text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/26
 Жалба, подадена на 25 юли 2008 г. — De Smedt и др./Парламент
 (Дело F-66/08)
 (2008/C 247/53)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Emile De Smedt (Брюксел, Белгия) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на индивидуалните решения на органа по назначаването, с които на жалбоподателите е отказано правото на посочените в член 56а от Правилника за длъжностните лица надбавки за работа на смени съгласно Регламент No 1873/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 300/76 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за работа на смени, и размера и условията за това и на посочените в член 56б от Правилника надбавки съгласно Регламент No 1945/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 495/77 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за редовно изпълнение на задължения за дежурство, както и размера и условията за получаването му.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят индивидуалните решения на органа по назначаването, с които на жалбоподателите е отказано правото на надбавки за работа на смени, посочени в член 56а от Правилника съгласно Регламент No 1873/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 300/76 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за работа на смени, и размера и условията за това,
 —
 да се отменят индивидуалните решения на органа по назначаването, с които се отказва на жалбоподателите е отказано правото на надбавки, посочени в член 56б от Правилника съгласно Регламент No 1945/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 495/77 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за редовно изпълнение на задължения по дежурство, както и размера и условията за получаването му,
 —
 да се осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 13 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Efrosyni Alexiadou
 (Дело C-436/07 P) (1)
 (Обжалване - Клауза за подсъдност - Договор относно проект за развитие на технология за производство на непромокаеми кожи - Възстановяване на авансово изплатени суми - Лихви)
 (2009/C 6/12)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: D. Triantafyllou)
 Друга страна в производството: Efrosyni Alexiadou (представители: Ch. Matellas и E. Alexiadou, dikigoros)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 12 юли 2007 г. по дело Комисия/Alexiadou (T-312/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля иск на основание клауза за подсъдност за осъждане на ответника да възстанови сумата, изплатена авансово от Комисията в рамките на договор относно проект за развитие на технология, предназначена за производство на непромокаеми кожи (договор G1ST-CT-2002-50227)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 юли 2007 г. по дело Комисия/Alexiadou (T-312/05).
 2)
 Връща делото на Първоинстанционния съд на Европейските общности.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/71
 Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Mubarak/Съвет
 (Дело T-358/17)
 (2017/C 239/83)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро, Египет) (представители: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, M. Rushton и C. Enderby Smith, Solicitors)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2017/496 на Съвета от 21 март 2017 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричано по-нататък „обжалваното решение“; OВ L 76, 2017 г., стp. 22), и Регламента за изпълнение (ЕС) 2017/491 на Съвета от 21 март 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 270/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричан по-нататък „обжалвания регламент“; OВ L 76, 2017 г., стp. 10), доколкото се прилагат спрямо жалбоподателя;
 —
 да обяви, че член 1, параграф 1 от Решение No 2011/172/ОВППС от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричано по-нататък „Решението“; OВ L 76, 2011 г., стp. 63) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричан по-нататък „Регламентът“; OВ L 76, 2011 г., стp. 4) са неприложими, доколкото се отнасят до жалбоподателя, и в резултат на това да отмени Решение (ОВППС) 2016/411, доколкото се прилага към жалбоподателя, и
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е незаконосъобразност на член 1, параграф 1 от Решението и на член 2, параграф 1 от Регламента, тъй като: а) нямат правно основание и/или б) нарушават принципа на пропорционалност.
 2.
 Второто основание е нарушение на правата на жалбоподателя по член 6 във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и по членове 47 и 48 oт Хартата на основните права на Европейския съюз от преценката на Съвета, че съдебните производства в Египет съблюдават човешките права.
 3.
 Третото основание е грешки в преценката на Съвета, че критерият за вписване на жалбоподателя в член 1, параграф 1 oт Решението и член 2, параграф 1 от Регламента е удовлетворен.
 4.
 Четвъртото основание е нарушение на правото на защита и на правото на добра администрация и ефективно средство за съдебна защита на жалбоподателя. По-специално Съветът не е разгледал щателно и безпристрастно дали съображенията за оправдаване на повторното вписване са достатъчно обосновани с оглед на изявленията на жалбоподателя преди повторното вписване.
 5.
 Петото основание е нарушение от страна на Съвета, неоправдано или непропорционално, на основните права на жалбоподателя, включително на правото му на защита на собствеността и доброто име. Тези последици на обжалваните решение и регламент по отношение на жалбоподателя и на доброто му име в световен мащаб. Съветът не е доказал, че замразяването на активите и икономическите ресурси на жалбоподателя е свързано с или оправдано от каквато и да е легитимна цел, а още по-малко, че е пропорционално на такава цел.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/3
 Решение на Съда (пети състав) от 10 юли 2014 г. — Telefónica SA, Telefónica de España SAU/Европейска комисия, France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo), European Competitive Telecommunications Association
 (Дело C-295/12 P) (1)
 ((Член 102 ДФЕС - Злоупотреба с господстващо положение - Испански пазари за широколентов интернет достъп - Свиване на маржовете - Член 263 ДФЕС - Контрол за законосъобразност - Член 261 ДФЕС - Правомощие за пълен съдебен контрол - Член 47 от Хартата - Принцип на ефективната съдебна защита - Пълен съдебен контрол - Размер на глобата - Принцип на пропорционалност - Принцип на недопускане на дискриминация))
 2014/C 315/03
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Telefónica SA, Telefónica de España SAU (представители: F. González Díaz и B. Holles, abogados)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier и C. Urraca Caviedes), France Telecom España SA (представители: H. Brokelmann и M. Ganino, abogados), Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) (представители: L. Pineda Salido и I. Cámara Rubio, abogados), European Competitive Telecommunications Association (представители: A. Salerno и B. Cortese, avvocati)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Telefónica SA и Telefónica de España SAU да заплатят съдебните разноски.
 3)
 France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) и European Competitive Telecommunications Association понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г.


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/25
 Определение на председателя на Общия съд от 25 април 2013 г. — InterMune UK и др./ЕМА
 (Дело T-73/13 R)
 (Обезпечителни мерки - Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, намиращи се в EMA, които съдържат сведения, предоставени от предприятие във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствен продукт - Решение за предоставяне на достъп на трето лице до документи - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интереси)
 2013/C 189/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: UK Ltd (Лондон, Обединено кралство), InterMune, Inc. (Бризбейн, Калифорния, Съединени американски щати) и InterMune International AG (Мутенц, Швейцария) (представители: I. Dodds-Smith, A. Williams, solicitors, T. de la Mare, QC и F. Campbell, barrister)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo и A. Spina)
 Предмет
 Молба, целяща по същество постановяване спиране на изпълнението на решение EMA/24685/2013 на EMA от 15 януари 2013 година, с което се предоставя достъп на трето лице, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), до някои документи, съдържащи сведения, предоставени във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствения продукт „Esbriet“, доколкото тези сведения все още не попадат в публичната сфера.
 Диспозитив
 1.
 Спира изпълнението на решение EMA/24685/2013 на Агенцията по лекарствата (EMA) от 15 януари 2013 година, с което се предоставя достъп на трето лице, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, до документите „2.4 Обзор на неклиничните характеристики“, „2.5 Обзор на клиничните характеристики“, „2.6 Обобщение на неклиничните характеристики“ и „2.7 Обобщение на клиничните характеристики“, предоставени във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствения продукт „Esbriet“, доколкото тези документи съдържат сведения, които все още не са публично достъпни.
 2.
 Задължава EMA да се въздържа от разпространяването на по-подробна версия на визираните в точка 1 от настоящия диспозитив документи, в сравнение с версията на тези документи със заличена информация, която е представена от InterMune UK Ltd, InterMune, Inc. и InterMune International AG на EMA на 8 октомври 2012 г.
 3.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/34
 Жалба, подадена на 31 август 2009 г. — Hearst Communications/СХВП — Vida Estética (COSMOBELLEZA)
 (Дело T-344/09)
 2009/C 256/61
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hearst Communications, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: A. Nordemann, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Vida Estética, S.L. (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 юни 2009 г. по преписка R 770/2007-2; и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „COSMOBELLEZA“, за стоки и услуги от класове 35 и 41
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрирана във Франция марка „COSMOPOLITAN“ за стоки от клас 16; Международна регистрация на марката „COSMO TEST“ за стоки и услуги от класове 25, 38 и 41; Регистрирана в Португалия марка „COSMO“ за услуги от клас 41; Международна регистрация на марката „COSMOPOLITAN TELEVISION“ за стоки и услуги от класове 38 и 41; Международна регистрация на марката „COSMOPOLITAN“ за услуги от класове 35 и 39; Регистрирана в Обединеното кралство марка „COSMOPOLITAN“ за услуги от класове 35 и 39; Регистрирана в Обединеното кралство фигуративна марка „THE COSMOPOLITAN SHOW“ за стоки и услуги от класове 35 и 41; Регистрирана в Обединеното кралство марка „COSMO“ за услуги от класове 35 и 41; Регистрирана в Обединеното кралство марка „COSMOPOLITAN TELEVISION“ за услуги от класове 38 и 41; Регистрирана в Ирландия марка „COSMOPOLITAN TELEVISION“ за услуги от класове 38 и 41; общоизвестни марки „COSMO“ и „COSMOPOLITAN“ във всички държави членки за стоки и услуги от класове 16, 28 и 41; нерегистрирани марки „COSMO“ и „COSMOPOLITAN“, използвани във всички държави членки за стоки и услуги от класове 16, 28 и 41, както и търговските наименования „COSMO“ и „COSMOPOLITAN“, използвани във всички държави членки за стоки и услуги от същите класове.
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че разглежданите марки не са сходни че разглежданите стоки и услуги не са сходни, както и че не съществува вероятност от объркване между разглежданите марки.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/33
 Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. — DelSolar (Wujiang)/Комисия
 (Дело T-320/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китай - Временно антидъмпингово мито - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 026/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: DelSolar (Wujiang) Ltd (Wujiang City, Китай) (представители: първоначално L. Catrain González, адвокат, E. Wright и H. Zhu, barristers, впоследствие L. Catrain González и E. Wright)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Регламент (ЕС) No 513/2013 на Комисията от 4 юни 2013 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република и за изменение на Регламент (ЕС) No 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на тези стоки с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 152, стр. 5) в частта, която се прилага за жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Основанието за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата е отпаднало.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 215, 27.7.2013 г.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/52
 Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. — Чешка република/EUIPO — POCF („Pallas Halloumi“)
 (Дело T-825/16)
 (2017/C 022/70)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Чешка република (представители: S. Malynicz, QC и V. Marsland, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (POCF) (Latsia, Кипър)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Pallas Halloumi“ — заявка за регистрация No 11 180 536
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 септември 2016 г. по преписка R 2065/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/17
 Решение на Общия съд от 5 октомври 2011 г. — PAKI Logistics/СХВП (PAKI)
 (Дело T-526/09) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „PAKI“ - Абсолютно основание за отказ - Марка, която противоречи на обществения ред и на добрите нрави - Член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 340/34
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: PAKI Logistics GmbH (Ennepetal, Германия) (представители: M. Bergermann, P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt и J. Vogtmeier, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално S. Behzadi-Spencer, впоследствие F. Penlington, подпомагани от S. Malynicz, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 октомври 2009 г. (преписка R 1805/2007-1) относно заявка за регистрация на словния знак „PAKI“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 PAKI Logistics GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 3.
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 80, 27.3.2010 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/9
 Преюдициално запитване, отправено от Sozialgerichts Leipzig (Германия) на 19 юни 2013 г. — Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig
 (Дело C-333/13)
 (2013/C 226/18)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Sozialgericht Leipzig
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Elisabeta Dano, Florin Dano
 Ответник: Jobcenter Leipzig
 Преюдициални въпроси
 1.
 Приложното поле на член 4 от Регламент No 883/2004 (1) по отношение на лицата обхваща ли и лица, които не желаят да ползват социалноосигурителни или семейни обезщетения по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламента, а специални парични обезщетения, независещи от вноски по смисъла на член 3, параграф 3 и член 70 от Регламента?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: с член 4 от Регламент No 883/2004 забранява ли се на държавите членки да изключат изцяло или частично нуждаещи се граждани на Съюза от получаване на подобни обезщетения, които се отпускат на собствени граждани в сходно положение, за да избегнат прекомерното ползване на гарантиращи жизнения минимум социални обезщетения, независещи от вноски по смисъла на член 70 от Регламента?
 3.
 При отрицателен отговор на първия или втория въпрос: съгласно а) член 18 ДФЕС и/или б) член 20, параграф 2, първа алинея, буква а) ДФЕС във връзка с член 20, параграф 2, втора алинея ДФЕС и член 24, параграф 2 от Директива 2004/38 (2) забранено ли е на държавите членки да изключат изцяло или частично нуждаещи се граждани на Съюза от получаване на подобни обезщетения, които се отпускат на собствени граждани в сходно положение, за да избегнат прекомерното ползване на гарантиращи жизнения минимум социални обезщетения, независещи от вноски по смисъла на член 70 от Регламент No 883/2004?
 4.
 В случай че съгласно отговора на посочените по-горе въпроси частичното изключване от получаване на обезщетения, които гарантират жизнения минимум, е съвместимо с европейското право: може ли отпускането на граждани на Съюза на гарантиращи жизнения минимум социални обезщетения, независещи от вноски, да се ограничи до осигуряване на необходимите средства за връщане в родната държава, освен в случай на крайна нужда, или членове 1, 20 и 51 от Хартата на основните права налагат гарантиране на обезщетения за по-продължително време, които дават възможност за постоянно пребиваване?
 (1) Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82).
 (2) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).


text:
 21.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 428/2
 Жалба, подадена на 11 февруари 2016 г. от Kenzo Tsujimoto срещу решението, постановено на 2 декември 2015 г. от Общия съд (първи състав) по дело T-528/13: Kenzo/EUIPO — Tsujimoto (KENZO ESTATE)
 (Дело C-87/16 P)
 (2016/C 428/02)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (представители: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Kenzo, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 21 юли 2016 г. Съдът (десети състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/6
 Решение на Съда (трети състав) от 26 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
 (Дело C-359/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Свободно движение на лица - Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС - Гражданин на държава членка - Пребиваване в друга държава членка - Следване в отвъдморска страна или територия - Запазване на отпуснатото финансиране за висше образование - Изискване за пребиваване през „три от шестте години“ - Ограничаване - Обосноваване))
 (2015/C 138/07)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: B. Martens
 Ответник: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
 Диспозитив
 Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, съгласно която, за да се запази отпуснатото финансиране на висше образование, провеждано извън тази държава, е необходимо студентът, който кандидатства за такова финансиране, да е пребивавал в посочената държава през поне три от шестте години, предхождащи записването от него на това образование.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/21
 Жалба, подадена на 10 август 2011 г. от Съвета на Европейския съюз срещу Решение, постановено от Общия съд (пети разширен състав) на 8 юни 2011 г. по дело T-86/11, Bamba/Съвет
 (Дело C-417/11 P)
 2011/C 311/35
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop, B. Driessen и E. Dumitriu-Segnana)
 Други страни в производството: Nadiany Bamba, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Съветът иска от Съда:
 —
 да отмени Решение на Общия съд (пети разширен състав), постановено на 8 юни 2011 г. по дело Bamba/Съвет, Т-86/11;
 —
 да се произнесе окончателно по въпросите, предмет на настоящата жалба, и да отхвърли като неоснователна подадената в първоинстанционното производство жалба от г-жа Nadiany Bamba и
 —
 да осъди г-жа Nadiany Bamba да заплати съдебните разноски на Съвета, направени в първоинстанционното производство и в рамките на настоящото производство по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Съветът изтъква две правни основания в подкрепа на жалбата си.
 Жалбоподателят твърди основно, че предоставената с оспорваните актове мотивация отговаря на изискванията на член 296 ДФЕС и поради това Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че оспорваните актове са опорочени от непълнота на мотивите. Всъщност, в съображенията на оспорваните актове Съветът бил направил обстоятелствено описание на особено тежкото положение в Кот д’Ивоар, което обосновавало мерките, приети срещу определени лица и образувания. Освен това, Съветът бил посочил ясно причините, поради които счита, че г-жа Nadiany Bamba трябва да бъде обект на съответните ограничителни мерки.
 При условията на евентуалност, Съветът изтъква, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като в рамките на своята преценка относно спазването на задължението за мотивиране не е отчел добре познатите обстоятелства около г-жа Nadiany Bamba, при които са били приети оспорваните актове.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/68
 Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Cittá)
 (Дело T-482/09)
 2010/C 24/121
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Бургос, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. — R 1047/2008-4,
 —
 да се осъди ответникът (СХВП) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Bricocenter S.r.l.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BRICOCENTER Città“ (заявка за регистрация No 4 939 302), за услуги от клас 35)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 989 046), за услуги от класове 35, 37 и 39
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/27
 Жалба, подадена на 13 февруари 2012 г. — Oil Turbo Compressor/Съвет
 (Дело T-63/12)
 2012/C 98/44
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Техеран, Иран) (представител: адв. K. Kleinschmidt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (1), доколкото този правен акт засяга жалбоподателя,
 —
 да предприемe процесуално-организационни действия съгласно член 64 от Процедурния правилник на Общия съд, като задължи ответника да представи всички документи, свързани с обжалваното решение, доколкото се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага по същество следните правни основания.
 1.
 Първо правно основание: Очевидно погрешна преценка на фактите, на които се основава решението
 В това отношение жалбоподателят посочва, че обжалваното решение се основава на погрешни факти. Това важи с особена сила за направеното от ответника в точка 48 от приложение I към обжалваното решение заключение, че жалбоподателят е свързан с посоченото от ЕС предприятие Sakhte Turbopomp va Kompressor (SATAK) (alias Turbo Compressor Manufacturer, TCMFG). Жалбоподателят не се занимавал нито пряко, нито непряко посредством дялово участие в друго предприятие с чувствителни по отношение на разпространението ядрени дейности или с разработването на системи за доставка на ядрено или друго оръжие. Поради това не били налице никакви обстоятелства, които да обосноват решението на ответника и свързаното с него накърняване на гарантираните с Хартата на основните права на Европейския съюз (Харта на основните права) основни права на жалбоподателя.
 Във връзка с това жалбоподателят изтъква накърняване на гарантираната му в член 16 от Хартата на основните права свобода на стопанска инициатива, на гарантираното му в член 17 от Хартата на основните права право на ползване и на разпореждане със законно придобитото имущество в Европейския съюз, както и на уредените в членове 20 и 21 от Хартата на основните права правни принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация.
 2.
 Второ правно основание: Нарушение на правото на жалбоподателя на справедлив процес и на ефективна правна закрила
 В това отношение жалбоподателят посочва, че изложените в точка 48 от приложение I към обжалваното решение мотиви са общи и сами по себе си не могат да обосноват същественото накърняване на основни права. Ответникът не посочва нито фактите, нито доказателствата, с които явно разполага. На самия жалбоподател не са известни никакви факти и/или доказателства, които обосновават обжалваното решение.
 3.
 Трето правно основание: Нарушение на принципа на пропорционалност
 Според жалбоподателя обжалваното решение нарушава и принципа на пропорционалност, тъй като включването на жалбоподателя в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС няма логическа връзка с целта на решението да попречи на чувствителни по отношение на разпространението ядрени дейности, на търговията с и/или на разработването на системи за доставка на ядрено оръжие или на други оръжейни системи от Ислямска република Иран. Ответникът не посочва, че изключването на жалбоподателя от търговския обмен с Европейския съюз е подходящо, и в частност най-малко ограничителното, средство за постигане на поставената цел. Жалбоподателят изтъква и, че ответникът явно не е направил преценка на същественото накърняване на основните права на жалбоподателя спрямо целта, която ответникът твърди, че преследва.
 4.
 Четвърто правно основание: Нарушение на правото на изслушване
 В тази връзка се посочва, че ответникът не е представил достатъчно основания за включването на жалбоподателя в списъка в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС. Така той е нарушил своето задължение да посочи на жалбоподателя действителните и конкретни съображения, за които се твърди, че обосновават обжалваното решение. Обжалваното решение нито е връчено на жалбоподателя, нито е проведено изслушване. До този момент молбата на жалбоподателя за достъп до документите по спорната преписка не е била уважена.
 (1) Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71).


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/19
 Жалба, подадена на 30 май 2011 г. — Hotel Reservation Service Robert Ragge/СХВП — Promotora Imperial (iHotel)
 (Дело T-277/11)
 2011/C 238/35
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Кьолн, Германия) (представител: Rechtsanwalt M. Koch)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Promotora Imperial, SA (Pozuelo de Alarcón, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да промени решението, постановено на 24 февруари 2011 г. от първи апелативен състав по дело R 832/2010-1, така че жалбата да бъде уважена по същество и да се отмени възражението No B 1458571; да се осъди отправилата възражението страна да понесе разноските, настъпили в хода на процедурата по възражение и на апелативната процедура; да потвърди решението в останалата му част;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „iHotel“ за услуги от класове 35, 39, 41, 42 и 43 — заявка No 6912877.
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Promotora Imperial, SA.
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словната марка на Общността „i-hotel“, регистрирана за стоки и услуги от класове 16, 41 и 43.
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: жалбоподателят поддържа, че член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 е нарушен, доколкото конфликтните марки не пораждат вероятност от объркване. Според жалбоподателя апелативният състав е счел погрешно, че въпросните стоки и услуги, както и конфликтните марки са сходни.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/58
 Жалба, подадена на 3 декември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/ECHA
 (Дело T-542/08)
 (2009/C 44/100)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis, P. Katsimani и M. Dermitzakis, lawyers)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейската агенция по химикалите, за което жалбоподателят е уведомен с писмо без дата, получено от него на 25 септември 2008 г., с което е отхвърлена офертата му, подадена във връзка с открита процедура за възлагане на обществена поръчка ECHA/2008/24 за „Разработване на средство за оценка на химическата безопасност“ (ОВ 2008/S 115-152918), както и всички последващи решения на ECHA, включително и това, с което обществената поръчка се възлага на избрания оферент.
 —
 да се осъди ECHA да заплати на жалбоподателя сумата от 1 500 000 EUR като обезщетение за претърпените от него вреди, в резултат на посочената процедура за възлагане на обществена поръчка;
 —
 да се осъди ECHA да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски във връзка с настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска да се отмени решението на Европейската агенция по химикалите („ECHA“), което му е съобщено на 25 септември 2008 г. с писмо, което го информира, че подадената от него оферта в рамките на обществената поръчка ECHA/2008/24 за „Разработване на средство за оценка на химическата безопасност“ (ОВ 2008/S 115-152918) не е била избрана и че обществената поръчка е била възложена на TRASYS SA.
 Жалбоподателят твърди, че Комисията за оценка е допуснала множество грешки при оценяването във връзка с критериите за възлагане на поръчки, докато възлагащият орган е нарушил основополагащи правила и основни принципи на обществените поръчки. Освен това той поддържа, че ECHA е злоупотребила с власт при оценяването на офертите, нарушила е Финансовия регламент и/или принципите за прозрачност и за равно третиране и е използвала неясни термини или не е изложила достатъчно мотиви, за да обоснове решението си. Накрая, жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил основно процедурно изискване по смисъла на член 158а от Регламент (ЕО, Евратом) No 478/2007 (1) на Комисията, който предвижда период на изчакване, предхождащ подписването на договора със спечелилия оферент. Жалбоподателят поддържа, че ответникът умишлено е забавил съобщението за жалбоподателя, за да може да финализира сключването на договора със спечелилия кандидат преди да получи някакви коментари от жалбоподателя, което е в противоречие с духа и целта на периода на изчакване.
 Освен това, жалбоподателят претендира парично обезщетение в размер на 1 500 000 EUR, което съответства на очакваната брутна печалба от посочената по-горе процедура за обществена поръчка, ако договорът му беше възложен. Жалбоподателят твърди, че претендираното от него обезщетение се основава на доводите му по същество, че е имало достатъчно сериозно нарушение на правна норма от по-висок ранг, която защитава частноправните субекти, и че съответните институции явно и сериозно са превишили пределите, в които следва да упражняват правомощията си.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 478/2007 на Комисията от 23 април 2007 година за изменение на Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 111, 2007 г., стр. 13).


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/44
 Решение на Общия съд от 9 март 2010 г. — hofherr communikation/СХВП (NATURE WATCH)
 (Дело T-77/09) (1)
 (Марка на Общността - Международна регистрация, обозначаваща Европейската общност - Словна марка „NATURE WATCH“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009))
 2010/C 113/71
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: hofherr communikation GmbH (Инсбрук, Австрия) (представител: S. Warbek, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 4 декември 2008 г. (преписка R 1410/2008-1), относно международната регистрация на словен знак „NATURE WATCH“, обозначаваща Европейската общност
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда hofherr communikation GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/41
 Жалба, подадена на 17 декември 2014 г. — Closet Clothing/СХВП — Closed Holding (CLOSET)
 (Дело T-815/14)
 (2015/C 065/57)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Closet Clothing Co. Ltd (Barnet, Обединено кралство) (представител: M. Elmslie, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Closed Holding AG (Хамбург, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „CLOSET“ — Заявка за регистрация No 1 0 8 02 891
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2014 г. по преписка R 423/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/23
 Определение на Общия съд от 31 януари 2012 г. — Ayadi/Комисия
 (Дело T-527/09) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Регламент (ЕО) No 881/2002 - Заличаване на заинтересуваното лице от списъка на съответните лица и образувания - Жалба за отмяна - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2012/C 89/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Chafiq Ayadi (Дъблин, Ирландия) (представители: първоначално B. Emmerson, QC, S. Cox, barrister, и H. Miller, solicitor, впоследствие E. Grieves, barrister, и E. Miller)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. Paasivirta, T. Scharf и M. Konstantinidis)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Finnegan и R. Szostak)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 954/2009 на Комисията от 13 октомври 2009 година за изменение за сто и четиринадесети път на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 269, стр. 20) в частта, която засяга жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да понесе, освен направените от нея съдебни разноски, и тези на г-н Chafiq Ayadi, както и да възстанови на Общия съд средствата, авансирани за правна помощ.
 3.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/15
 Иск, предявен на 6 юни 2011 г. — Европейска комисия/ Република Полша
 (Дело C-281/11)
 2011/C 252/29
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin i M. Owsiany-Hornung, pełnomocnicy)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че като не е транспонирала или е транспонирала погрешно член 2, букви a), б), г), д) и е), член 3, параграф 3, член 4, параграф 3, член 6, член 7, член 8, член 9, параграф 1 и параграф 2, буква a), член 10, параграфи 3 и 4 и член 18, параграф 1, втора алинея и параграфи 3 и 4 от Директива 2009/41/ЕО и четвъртото тире от Част A, първото тире от Част Б и първото тире от Част В на Приложение V към Директива 2009/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно работата с генетично модифицирани микроорганизми в контролирани условия, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се разпореди на Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията твърди, че Република Полша е транспонирала погрешно в полското право дефинициите за „микроорганизъм“, „генетично модифициран микроорганизъм“, „инцидент“ и „ползвател“, съдържащи се съответно в член 2, букви a), б), г) и д) от Директива 2009/41. Според Комисията налице е нарушение и поради факта, че полското законодателство не предвижда дефиниция за „нотификация“, определението на която се съдържа в член 2, буква е) от Директивата.
 По-нататък Комисията поддържа, че член 3, параграф 3, член 6, член 7, член 8, член 9, параграф 1 и параграф 2, буква a) и член 18, параграф 1, втора алинея и параграфи 3 и 4 от Директива 2009/41/ЕО и първото тире от Част Б и първото тире от Част В на Приложение V към нея не са транспонирани в полското законодателство.
 Според Комисията транспонирането на член 4, параграф 3 от Директива 2009/41 е погрешно, тъй като съгласно полското право първият клас обхваща само дейности без риск, докато Директивата обхваща и дейности с незначителен риск.
 Комисията твърди също, че Република Полша е приложила член 10, параграф 3 от Директива 2009/41 погрешно, ограничавайки възможността за уточняване на допълнителните условия относно работата с генетично модифицирани микроорганизми в контролирани условия само до положение, при което това е продиктувано от необходимостта от опазване на човешкото здраве или на околната среда, докато член 10, параграф 3 от Директива 2009/41 не съдържа такова ограничение.
 По-нататък според Комисията член 10, параграф 4 от Директива 2009/41 е транспониран погрешно в националното право, тъй като в него се предвижда 30-дневен срок, какъвто не се съдържа в Директивата.
 Накрая Комисията твърди, че полските власти не са транспонирали напълно четвъртото тире от Част A на Приложение V към Директива 2009/41.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 29 март 2007 г. — Verheyden/Комисия
 (Дело T-368/04) (1)
 („Публична служба - Искане за пренасяне на годишен отпуск - Нужди на службата - Отпуск по болест - Защита на оправданите правни очаквания“)
 (2007/C 96/69)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Luc Verheyden (Angera, Италия) (представител: É. Boigelot, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и L. Lozano Palacios)
 Предмет
 Искане, от една страна, да се отменят решенията на началника на отдела на ищеца от 4, 24 и 27 февруари 2004 г., с които се произнася по искането на ищеца за пренасяне от 2003 г. за 2004 г. на неизползваните дни годишен отпуск, надхвърлящи прага от дванадесет дни, както и за отмяна на решението на администрацията от 1 юни 2004 г., получено на 14 юни 2004 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца и, от друга страна, искане Комисията да се осъди да заплати компенсаторна надбавка за 32 дни годишен отпуск, които не са използвани и не са заплатени, заедно с лихва от 5,25 %, считано от деня на предявяване на настоящия иск, както и да се предостави обезщетение за неимуществени вреди, за накърняване на доброто име и на професионалното развитие.
 Диспозитив
 1)
 Решението на ръководителя на ищеца от 27 февруари 2004 г., с което той отказва да подпише искането на последния за пренасяне на годишния отпуск от 2003 г. за 2004 г., се отменя, доколкото с него се отказва пренасянето не само на полагащите се по право дванадесет дни, но и на осемте дни годишен отпуск, посочени от директора на ресурсите на Съвместния изследователски център в електронно писмо от 11 февруари 2003 г.
 2)
 Комисията се осъжда да заплати на ищеца сумата, представляваща осем тридесети от месечната му заплата в момента на прекратяване на служебното правоотношение, заедно с лихвите за забава, считано от 13 септември 2004 г. Процентът на лихвите за забава, който следва да се приложи, трябва да се изчисли въз основа на лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, приложим през разглеждания период, увеличен с два пункта.
 3)
 Искът се отхвърля в останалата му част.
 4)
 Комисията понася своите разноски и разноските, направени от ищеца.
 (1) ОВ C 300, 4.12.2004 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/17
 Решение на Общия съд от 21 март 2011 г. — Visti Beheer/СХВП — Meister (GOLD MEISTER)
 (Дело T-372/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността GOLD MEISTER - По-ранни национална и общностна словни марки MEISTER - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 139/32
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Visti Beheer BV (Helmond, Нидерландия) (представител: A. Herbetz, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Meister & Co. AG (Wollerau, Швейцария) (представител: V. Knies, avocat)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решението на първия апелативен състав на СХВП от 26 юни 2009 г. (дело R 1465/2008-1) относно производство по възражение между Meister & Co. AG и Visti Beheer BV
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Visti Beheer BV да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от СХВП.
 3.
 Meister & Co. AG понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 282, 21.11.2009 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/34
 Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. — Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
 (Дело T-372/08)
 (2008/C 313/62)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Германия) (представители: H. Daniel и O. I. Haleen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на апелативния състав на СХВП от 10 юли 2008 г. по преписка R 909/2007-1,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „Notfall Bonbons“ за стоки от класове 5 и 30 (марка на Общността No 3 563 251).
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH.
 Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност на разглежданата марка.
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването и уважаване на искането за обявяване на недействителност на разглежданата марка.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като марката „Notfall Bonbons“ нито е описателна по отношение на посочените стоки, нито е лишена от изискуемия отличителен характер.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/61
 Жалба, подадена на 8 януари 2008 г. — Evets Corporation/СХВП
 (Дело T-20/08)
 (2008/C 64/98)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Evets Corporation (Irvine, Съединените щати) (представител: S. Ryan, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение R 603/2007–4 на четвърти апелативен състав от 5 ноември 2007 г.;
 —
 вместо него да се постанови определение, с което да се приеме, че искането за restitutio in integrum е направено в предвидения в член 78, параграф 2 срок;
 —
 делото да се върне на четвърти апелативен състав за произнасяне по същество относно това дали е била проявена цялата налагаща се предпазливост за подновяване на марката, за която става въпрос;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка на Общността „DANELECTRO“ за стоки и услуги от класове 9 и 15 — заяка No 117 937
 Решение на отдела по администриране на марките и по правните въпроси: Отхвърля искането за restitutio in integrum и приема, че марката следва да се счита за отменена
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата и приема, че искането за restitutio in integrum следва да се счита за неподадено
 Изложени правни основания: Нарушение на член 78, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета.
 Жалбоподателят поддържа, че въпросът за спазването на предвидения от посочената по-горе разпоредба двумесечен срок за подаване на искането за подновяване на регистрацията на марка и за плащане на таксата за подновяване, не е предмет на жалбата му. Ако съдът приеме, че апелативният състав е имал право да разгледа този въпрос, жалбоподателят излага като евентуален довод, че срокът е изчислен неправилно.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/5
 Решение на Съда (трети състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Chartres — Франция) — Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, по мъж Bourges-Maunoury/Direction des services fiscaux d'Eure et Loir
 (Дело C-558/10) (1)
 (Привилегии и имунитети на Европейските общности - Освобождаване от национални данъци на доходите, изплатени от Съюза - Включване на изплатените от Съюза доходи при изчисляването на тавана за определяне на солидарния данък върху имуществото)
 2012/C 287/07
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de grande instance de Chartres
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, по мъж Bourges-Maunoury
 Ответник: Direction des services fiscaux d'Eure et Loir
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal de grande instance de Chartres — Тълкуване на член 13, втора алинея от глава V от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности (ОВ 152, 1967 г., стр. 13) — Допустимост на национално законодателство, съгласно което се вземат предвид всички доходи на данъчнозадължено лице, включително общностни, при изчисляване на горната граница на данъка върху имуществото — Освобождаване от национални данъци за изплатени от Общностите възнаграждения — Бивши длъжностни лица на Европейските общности
 Диспозитив
 Член 13, втора алинея от Протокола относно привилегиите и имунитетите на Европейските общности, първоначално приложен към Договора за създаване на единен Съвет и единна Комисия на Европейските общности, а след това, по силата на Договора от Амстердам — към Договора за ЕО, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която взема предвид доходите, включително пенсиите и обезщетенията за окончателно прекратяване на служебното правоотношение, изплатени от Европейския съюз на неговите длъжностни лица и служители или на неговите бивши длъжностни лица и бивши служители, при изчисляване на тавана на данък като солидарния данък върху имуществото.
 (1) ОВ C 46, 12.2.2011 г.


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/17
 Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство) на 23 септември 2011 г. — Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
 (Дело C-500/11)
 2011/C 370/28
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fruition Po Limited
 Ответник: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
 Преюдициални въпроси
 1.
 В случаите, когато:
 а)
 държава членка е приела да признае образувание като организация на производители по смисъла на член 11 от Регламент No 2200/96 (1);
 б)
 целите и устава на това образувание отговарят на изискванията на член 11 от Регламент No 2200/96;
 в)
 производителите, които са членове на образуванието, са получили всички услуги, които по принцип би следвало да им се предоставят от организация на производители в съответствие с член 11 от Регламент No 2200/96 и
 г)
 образуванието се е обърнало към предприемачи, за да предостави съществена част от тези услуги,
 следва ли член 11 от Регламент No 2200/96 да се тълкува в смисъл, че с оглед спазване на принципа на правна сигурност налага на посоченото образувание да упражнява определено ниво на контрол по отношение на предприемачите?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос, какво ниво на контрол изисква член 11 от Регламент No 2200/96?
 3.
 В частност, може ли да се приеме, че образуванието има нивото на контрол, евентуално изисквано по член 11 от Регламент No 2200/96, след като:
 а)
 предприемачите са:
 1.
 дружество, 93 % от чийто капитал се притежава от членовете на образуванието, и
 2.
 дружество, 50 % от чийто капитал се притежава от първото дружество и чийто устав предвижда, че решенията му трябва да се вземат с единодушие;
 б)
 нито едно от дружествата не е задължено по силата на договорно споразумение да се съобразява с указания, давани му от образуванието във връзка с разглежданата дейност, но
 в)
 образуванието и предприемачите са действали въз основа на консенсус поради описаната по-горе структура на капитала?
 4.
 За отговора на предишните въпроси от значение ли е, че:
 а)
 член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1432/03 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (2) изрично предвижда към момента на настъпване на фактите по делото, че „държавите членки [трябва да] определят условията“, при които организация на производители може да повери на трети страни изпълнението на задачите си, и
 б)
 държавата членка, посочена в първия въпрос, не е определила такива условия към момента на настъпване на фактите по делото?
 (1) Регламент (ЕО) No 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (ОВ L 297, p. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 20, стр. 29).
 (2) Регламент (ЕО) No 1432/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (ОВ L 203, стр. 18; Специално издание на български език 2007 г., глава 3, том 48, стр. 193).


text:
 16.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/5
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 21 ноември 2014 г. — X/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-528/14)
 (2015/C 056/07)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1)
 Регламент No 1186/2009 (1) включва ли възможността едно физическо лице да има обичайно място на пребиваване едновременно както в дадена държава членка, така и в трета държава, и ако отговорът е положителен, приложимо ли е тогава предвиденото в член 3 освобождаване от вносни мита за имущество, което се пренася в Европейския съюз в рамките на напускането на обичайното място на пребиваване в третата държава?
 2)
 В случай че Регламент No 1186/2009 изключва двойно обичайно място на пребиваване и преценката на всички обстоятелства не е достатъчна, за да се определи обичайното място на пребиваване: въз основа на какво правило или с помощта на какви критерии следва тогава да се определи за целите на прилагането на този регламент, в коя държава заинтересованото лице има своето обичайно място на пребиваване в случай като настоящия, в който лицето разполага както с лични, така и с професионални връзки в третата държава и с лични връзки в държавата членка?
 (1) Регламент (ЕО) No 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 година за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (ОВ L 324, стр. 23)


text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/38
 Жалба, подадена на 21 октомври 2016 г. — Changmao Biochemical Engineering/Комисия
 (Дело T-741/16)
 (2016/C 462/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Китай) (представители: R. Antonini, E. Monard и B. Maniatis, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение на (ЕС) 2016/1247 от 28 юли 2016 година на Комисията за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на аспартам с произход от Китайската народна република; и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производството.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание: с отказа си да третира жалбоподателя като дружество, работещо при условията на пазарна икономика, Европейската комисия нарушила член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2016/1036 (1) и принципа на оправданите правни очаквания, и наложила необоснована тежест на доказване в нарушение на принципа на добра администрация.
 2.
 Второ основание: като се позовава на производствените цени и разходи в Съюза, за да определи нормалната стойност, Европейската комисия нарушила член 2, параграф 7, буква a) от Регламент (ЕС) 2016/1036.
 3.
 Трето основание: с отказа си да вземе предвид корекциите Европейската комисия нарушила член 2, параграф 10, член 3, параграф 2, буква a), член 3, параграф 3 и член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2016/1036 и принципа на добра администрация.
 4.
 Четвърто основание: с констатациите си, че дъмпинговият внос е причинил съществени вреди на промишлеността в Съюза, Европейската комисия нарушила член 3, параграф 2 и член 3, параграф 6 (и при условията на евентуалност, член 6, параграф 7) от Регламент (ЕС) 2016/1036.
 5.
 Пето основание: като се позовала на ненадеждна информация, Европейската комисия нарушила член 2, параграф 7, буква a), член 3, параграф 2, член 3, параграф 3 и член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2016/1036.
 (1) Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, стр. 21).


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/16
 Преюдициално запитване, отправено от Qorti Kostituzzjonali (Малта) на 10 февруари 2012 г. — Vodafone Malta Limited и Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, и L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni
 (Дело C-71/12)
 2012/C 118/25
 Език на производството: малтийски
 Запитваща юрисдикция
 Qorti Kostituzzjonali
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited
 Ответници: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni
 Преюдициални въпроси
 Забраняват ли разпоредбите на Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“), и по-специално членове 12 и/или 13 от нея, на държавите членки да налагат данъчна тежест на операторите на мобилни далекосъобщителни услуги („операторите“), която:
 а)
 представлява данък, наречен акциз, въведен по силата на национална правна уредба;
 б)
 изчислява се като процент от сумите, събирани от мобилните телефонни оператори от техните потребители за предоставяните им от тях услуги с изключение на освободените по закон услуги;
 в)
 заплаща се индивидуално на мобилните телефонни оператори от техните потребители, след което всички оператори, предлагащи мобилни телефонни услуги, предават сумата на Митническия контрольор, като въпросната сума се дължи единствено от операторите, а не от други предприятия, включително предоставящи други електронни съобщителни мрежи и услуги?


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/48
 Жалба, подадена на 23 януари 2015 г. — ZZ и ZZ/Комисия
 (Дело F-8/15)
 (2015/C 089/58)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysebeth, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решенията, определящи правата на жалбоподателите да получат възстановяване на годишните пътни разноски съгласно член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, изменен с Регламент No 1023/2013 на Парламента и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на УРДС.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят фишовете за заплата за юни и юли 2014 г. на жалбоподателите, тъй като с тях за първи път се прилага член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица в редакцията му в сила от 1 януари 2014 година, за да се определи възстановяването на пътните им разноски,
 —
 ако е необходимо, да се отменят бланкетните решения от 15 октомври 2014 г. за отхвърляне на административната им жалба,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/18
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 25 ноември 2009 г. — Charles Defossez/Christian Wiart, пълномощник ликвидатор на Sotimon SARL, Office national de l'emploi, CGEA de Lille
 (Дело C-477/09)
 2010/C 37/19
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Charles Defossez
 Ответници: Christian Wiart, в качеството на пълномощник ликвидатор на Sotimon SARL, Office national de l'emploi (Фонд за закриване на предприятия), CGEA de Lille
 Преюдициални въпроси
 Следва ли член 8а от Директива No 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (1), изменена с Директива No 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 г. (2), който предвижда в първата си алинея, че когато едно предприятие, което извършва дейност на територията на най-малко на две държави членки е в състояние на неплатежоспособност по смисъла на член 2, параграф 1, институцията в държавата членка, на чиято територия те работят или обикновено полагат труд, е компетентната институция за изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите и предвижда във втората си алинея, че обхватът на правата на работниците и служителите се определя със закона, регламентиращ компетентната гарантираща институция, да се тълкува в смисъл, че определя компетентната институция и изключва всички останали или следва предвид целта на директивата за укрепване на правата на работниците, упражняващи правото си на свободно движение и предвид първа алинея от член 9 от същата тази директива, съгласно която директивата не засяга правото на избор на държавите членки да прилагат или да въвеждат законови, подзаконови или административни разпоредби, които са по-благоприятни за работниците или служителите, да се тълкува в смисъл, че не лишава работника и служителя от правото да се възползва от по-благоприятната гаранция на институцията, в която неговият работодател се осигурява и прави вноски съгласно националното право, вместо от гаранцията на тази институция?
 (1) ОВ L 283, стр. 23; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр.197.
 (2) ОВ L 270, стр. 10; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 6, стр.149.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/35
 Жалба, подадена на 13 октомври 2009 г. — Terezakis/Комисия
 (Дело T-411/09)
 2009/C 312/57
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ioannis Terezakis (представител: B. Lombart, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията под формата на писмо от 3 август 2009 г., получено от жалбоподателя на 10 август 2009 г., с което се отказва да му бъдат оповестени определени части и приложения към определени писма, разменени между Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и гръцкото Министерство на финансите относно възможни данъчни нередности във връзка със строителството на летището на Spata, в Атина, Гърция,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, направени в това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията от 3 август 2009 г., съобщено на жалбоподателя на 10 август 2009 г., с което се отказва да му бъдат оповестени определени части и приложения към определени писма, разменени между Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и гръцкото Министерство на финансите относно възможни данъчни нередности във връзка със строителството на международното летище на Атина в Spata, въз основа на следните основания.
 Жалбоподателят твърди първо, че обжалваното решение страда от явна грешка при прилагане на правото и от явна грешка в преценката на фактите, в частта, в която Комисията неправилно е тълкувала и приложила член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията. Жалбоподателят твърди, че Комисията само се е позовала по абстрактен начин на изключението за публичен достъп, свързано с необходимостта от защита на търговските тайни, за да откаже да оповести определени части от съответните документи, без да посочи специални основания, свързани с опасността от действително накърняване на защитата на търговските интереси на съответните предприятия.
 Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 1 от посочения регламент и принципа на възможно най-широк достъп до намиращите се в Комисията документи, установен в член 1, буква а), както и в съдебната практика на общностните юрисдикции.
 В допълнение жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагане на правото като не е уведомила жалбоподателя за основанията, на които се базира нейното решение. Твърди се, че Комисията е нарушила задължението за мотивиране, установено в член 253 ЕО, като само се е позовала на изключенията на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001, за да откаже искания достъп.
 Накрая, жалбоподателят счита, че Комисията неправилно е направила извод, че приложенията към писмата, до които той иска достъп, вече били у него, като тръгва от неправилното тълкуване, че исканите документи били идентични на тези, намиращи се в жалбоподателя. Ето защо жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено от явна грешка при прилагане на правото, в частта, в която Комисията не е приложила разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1049/2001, и по-конкретно член 4 от него.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/4
 Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. от S.A.BA.R. SpA срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 септември 2007 г. по дело T-176/07, S.A.BA.R. SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-501/07 P)
 (2008/C 37/05)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: S.A.BA.R. SpA (представители: E. Coffrini и F. Tesauro, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени и/или измени изцяло обжалваното определение на Първоинстанционния съд, с произтичащите от това последици,
 —
 да се уважат исканията, отправени пред първата инстанция.
 Правни основания и основни доводи
 С Решение на Комисията от 5 юни 2002 г. (1)„относно държавна помощ [...] под формата на освобождаване от данък и заеми при облекчени условия в полза на предприятия, предоставящи обществени услуги с преобладаващо публично участие в капитала“ схемата за освобождаване от данък, предвидена в член 3, параграф 70 от Закон No 549/1995 и член 66, параграф 14 от Декрет-закон No 331/1993, преработен и изменен, в полза на акционерни дружества с преобладаващо публично участие в капитала, предоставящи обществени услуги на местно ниво, е обявен за държавна помощ несъвместима с общия пазар. Решението на Комисията не се отнася до конкретни дружества, а общо до дружествата с преобладаващо публично участие, учредени при условията на член 22 от Закон No 241/1990. По тази причина за решението не е уведомено нито едно дружество (нито жалбоподателя), тъй като в него не са посочени конкретни адресати. С Декрет-закон No 10 от 15 февруари 2007 г. Италианската държава привежда в изпълнение горепосоченото решение, като поверява на Agenzie delle Entrate [агенции по приходите] задачата за възстановяване на предоставените помощи. Съответно на 20 март 2007 г. агенцията по приходите в Guastalla изпраща на дружеството жалбоподател следните искания за плащане: искане за плащане No 3796 от 15 март 2007 г. за главница в размер на 1 912 128,47 EUR и лихви в размер на 2 192 225 EUR; искане за плащане No 3799 от 15 март 2007 г. за главница в размер на 815 406,94 EUR и лихви в размер на 783 529 EUR и искане за плащане No 3800 от 15 март 2007 г. за главница в размер на 439 549,29 EUR и лихви в размер на 712 588 EUR.
 Дружеството жалбоподател обаче, не е дружество с преобладаващо публично участие в капитала, а е по-скоро изцяло публично, поради което „заключенията на Комисията и нейното решение“ са неприложими към него.
 Дружеството жалбоподател изпълнява обществени услуги на местно ниво въз основа на договор „in house“ в полза на осемте сдружени общини и е било учредено специално за тази цел в съответствие със законоустановените разпоредби.
 Дружеството жалбоподател управлява обществените услуги като частноправен субект, предимно на местно ниво, без да може да влияе върху свободната конкуренция, която е немислима, тъй като няма пазар.
 Дружество, чийто капитал е изцяло публична собственост, не е нищо друго освен непряк орган на сдружените общини, които са истинските получатели на данъчната помощ, оспорвана от Комисията.
 Следователно, по обективни и субективни причини освобождаването от данък, предоставено на жалбоподателя, не може да се квалифицира като неправомерно отпусната държавна помощ, противоречаща на изискванията на член 87 ЕО.
 По изложените съображения, пред Първоинстанционния съд е заведена жалба срещу гореспоменатото решение на Комисията. Тя е регистрирана като дело Т-176/07 и е разпределена на Четвърти състав. Делото е приключено с определение за недопустимост на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. на основание неспазване на срока, предвиден в член 230, параграф 5 ЕО, като съгласно тази разпоредба жалбите за отмяна трябва да бъдат заведени в срок от два месеца, считано, в зависимост от случая, от публикуването на акта, от неговото съобщаване на жалбоподателя или, при липса на уведомяване, от деня, в който той е узнал за него, в съответствие с член 102, параграф 1 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.
 Твърди се, че това заключение е неоснователно и предвид Решение от 17 септември 1980 г. по дело Philip Morris Holland, 730/79 (2), Решение от 14 ноември 1984 г. по дело Intermills, 323/82 (3), Решение от 12 декември 1996 г. по дело Air France, T-358/94 (4) и преди всичко Решение на Трети състав на Съда от 23 февруари 2006 г. по дело Atzeni и др., C-346/03 (5), поради което с настоящата жалба се иска Решението на Първоинстанционния съд да бъде изменено.
 Жалбата пред Първоинстанционния съд е заведена веднага след като дружеството жалбоподател е узнало, че е един от адресатите на решението на Комисията, тоест когото е било уведомено за исканията за плащане, издадени от Агенцията по приходите.
 Определението на Първоинстанционния съд се обжалва и на основание погрешно приложение на член 225 ЕО.
 Искането за отмяна на Решението на Комисията следва да се разглежда като иманентно свързано с молбата на жалбоподателя да не бъде третиран като субект на това решение. На това основание е поискано първоинстанционното определение да бъде изменено също и в частта, в която установява липса на компетентност ratione materiae на Първоинстанционния съд.
 (1) ОВ L 77, 2003 г., стр. 21.
 (2) Recueil, 1980 г., стр. 2671.
 (3) Recueil, 1984 г., стр. 3809.
 (4) Recueil, 1996 г., стр. II-2109.
 (5) Recueil, 2006 г., стр. I-1875.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/33
 Решение на Общия съд от 3 юни 2015 г. — Pensa Pharma/СХВП — Ferring и Farmaceutisk Laboratorium Ferring (PENSA PHARMA и pensa)
 (Съединени дела T-544/12 и Т-546/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словесна марка на Общността PENSA PHARMA и фигуративна марка на Общността pensa - Предходна национална словесна марка и марка на Бенелюкс PENTASA - Изрично съгласие за регистрацията на марката ма Общността преди представянето на искане за обявяване на недействителност - член 53, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Относителни основания за отказ - Риск от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 236/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pensa Pharma, SA (Валенсия, Испания) (представители: M. Esteve Sanz, M. González Gordon и R. Kunze, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и J. Crespo Carrillo)
 Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Ferring BV (Hoofddorp, Нидерландия) и Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Копенхаген, Дания) (представители: първоначално I. Fowler, solicitor, A. Renck, V. von Bomhard и D. Slopek, avocats, впоследствие I. Fowler, A. Renck, V. von Bomhard и J. Fuhrmann, avocat, и накрая I. Fowler и J. Fuhrmann)
 Предмет
 Две жалби, подадени срещу решения на пети апелативен състав на СХВП от 1 октомври 2012 г. (преписки R 1883/2011-5 и R 1884/2011-5), отнасящи се производство по обявяване на недействителност между Ferring BV и Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S, от една страна, и Pensa Pharma SA, от друга страна.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда Pensa Pharma, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/21
 Решение на Общия съд от 16 май 2017 г. — Mühlbauer Technology/EUIPO (Magicrown)
 (Дело T-218/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Magicrown“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 221/28)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mühlbauer Technology GmbH (Хамбург, Германия) (представители: M. Zintler и A. Stolz, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 март 2016 г. (преписка R 1213/2015-4), постановено по заявка за регистрация на словния знак „Magicrown“ като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Mühlbauer Technology GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 232, 27.6.2016 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/45
 Иск, предявен на 8 декември 2009 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-508/09)
 2010/C 24/78
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Zadra и D. Recchia)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че тъй като регион Сардиния е приел и прилага правна уредба относно разрешаването на дерогации от режима на защита на дивите птици, която не зачита условията, определени в член 9 от Директива 79/409/ЕИО (1), Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 9 от Директива 79/409/ЕИО,
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията твърди, че приетата от регион Сардиния правна уредба не съответства на разпоредбите на член 9 от Директива 79/409/ЕИО.
 Регионален закон No 2 от 13 февруари 2004 г., който урежда използването за ловуване чрез дерогация и декрети 3/V от 2004 г. и 8/IV от 2006 г., приети на основание на този закон, не отговарят на изискванията на член 9 от директивата, доколкото:
 —
 становището на научния комитет в някои случаи се изисква и — ако е отрицателно — не се спазва, а в някои случаи изобщо не се изисква,
 —
 не е налице мотивиране в достатъчна степен (що се отнася до изискванията за защита посредством използването за ловуване чрез дерогация, разгледаните алтернативи, вероятните очаквани резултати),
 —
 не е налице система за надлежен контрол, която да позволява да се провери дали условията на дерогацията се спазват и своевременно да се предприемат съответни действия,
 —
 предвидените в член 9, параграф 2 от директивата условия не се предвиждат от закона и вследствие на това не се посочват в мерките за дерогация.
 Закон No 2 от 13 февруари 2004 г. е изменен с Регионален закон No 4 от 11 май 2006 г. Въпреки тези измененията Закон No 2 от 13 февруари 2004 г., както и Декрет No 2225/DecA/3 от 30 януари 2009, приет на основание на горепосочения закон, не отговарят на изискванията на член 9 от директивата, доколкото:
 —
 въвеждането на консултация с научния комитет не възпрепятства приемането на актове за дерогация, в които са налице празноти от гледна точка на мотиви и обосновка, както и приемането на актове за дерогация дори без становището научния орган,
 —
 в изменения регионален закон 2/2004 продължава да не се предвижда, че в конкретните мерки за дерогация се посочват условията, предвидени в член 9, параграф 2 от Директива 79/409 (в Декрет 2225 всъщност има празноти и от тази гледна точка).
 (1) Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77).


text:
 11.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 300/4
 Решение на Съда (първи състав) от 19 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Abercrombie & Fitch Italia Srl/Antonino Bordonaro
 (Дело C-143/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 2, параграф 1 - Член 2, параграф 2, буква а) - Член 6, параграф 1 - Дискриминация, основана на възраст - Трудов договор за изпълнение на временни, сезонни или краткотрайни работи и дейности, който може да се сключи с лица под 25-годишна възраст - Автоматично прекратяване на трудовия договор при навършване на 25-годишна възраст))
 (2017/C 300/05)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Abercrombie & Fitch Italia Srl
 Ответник: Antonino Bordonaro.
 Диспозитив
 Член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат разпоредба като разглежданата в главното производство — на основание на която работодател има право да сключи трудов договор за изпълнение на временни, сезонни или краткотрайни работи и дейности с работник под 25-годишна възраст без значение от естеството на възлаганата му работа, както и да уволни този работник при навършване от същия на 25-годишна възраст — ако с нея се преследва законосъобразна цел на политиката по заетостта и на трудовия пазар и ако средствата за постигането на тази цел са подходящи и необходими.
 (1) ОВ C 200, 6.6.2016 г.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/6
 Решение на Съда (голям състав) от 18 декември 2007 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-137/05) (1)
 (Регламент (ЕО) No 2252/2004 - Паспорти и документи за пътуване, издавани от държавите-членки - Стандарти за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни - Действителност)
 (2008/C 51/10)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Jackson и C. Gibbs, A. Dashwood, Barrister)
 Страни, встъпили в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Ирландия (представители: D. O'Hagan, assisté de A. Collins, SC, и P. McGarry, BL), Словашка република (представители: R. Procházka, J. Čorba и B. Ricziová)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. J. Schutte, R. Szostak и G. Giglio)
 Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Испания (представител: J. Rodríguez Cárcamo), Кралство Нидерландия (представител: H. G. Sevenster), Комисия на Европейските общности (представител: C. O'Reilly)
 Предмет
 Отмяна на Регламент (ЕО) No 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 г. относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 3)
 Кралство Испания, Ирландия, Кралство Нидерландия и Словашката република, както и Комисията на Европейските общности понасят собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 132, 28.5.2005 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/29
 Жалба, подадена на 9 юни 2008 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-206/08)
 (2008/C 197/51)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: г-н F. Díez Moreno)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение 2008/321/EО на Комисията от 8 април 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), доколкото то съдържа засягащи Кралство Испания корекции, произтичащи от две проучвания във връзка с потенциала за винопроизводство (VT/VI/2002/14 и VT/VI/2006/09), на обща сума 54 949 195,80 EUR, в резултат от прилагането на твърда ставка от 10 % от всички разходи, декларирани по-рано в качеството на свързани помощи; и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Засягащите Испания изключвания от финансиране от страна на Общността произтичат от две проучвания във връзка с потенциала за винопроизводство (VT/VI/2002/14 и VT/VI/2006/09), които вземат за база при изчислението на финансовата корекция декларираните от Испания разходи за всички мерки за подпомагане, за които могат да кандидатстват продукти с произход от незаконни парцели с лозарски насаждения през бюджетните години 2003 и 2004, на обща сума 54 949 195,80 EUR (корекция с твърда ставка от 10 % от всички разходи, декларирани в качеството на такива помощи, поради слабости при контрола на пълната забрана за засаждането на лозя).
 Кралство Испания оспорва предложената финансова корекция, тъй като я счита за необоснована и непропорционална въз основа на следните доводи:
 —
 непосочване на мотиви за предложената корекция;
 —
 правилно осъществяване от испанските органи на контрол за откриването на незаконни насаждения през 2003 г. и 2004 г.
 —
 неизвършване от Комисията на процедурите, предвидени във връзка с уравняването на сметките;
 —
 несъобразност на използване на резултатите от проучването, извършено през 2002 г.;
 —
 отхвърляне на екстраполацията на предложената корекция към непосетените автономни области; и
 —
 липса на технически аргументи в подкрепа на предложения процент на приспадане: дискриминационни аспекти на различните регулативни мерки.


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/4
 Решение на Съда (голям състав) от 18 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Republik Griechenland/Grigorios Nikiforidis
 (Дело C-135/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Приложимо право към трудовия договор - Регламент (ЕС) No 593/2008 - Член 28 - Приложно поле ratione temporis - Член 9 - Понятие „особени повелителни норми“ - Прилагане на особените повелителни норми на държави членки, различни от държавата на сезирания съд - Законодателство на държава членка, което предвижда намаляване на заплатите в публичния сектор поради бюджетна криза - Задължение за лоялно сътрудничество))
 (2016/C 475/05)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesarbeitsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Republik Griechenland
 Ответник: Grigorios Nikiforidis
 Диспозитив
 1)
 Член 28 от Регламент (ЕО) No 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) трябва да се тълкува в смисъл, че възникнало преди 17 декември 2009 г. договорно трудово правоотношение попада в приложното поле на този регламент само ако по взаимно съгласие на договарящите страни, изразено на или след тази дата, посоченото правоотношение е претърпяло изменение с такъв обхват, че трябва да се приеме, че на или след посочената дата е бил сключен нов трудов договор, което обстоятелство трябва да се установи от запитващата юрисдикция.
 2)
 Член 9, параграф 3 от Регламент No 593/2008 трябва да се тълкува в смисъл, че изключва възможността сезираният съд да прилага като правни норми особени повелителни норми, различни от тези на държавата на сезирания съд или на държавата, в която произтичащите от договора задължения следва да бъдат или са били изпълнени, но допуска този съд да взема предвид такива други особени повелителни норми като фактически обстоятелства, доколкото националното право, приложимо към договора въз основа на разпоредбите на този регламент, предвижда това. Това тълкуване не се поставя под въпрос от принципа на лоялно сътрудничество, посочен в член 4, параграф 3 ДЕС.
 (1) ОВ C 198, 15.6.2015 г.


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/13
 Решение на Общия съд от 24 май 2012 г. — JBF RAK/Съвет
 (Дело T-555/10) (1)
 (Субсидии - Внос на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства - Окончателно изравнително мито и окончателно събиране на временното мито - Член 11, параграф 8, член 15, параграф 1 и член 30, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 597/2009 - Принцип на добра администрация)
 2012/C 200/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: JBF RAK LLC (Ras Al Khaimah, Обединени арабски емирства) (представител: адв. B. Servais)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, подпомаган от адв. G. Berrisch и N. Chesaites, barrister)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, M. França и G. Luengo)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 857/2010 на Съвета от 27 септември 2010 година за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (ОВ L 254, стp. 10)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 JBF RAK LLC понася своите съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.
 3.
 Европейската комисия понася своите съдебни разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/25
 Жалба, подадена на 13 юни 2013 г. — Vita Phone/СХВП (LIFEDATA)
 (Дело T-318/13)
 (2013/C 226/34)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Vita Phone GmbH (Манхайм, Германия) (представители: адв. P. Ruess и A. Doepner-Thiele)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 март 2013 г. по преписка R 1072/2012-1,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „LIFEDATA“ за стоки и услуги от класове 10 и 44 — заявка за марка на Общността No 10 525 053.
 Решение на проверителя: отказва регистрацията.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/16
 Преюдициално запитване от Riigikohus (Естония), постъпило на 2 юни 2017 г. — Starman Aktsiaselts/Tarbijakaitseamet
 (Дело C-332/17)
 (2017/C 256/15)
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Riigikohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Starman Aktsiaselts
 Ответник: Tarbijakaitseamet
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 21 от Директива 2011/83/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година да се тълкува в смисъл, че доставчик може да предостави на разположение телефонна линия, за която се прилага по-висока от стандартната тарифа, в случаите когато наред с телефонната линия при заплащане по по-висока тарифа, за целите на свързване във връзка със сключен договор доставчикът предлага на потребителите по разбираем и лесно достъпен начин и фиксирана телефонна линия при заплащане по стандартната тарифа?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, изключва ли член 21 от Директива 2011/83/ЕС възможността потребител — който по своя воля използва телефонна линия при заплащане по по-висока тарифа, за да се свърже във връзка със сключен договор, макар доставчикът да е предоставил на разположение по разбираем и лесно достъпен начин телефонна линия при заплащане по стандартната тарифа — да бъде задължен да плаща по по-високата тарифа, когато се свързва с доставчика?
 3)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, предвиденото в член 21 от Директива 2011/83 ограничение налага ли на доставчика задължение заедно с кратък номер да посочва повсеместно, че съществува и фиксирана телефонна линия при заплащане по стандартната тарифа, както и информация за разликите в цените?
 (1) Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 304, 2011 г., стр. 64).


text:
 15.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/9
 Решение на Съда (втори състав) от 15 март 2017 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV/Autoriteit Consument en Markt (ACM)
 (Дело C-536/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/22/ЕО - Член 25, параграф 2 - Телефонни справочни услуги и указатели - Директива 2002/58/ЕО - Член 12 - Указатели на абонати - Предоставяне на лични данни за абонатите с оглед осигуряването на общодостъпни телефонни справочни услуги и указатели - Съгласие на абоната - Разграничение в зависимост от държавата членка, в която се предлагат общодостъпните телефонни справочни услуги и указатели - Принцип на недопускане на дискриминация))
 (2017/C 151/12)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 College van Beroep voor het Bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV
 Ответник: Autoriteit Consument en Markt (ACM)
 в присъствието на: European Directory Assistance NV
 Диспозитив
 1)
 Член 25, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директивата за универсалната услуга), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „молби“, употребено в този член, включва и молба, отправена от предприятие, установено в държава членка, различна от държавата, в която са установени предприятията, предоставящи телефонни номера на абонати, което предприятие иска да му бъде предоставена съответната информация, с която разполагат тези предприятия, с оглед осигуряването на общодостъпни телефонни справочни услуги и указатели в тази държава членка и/или в други държави членки.
 2)
 Член 25, параграф 2 от Директива 2002/22, изменена с Директива 2009/136, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска предприятие, което предоставя телефонни номера на абонати и което е длъжно съгласно националното законодателство да иска съгласието на тези абонати за използването на засягащите ги данни с оглед осигуряването на телефонни справочни услуги и указатели, да отправи молбата си за това по начин, че посочените абонати да изразят отделно съгласието си по отношение на това използване в зависимост от държавата членка, в която предприятията, които могат да поискат посочената в тази разпоредба информация, предоставят тези услуги.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.