет
 (Дело T-564/12) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Грешка в преценката - Нарушение на основните права - Пропорционалност))
 (2015/C 346/17)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Министерство на енергетиката на Иран (Техеран, Иран) (представител: M. Lester, barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. de Elera)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58) и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Министерството на енергетиката на Иран да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/39
 Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Бон Нет/СХВП — Aldi (Bon Appétit!)
 (Дело T-485/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Bon Appétit!“ - По-ранни национални фигуративни марки „Бон Аnemú“ и „Bon Apetí“ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 098/50)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател:„Бон Нет“ ООД (София, България) (представител: A. Иванова, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Hanne и D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Германия) (представители: L. Kolks, C. Fürsen, N. Lützenrath и U. Rademacher, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 14 април 2014 г. (преписка R 1199/2013-2) относно производство по възражение между „Бон Нет“ ООД и Aldi GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда „Бон Нет“ ООД да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Aldi GmbH & Co. KG.
 (1) ОВ C 261, 11.8.2014 г.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/21
 Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 5 юни 2014 г. — Skatteministeriet/Baby Dan A/S
 (Дело C-272/14)
 2014/C 253/27
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Skatteministeriet
 Ответник: Baby Dan A/S
 Преюдициални въпроси
 Шпиндели с характеристики като описаните в конкретния случай трябва да се класират в позиция 7318 по КН или в позиция 8302 по КН?


text:
 13.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 361/18
 Жалба, подадена на 11 август 2014 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
 (Дело T-596/14)
 2014/C 361/26
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да обяви жалбата на жалбоподателя за допустима и основателна,
 —
 вследствие на това да отмени Решение 2014/309/ОВППС от 28 май 2014 г. и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски за настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания, които по същество са идентични или подобни на основанията, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, стр. 13.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/19
 Жалба, подадена на 7 декември 2012 г. — IBSolution/СХВП — IBS (IBSolution)
 (Дело T-533/12)
 2013/C 46/35
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: IBSolution GmbH (Некарсулм, Германия) (представител: F. Ekey, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: IBS AB (Солна, Швеция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да установи, че жалбата е основателна,
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 септември 2012 г. по преписка R 771/2011-2,
 —
 да измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 септември 2012 г. по преписка R 771/2011-2, като разпореди регистрирането на заявената марка, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „IBSolution“ за услуги от класове 35, 41 и 42 — заявка за марка на Общността No 8421877
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността „IBS“, регистрирана с No 38729 за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 41 и 42
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/28
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Белгия) на 21 юли 2009 г. — Brussels Hoofdstedelijk Gewest и др./Vlaamse Gewest. друга страна в производството: Brussels International Airport Company NV, понастоящем The Brussels Airport Company NV
 (Дело C-275/09)
 2009/C 267/51
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Brussels Hoofdstedelijk Gewest и др.
 Ответник: Vlaamse Gewest
 Друга страна в производството: Brussels International Airport Company NV, понастоящем The Brussels Airport Company NV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Когато се изискват различни разрешения за осъществяване, от една страна, на инфраструктурни дейности на дадено летище с дължина на основната писта най-малко 2 100 метра и, от друга страна, на експлоатацията на това летище, а последно посоченото разрешение — екологичното разрешение — се предоставя само за определен период, трябва ли терминът „строителство“ по смисъла на точка 7, буква а) от приложение I към Директива 85/337/ЕИО (1) на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година, да се тълкува в смисъл, че е необходимо да се извърши оценка на въздействието върху околната среда не само за осъществяването на инфраструктурни дейности, но и за експлоатацията на летището?
 2)
 Задължението за извършване на оценка на въздействието върху околната среда в сила ли е и с оглед подновяването на екологичното разрешение на летището, т.е. както когато това подновяване не е придружено с промяна или разширяване на експлоатацията, така и когато се предвижда такава промяна или разширяване?
 3)
 Различно ли е положението по отношение на задължението за извършване на оценка на въздействието върху околната среда при подновяването на екологично разрешение за летище в зависимост от това дали във връзка с предходно екологично разрешение вече е извършена оценка на въздействието върху околната среда, и дали летището вече е било в експлоатация към момента, в който общностният или националният законодател е въвел изискването за оценка на въздействието върху околната среда?
 (1) ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/15
 Решение на Общия съд от 14 ноември 2013 г. — Efag Trade Mark Company/СХВП (FICKEN)
 (Дело T-52/13) (1)
 (Марка на Общността - Заявка на словна марка на Общността „FICKEN“ - Абсолютно основание за отказ - Марка, която противоречи на обществения ред и на добрите нрави - Член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 377/34
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (представител: M. Wekwerth, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 18 октомври 2012 г. (дело R 493/2012-1) относно заявка за регистрация на словния знак „FICKEN“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/15
 Решение на Съда (трети състав) от 24 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče — Словения) — Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republika Slovenija
 (Дело C-207/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Натурални минерални води - Директива 2009/54/ЕО - Член 8, параграф 2 - Приложение I - Забрана за предлагане на пазара под повече от едно търговско описание на „натурална минерална вода от един и същ извор“ - Понятие))
 (2015/C 279/17)
 Език на производството: словенски
 Запитваща юрисдикция
 Vrhovno sodišče
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o
 Ответник: Република Словения
 Диспозитив
 Понятието „натурална минерална вода от един и същ извор“, съдържащо се в член 8, параграф 2 от Директива 2009/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 година относно експлоатацията и предлагането на пазара на натурални минерални води, трябва да се тълкува в смисъл, че означава натурална минерална вода, която е експлоатирана от една или повече естествени или получени чрез сондаж точки на излизане на повърхността и произлиза от един и същ воден хоризонт или от едно и също подземно находище, ако на всички тези естествени или получени чрез сондаж точки на излизане на повърхността тази вода притежава идентични характеристики с оглед на критериите, посочени в приложение I към споменатата директива, и тези характеристики остават постоянни в рамките на естествената флуктуация.
 (1) ОВ C 202, 30.6.2014 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/57
 Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Neue Halberg-Guss/Комисия
 (Дело T-308/14)
 2014/C 223/59
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Neue Halberg-Guss GmbH (Саарбрюкен, Германия) (представители: D. Greinacher, J. Martin и B. Scholtka, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263, параграф 1 ДФЕС да отмени решението на Комисията за откриване на официална процедура по разследване срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и от рудничен газ съгласно Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители — държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) от 18 декември 2013 г., публикувано в Официален вестник на ЕС от 7 февруари 2014 г., C 37, стр. 73, доколкото Комисията квалифицира особения компенсационен режим по членове 40 и 41 от EEG като държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС,
 —
 на основание член 87, параграф 3 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107 ДФЕС
 Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е квалифицирала като помощ насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници чрез системата за допълнителна такса, както и особения компенсационен режим за намалена допълнителна такса по EEG и поради това не е трябвало да открива официална процедура по разследване.
 —
 Във връзка с това жалбоподателят твърди, че при предварителния анализ на въпроса дали особеният компенсационен режим представлява помощ Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като с особения компенсационен режим, като изключение от режима на допълнителната такса по EEG, не се предоставя предимство, което енергоемките потребители не биха могли да получат при нормални пазарни условия.
 —
 Освен това жалбоподателят твърди, че не са засегнати държавни ресурси. Тъй като приходите от таксата по EEG не представляват държавен ресурс, тези ресурси не могат да бъдат засегнати от предвиденото за енергоемките потребители изключение.
 —
 По-нататък жалбоподателят посочва, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията. В краен случай той може да доведе до конкурентни условия, които съществуват и без таксата по EEG.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания
 Жалбоподателят твърди, че с приемането на решението Комисията е нарушила и принципа за защита на оправданите правни очаквания. Германското законодателство за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници вече е било предмет на задълбочена проверка за наличие на държавна помощ. При тази проверка през 2002 г. Комисията е стигнала до извода, че то не е свързано с прехвърляне на държавни ресурси. Тъй като в това отношение EEG от 2012 г. не съдържа съществени изменения спрямо тогава действалата правна уредба, то засегнатите стопански субекти би трябвало да очакват не повторна проверка, а че съществуващите правила ще продължат да се прилагат.
 3.
 Трето правно основание: злоупотреба с власт
 В заключение жалбоподателят смята, че Комисията е злоупотребила с предоставеното ѝ в членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС право на свободна преценка. С откриването на процедура по разследване Комисията има за основна цел да хармонизира насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници. Тази основна цел се проявява и в новия проект на Насоки за държавни помощи в областта на енергетиката и околната среда, в които Комисията за първи път установява подробни правила за насърчаване на енергията от възобновяеми източници. За да постигне хармонизация обаче, Комисията би трябвало да приложи предвидената за тази цел процедура за сближаване на законодателствата по членове 116 ДФЕС и 117 ДФЕС.