text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/10
 Преюдициално запитване, отправено от Niedersächsischen Finanzgerichts (Германия) на 16 април 2008 г. — Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I
 (Дело C-156/08)
 (2008/C 183/18)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Monika Vollkommer
 Ответник: Finanzamt Hannover-Land I
 Преюдициален въпрос
 Нарушава ли събирането на германския данък при придобиване на недвижим имот върху бъдещи доставки на строителни услуги чрез включването им в данъчната основа на този данък при придобиването на незастроен парцел (тъй наречената теория на единен предмет на услугата, състоящ се както от доставката на строителни услуги, така и от придобиването на самия парцел) общностната забрана за многократно събиране, за една доставка на услуги, на данъци, които могат да се характеризират като данъци върху оборота по член 401 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) (преди член 33, параграф 1 от Шеста директива (2)), когато доставките на строителни услуги, облагаеми с данъка при придобиване на недвижим имот, се облагат същевременно, като независими услуги, с германския данък върху оборота?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.
 (2) ОВ L 145, стр. 1.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/9
 Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. от Intra-Presse срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 16 септември 2013 г. по дело T-437/11 — Golden Balls Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-582/13 P)
 2014/C 24/16
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intra-Presse (представители: P. Péters, advocaat, T. de Haan, avocat, M. Laborde, avocate)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Golden Balls Ltd
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 16 септември 2013 г. по дело T-437/11,
 —
 да върне делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по жалбата, подадена от Intra-Presse на основание на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 (1),
 —
 да не се произнася по съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят сочи следните основания за отмяна на обжалваното съдебно решение.
 На първо място, Общият съд е нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 при определянето на съответните потребители и при преценката на степента на концептуално сходство между марките, прибавяйки изискване за „интелектуални операции във връзка с превода“, „да започнат да превеждат“ или „предварителен превод“. На второ място, Общият съд е нарушил член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 като не е направил цялостна преценка и като не е разгледал релевантността на репутацията на по-ранната марка на жалбоподателя и наличието на възможна връзка.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността
 ОВ L 78, стр. 1

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/26
 Жалба, подадена на 23 август 2016 г. — Verein Deutsche Sprache/Комисия
 (Дело T-468/16)
 (2016/C 371/29)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Verein Deutsche Sprache eV (Дортмунд, Германия) (представител: Rechtsanwalt W. Ehrhardt)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени решението на генералния секретар от името на Комисията на основание член 4 от разпоредбите за приложение на Регламент (ЕО) No 1049/2001 от 10 юни 2016 г.,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 10, параграф 3 ДЕС, член 11, параграф 2 ДЕС и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (по-нататък „Хартата“) — липса на открит и прозрачен диалог
 —
 Жалбоподателят твърди, че решението не уважава очевидното намерение на жалбоподателя, посочено в заявлението за достъп до документи, да придобие обстоен поглед върху процеса, който е довел до решението да се реорганизира пресслужбата в сграда „Берлемон“ на Комисията, като се редуцира използването на езици до английски и френски. Според жалбоподателя са предоставени само малък на брой документи, които в по-голямата си част съдържат формалности, без да дават разяснение за автора и мотивите на решението.
 В обжалваното решение Комисията не навлиза в подробности относно посочените от жалбоподателя документални източници, не посочва причините да не бъде предоставен достъп, като по този начин нарушава следващото се от член 10, параграф 3 ДЕС и от други разпоредби на Европейския съюз задължение за вземане на решения открито и най-близко да гражданите.
 —
 По-нататък жалбоподателят твърди, че Комисията не е уважила произтичащото от член 11, параграф 2 ДЕС задължение да поддържа открит и прозрачен диалог с представителните организации, като е игнорирала заявлението на организацията, не е предоставила на разположение документи и като е дала недостатъчна информация относно мотивите за задържането на документите.
 2.
 Второ основание: нарушение на член 15, параграф 3, първа алинея ДФЕС, член 42 от Хартата, както и на член 2, параграфи 1 и 3 и на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) — частичен отказ да се предостави достъп до документи
 —
 В рамките на второто основание жалбоподателят твърди, че неспазването на съществени части от заявлението нарушава изискването за прозрачност на Европейския съюз.
 —
 Освен това жалбоподателят посочва, че с решението си Комисията неправилно е решила да не предостави достъп до определен документ поради причини, свързани със защитата на личните данни, без да обозначи по-точно този документ и да го опише по съдържание, като самото решение не е мотивирано в достатъчна степен.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/16
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van Koophandel te Gent (Белгия) на 19 юли 2012 г. — Euronics Belgium CVBA/Kamera Express BV и Kamera Express Belgium BVBA
 (Дело C-343/12)
 2012/C 303/28
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Страни в главното производство
 Ищец: Euronics Belgium CVBA
 Ответник: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA
 Преюдициални въпроси
 Член 101 от Закона за пазарните практики и защитата на потребителите, който наред с всичко останало има за цел да закриля интересите на потребителите и гласи следното:
 „Член 101, параграф 1. На предприятията се забранява да предлагат за продажба или да продават стоки на загуба.
 За продажба на загуба се смята всяка продажба на стоки на цена, която не съответства поне на цената, на която предприятието е закупило стоките или която предприятието би следвало да заплати, за да придобие стоките отново, след като се приспаднат предоставяните и окончателно запазваните евентуални намаления. За да се установи дали е налице продажба на загуба, не се вземат предвид намаленията, които се предоставят от страна на предприятията, изключително или неизключително, във връзка с поемани от предприятията задължения, които не са във връзка с покупката на стоки.“,
 противоречи ли на Директива 2005/29/ЕО (1), доколкото забранява продажбата на загуба, а тази директива изглежда не забранява подобна търговска практика и е възможно белгийският закон да съдържа по-строги изисквания, отколкото предвидените в Директива 2005/29/ЕО и в забраната по член 4 от същата?
 (1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/5
 Решение на Съда (десети състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach
 (Дело C-80/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Митнически съюз - Обща митническа тарифа - Режим на временен внос с освобождаване от мита - Регламент (ЕИО) No 2454/93 - Определени условия за пълното освобождаване от вносни митни сборове - Превозни средства за въздушен транспорт, регистрирани извън митническата територия на Съюза и използвани от лице, установено извън тази територия - Член 555, параграф 1, буква а) - Търговска употреба - Понятие - Използване на хеликоптери, пилотирани от инструктор и курсист, от авиационно училище за платени учебни полети - Изключване))
 (2016/C 350/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Robert Fuchs AG
 Ответник: Hauptzollamt Lörrach
 Диспозитив
 Член 555, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 2286/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г., трябва да се тълкува в смисъл, че извършени срещу заплащане полети за обучение по пилотиране на хеликоптер, на борда на който се намират пилот курсист и пилот инструктор, не трябва да се считат за търговска употреба на превозно средство по смисъла на тази разпоредба.
 (1) ОВ C 155, 11.5.2015 г.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/33
 Жалба, подадена на 3 август 2010 г. — Mantzouratos/Парламент
 (Дело F-64/10)
 ()
 2010/C 274/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Andreas Mantzouratos (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Европейския парламент да не повиши жалбоподателя в степен AD 13 в рамките на процедурата по повишаване за 2009 г., както и на решенията за повишаване в тази степен на длъжностни лица с по-малко точки за заслуги от жалбоподателя
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейския парламент да не повиши жалбоподателя в степен AD 13 в рамките на процедурата по повишаване за 2009 г., както и на решенията за повишаване в тази степен на длъжностни лица с по-малко точки за заслуги от жалбоподателя;
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/8
 Искане за преюдициално заключение, направено от Conseil d'État (Франция) на 5 март 2007 г. — Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys и Société Arcelor/Premier ministre, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, Ministre de l'Écologie et du Développement durable
 (Дело C-127/07)
 (2007/C 117/12)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Ищци: Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Société Arcelor
 Ответник: Premier ministre, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, Ministre de l'Écologie et du Développement durable
 Преюдициалeн въпрос
 Действителна ли е по отношение на принципа за равенство Директивата [2003/87/ЕО] от 13 октомври 2003 година (1) като предвижда прилагане на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове за инсталациите в сектора на металургията, без да включва в тази схема секторите на алуминия и на пластмасата?
 (1) Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/55
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юни 2011 г. — Gross и др./Съд на ЕС
 (Дело F-106/10) (1)
 (Публична служба - Годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 252/122
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Ivo Gross (Люксембург, Люксембург) и други (представител: адв. J. Kayser)
 Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: г-н A.V. Placco)
 Предмет
 Искане за отмяна на решенията, възпроизведени във фишовете за привеждане в съответствие с нормативната уредба на възнагражденията на жалбоподателите за периода от юли до декември 2009 г. и във фишовете за възнагражденията, изготвени след 1 януари 2010 г. при годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители въз основа на Регламент на Съвета (ЕС, Евратом) No 1296/2009 от 23 декември 2009 г.
 Диспозитив
 1.
 Няма основание за постановяване на решение по същество по жалбата по дело F-106/10, Gross и др./Съд на Европейския съюз.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ С 72 от 5.3.2011 г., стр. 34.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/39
 Жалба, подадена на 4 декември 2014 г. — Ogrodnik/СХВП — Aviário Tropical (Tropical)
 (Дело T-804/14)
 (2015/C 065/54)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Полша) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Aviário Tropical, SA (Loures, Португалия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка в черно и бяло, съдържаща словния елемент „Tropical“ — Марка на Общността No 3 4 35 773
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 септември 2014 г. по преписка R 1948/2013-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди СХВП и другата страна в производството, в случай, че тя встъпи в него, да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 53, параграф 1, буква a) и член 75 от Регламент No 207/2009.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/8
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 12 декември 2013 г. — Verder LabTec GmbH & Co. KG/Finanzamt Hilden
 (Дело C-657/13)
 (2014/C 71/13)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Verder LabTec GmbH & Co. KG
 Ответник: Finanzamt Hilden
 Преюдициален въпрос
 Съвместимо ли е със свободата на установяване по член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз, когато в хипотезата на прехвърляне на актив от място на стопанска дейност в дадена държава към място на стопанска дейност на същото предприятие в друга държава, разпоредба от правото на първата държава предвижда, че оттеглянето на активи за нестопански цели води чрез разкриване на скрити резерви до печалба, свързана с оттеглянето на активите, а друга разпоредба предвижда възможността печалбата, свързана с оттеглянето на активите, да се разпредели съразмерно за пет или десет данъчни години?


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/9
 Решение на Съда (осми състав) от 6 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-340/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/73/ЕО - Равно третиране на мъжете и жените - Достъп до заетост, професионално обучение и повишаване - Условия на труд - Липса на транспониране в определения срок)
 (2008/C 107/14)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и M. van Beek)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета за прилагането на принципа за равно третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионално обучение и повишаване, и условията на труд (ОВ, L, стр. 15, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 143)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предвидения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета за прилагането на принципа за равно третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионално обучение и повишаване, и условията на труд, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си, произтичащи по силата на член 2, параграф 1, първа алинея от тази директива.
 2)
 Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211 от 8.9.2007 г.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/43
 Жалба, подадена на 2 ноември 2016 г. — Euro Castor Green/EUIPO — Netlon France (Непрегледно оградно пано)
 (Дело T-756/16)
 (2017/C 006/54)
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Euro Castor Green (Баньоле, Франция) (представител: B. Lafont, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Netlon France (Сент Солв, Франция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността No 001 197 966-0001
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 11 август 2016 г. по преписка R 754/2014-3
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата и приложенията към нея за допустими
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент Noo6/2002,
 —
 Нарушение на член 5 от Регламент Noo6/2002,
 —
 Нарушение на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент Noo6/2002,
 —
 Нарушение на член 6 от Регламент Noo6/2002,
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент Noo6/2002


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/42
 Жалба, подадена на 15 януари 2014 г. — St’art и др./Комисия
 (Дело T-36/14)
 2014/C 135/54
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Монс, Белгия); Stichting Cultuur — Ondernemen (Амстердам, Нидерландия); и Angel Capital Innovations Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: L. Dehin и C. Brüls, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на/жалбоподателя
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 Да обяви жалбата за допустима и основателна и вследствие на това да отмени обжалваните актове:
 —
 или решението с неизвестна дата на Европейската комисия за прекратяване на проекта „Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“ и вследствие на това да преустанови изплащането на субсидията, отпусната на консорциума, съставен от жалбоподателите;
 —
 или решението, потвърждаващо предходното решение, прието на 29 ноември 2013 г.;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски по производството, включително адвокатските хонорари и разноските по изготвяне на жалбата.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране и на правото на справедливо третиране и общия принцип за добросъвестно изпълнение на уговорките и условията на договора, доколкото изтъкнатите от Комисията мотиви били недостатъчни и при положение, че не било налице никое от основанията за прекратяване на договора. Жалбоподателите посочват, че фактът, че заложените в проекта цели били постигнати с други средства, като по този начин проектът ставал безпредметен, не е валидно основание за прекратяване на договора за финансиране.
 2.
 Второто правно основание е изведено от превишаване и превратно упражняване на правомощията, както и от нарушение на правото на добра администрация, на принципа за състезателност и общия принцип „patere legem quam ipse fecisti“, доколкото Комисията не е предоставила данни, позволяващи, от една страна, да се установи дали е разгледала забележките, направени от консорциума, към който принадлежат жалбоподателите, и от друга страна, да се узнаят мотивите, поради които е отхвърлила тези забележки.


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/5
 Жалба, подадена на 15 април 2013 г. от nfon AG срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 29 януари 2013 г. по дело T-283/11 — Fon Wireless Ltd./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-193/13 P)
 2013/C 189/09
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: nfon AG (представител: V. von Bomhard, Rechtsanwältin)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Fon Wireless Ltd.
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска,
 —
 да се отмени обжалваното решение,
 —
 при условията не евентуалност, да се отмени решението, доколкото с него се потвърждава вероятност от объркване въз основа на по-старата марка на Общността No 4719738 „fon“ (фигуративна),
 —
 разноските по първоинстанционното производство на се понесат от жалбоподателя в него.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящият правен спор има за предмет Решение на Общия съд от 29 януари 2013 г. по дело T-283/11, с което той изменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 март 2011 г. (дело R 1017/2009-4), прието в производство по възражение между Fon Wireless Ltd. и nfon AG и с което се отхвърля подадената от nfon AG пред апелативния състав жалба.
 Жалбоподателят изтъква като единствено правно основание нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността („РМО“) (1). Проверката на вероятността от объркване съгласно член 8, параграф 1, буква б) РМО трябва да се осъществи въз основа на всеобхватна преценка на всички релевантни в конкретния случай обстоятелства. Твърди се, че е налице нарушение на това изискване в три аспекта, а именно погрешно определяне на елементите, имащи отличителен характер, при конфликтните марки при сравнението на знаците, погрешното прилагане на автоматичен подход при преценката на вероятността от объркване и липса на всеобхватна преценка на вероятността от объркване поради недостатъчното отчитане на по-малката степен на отличителен характер на съставната частица „fon“.
 (1) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/8
 Жалба, подадена на 27 декември 2011 г. от GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH срещу Определение на Общия съд (шести състав) от 12 октомври 2011 г. по дело T-149/11, GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-682/11 P)
 2012/C 65/16
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (представител: J. Schmidt, адвокат)
 Други страни в производството: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 1.
 Да бъде отменено Определението на Общия съд (шести състав) от 12 октомври 2011 г. по дело T-149/11 въз основа на предявените в рамките на първоинстанционното производство искания.
 2.
 Ответникът да бъде осъден да заплати направените съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят обжалва Определението на Общия съд, с което се отхвърля като недопустима подадената жалба поради липсата на пряко засягане.
 Жалбоподателят твърди, че е пряко засегнат от оспорвания Регламент (1). Това се дължи на обстоятелството, че още при приемането на Регламента и преди той да влезе в сила е било ясно, че държави членки, спрямо които се прилага Регламентът, фактически ще упражнят предоставеното им с него право на преценка по един-единствен начин. Поради тази причина е чисто теоретична вероятността съответните държави членки, съответно техните органи, да вземат различно решение.
 (1) Регламент No 1210/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 година относно установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за употреба евро монети, ОВ L 339, стр. 1.


text:
 14.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 414/30
 Решение на Общия съд от 22 октомври 2015 г. — Volkswagen/СХВП (CHOICE)
 (Дело T-431/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „CHOICE“ - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 414/39)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 3 април 2014 г. (преписка R 2019/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „CHOICE“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Volkswagen AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 25.8.2014 г.


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/8
 Решение на Съда (трети състав) от 17 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединеното кралство) — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications, British Telecommunications plc
 (Дело C-16/10) (1)
 (Сближаване на законодателствата - Далекосъобщения - Мрежи и услуги - Директива 2002/22/ЕО - Определяне на предприятия за предоставяне на универсалната услуга - Налагане на специфични задължения на определеното предприятие - Телефонни справочни услуги и указатели)
 2011/C 103/11
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd
 Ответници: Office of Communications, British Telecommunications plc
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Тълкуване на Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (OB L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183), Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) и Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213) — Определяне на предприятия за предоставяне на универсалната услуга — Специфични задължения, които могат да бъдат възложени на определеното предприятие
 Диспозитив
 Член 8, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) дава право на държавите членки, когато на основание на тази разпоредба определят едно или повече предприятия, за да гарантират предоставянето на универсалната услуга, посочена в членове 4—7 и член 9, параграф 2 от същата директива, или на различни елементи от нея, да им възлагат единствено специфичните задължения, предвидени от разпоредбите на споменатата директива и свързани с предоставянето на посочената услуга или на посочените елементи от нея на крайните потребители от самите определени предприятия.
 (1) ОВ C 63, 13.3.2010 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/21
 Иск, предявен на 8 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-275/07)
 (2007/C 199/32)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и M. Velardo, agenti)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 Ищецът моли, Съдът да установи, че:
 —
 като е отказала да изплати на Комисията мораторни лихви на обща сума 847,06 EUR поради забавеното осчетоводяване на митните сборове и като е отказала да адаптира националните разпоредби към общностната правна уредба относно осчетоводяването на неоспорени митнически операции, за които е налице обща гаранция и които са последица от операции по общностен транзит, и
 —
 като е отказала да изплати на Комисията мораторни лихви на обща сума 3 322,00 EUR поради неспазване на сроковете, наложени от общностната правна уредба, относно вписване в счетоводен баланс „A“ на митните сборове в рамките на операции по транзит по смисъла на Митническа конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР от 1975 г.,
 Италианската република е нарушила задълженията си по Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552 на Съвета от 29 май 1989 г. за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Eвратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (1) и по-специално на член 6, параграф 2р буква a) от него, заменен, считано от 31 май 2000 г., с Регламент (ЕО, Eвратом) No 1150 на Съвета от 22 май 2000 г. за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Eвратом относно системата на собствени ресурси на Общностите (2) и по-специално на член 6, параграф 31 буква a) от него.
 —
 да се осъди Италианската република да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията оспорва две решения на Италианската република. Първото съдържа отказа й да изплати в полза на Комисията мораторни лихви на обща сума 847,06 EUR поради забавено осчетоводяване на митни сборове както и да адаптира националните разпоредби към общностната правна уредба относно осчетоводяването на неоспорени митнически операции, за които е налице обща гаранция и които са последица от операции по общностен транзит. Второто решение съдържа отказа й да изплати в полза на Комисията мораторни лихви на обща сума 3 322,00 EUR поради неспазването на наложените от общностната правна уредба срокове за вписване в счетоводен баланс „A“ на митни сборове в рамките операции по транзит по смисъла на Митническа конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР от 1975 г.
 В подкрепа на иска си ищецът твърди, че Италианската република освен че е нарушила членове 8 и 11 от Регламента No 1552/89, не е изпълнила задълженията си по силата на член 6, параграф 2, буква a), заменен, считано от 31 май 2000 г. с Регламент No 1150/2000 относно прилагането на Решение 94/728/ЕО, Eвратом относно системата на собствените ресурси на Общностите и по-специално член 6, параграф 3, буква a) от него.
 (1) OB L 155, 7.6.1989 г., стр. 1.
 (2) OB L 130, 31.5.2000 г., стр. 1.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/11
 Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Унгария) на 18 април 2011 г. — Bericap Záródástechnikai Bt./Plastinnova 2000
 (Дело C-180/11)
 2011/C 232/20
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bericap Záródástechnikai Bt.
 Ответник: Plastinnova 2000 Kft.
 Друга страна в производството: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (по-рано известна като Magyar Szabadalmi Hivatal)
 Преюдициални въпроси
 1.
 В съответствие ли са с правото на Европейския съюз мерките, процедурите и средствата за защита, които в рамките на производство за изменение на решение във връзка с искане за обявяване на недействителност на полезен модел се прилагат така, че националният съд не е обвързан от направените от страните искания или други изявления с правни последици и има правомощието служебно да разпореди да бъдат представени доказателствата, които счита за необходими?
 2.
 В съответствие ли са с правото на Европейския съюз мерките, процедурите и средствата за защита, които в рамките на производство за изменение на решение във връзка с искане за обявяване на недействителност на полезен модел се прилагат така, че в своята преценка националният съд не е обвързан от административно решение, постановено по искане за обявяване на недействителност, нито от направените в това решение фактически констатации, по-специално от изтъкнатите в хода на административното производство основания за обявяване на недействителност, нито от направените изявления или твърдения или пък от представените в хода на това производство доказателства?
 3.
 В съответствие ли са с правото на Европейския съюз мерките, процедурите и средствата за защита, които в рамките на производство за изменение на решение във връзка с ново искане за обявяване на недействителност на полезен модел се прилагат така, че от представените в рамките на новото искане доказателства — включително тези относно състоянието на техниката — националният съд изключва доказателствата, които вече са били представени по повод на предходно искане за обявяване на недействителност на полезния модел?


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/2
 Решение на Съда (голям състав) от 4 декември 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-111/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Член 108, параграфи 1 и 2 ДФЕС - Помощ за закупуване на земеделска земя, предоставена от Република Литва - Компетентност на Съвета - Съществуваща схема за помощи - Подходящи мерки - Неразривна връзка между две схеми за помощи - Промяна в обстоятелствата - Извънредни обстоятелства - Икономическа криза - Явна грешка в преценката - Принцип на пропорционалност)
 2014/C 45/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L. Flynn и B. Stromsky, както и A. Stobiecka-Kuik)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Sitbon и F. Florindo Gijón)
 Встъпили страни, подпомагащи ответника: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и L. Liubertaitė), Унгария (представители: G. Koós и M. Fehér, както и K. Szíjjártó), Република Полша (представител: M. Szpunar)
 Предмет
 Жалба за отмяна — Отмяна на Решение 2009/983/ЕС на Съвета от 16 декември 2009 година за предоставяне на държавна помощ от властите на Република Литва за закупуване на държавна земеделска земя в периода от 1 януари 2010 г. до 31 декември 2013 г. (ОВ L 338, стр. 93) — Липса на компетентност — Злоупотреба с власт — Нарушение на принципа на лоялно сътрудничество между държавите членки и институциите — Явна грешка в преценката
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Литва, Унгария и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/25
 Определение на Съда (седми състав) от 9 март 2007 г. — Saiwa SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Barilla G. e R. Fratelli SpA
 (Дело C-245/06) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Вероятност от объркване - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността, съдържаща словните елементи „SELEZIONE ORO “и „Barilla“ - Възражение на притежателя на националната и международна марка ORO, както и на националната марка ORO SAIWA - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
 (2007/C 96/44)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Saiwa SpA (представители: G. Sena, P. Tarchini, J.-P. Karsenty, M. Karsenty-Ricard, avocats)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и L. Rampini), Barilla G. e R. Fratelli SpA, предишно Barilla Alimentare SpA (представител: A. Vanzetti, avvocato)
 Предмет
 Жалба, предявена срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 5 април 2006 г. по дело Saiwa SpA/СХВП (T-344/03), с което се отхвърля иска за отмяна, предявен от заявителя на словната национална и международна марка „ORO “и националната словна марка „ORO SAIWA “за стоки по клас 30 срещу Решение R 480/2002-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 18 юли 2003 г., отхвърлящо жалбата, подадена срещу решението на отдела по споровете за отхвърляне на възражението срещу заявката за регистрация на фигуративна марка, съдържаща думите „SELEZIONE ORO“ и „Barilla“ за стоки по клас 30 — Прилика между марките — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., том 1, стр. 146)
 Диспозитив
 1)
 Жалбата се отхвърля.
 2)
 Осъжда Saiwa SpA да заплати разноските.
 3)
 Barilla G. e R. Fratelli SpA понася своите собствени разноски.
 (1) ОВ C 178 от 29.7.2006 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/32
 Жалба, подадена на 4 юни 2008 г. — Amertranseuro International Holdings и др./Комисия
 (Дело T-212/08)
 (2008/C 197/55)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Amertranseuro International Holdings Ltd (Лондон, Обединено Кралство), Trans Euro Ltd (Лондон, Обединено кралство) и Team Relocations Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: L. Gyselen, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени член 2, буква и) от Решение на Комисията от 11 март по дело COM/38.543 — Услуги за международни премествания, доколкото той обявява жалбоподателите за солидарно отговорни за твърдяното нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП, извършено от Team Relocations NV в периода от месец януари 1997 г. до месец септември 2003 г.,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени член 2, буква и) от същото решение на Комисията доколкото той не ограничава действително солидарната отговорност на Amertranseuro Ltd до размер от 1.3 млн. EUR,
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 На основание на член 230 ЕО жалбоподателите искат частична отмяна на Решение на Комисията C(2008) 926 окончателен от 11 март (Дело COM/38.543 — Услуги за международни премествания) (наричано по-нататък „обжалваното решение“) относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 от Договора за ЕО и на член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП. Жалбоподателите по-конкретно искат отмяна на член 2, буква и) от обжалваното решение доколкото той ги обявява за солидарно отговорни за твърдяното участие на Team Relocations NV („TRNV“) в нарушението, описано в член 1 от обжалваното решение.
 Жалбоподателите изтъкват две правни основания в подкрепа на исканията си:
 На първо място те поддържат, че Комисията е допуснала грешка като е обявила и трима за отговорни въпреки факта, че те нито са знаели, нито са можели да знаят за участието на TRNV в твърдяното нарушение. На второ място жалбоподателите изтъкват, че Комисията е злоупотребила с властта си като им е наложила глоба, която не са в състояние да платят.


text:
 2.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 330/3
 Преюдициално запитване от Tribunale di Torino (Италия), постъпило на 9 юни 2017 г. — IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando
 (Дело C-344/17)
 (2017/C 330/04)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Torino
 Страни в главното производство
 Заявител: IJDF Italy Srl
 Ответници: Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли Директива 93/13/ЕИО (1), член 19, параграф 1, второ изречение от Договора за Европейския съюз и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която при свързани искове, по-специално в хипотезата на поръчителство, свързано с главния иск, предвижда общото им разглеждане от един и същ съд, макар в резултат от тази разпоредба подсъдността по отношение на поръчителството да е различна от подсъдността по местоживеене, включително съдебния адрес на потребителя?
 (1) Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95,1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/14
 Жалба, подадена на 22 ноември 2013 г. — Pell Amar Cosmetics/СХВП — Alva Management (Pell amar dr. Ionescu — Calinesti)
 (Дело T-621/13)
 2014/C 31/25
 Език на жалбата: румънски
 Страни
 Жалбоподател: Pell Amar Cosmetics SRL (Băile, Румъния) (представител: E. Grecu, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Alva Management GmbH (Icking, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар по преписка R 388/2013-4; и
 —
 да задължи ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка в черно-бял цвят, съдържаща словен елемент „Pell amar dr. Ionescu — Calinesti“ — заявка за регистрация на марка на Общността No 10 109 981.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността, регистрирана под No 6 645 071, германска национална марка, регистрирана под No 1 161 287, както и международни марки, регистрирани под номера 588 232 и 657 169 за словната марка „PERLAMAR“.
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, не е налице вероятност от объркване между посочената марка на Общността и марката, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 14 юни 2017 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединеното кралство) — Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-38/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Възстановяване на недължимо платен ДДС - Право на приспадане на ДДС - Правила - Принципи на равно третиране и на данъчен неутралитет - Принцип на ефективност - Национална правна уредба, с която се въвежда давностен срок))
 (2017/C 277/17)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Compass Contract Services Limited
 Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Диспозитив
 Принципите на данъчен неутралитет, равно третиране и ефективност допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която във връзка с намаляването на давностния срок, от една страна, за исканията за възстановяване на недължимо платен данък върху добавената стойност, и от друга, за исканията за приспадане на платен по получени доставки данък върху добавената стойност, предвижда различни преходни периоди, поради което за исканията относно два данъчни периода от три месеца се прилага различен давностен срок в зависимост от това дали са за възстановяване на недължимо платен данък върху добавената стойност или за приспадане на платен по получени доставки данък върху добавената стойност.
 (1) ОВ C 106, 21.3.2016 г.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/20
 Определение на Съда (четвърти състав) от 25 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Openbaar Ministerie/A.
 (Дело C-463/15 PPU) (1)
 ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест - Член 2, параграф 4 и член 4, точка 1 - Условия за изпълнение - Национално наказателно право, съгласно което за изпълнението на европейска заповед за арест освен двойната наказуемост се изисква и деянието да е наказуемо съгласно правото на изпълняващата държава членка с лишаване от свобода или мярка за задържане, за максимален срок не по-малко от 12 месеца))
 (2016/C 038/29)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Amsterdam
 Страни в главното производство
 Молител: Openbaar Ministerie
 Обвиняем: A.
 Диспозитив
 Член 2, параграф 4 и член 4, точка 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат за предаването въз основа на европейска заповед за арест да се изисква в изпълняващата държава членка деянието, за което тази заповед за арест е била издадена, не само да представлява престъпление съгласно правото на тази държава членка, но и да бъде наказуемо съгласно същото това право с лишаване от свобода за максимален срок не по-малко от 12 месеца.
 (1) ОВ C 363, 3.11.2015 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/7
 Иск, предявен на 11 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
 (Дело C-309/08)
 (2008/C 247/12)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Nijenhuis и K. Mojzesowicz,)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е въвела надлежно в националното право Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (1) и по-специално член 3, параграфи 2 и 3 относно изискването националните регулаторни органи да бъдат независими и да осъществяват правомощията си безпристрастно и по прозрачен начин, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Полша не е гарантирала ефективното разделяне на регулаторните функции от дейностите, свързани с упражняването на правото на собственост или на контрол.
 Полската държава разполага със значително дялово участие в редица предприятия от сектора на далекосъобщенията. Същевременно националният регулаторен орган на Полша се назначава от министър-председателя, който разполага с правомощието да го освободи по всяко време без да излага основания за това и от който министърът на финансите и министърът на инфраструктурата са също напълно зависими.
 Липсата на разпоредби, определящи продължителността на мандата на националния регулаторен орган и лисата на изчерпателен списък с условията за неговото освобождаване, правят този орган в значителна степен зависим от министър-председателя и това не гарантира, че участниците на пазара, в които държавата има дялово участие, ще бъдат третирани по същия начин като другите участници.
 (1) ОВ L 108 от 24.4.2002 г., стp. 33-50; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195.


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/23
 Жалба, подадена на 30 ноември 2013 г. — ZZ/Frontex
 (Дело F-117/13)
 2014/C 31/41
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: S. Pappas, lawyer)
 Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (FRONTEX)
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя след отмяната от Съда на публичната служба на първото решение за неподновяване на договора му.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Frontex от 19 февруари 2013 г. да не се подновява договорът на жалбоподателя,
 —
 при необходимост да се упражни правомощието за пълен съдебен контрол, за да се гарантира ефективното изпълнение на решението,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/15
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Constanța (Румъния) на 27 юли 2011 г. — Наказателно производство срещу Ciprian Vasile Radu
 (Дело C-396/11)
 2011/C 282/29
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Constanța
 Страна в главното производство
 Ciprian Vasile Radu
 Преюдициални въпроси
 1.
 Представляват ли разпоредбите на член 5, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и на член 6 във връзка с членове 48 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и във връзка с член 5, параграфи 3 и 4, и член 6, параграфи 2 и 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, разпоредби на първичното общностно право, съдържащи се в Учредителните договори?
 2.
 Дали действието на компетентния съдебен орган на държавата, изпълняваща европейска заповед за арест, състоящо се в лишаване от свобода и в принудително предаване без съгласието на лицето, по отношение на което е издадена европейската заповед за арест (лицето, чието задържане и предаване е поискано), представлява намеса от страна на изпълняващата заповедта държава в правото на лична свобода на лицето, чието задържане и предаване е поискано, прогласено от правото на Съюза по силата на член 6 ДЕС във връзка с член 5, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и по силата на член 6 във връзка с членове 48 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и във връзка с член 5, параграфи 3 и 4, и член 6, параграфи 2 и 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи?
 3.
 Трябва ли намесата на държавата, изпълняваща европейска заповед за арест, в правата и гаранциите, предвидени в член 5, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и в член 6 във връзка с членове 48 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и във връзка с член 5, параграфи 3 и 4, и член 6, параграфи 2 и 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, да отговаря на изискването за необходимост в едно демократично общество и за пропорционалност по отношение на конкретно преследваната цел?
 4.
 Може ли компетентният съдебен орган на държавата, изпълняваща европейска заповед за арест, да отхвърли искането за предаване, без да наруши задълженията, установени в Учредителните договори и в другите разпоредби на общностното право, поради факта, че не са изпълнени кумулативно необходимите условия, установени в член 5, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и в член 6 във връзка с членове 48 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и във връзка с член 5, параграфи 3 и 4, и член 6, параграфи 2 и 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи?
 5.
 Може ли компетентният съдебен орган на държавата, изпълняваща европейска заповед за арест, да отхвърли искането за предаване, без да наруши задълженията, установени в Учредителните договори и в другите разпоредби на общностното право, поради липсващо или непълно транспониране или поради неправилно транспониране (в смисъл на неспазване на условието за реципрочност) на Рамково решение 2002/584/ПВР (1) на Съвета на Европейския съюз от страна на държавата, издаваща европейската заповед за арест?
 6.
 Дали разпоредбите на член 5, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и на член 6 във връзка с членове 48 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и във връзка с член 5, параграфи 3 и 4, и член 6, параграфи 2 и 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, към които препраща член 6 ДЕС, противоречат на националното право на държавата членка на Европейския съюз — Румъния, по-специално на дял III от Закон No 302/2004, и дали Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета на Европейския съюз е транспонирано правилно от тези норми?
 (1) Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


text:
 27.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/12
 Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Red Lemon/EUIPO — Lidl Stiftung (ABTRONIC)
 (Дело T-643/14) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „ABTRONIC“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „TRONIC“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Минимален вътрешноприсъщ отличителен характер на по-ранната марка - Вероятност от объркване))
 (2016/C 232/14)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Red Lemon Inc. (Хонконг, Китай) (представители: T. Wieland и S. Müller, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 15 май 2014 г. (преписка R 1899/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Lidl Stiftung & Co. KG и Red Lemon Inc.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Red Lemon Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 380, 27.10.2014 г.


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/3
 Жалба, подадена на 26 септември 2011 г. от Fuchshuber Agrarhandel GmbH срещу Определение на Общия съд (втори състав) от 21 юли 2011 г. по дело T-451/10, Fuchshuber Agrarhandel GmbH/Комисия
 (Дело C-491/11 P)
 2012/C 13/07
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (представител: G. Lehner, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се проведе съдебно заседание по делото;
 —
 да се осъди Европейската комисия да му плати в срок от четиринадесет дни сумата от 2 623 282,31 EUR, заедно с лихва от 6 % на година, считано от 24 септември 2007 г. — върху сумата от 1 641 372,50 EUR и считано от 16 октомври 2007 г. — върху сумата от 981 909,81 EUR;
 —
 да се установи, че Европейската комисия е длъжна да обезщети всякакви други евентуални вреди, свързани с лот KUK459, възложен на 3 септември 2007 г., и с лот KUK465, възложен на 17 септември 2007 г.;
 —
 да се осъди Европейската комисия да възстанови на представителя на жалбоподателя направените от него съдебни разноски в срок от четиринадесет дни.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата е срещу определение на Общия съд, с което той е отхвърлил като явно лишен от правно основание иска за обезщетение на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради липсата на контрол от страна на Комисията върху условията за провеждане на постоянните тръжни процедури за препродажба на общностния пазар на зърнени култури, в случая на царевицата, държана от унгарската интервенционна агенция.
 Правният анализ на Общия съд, в резултат на който той достигнал до извода, че Комисията не може да бъде упреквана за неправомерни действия, бил погрешен, тъй като цитираната съдебна практика (1) не била приложима към настоящия случай.
 В противоречие с тълкуването на Общия съд от релевантните разпоредби (2) следвало, че Комисията е компетентна да следи провеждането на постоянните тръжни процедури за препродажба на зърнени култури, държани от интервенционните агенции на държавите членки. Комисията имала не само правомощие за вземане на решение, но и задължение за упражняване на контрол (3). Посочените интервенционни агенции не разполагали със свобода на действие.
 Задължението на Комисията за упражняване на контрол служело не само за защитата на финансовите интереси на Съюза, но и на защитата на интересите на различните оператори на пазара. Регламент No 884/2006 (4) установявал задължение за контрол, в смисъл че всички интервенционни складове трябвало поне веднъж годишно да бъдат контролирани от разплащателните агенции, за да се провери доброто запазване и целостта на запасите, като копие от докладите за инспекции впоследствие трябвало да бъде изпратено на Комисията. В случая тези разпоредби били явно нарушени.
 Комисията допуснала квалифицирано и тежко нарушение на задълженията си като не упражнила правомощията си за контрол при подготовката на спорните тръжни процедури.
 Освен това Общият съд допуснал процесуално нарушение като квалифицирал като погрешно изложението на фактите от жалбоподателя, без да извърши събиране на доказателства и без да проведе устна фаза на производството.
 (1) Решение на Съда от 1 януари 2001 г. по дело Гърция/Комисия, C-247/98, Recueil, стр. I-1, както и Решение на Общия съд от 13 ноември 2008 г. по дело Италия/Комисия, T-224/04, Сборник, стр. II-258*.
 (2) По-специално членове 6 и 24 от Регламент (ЕО) No 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно общата организация на пазара на зърнени култури (ОВ L 270, стр. 78; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 3).
 (3) Член 37 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).
 (4) Регламент (ЕО) No 884/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета за финансирането от страна на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) на интервенционни мерки под формата на операции на публично съхранение и отчитане на операции на публично съхранение от разплащателните агенции на държавите членки (ОВ L 171, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 72, стр. 239).


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/11
 Преюдициално запитване, отправено от Cour administrative (Люксембург) на 18 юли 2011 г. — Caves Krier Frères SARL/Directeur de l'Administration de l'emploi
 (Дело C-379/11)
 2011/C 298/22
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Caves Krier Frères SARL
 Ответник: Administration de l'emploi
 Преюдициален въпрос
 Съответства ли на правото на Съюза и по-специално на членове 21 и 45 от Договора за функционирането на Европейския съюз член L. 541-1, първа алинея от люксембургския Кодекс на труда, доколкото запазва за работодателите от частния сектор правото на възстановяване на социалноосигурителните вноски, частта на работодателя и частта на осигуреното лице, за наетите на работа безработни лица на възраст над четиридесет и пет години, независимо дали получават обезщетение, при условие безработните лица да са регистрирани като търсещи работа лица в служба по труда на люксембургската администрация по заетостта за период от поне един месец, докато от тази мярка не се ползват работодателите, които наемат на работа безработни лица, регистрирани като търсещи работа в еквивалентни чуждестранни органи?


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/27
 Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 12 октомври 2011 г. — Amazon.com International Sales Inc. и др./Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
 (Дело C-521/11)
 (2012/C 25/46)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, in Liquidation, Amazon Logistik GmbH
 Ответник: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Налице ли е „справедливо обезщетение“ по смисъла на член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО, когато
 (а)
 притежателите на права по смисъла на член 2 от Директива 2001/29/ЕО имат право на справедливо възнаграждение, което следва да се предяви единствено чрез организация за колективно управление на авторски права по отношение на лицата, пуснали за първи път в обращение възмездно и с търговска цел на територията на страната информационни носители, годни за възпроизвеждане на произведенията на притежателите на права,
 (б)
 това право не зависи от обстоятелството дали пускането на информационните носители в обращение се извършва чрез доставката им на други търговци, на физически или на юридически лица за използването им с търговска цел или на физически лица за лично ползване,
 (в)
 като обаче лицето, което въз основа на разрешение от притежателя на съответното право, ползва информационния носител за възпроизвеждане или го реекспортира преди продажбата му на крайния ползвател, има право на възстановяване на платеното възнаграждение от организацията за колективно управление на авторски права?
 2.
 При отрицателен отговор на въпроса по точка 1.:
 2.1.
 Налице ли е „справедливо обезщетение“ по смисъла на член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО, когато посоченото във въпроса по точка 1, буква a) право съществува само при пускане в обращение на информационните носители чрез доставката им на физически лица, които ги използват за възпроизвеждане за лични цели?
 2.2.
 При утвърдителен отговор на въпроса по точка 2.1.:
 Следва ли до доказване на противното да се приема, че пуснатите в обращение чрез доставката им на физически лица информационни носители се използват за възпроизвеждане за лични цели?
 3.
 При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1. или на въпроса по точка 2.1.:
 От член 5 на Директива 2001/29/ЕО или от други разпоредби на правото на Съюза следва ли, че правото на изплащане на справедливо обезщетение, което следва да бъде предявено чрез дадена организация за колективно управление на авторски права, не съществува, ако организацията за колективно управление на авторски права е задължена по закон да не изплаща половината от постъпленията [от получените обезщетения] на притежателите на права, а следва да предоставя тези средства на социални или културни институции?
 4.
 При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1. или на въпроса по точка 2.1.:
 Допуска ли член 5 на Директива 2001/29/ЕО или друга разпоредба от правото на Съюза съществуването на право на изплащане на справедливо обезщетение, което следва да бъде предявено от дадена организация за колективно управление на авторски права, ако в друга държава членка — макар и най-вероятно в противоречие с правото на Съюза — вече е изплатено справедливо възнаграждение за пускането в обращение на информационните носители?


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/27
 Жалба, подадена на 30 януари 2015 г. — ZZ и др./Комисия
 (Дело F-16/15)
 (2015/C 096/35)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решенията, с които се изменя описанието на вида на длъжността на жалбоподателите в приложението sysper 2 и с които те не са включени в списъка на длъжностните лица, предложени за повишаване в степен AST10 в процедурата по повишаване за 2014 година.
 Искания на жалбоподателите
 Като главно искане:
 —
 Да се установи незаконосъобразността на член 45 от Правилника и на приложение I, както и на свързаните с тях преходни мерки;
 —
 Да се отмени решението на ОН от 14 април 2014 г. за изменение на преписката за повишаването на жалбоподателите, съдържаща се в системата „Sysper 2“, за да бъде блокирана всяка възможност, отнасяща се до тях;
 —
 Да се отмени следващото от това решение на ОН, уведомление за което е изпратено на 24 юни 2014 г., жалбоподателите да не бъдат включени в повишаването в степен AST 10 в рамките на годишната процедура по повишаване за 2014 година, предвидена в член 45 от Правилника.
 —
 Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски;
 При условията на евентуалност:
 —
 Да се отмени решението на ОН от 14 април 2014 г. за изменение на преписката за повишаването на жалбоподателите, съдържаща се в системата „Sysper 2“, за да бъде блокирана всяка възможност, отнасяща се до тях;
 —
 Да се отмени следващото от това решение на ОН, нотифицирано на 24 юни 2014 г. жалбоподателите да не бъдат включени в повишаването в степен AST 10 в рамките на годишната процедура по повишаване за 2014 година, предвидена в член 45 от Правилника.
 —
 Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/23
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Consorzio per la tutela del fromaggio Grana Padano/СХВП — Biraghi (GRANA BIRAGHI)
 (Дело T-291/03) (1)
 („Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността GRANA BIRAGHI - Защита на наименованието за произход „grana padano“ - Липса на родов характер - Член 142 от Регламент (ЕО) No 40/94 - Регламент (ЕИО) No 2081/92“)
 (2007/C 247/34)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Consorzio per la tutela del fromaggio Grana Padano (Desenzano del Garda, Италия) (представители: P. Perani, P. Colombo и A. Schmitt, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: M. Buffolo и O. Montalto, agents)
 Страна, встъпила в производството в подкрепа на ответника: Италианска република (представител: G. Aiello, avvocato dello Stato)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Biraghi SpA (Cavallermaggiore, Италия) (представители: F. Antenucci, F. Giuggia, P. Mayer и J.-L. Schiltz, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 юни 2003 г. (дело R 153/2002-1) в процедура за обявяване на недействителност между Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano и Biraghi SpA.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 16 юни 2003 г. (дело R 153/2002-1).
 2)
 Освен собствените си съдебни разноски СХВП понася и тези, направени от Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano.
 3)
 Италианската република и Biraghi SpA понасят направените от всеки от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 289, 29.11.2003 г.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/5
 Решение на Съда (четвърти състав) от 20 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Novo Nordisk Pharma GmbH/S
 (Дело C-310/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 85/374/ЕИО - Защита на потребителите - Отговорност за дефектни стоки - Действие на Директивата по предмет - Специални режими на отговорност, съществували към датата на нотифициране на Директивата - Допустимост на национален режим на отговорност, който дава възможност за получаване на информация за нежеланите ефекти на лекарствените продукти))
 (2015/C 026/05)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Novo Nordisk Pharma GmbH
 Ответник: S
 Диспозитив
 Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, изменена с Директива 1999/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 май 1999 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като приложимата в главното производство, която установява специален режим на отговорност по смисъла на член 13 от Директивата, при който в резултат от изменение на тази правна уредба, прието след датата на нотифициране на Директивата на съответната държава членка, се предвижда, че потребителят има право да изиска от производителя на лекарствения продукт информация за нежеланите ефекти на продукта.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/12
 Определение на Съда (девети състав) от 22 юни 2016 г. — Matratzen Concord GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita
 (Дело C-295/15 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Марка на Европейския съюз - Словна марка на Европейския съюз „ARKTIS“ - Искане за отмяна - Реално използване на марката - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 51, параграф 1, буква a) - Форма на използване на марката - Доказателства за използване на марката - Съгласие на притежателя - Частичен отказ на искането за отмяна))
 (2016/C 343/17)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (представител: I. Selting, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schfko), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (представител: K. Schulze Horn, Rechtsanwältin)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Matratzen Concord GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 302, 14.9.2015 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/30
 Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Mülhens/СХВП — Cara (TOSKA LEATHER)
 (Дело T-28/04) (1)
 („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на общността TOSKA LEATHER - По-ранна национална словна марка TOSKA - Относителни основания за отказ - Общоизвестна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94“)
 (2007/C 199/56)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Mülhens GmbH & Co. KG (Кьолн, Германия) (представител: T. Schulte-Beckhausen, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: първоначално M. Capostagno, по-късно O. Montalto)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Mirco Cara (Vigevano, Италия) (представител: G. Cimolino, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 20 ноември 2003 г. (Дело R 10/2003-1) относно процедура по възражение между Mülhens GmbH & Co. KG и Mirco Cara.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Mühlens GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 106, 30.4.2004 г.


text:
 22.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/3
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 27 март 2013 г. — Staatssecretaris van Financiën/X BV
 (Дело C-154/13)
 2013/C 178/05
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: X BV
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 140, букви а) и б) от Директивата за ДДС от 2006 (1) г. да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба освобождаване от ДДС не се прилага при вътреобщностно придобиване на зъбни протези? При отрицателен отговор, зависи ли освобождаването от ДДС от обстоятелството, че зъбните протези са доставени от чужбина чрез зъболекар или зъботехник и/или на зъболекар или зъботехник?
 2.
 Ако предвиденото в член 140, букви а) и б) от Директивата за ДДС от 2006 г. освобождаване от ДДС се прилага за вътреобщностно придобиване на зъбни протези (при наличие или без да са налице условията, посочени в първия преюдициален въпрос), следват ли държавите членки, като Нидерландия, които са се съобразили с изискването за освобождаване от ДДС съгласно член 132 от Директивата за ДДС от 2006 г. да прилагат това освобождаване и по отношение на вътреобщностни придобивания на зъбни протези с произход от друга държава членка, която се е възползвала от дерогационния и преходен режим по член 370 от Директивата за ДДС от 2006 г.?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/19
 Преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris (Франция), постъпило на 29 април 2015 г. — Granarolo SpA/Ambrosi Emmi France SA
 (Дело C-196/15)
 (2015/C 213/29)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Paris [Апелативен съд, Париж]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Granarolo SpA
 Ответник: Ambrosi Emmi France SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. (1) да се тълкува в смисъл, че е деликтен искът за обезщетение за вреди, настъпили в резултат от прекратяване на установени търговски отношения, състоящи се в продължило години наред снабдяване на дистрибутор със стоки без рамков договор и без условия на изключителност?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, в хипотезата, посочена в него, приложим ли е член 5, параграф 1, буква б) от същия регламент при определянето на мястото на изпълнение на въпросното задължение, което е предмет на иска?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/41
 Жалба, подадена на 19 май 2014 г. — UNIC/Комисия
 (Дело T-338/14)
 2014/C 212/53
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) (Милано, Италия) (представители: A. Fratini, avvocato, M. Bottino, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да уважи жалбата и вследствие на това да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производството.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Европейската комисия от 19 март 2014 г., с което се отхвърля искането за откриване на процедура за оттегляне на преференциалните тарифни режими, предоставени в полза на Индия, Пакистан и Етиопия за необработени и полуобработени кожи по раздели S-8a, S-8б и S-12a от Регламент (ЕС) No 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година за прилагане на схема от общи тарифни преференции и за отмяна на Регламент (ЕО) No 732/2008 на Съвета (ОВ L 303, стр. 1).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 296 ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 —
 В това отношение се изтъква, че обжалваното решение не спазва задължението за ясно, точно и недвусмислено мотивиране, както е тълкувано в практиката на Съда.
 2.
 Второто правно основание е свързано с явна грешка в преценката.
 —
 Изтъква се явна грешка в преценката по отношение на адекватността на временното оттегляне на преференциалните режими спрямо проблема за доставките на суровини, както и спрямо наличието на предпоставките за временно оттегляне на общите преференциални режими, предоставени на Индия, Етиопия и Пакистан по смисъла на член 19, параграф 1, буква г) от горепосочения регламент.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация по член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 —
 В това отношение се изтъква, че не е извършена проверка на предпоставките за започване на процедурата за временно оттегляне на тарифните преференции съгласно член 19, параграф 1, буква г) от горепосочения регламент.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/33
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Италия) на 4 януари 2010 г. — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl и Eolica di Altamura s.r.l./Regione Puglia
 (Дело C-2/10)
 2010/C 63/54
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl и Eolica di Altamura s.r.l.
 Ответник: Regione Puglia
 Преюдициални въпроси
 Съвместими ли с общностното право и по-конкретно с принципите, произтичащи от Директива 2001/77/ЕО (1) и Директива 2009/28/ЕО (2) (в областта на електроенергията от възобновяеми енергийни източници) и от Директива 1979/409/ЕО (3) и Директива 1992/43/ЕО (4) (в областта на опазването на дивите птици и на естествените местообитания), разпоредбите на член 1, алинея 1226, от Закона от 27 декември 2006 г. No 296 във връзка с член 5, първа алинея от Наредба на министерството на околната среда и на опазването на териториите и на морето от 17 октомври 2007 г. и във връзка с член 2, шеста алинея от Регионалния закон на Пулия от 21 октомври 2008 г. No 31, доколкото те налагат абсолютна забрана и без оглед на локализирането на вятърните турбини, които не са предназначени за собствено потребление на територии от значение за Общността (ТЗО) и в специални защитени зони (СЗЗ), част от екологичната мрежа „Натура 2000“, вместо да предвидят извършването на адекватна оценка на последиците за околната среда, която да анализира въздействието на предвиждания проект върху конкретно визираната от тази намеса територия.
 (1) ОВ L 283, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 36.
 (2) ОВ L 140, стр. 16.
 (3) ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77.
 (4) ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/34
 Жалба, подадена на 11 август 2015 г. — Drex Technologies/Съвет
 (Дело T-467/15)
 (2015/C 337/37)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Drex Technologies SA (Тортола, Британски Вирджински острови) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата му за допустима и основателна,
 —
 съответно да отмени Решение (ОВППС) 2015/837 от 28 май 2015 г. и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три основания за обжалване, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, стр. 13.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/59
 Жалба, подадена на 5 декември 2016 г. — Rare Hospitality International/EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)
 (Дело T-856/16)
 (2017/C 022/79)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hospitality International, Inc. (Орландо, Флорида, САЩ) (представител: I. Lázaro Betancor, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „LONGHORN STEAKHOUSE“ — заявка за регистрация No 13 948 682
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2016 г. по преписка R 2149/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на принципите на равно третиране и на добра администрация.


text:
 16.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/17
 Жалба, подадена на 3 март 2011 г. от Luigi Marcuccio срещу решение, постановено на 14 декември 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-1/10, Marcuccio/Комисия
 (Дело T-126/11 P)
 2011/C 120/39
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 Във всички случаи:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, в която действащият като първа инстанция съд: а) обявява за недопустими някои от исканията на жалбоподателя пред този съд, б) отхвърля някои други искания, като приема, че те са тясно свързани с обявените за недопустими искания, в) осъжда жалбоподателя да заплати направените от него в рамките на първоинстанционното производство съдебни разноски,
 —
 да обяви, че всички искания са допустими изцяло и без никакво изключение,
 Като главно искане:
 —
 да уважи изцяло и без никакво изключение исканията, обявени за недопустими или отхвърлени от действащия като първа инстанция съд, така че всички искания, които следва да се считат за изрично поставени и в настоящото производство с всички произтичащи от това правни последици, да бъдат уважени като се вземе предвид диспозитива на обжалваното решение, в частта му, в която не е отменен, и с оглед на решението, което ще бъде постановено в рамките на настоящото обжалване,
 —
 да осъди ответника да заплати на жалбоподателя всички съдебни разходи, разноски и хонорари, направени от последния в производствата пред всички досегашни инстанции по настоящото дело.
 При условията на евентуалност:
 —
 да се върне делото на Съда на публичната служба, който да се произнесе отново, в различен състав, по съществото на същите тези искания, които незаконосъобразно са обявени за недопустими или са отхвърлени от действащия като първа инстанция съд.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 14 декември 2010 г. Това решение отхвърля като частично недопустима жалба с предмет отмяната на решението, с което се отказва възстановяване по обичайната ставка на някои медицински разходи, както и на решението, с което се отказва допълнително възстановяване, тоест на 100 %, на посочените медицински разходи, както и осъждането на Комисията да изплати на жалбоподателя определена сума за дължимите му медицински разходи.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания:
 1.
 Първото правно основание е изведено от незаконосъобразността на постановеното с обжалваното съдебно решение относно „предмета на жалбата“ и „повдигнатите то Комисията възражения за незаконосъобразност“.
 2.
 Второто правно основание е изведено от неправилното, погрешно и нелогично тълкуване и прилагане на членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, както и от нелогичното незачитане на съдебната практика в тази област.
 3.
 Третото правно основание е изведено от пълната липса на мотиви, както и от липсата на разследване, от изопачаването и преиначаването на фактите и на исканията на жалбоподателя.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/14
 Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 27 април 2016 г. по дело T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-376/16 P)
 (2016/C 402/17)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: N. Bambara, P. Wytinck и B. Hoorelbeke, advocaten)
 Други страни в производството: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 главно искане:
 —
 да отмени изцяло обжалваното решение на Общия съд,
 —
 да отхвърли предявените от ответника в първоинстанционното производство искания за отмяна на обжалваното решение и за обезщетение,
 —
 при условията на евентуалност — да отмени изцяло решението на Общия съд и да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното искане — да отмени обжалваното решение на Общия съд в частта, в която EUIPO се осъжда да заплати обезщетение на European Dynamics Luxembourg за вредите, които то е претърпяло във връзка със загубата на възможност да му се възложи рамковия договор, и да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,
 —
 да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 В подкрепа на жалбата са изтъкнати четири главни основания, а именно: 1) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато тълкувал и приложил принципа на равните възможности и принципа на прозрачност, като във всички случаи изопачил фактите, 2) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато тълкувал и приложил критериите за явни грешки в преценката, като в някои случаи изопачил фактите, 3) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато приложил член 100, параграф 2 от Общия финансов регламент във връзка с член 296, втора алинея ДФЕС, и 4) Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като присъдил обезщетение за загуба на възможност.
 2.
 Първото основание на жалбоподателя е, че Общият съд постановил решение ultra petita в нарушение на член 21 от Статута на Съда, както и на член 76, параграф 1 и член 84, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд или, при условията на евентуалност, че допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че нарушение на принципа на равните възможности и на задължението за полагане на грижа може да доведе до отмяна на обжалваното решение и че то трябва да бъде отменено, тъй като EUIPO не поискала и не разполагала с извлечения от съдебните регистри за Siemens SA и Siemens SL, които да доказват липса на основание за прилагане на изключение по членове 93 и 94 от Финансовия регламент. Във втората част на първото основание жалбоподателят също твърди, че Общият съд опорочил фактите, като приел, че EUIPO не поискала и не представила достатъчно доказателства, както изисквал член 134б от Правилата за прилагане, за липсата на основание за прилагане на изключение за Siemens SL, като се имало предвид, че преписката по делото съдържала извадка от „registro mercantile“, който документ бил еквивалентен на извлечение от съдебните регистри по смисъла на член 134б от Правилата за прилагане.
 3.
 Второто основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като не разгледал въпроса дали явните грешки в преценката, които Комисията за оценка на офертите установила при оценката на офертата на European Dynamics, биха могли да повлияят върху крайния резултат от обжалваното решение за възлагане. Жалбоподателят подчертава, че Общият съд бил длъжен да разгледа въпроса дали установените явни грешки в преценката са довели до различен резултат в процедурата по възлагане, като анализира дали те са повлияли върху оценката за определен критерий, при положение, че някои други доводи (които не били опорочени от явна грешка в преценката) също подкрепяли дадените оценки. Освен това жалбоподателят твърди, че в много случаи Общият съд опорочил фактите, приложил неправилни критерии за установяване на явни грешки в преценката, като просто заменил преценката на фактите на EUIPO със своята преценка, или допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че липсата на достатъчно мотиви може да се счита за доказателство за явна грешка в преценката.
 4.
 Третото основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изисквал в мотивите на решението да се уточни как всяко (отрицателно) становище е повлияло върху точките, които са дадени за всеки подкритерий и подточка, и че така приложил по-стриктен критерий по отношение за задължението за мотивиране от установения в трайната практика на Съда. Поради това Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отменил обжалваното решение поради нарушение на член 100, параграф 2 от Финансовия регламент във връзка с член 296 ДФЕС.
 5.
 Четвъртото основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като присъдил обезщетение на първия жалбоподател в първоинстанционното производство, тъй като не доказал, че едно от кумулативните условия за ангажиране на извъндоговорната отговорност на институциите на Съюза (а именно наличие на неправомерно поведение) е изпълнено. При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че дори и ако жалбата на EUIPO се уважи само с оглед на първото ѝ основание, обжалваното съдебно решение пак би трябвало да се отмени в частта, която налага задължение за заплащане на обезщетение, тъй като в случая не било доказано наличие на причинно-следствена връзка между съществуващото неправомерно поведение (явна грешка в преценката и липса на мотиви) и твърдените вреди. При условията на евентуалност спрямо предходното жалбоподателят доказал, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като присъдил обезщетение въз основа на загуба на възможност, тъй като такова основание за предоставяне на обезщетение не можело да се счита за общ принцип на правните системи на държавите членки, и така нарушил изричната разпоредба на член 340 ДФЕС.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/31
 Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Buzzi Unicem/Комисия
 (Дело T-297/11) (1)
 ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Пропорционалност))
 2014/C 135/37
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Италия) (представители: C. Osti и A. Prastaro, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli, L. Malferrari и C. Hödlmayr, впоследствие L. Malferrari и C. Hödlmayr, подпомагани от M. Merola, адвокат)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията C (2011) 2356 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Buzzi Unicem SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 226, 30.7.2011 г.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/8
 Решение на Съда (седми състав) от 31 януари 2008 г. — Angel Angelidis/Европейски парламент
 (Дело C-103/07 P) (1)
 (Обжалване - Длъжностни лица - Атестационен доклад - Атестиране от едно единствено лице - Условия - Искане на мнението на предходния пряк ръководител - Липса на промяна на длъжността - Мотиви - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение)
 (2008/C 79/13)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Angel Angelidis (представител: E. Boigelot, avocat)
 Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: M. Mustapha Pacha и A. Lukošiūtė)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав) от 5 декември 2006 г. по дело Angelidis/Eвропейски парламент (T-416/03), за отхвърляне на жалбата, с който жалбоподателят претендира, от една страна, отмяна на доклада за атестирането му за периода от 1 януари до 31 декември 2001 г. и, от друга страна, присъждане на обезщетение за поправяне на вредите, които претърпял както в резултат от нередности по спорния доклад за атестиране, за чието наличие твърди, така и поради забавеното, според жалбоподателя, изготвяне на същия.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Angelidis понася, наред със съдебните разноски, които е направил, и направените от Европейския парламент съдебни разноски.
 (1) ОВ C 129, 9.6.2007 г.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/54
 Жалба, подадена на 15 декември 2016 г. — Mass Response Service/Комисия
 (Дело T-885/16)
 (2017/C 038/70)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mass Response Service GmbH (Виена, Австрия) (представители: J.-M. Schultze, S. Pautke и C. Ehlenz, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви за недействителни действията на Комисията, извършени от отдел „Контрол върху сливанията“ към Генерална дирекция „Конкуренция“ в рамките на прилагането на третото условие (т.нар. корективна мярка за субектите, които не са оператори на мобилни мрежи (ОММ), „non-MNO-Remedy“) от Решение M.7018, и по-специално изразената ѝ в имейлите от 24 октомври 2016 г. и от 29 октомври 2016 г. позиция, която — изключвайки операторите на мобилни виртуални мрежи (mobile virtual network operators) като жалбоподателя — свежда корективната мярка за субектите, които не са ОММ (non-MNO-Remedy), до обикновените доставчици на услуги,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени Решение C(2014) 4443 окончателен по преписка M.7018,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си, които по същество са идентични или сходни на изложените по дело T-884/16, Multiconnect/Комисия.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/17
 Преюдициално запитване, отправено от Obvodní soud pro Prahu 1 (Чешка република) на 29 октомври 2013 г. — Hoštická a.s. и др./Ministerstvo zemědělství
 (Дело C-561/13)
 2014/C 45/32
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Obvodní soud pro Prahu 1
 Страни в главното производство
 Ищци: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané
 Ответник: Ministerstvo zemědělství
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 126 от Регламент (ЕО) No 73/2009 (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че отделното плащане за захар е отделено от производството плащане?
 2.
 Трябва ли член 126, параграф 1 от Регламент No 73/2009 на Съвета да се тълкува в смисъл, че „критериите, приети от съответните държави членки през 2006 г. и 2007 г.“, включват референтния период, избран от държавата членка по това време въз основа на член 143ба, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1782/2003 (2) на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) No 319/2006 (3) на Съвета?
 (1) Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на Регламенти (ЕО) No 1290/2005, (ЕО) No 247/2006, (ЕО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16).
 (2) Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) No 2019/93, (ЕО) No 1452/2001, (ЕО) No 1453/2001, (ЕО) No 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) No 1251/1999, (ЕО) No 1254/1999, (ЕО) No 1673/2000, (ЕИО) No 2358/71 и (ЕО) No 2529/2001 (ОВ L 270, стp. 1; Специално издание на български език, глава 3, том 49, стр. 177).
 (3) Регламент (ЕО) No 319/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1782/2003 за определяне на общи правила за схемите за пряко подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за въвеждане на определени схеми за подпомагане на земеделските стопани (ОВ L 58, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 108).