text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/48
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 април 2015 г. — CJ/ECDC
 (Дела F-159/12 и F-161/12) (1)
 ((Публична служба - Договорно наети служители - Срочен договор - Прекратяване - Загуба на доверие - Право на изслушване - Нарушаване))
 (2015/C 198/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CJ (представител: V. Kolias, avocat)
 Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (представители: първоначално R. Trott, A. Duron и D. Waelbroeck, avocats, впоследствие J. Mannheim и A. Daume, A. Duron и D. Waelbroeck, avocats)
 Предмет на дело F-159/12
 Искане решението за прекратяване на договора на жалбоподателя да бъде отменено, същият да бъде възстановен на заеманата от него длъжност и да бъде изплатена разликата между възнаграждението, което той би продължил да получава и получаваното от него обезщетение, увеличено с лихва за забава.
 Предмет на дело F-161/12
 Искане за заплащане на обезщетение за неимуществени вреди, претърпени от жалбоподателя поради неговото освобождаване от длъжност.
 Диспозитив на решението
 1.
 Отменя решението от 24 февруари 2012 г. на директора на Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията, с което се прекратява договорът на CJ като договорно нает служител.
 2.
 Отхвърля в останалата част жалбата по дело F-159/12.
 3.
 Отхвърля жалбата по дело F-161/12.
 4.
 По дело F-159/12 всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 5.
 По дело F-161/12 CJ понася направените от него съдебни разноски и е осъден да заплати направените от Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията съдебни разноски.
 6.
 По дело F-159/12 осъжда CJ да заплати на Общия съд сумата от 2 000 EUR, за да възстанови част от разходите, които е можело да бъдат избегнати и които последният е трябвало да направи.
 (1) ОВ C 63, 2.3.2013 г., стр. 26 и ОВ C 55, 23.2.2013 г., стр. 27.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/24
 Жалба, подадена на 9 декември 2008 г. от Hasbro, Inc. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (шести състав) по дело T-472/07, Enercon/СХВП, съдържащо се в писмо от 22 септември 2008 г.
 (Дело C-59/09 P)
 2009/C 267/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hasbro, Inc. (представител: M. Edenborough, Barrister)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 С Определение от 10 юли 2009 г. Съдът (пети състав) се произнася, че жалбата е недопустима.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/47
 Жалба, подадена на 13 юни 2008 г. — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/СХВП — Schwarzbräu (Alaska)
 (Дело T-226/08)
 (2008/C 223/83)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Германия) (представител: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 8 април 2008 г. (преписка R 1124/2004-4),
 —
 да се заличи изцяло марка на Общността No 505 503 „Alaska“ поради наличието на абсолютни основания за отказ на регистрация,
 —
 при условията на евентуалност по отношение на второто искане
 —
 да се обяви за недействителна марка на Общността No 505 503 „Alaska“поне за следните стоки: „Минерални и газирани води и други безалкохолни напитки от клас 32“.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „Alaska“ за стоки от клас 32 (марка на Общността No 505 503).
 Притежател на марката на Общността: Schwarzbräu GmbH.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Решение на отдела по заличаването: Частично уважаване на искането за обявяване на недействителността на посочената марка.
 Решение на апелативния състав: Отмяна на обжалваното решение и отхвърляне на искането за обявяване на недействителността на посочената марка.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1).
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/38
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Комисия
 (Дело T-550/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинов восък - Координиране на увеличенията на цените - Определяне на цените - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Право на защита - Доказване на нарушението - Погасителна давност))
 (2015/C 046/45)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Хамбург, Германия) (представители: U. Itzen, J. Ziebarth, адвокати, и S. Thomas, професор)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis и R. Sauer)
 Предмет
 Основно искане за отмяна на Решение C (2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 г. в производство по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восък за свещи), доколкото се отнася до жалбоподателя, както и при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/11
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), отправено на 19 май 2008 г. — Peter Rehder/Air Baltic Corporation
 (Дело C-204/08)
 (2008/C 197/18)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Peter Rehder
 Ответник: Air Baltic Corporation
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент (ЕО) No 44/2001 относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че и при полети от държава-членка на Общността до друга държава-членка за единствено място на изпълнение на всички произтичащи от договора задължения следва да се приема мястото на предоставяне на основната услуга, определено съгласно икономически критерии?
 2)
 Ако следва се определи единствено място на изпълнение: кои критерии са релевантни за определянето му; дали единственото място на изпълнение се определя по-специално в зависимост от мястото на излитане или от мястото на пристигане?
 (1) ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


text:
 22.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 399/19
 Решение на Общия съд от 7 ноември 2012 г. — Giordano/Комисия
 (Дело T-114/11) (1)
 (Извъндоговорна отговорност - Риболов - Опазване на рибните ресурси - Възстановяване на запасите от червен тон - Извънредни мерки за забрана на риболова от кораби с мрежи гъргър - Неправомерно поведение - Причинно-следствена връзка)
 2012/C 399/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Jean-François Giordano (Сет, Франция) (представители: адв. D. Rigeade и адв. J. Jeanjean)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и D. Nardi)
 Предмет
 Иск за обезщетение на вредите, за които се твърди, че са претърпели в резултат от приемането на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море (ОВ L 155, стр. 9)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда г-н Jean-François Giordano да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 139, 7.5.2011 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/23
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 3 август 2007 г. — Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV
 (Дело C-376/07)
 (2007/C 269/46)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden.
 Страни в главното производство
 Ищец: Staatssecretaris van Financiën.
 Ответник: Kamino International Logistics BV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли забележка 5 от глава 84 на Комбинираната номенклатура (КН) в редакцията на приложение I към Регламент (EО) No 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година (1) да се тълкува в смисъл, че цветен монитор, който може да онагледява сигнали от автоматична машина за обработка на информация, посочена в позиция 8471 от КН или от други източници на сигнал, се изключва от класиране в позиция 8471 от КН?
 2)
 Ако въпросният цветен монитор, посочен в първия въпрос, не е изключен от класиране в позиция 8471 от КН, въз основа на какви критерии тогава трябва да се определи дали това е единица от типа, който изключително или основно се използва в автоматична система за обработка на информация?
 3)
 Обхваща ли приложното поле на Регламент (ЕО) No 754/2004 на Комисията от 21 април 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (2) въпросния монитор и ако отговорът е положителен, като се имат предвид отговорите на първия и втория въпроси, валиден ли е този регламент?
 (1) Регламент за изменение на приложение I към Регламент (EИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, ОВ L 281, стp. 1.
 (2) ОВ L 118, стp. 32.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/9
 Решение на Съда (осми състав) от 13 ноември 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-112/14) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС - Членове 31 и 40 от Споразумението за ЕИП - Национално данъчно законодателство - Разпределяне на печалби в полза на членове на дружества с ограничен брой акционери - Различно третиране на местните и на чуждестранните дружества - Напълно изкуствени конструкции - Пропорционалност)
 (2015/C 016/12)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Armati)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: L. Christie)
 Диспозитив
 1)
 Като е приело и запазило в сила данъчна уредба относно разпределянето на печалби в полза на членове („participators“) на чуждестранни дружества, която предвижда различно третиране на вътрешните и задграничните дейности, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година.
 2)
 Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 16.6.2014 г.


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/15
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca
 (Дело C-597/16)
 (2017/C 063/21)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
 Ответник: Antonio Zecca
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че когато с влязла в сила присъда е установено, че не е извършено престъпно деяние, без да е необходима последваща преценка от националната юрисдикция, не може по отношение на същите деяния да се започва или продължава последващо производство за налагане на санкции, които по своето естество и тежест могат да се квалифицират като наказателноправни санкции?
 2)
 Следва ли при преценката на ефикасността, съразмерността и възпиращото действие на санкциите за целите на установяване на нарушение на принципа ne bis in idem по смисъла на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз националната юрисдикция да взема предвид размера на наказанието, установен с Директива 2014/57/ЕС? (1).
 (1) Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно наказателноправните санкции за пазарна злоупотреба (Директива за пазарната злоупотреба) (ОВ L 173, стр. 179).


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/20
 Преюдициално запитване, отправено от Συμβούλιο της Επικρατείας (Гърция) на 25 януари 2010 г. — Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση Αιτωλοακαρνανίας и др., Ελληνική Εταιρεία για την Προστασία του Περιβάλλοντος και της Πολιτιστικής Κληρονομιάς и др.и Παγκόσμιο Ταμείο για την Φύση — WWF Ελλάς/Υπουργού Περιβάλλοντος Χωροταξίας και Δημοσίων 'Εργων и др.
 (Дело C-43/10)
 2010/C 100/32
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Συμβούλιο της Επικρατείας
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση Αιτωλοακαρνανίας и др., Ελληνική Εταιρεία για την Προστασία του Περιβάλλοντος και της Πολιτιστικής Κληρονομιάς и др., και Παγκόσμιο Ταμείο για την Φύση — WWF Ελλάς
 Ответници: Υπουργός Περιβάλλοντος Χωροταξίας και Δημοσίων 'Εργων (Министър на околната среда, регионалното планиране и благоустройството) и др.
 Преюдициални въпроси
 1.
 Установява ли се с член 13, параграф 6 от Директива 2000/60/ЕО за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) само краен срок (22 декември 2009 г.) за съставянето на планове за управление на водните ресурси или тази дата представлява специален краен срок за транспониране на съответните разпоредби на членове 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от тази директива?
 В случай, че Съдът на Европейските общности постанови, че с горепосочената разпоредба от директивата само се установява краен срок за съставянето на планове за управление на водните ресурси, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 2.
 Национално законодателство, което позволява пренасянето на вода от конкретен речен басейн към друг речен басейн, без още да са съставени плановете за районите на речните басейни, в които се намират речните басейни, от които и към които ще бъде пренасяна вода, съответства ли на членове 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от Директива 2000/60, като се има предвид, че съгласно член 2, параграф 15 от тази директива основната единица за управление на речен басейн е районът на речния басейн, към който той принадлежи?
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 3.
 Разрешено ли е по смисъла на членове 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от Директива 2000/60 пренасянето на вода от район на речен басейн към съседен район на речен басейн? При утвърдителен отговор на въпроса, може ли целта на този пренос да бъде единствено посрещане на водоснабдителните нужди или е възможно пренасяне за напоителни нужди и за производство на енергия? Във всеки случай има ли изискване по смисъла на тези разпоредби на директивата административните органи да са взели мотивирано решение въз основа на необходимото научно изследване, че получаващият район на речен басейн не може със своите водни ресурси да посрещне нуждите, които има по отношение на водоснабдяването, напояването и т.н.?
 В случай, че Съдът на Европейските общности постанови във връзка с въпрос 1, че член 13, параграф 6 от Директива 2000/60 не установява само краен срок (22 декември 2009 г.) за съставянето на планове за управление на водните ресурси, а установява специален краен срок за транспониране на съответните разпоредби на членове 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от тази директива, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 4.
 Национално законодателство, прието в рамките на този специален краен срок за транспониране, което позволява пренасянето на вода от конкретен речен басейн към друг речен басейн, без още да са съставени плановете за районите на речните басейни, в които се намират речните басейни, застрашава ли само по себе си полезното действие на тази директива, или необходимо ли е за да се прецени дали полезното действие на директивата е застрашено, да се вземат предвид критерии като мащаба на предвидената намеса и целите на пренасянето на водата?
 5.
 Съвместима ли е с членове 13, 14 и 15 от Директива 2000/60, които засягат процедурите за информиране и консултиране на обществеността и за нейното участие, нормативна разпоредба, приета от национален парламент, която одобрява плановете за управление на речни басейни без съответните национални правила да предвиждат етап на консултиране на обществеността в хода на процедурата в националния парламент, и без да е видно от преписката по делото, че е била спазена предвидената от директивата процедура за консултация от административните органи?
 6.
 По смисъла на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, 1985 г., стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г. (ОВ L 73, 1997 г., стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254), отговаря ли на изискванията на членове 1, 2, 5, 6, 8 и 9 от директивата за информирането и участието на обществеността оценката на въздействието върху околната среда, свързана с изграждането на язовири и пренасянето на вода, която се представя за одобрение от националния парламент, след отмяната по съдебен ред на акта, с който преди това е била одобрена, и за която вече е била спазена процедурата по публикуване, без да се провежда отново такава процедура?
 7.
 Попада ли в приложното поле на Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците от някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, 2001 г., стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135) план за отклоняване на река, когато този план: a) засяга изграждането на язовири и пренасянето на вода от един район на речен басейн към друг; б) попада в приложното поле на Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193); в) засяга дейности, предвидени в Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, 1985 г., стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174); и г) може да има екологични последици върху територии, обхванати от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава, том, стр.;Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 109)?
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 8.
 С оглед прилагането на член 13, параграф 1 от Директива 2001/42 могат ли актове относно спорната схема, които са били отменени по съдебен ред с обратно действие, да се разглеждат като формални подготвителни актове, приети преди 21 юли 2004 г., така че да няма задължение за подготвяне на стратегически екологичен доклад?
 При отрицателен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 9.
 С оглед прилагането на член 11, параграф 2 от Директива 2001/42, ако даден план попада едновременно в приложното поле на тази директива и в приложните полета на Директива 2000/60 и на Директива 85/337, които също изискват екологичните последици от тази схема да бъдат оценени, достатъчни ли са с оглед спазването на изискванията на Директива 2001/42 оценките, които са били изготвени на основание на разпоредбите на Директива 2000/60 и Директива 85/337, или трябва да се изготви отделен стратегически екологичен доклад?
 10.
 С оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава, том, стр.;Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 109), териториите, които са били включени в националните списъци на местообитанията от значение за Общността и в крайна сметка в общностния списък на местообитанията от значение за Общността, обхванати ли са от защитата, предоставена от Директива 92/43 преди публикуването на Решение 2006/613/ЕО на Комисията от 19 юли 2006 г., с което е приет списъка на защитените местообитания от значение за Общността в средиземноморския биогеографски район?
 11.
 Възможно ли е с оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43 компетентните национални органи да дадат разрешение за осъществяването на проект за отклоняване на води, който не е пряко свързан или не е необходим за опазването на район, включен в специална защитена територия, когато във всички проучвания, включени в документацията относно този проект, се констатира пълна липса на информация или липса на надеждни и актуализирани данни относно птиците в тази район?
 12.
 С оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43, могат ли причини, поради които е предприет проект за отклоняване на води, свързани основно с напояване и второстепенно с водоснабдяване, да представляват приоритетен обществен интерес, който се изисква от директивата, за да бъде разрешено осъществяването на тази схема, независимо от отрицателните последици за защитените от директивата територии?
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 13.
 За да се определи достатъчни ли са компенсаторните мерки, които са необходими, за да се гарантира, че е защитена цялостната кохерентност на територия по „Натура 2000“, която е увредена от проект за отклоняване на води, с оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43 трябва ли да се вземат предвид критерии като обхвата на това отклоняване и обема на дейностите, които се изискват за него?
 14.
 С оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43, тълкувани във връзка с принципа за устойчиво развитие, установен в член 6 от Договора за ЕО, могат ли компетентните национални органи да разрешат осъществяването на проект за отклоняване на води в рамките на територия по „Натура 2000“, който не е пряко свързан или не е необходим за запазването на кохерентността на тази територия, когато от оценката на неговото въздействие върху околната среда следва, че той ще доведе до превръщане на естествената речна екосистема в изкуствена речна и езерна екосистема?


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/10
 Определение на Съда (осми състав) от 24 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance d'Arlon — Белгия) — Marc Vandermeir/Etat belge — SPF Finances
 (Дело C-364/08) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свобода на установяване - Член 43 ЕО - Свободно предоставяне на услуги - Член 49 ЕО - Автомобили - Използване от лице, пребиваващо в една държава-членка, на превозно средство, регистрирано в друга държава-членка - Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава-членка)
 (2009/C 19/17)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal de première instance d'Arlon
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Marc Vandermeir
 Ответник: Etat belge — SPF Finances
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal de première instance d'Arlon — Тълкуване на членове 43 и/или 49 ЕО — Национална разпоредба на държава-членка, задължаваща самостоятелно заето лице, пребиваващо в тази държава-членка, да регистрира в нея своя автомобил, който вече е регистриран в друга държава-членка, в която лицето упражнява самостоятелната си професионална дейност — Пречка за свободата на установяване и/или за предоставянето на услуги
 Диспозитив
 Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че не допускат национална правна уредба на държава-членка, като разглежданата в спора по главното производство, по силата на която самостоятелно заето лице, пребиваващо в тази държава-членка, е длъжно да регистрира в нея превозно средство, взето на лизинг от дружество, установено в друга държава-членка, при положение че това превозно средство нито е предназначено за трайно използване основно на територията на първата държава-членка, нито действително е използвано по такъв начин.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/30
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 3 октомври 2012 г. — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
 (Дело C-442/12)
 2013/C 9/49
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jan Sneller
 Ответник: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО (1) застраховател на съдебни разноски, който е предвидил в общите условия на договора за застраховка, че правната помощ в рамките на съдебно или административно производство по принцип ще се предоставя от служители на застрахователя, да предвиди също, че разноските за правна помощ на свободно избран от застрахованото лице адвокат или юридически представител ще бъдат покрити, само ако застрахователят счете, че обработването на делото трябва да бъде предадено на външен юридически представител?
 2.
 Би ли се различавал отговорът на първия въпрос според това дали правната помощ е задължителна или не за съответното съдебно или административно производство?
 (1) Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски (ОВ L 185, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186).


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 26 май 2011 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Innsbruck — Австрия) — Gebhard Stark/DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
 (Дело C-293/10) (1)
 (Застраховане на правни разноски - Директива 87/344/ЕИО - Член 4, параграф 1 - Свободен избор на адвокат от притежателя на полица - Ограничаване на възстановяването на разходи за процесуалното представителство на застрахованото лице - Възстановяване, ограничено до размера на сумата, поискана от адвокат, който е установен в рамките на района на компетентната първоинстанционна юрисдикция)
 2011/C 211/08
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesgericht Innsbruck
 Страни в главното производство
 Ищец: Gebhard Stark
 Ответник: DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landesgericht Innsbruck — Тълкуване на член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски (ОВ L 185, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186) — Застрахователен договор, с който в съответствие с национална правна уредба се предвижда, че лице, притежаващо застраховка за правни разноски, е длъжно да избере адвокат, установен по местонахождението на компетентния съд
 Диспозитив
 Член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална разпоредба, по силата на която може да се договори, че лицето, застраховано за правни разноски, може да избере за защитата на своите интереси в административни или съдебни производства да бъде представлявано само от лице, по занятие оправомощено за тази цел, чиято кантора се намира в местонахождението на седалището на юрисдикцията или администрацията, компетентна да разгледа производството като първа инстанция, при условие че това ограничение — за да не се обезсмисли свободата на застрахованото лице да избере лицето, упълномощено да го представлява — се отнася единствено до обхвата на покритието от застрахователя на разходите за представител и ако действително платеното от този застраховател обезщетение е достатъчно, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 274, 9.10.2010 г.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/20
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Schorndorf (Германия) на 2 март 2009 г. — Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH
 (Дело C-87/09)
 2009/C 90/31
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Schorndorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Ingrid Putz
 Ответник: Medianess Electronics GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли разпоредбите на член 3, параграф 2 и параграф 3, трета алинея от Директива 1999/44/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда, че в случай на привеждане в съответствие на потребителска стока посредством замяна продавачът не трябва да понесе разходите за монтиране на доставената в замяна потребителска стока на място, на което потребителят е монтирал потребителската стока, която не съответства на договора, съобразно естеството и предназначението ѝ, ако поначало договорът не предвижда задължение за монтиране?
 2)
 Трябва ли разпоредбите на член 3, параграф 2 и параграф 3, трета алинея от посочената директива да се тълкуват в смисъл, че в случай на привеждане в съответствие на потребителска стока посредством замяна продавачът трябва да понесе разходите за демонтиране на потребителската стока, която не съответства на договора, от място, на което потребителят е монтирал потребителската стока съобразно естеството и предназначението ѝ?
 (1) Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89)


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/54
 Жалба, подадена на 12 юли 2017 г. — CompuGroup Medical/EUIPO — Medion (life coins)
 (Дело T-444/17)
 (2017/C 283/84)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: CompuGroup Medical AG (Кобленц, Германия) (представител: B. Dix, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Medion AG (Есен, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „life coins“ — заявка за регистрация No 12 541 538
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 1569/2016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 13.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/22
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 2 август 2016 година
 по дело E-33/15
 Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
 (Неизпълнение на задължения от членуваща в ЕИП държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2012/26/ЕС за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност)
 (2017/C 120/10)
 По дело Е-33/15, Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия — ИСК за постановяване, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 15р от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на акта, или не е уведомила Надзорния орган за това, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 2 август 2016 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 15р от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на акта.
 2.
 Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/11
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 19 април 2010 г. — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg
 (Дело C-193/10)
 ()
 2010/C 209/17
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: KMB Europe BV
 Ответник: Hauptzollamt Duisburg
 Преюдициален въпрос
 Позиция 8521 от Комбинираната номенклатура в редакцията на приложение I от Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), изменено с Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година (2), трябва ли да се тълкува в смисъл, че в нея не могат да се класират апарати като описаните по-долу MP3 плейъри, тъй като трябва да се вземе предвид основната им функция на апарати за възпроизвеждане на звук или тъй като способността им да възпроизвеждат неподвижни и видео изображения е ограничена поради малък екран с малка разделителна способност и слаба кадрова честота?
 (1) ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.
 (2) Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа; ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/76
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 10 ноември 2009 г. — N/Европейски парламент
 (Дело F-93/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Атестационен доклад - Жалба за отмяна - Допустимост - Мотиви - Явна грешка в преценката - Определяне на цели, които трябва да бъдат постигнати)
 2010/C 24/140
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: N (Брюксел, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová, R. Ignătescu и S. Seyr)
 Предмет
 Отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за периода 1.1.2007 г.—30.4.2007 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда N да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44 от 21.2.2009 г, стр. 75.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/15
 Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Република Полша) — Uwe Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 (Дело C-544/07) (1)
 (Член 18 ЕО - Законодателство в областта на данъка върху дохода - Намаляване на данъка върху дохода в зависимост от здравноосигурителните вноски, направени в държавата-членка на облагане - Отказ да се предостави намаляване в зависимост от вноските, направени в други държави-членки)
 2009/C 141/24
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
 Страни в главното производство
 Ищец: Uwe Rüffler
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 Предмет
 Преюдициално запитване — Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Полша) — Тълкуване на член 12, алинея 1 и член 39, параграфи 1 и 2 от Договора за ЕО — Национално законодателство в областта на данъка върху доходите, което ограничава възможността за приспадане на здравноосигурителните вноски от данъка единствено до размера на платените в съответната държава-членка здравноосигурителни вноски.
 Диспозитив
 Член 18, параграф 1 ЕО не допуска правна уредба на държава-членка, която обвързва предоставянето на право на намаляване на размера на данъка върху дохода в зависимост от платените здравноосигурителни вноски с условието тези вноски да са били направени в тази държава-членка въз основа на разпоредбите на националното право и която води до това да се откаже предоставянето на подобно данъчно предимство в случай, че вноските, които могат да бъдат приспаднати от размера на данъка върху дохода, дължим в тази държава-членка, са били направени в рамките на задължителна здравноосигурителна схема на друга държава-членка.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/45
 Жалба, подадена на 14 декември 2009 г. — Evonik Industries/СХВП (Изображение на правоъгълник в пурпурен цвят със заоблена дясна страна)
 (Дело T-499/09)
 2010/C 37/65
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Evonik Industries AG (Есен, Германия) (представител: J. Albrecht, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ответника (четвърти апелативен състав) от 2 октомври 2009 г. (жалба No R 491/2009-4),
 —
 ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, приличаща на правоъгълник в пурпурен цвят Pantone 513 C, за стоки и услуги от класове 1—45 (заявка No 7 235 179)
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1), доколкото съответната марка имала необходимия отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/39
 Иск, предявен на 25 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-478/09)
 2010/C 24/68
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. La Pergola и M. Karanasou Apostolopoulou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да установи, че като не е приела или във всички случай като не е съобщила на Комисията законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/63/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година за изменение на директиви 78/855/ЕИО и 82/891/ЕИО на Съвета във връзка с изискването за доклад от независим експерт при сливане или разделяне на акционерни дружества, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2007/63/ЕО във вътрешното право е изтекъл на 31 декември 2008 г.
 (1) ОВ L 300, 17.11.2007 г., стр. 47.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/67
 Жалба, подадена на 3 март 2010 г. — Nordzucker/Комисия
 (Дело T-100/10)
 2010/C 113/100
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nordzucker AG (Braunschweig, Германия) (представител: M. Niestedt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Регламент (ЕО) No 1193/2009 (1) на Комисията,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва следните правни основания:
 —
 Некомпетентност на Комисията да приеме регламент за определяне на размера на налога върху производството за пазарните години от 2002/2003 до 2005/2006, тъй като правното основание на този регламент не било в сила,
 —
 Нарушение на съществени формални изисквания, тъй като трябвало да се избере друга процедура за приемането на обжалвания регламент, като по този начин били нарушени правата на Съвета и на Европейския парламент,
 —
 Несъобразяване с Решението на Съда от 8 май 2008 г. по дело Zuckerfabrik Jülich и др. (C-5/06 и C-23/06—C-36/06, Recueil, стр. I-3231), тъй като с обжалвания регламент Комисията била променила произволно параметъра „обща сума на възстановяванията“ при изчисляването на налога върху производството, въпреки че този параметър не е бил предмет на проверката на Съда,
 —
 Нарушение на принципа за забрана на обратното действие чрез въведеното едва с Регламент No 1193/2009 последващо изменение на общата сума на възстановяванията за вече приключили пазарни години.
 (1) Регламент (ЕО) No 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) No 1762/2003, (ЕО) No 1775/2004, (ЕО) No 1686/2005 и (ЕО) No 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1).


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/18
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 7 февруари 2008 г. — M. Ilhan/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-42/08)
 (2008/C 92/33)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: M. Ilhan
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 Дали разпоредбите на Договора за ЕО относно свободното предоставяне на услуги (членове 49-55 ЕО) или принципът за пропорционалност допускат държава-членка да прилага правни разпоредби, съгласно които местно за тази държава или установено в нея лице, разполагащо с превозно средство — регистрирано в друга държава-членка и отдадено под наем за срок от три години от предприятие, установено в последната държава-членка — използвано от него в първата държава-членка главно с търговски и частни цели, е длъжно да плати такса поради обстоятелството, че започва да използва това превозно средство в обществената мрежа на първата държава-членка, без да се отчита продължителността на действителното бъдещо използване в тази държава-членка?


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/15
 Жалба, подадена на 28 юли 2015 г. — U-R LAB/СХВП (THE DINING EXPERIENCE)
 (Дело T-422/15)
 (2015/C 328/14)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: U-R LAB (Париж, Франция) (представител: G. Barbaut, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: Фигуративна марка на Общността със словните елементи „THE DINING EXPERIENCE“ — Заявка за регистрация No 12 587 697
 Обжалвано решение: Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 май 2015 г. по преписка R 2541/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени и имени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/18
 Преюдициално запитване от Landgericht Hannover (Германия), постъпило на 6 юни 2014 г. — Catharina Smets, Franciscus Vereijken срещу TUIfly GmbH
 (Дело C-279/14)
 2014/C 303/23
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Catharina Smets, Franciscus Vereijken
 Ответник: TUIfly GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли с оглед на съображение 15 от Регламент No 261/2004 (1) същият да се тълкува в смисъл, че настъпването на извънредно обстоятелство, което принуждава въздушният превозвач целенасочено да премести полетите след неговото настъпване и първо да изпълни полетите, пряко засегнати от извънредното обстоятелство, може да обоснове закъснение по смисъла на член 5 от Регламента и да освободи въздушния превозвач от задължението му за обезщетяване съгласно член 5, параграф 1, буква в) от Регламент No 261/2004 спрямо пътник, чийто полет е осъществен, след като е преодоляно посоченото обстоятелство и е можело да се изпълнят всички полети?
 2)
 В този контекст следва ли член 5, параграф 3 от Регламент No 261/2004 да се тълкува в смисъл, че въздушният превозвач, който изпълнява полетите съгласно системата на ротация, е взел всички необходими мерки и поради това е освободен от задължението си за обезщетяване, когато, на първо място, превозва пътниците, чийто полет вече е закъснял значително въз основа непосредствено на извънредното обстоятелство, с машините, които всъщност се използват по друг начин в системата на ротация?
 3)
 Следва ли с оглед на съображение 15 да се приеме, че извънредните обстоятелства са налице само по отношение на самолета, пряко засегнат от стачката, от която може да бъдат засегнати един или повече полети на този самолет, или кръгът на въпросните самолети обхваща повече машини?
 4)
 В рамките на разумните мерки по член 5, параграф 3 от Регламент No 261/2004 позволено ли е на авиокомпанията с цел да сведе до минимум последиците от стачката за пътниците, които са пряко засегнати, да използва незасегнати самолети и по този начин да разпредели последиците от стачката между повече самолети и пътници?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91, ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/17
 Решение на Общия съд от 28 януари 2014 г. — Schuhhaus Dielmann/СХВП — Carrera (Carrera panamericana)
 (Дело T-600/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност „Carrera panamericana“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „CARRERA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009)
 (2014/C 71/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Дармщад, Германия) (представител: W. Göpfert, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Carrera SpA (Caldiero, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 септември 2011 г. (преписка R 1989-2010-1), постановено в производство по възражение между Carrera SpA и Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 32, 4.2.2012 г.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/11
 Определение на Съда (шести състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Benidorm — Испания) — Concepción Maestre García/Centros Comerciales Carrefour SA
 (Дело C-194/12) (1)
 (Член 99 от Процедурния правилник - Директива 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Право на платен годишен отпуск - Определен от предприятието период за ползване на годишния отпуск, който съвпада с отпуск по болест - Право на ползване на годишния отпуск през друг период - Финансово обезщетение за неползван годишен отпуск)
 2013/C 108/21
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social de Benidorm
 Страни в главното производство
 Ищец: Concepción Maestre García
 Ответник: Centros Comerciales Carrefour SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social de Benidorm — Тълкуване на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Право на платен годишен отпуск — Работник, който е в отпуск по болест през определения от предприятието период за ползване на годишния отпуск — Право на работника да ползва отпуска през друг период.
 Диспозитив
 1.
 Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на националната правна уредба, според което работник, който е в отпуск по болест по време на едностранно определения в графика за отпуските на предприятието, където той работи, период за ползване на годишния му отпуск, няма право след изтичане на отпуска по болест да ползва годишния си отпуск през период, различен от първоначално определения, евентуално извън съответния референтен период, по причини, свързани с производството или с организацията на предприятието.
 2.
 Член 7 от Директива 2003/88 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на национална правна уредба, според което по време на действие на трудовия договор може да се предостави финансово обезщетение за периода на неползван поради временна неработоспособност годишен отпуск.
 (1) ОВ C 227, 28.7.2012 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/51
 Жалба, подадена на 19 юли 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-41/11)
 2011/C 282/96
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на генералния директор на OLAF да отхвърли молбата на жалбоподателя договорът му на срочно нает служител да бъде удължен по смисъла на член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 11 февруари 2011 г. на генералния директор на OLAF да отхвърли молбата на жалбоподателя договорът му на срочно нает служител да бъде удължен по смисъла на член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/49
 Решение на Общия съд от 7 декември 2011 г. — El Corte Inglés/СХВП — Azzedine Alaïa (ALIA)
 (Дело T-152/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ALIA“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „ALAÏA PARIS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2012/C 25/94)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: J.L. Rivas Zurdo, M.E. López Camba и E. Seijo Veiguela, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Pethke)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Azzedine Alaïa (Париж, Франция) (представител: M. Holah, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 февруари 2010 г. (преписка R 924/2008-4) относно производство по възражение между г-н Azzedine Alaïa и El Corte Inglés, SA.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 3 февруари 2010 г. (преписка R 924/2008-4) в частта му, в която апелативтият състав е изключил от своя анализ относно вероятността от объркване между разглежданите марки стоките от клас 3, които съответстват на описанието „Парфюмерия, етерични масла, козметика, лосиони за коса, пасти за зъби“.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 El Corte Inglés, SA, СХВП и г-н Azzedine Alaïa понасят направените от тях разноски.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/19
 Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Röchling Oertl Kunststofftechnik/Комисия
 (Дело T-286/14) (1)
 ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 245/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Бренсбах, Германия) (представители: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3)
 Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 4)
 Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 14.7.2014 г.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/9
 Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Vestre Landsret — Дания) — наказателно производство срещу Uwe Kay Festersen
 (Дело C-370/05) (1)
 (Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 43 ЕО и 56 ЕО - Ограничения при придобиване на земеделски стопанства - Задължение за приобретателя да установи трайно своето пребиваване на територията на земеделското стопанство)
 (2007/C 56/14)
 Език на производството: датски
 Препращащ съд
 Vestre Landsret
 Страна в главното наказателно производство
 Uwe Kay Festersen.
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Vestre Landsret — Тълкуване на членове 43 ЕО и 56 ЕО — Национално законодателство, подчиняващо придобиването на земеделско стопанство на условието за установяване на пребиваване на територията на съответното стопанство
 Диспозитив
 1)
 Член 56 ЕО се противопоставя на изискване на национално законодателство, като това в главното производство, което подчинява а придобиването на земеделско стопанство на условието приобретателят да установи постоянното си пребиваване на територията на съответното стопанство.
 2)
 Подобно тълкуване на член 56 ЕО не би могло да бъде различно в случаите, когато придобитото земеделско стопанство не е годно за живеене, както и когато обитаемата сграда е разположена в населен район.
 (1) ОВ C 315, 10.12.2005 г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/34
 Решение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — Комисия/Hellenic Ventures и др.
 (Дело T-44/06) (1)
 (Арбитражна клауза - Действие по учредяването и развитието на фонд за начален капитал - Прекратяване на договора - Иск, насочен срещу акционерите на дадено дружество - Недопустимост - Възстановяване на авансово платените суми - Лихви)
 2010/C 221/53
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia, подпомаган от S. Chatzigiannis, avocat)
 Ответници: Hellenic Ventures — Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE (Атина, Гърция); Konstantinos Katsigiannis (Атина); Panagiotis Chronopoulos (Атина); и Nikolaos Poulakos (Атина) (представители: V. Christianos и V. Vlassi, avocats)
 Предмет
 Иск, предявен на основание член 238 ЕО, с който Комисията иска ответниците да бъдат осъдени да възстановят авансова сума, изплатена в изпълнение на договора „Seed Fund 601“, сключен между Комисията и дружеството ответник
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Hellenic Ventures — Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE да заплати на Европейската комисия сумата от 70 000 EUR заедно с лихвите за забава, изчислени въз основа на законния лихвен процент в Белгия, считано от 25 април 1999 г. до пълното изплащане на дълга.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Осъжда Hellenic Ventures да заплати съдебните разноски с изключение на разноските, направени от г-н Konstantinos Katsigiannis, г-н Panagiotis Chronopoulos и г-н Nikolaos Poulakos.
 4.
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски на г-н Katsigiannis, г-н Chronopoulos и г-н Poulakos.
 (1) ОВ C 86, 8.4.2006 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/53
 Жалба, подадена на 15 април 2013 г. — Eni/Комисия
 (Дело T-211/13)
 2013/C 156/99
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: G. M. Roberti и I. Perego, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима;
 —
 да отмени обжалваните актове;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена против приетите по дело AT.40032-BR/ESBR Решение [C(2013) 1200 final] на Комисията от 26 февруари 2013 г. за възобновяване на производството за налагане на санкции и изложение на възраженията [C(2013)1199] от 26 февруари 2013 г. във връзка с производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на липсата на компетентност, тъй като Комисията нямала право да възобновява производство за налагане на санкции с цел да измени решението, прието през 2006 г. по дело BR-ESBR, и в тази връзка да постанови ново решение за налагане на санкции, с което отново се налага увеличаване на размера на санкцията поради повторност.
 ENI твърди, че в своето Решение от 13 юли 2011 г. (по дело Т-39/07), освен че отменя в посочената част Решение по дело BR-ESBR от 2006 г., като установява неправилна преценка от страна на Комисията във връзка с повторността като утежняващо обстоятелство, всъщност Общият съд е упражнил пълен съдебен контрол — по смисъла на член 261 ДФЕС и на член 31 Регламент No 1/2003 — като е определил самостоятелно размера на глобата и заменил със собствените си съображения тези на Комисията. Поради това, освен че са в нарушение на посочените разпоредби, обжалваните актове са в противоречие и с член 266 от ДФЕС, както и с принципа за предоставяне на правомощията и за институционално равновесие съгласно член 13 ДЕС, а също и с основните принципи на справедлив процес по член 6 ЕКПЧ и член 47 от Хартата на основните права, както и с принципа ne bis in idem съгласно член 7 ЕКПЧ.
 Освен това ENI изразява несъгласие, че противно на твърденията на Комисията, Общият съд не установява единствено процесуално нарушение във връзка с прилагането на повторността от страна на Комисията в Решение по дело BR-ESBR от 2006 г.; поради това инициативата на Комисията се основава на изцяло неправилни фактически и правни предположения, поради което и в това отношение е в нарушение на член 7 ЕКПЧ.


text:
 20.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/2
 Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 14 юли 2014 г. — Наказателно производство срещу Andreas Wittmann
 (Дело C-339/14)
 2014/C 372/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Nürnberg
 Страни в главното производство
 Andreas Wittmann
 Друга страна: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 11, параграф 4 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) да се тълкува в смисъл, че е равнозначно на отнемане на свидетелството за управление, когато свидетелството за управление на водача не е отнето само защото преди това то вече му е било отнето и съответно той не притежава такова и когато същевременно по отношение на това лице е наложена забрана за определен срок да му се издава ново свидетелство за управление?
 (1) Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/29
 Иск, предявен на 13 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-169/09)
 2009/C 153/56
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Schønberg и M. Karanasou Apostolopoulou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законодателни, подзаконови и административни мерки за съобразяване с Директива 2005/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2005 година за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към енергоемките продукти и за изменение на Директива 92/42/ЕИО на Съвета и Директиви 96/57/ЕО и 2000/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) или като при всички случаи не е съобщила за текива разпоредби Комисията, Гръцката република не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране в националното право на Директива 2005/32/ЕО е изтекъл на 10 август 2007 г.
 (1) ОВ L 191, 22.7.2005, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 49, стр.104


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/17
 Иск, предявен на 20 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-616/15)
 (2016/C 098/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Owsiany-Hornung и B.-R. Killmann, Bevollmächtigte)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да установи, че като е ограничила до групи, чиито членове упражняват ограничен брой професии, освобождаването от ДДС за доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чийто дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност, когато такива групи изискват от своите членове само възстановяване на дела им от общите разходи, Федерална република Германия е нарушила задълженията си по член 132, параграф 1, буква е) от Директивата за ДДС (1);
 —
 да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът посочва следните основания:
 Германия ограничава до няколко точно определени професионални групи освобождаването от ДДС в полза на доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чийто дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност. Съгласно германското законодателство в областта на ДДС освобождаването се отнася само до групи, чиито членове са или лекари или упражняват подобни професии, както и до болниците или болничните заведения.
 Според Комисията това ограничение е несъвместимо с член 132, параграф 1 буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност. Нито текстът, нито целта, нито предисторията на член 132, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112/ЕО не обосновават подобно ограничение на освобождаването от ДДС до определени професионални групи. Тъкмо напротив, освобождаването следва да се предостави за всички професионални групи, доколкото те упражняват освободените дейности.
 Според Комисията ограничението в германското законодателство в областта на ДДС не е обосновано и от възможно общо нарушаване на конкуренцията. Всъщност евентуално нарушаване на конкуренцията при прилагането на освобождаването можело да се прецени единствено с оглед на обстоятелствата във всеки конкретен случай. Според Комисията не може най-общо да се направи преценка за нарушаване на конкуренцията що се отнася до услуги на определени професионални категории и до пряко свързаните с тях услуги, предоставени от група.
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/7
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio на 30 юли 2007 г. — CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione и други
 (Дело C-351/07)
 (2007/C 247/09)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio.
 Страни в главното производство
 Ищци: CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE
 Ответници: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione и други
 Преюдициални въпроси
 Нарушава ли член 12 от Decreto-Legge No 7 от 31 януари 2007 г. (след измененията, включен като член 13 в Закон No 40 от 2 април 2007 г.), доколкото той разпорежда, че концесиите относно осъществяването на посочените в него релсови участъци за високоскоростни влакове могат да бъдат едностранно прекратени, със съответните поледици върху сключените с основните изпълнители договори, и да се намали размера на обезщетението, което може да се присъди на последните по член 8 duodevicies, членове 43 ЕО, 49 ЕО и 56 EО както и общностноправните принципи на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, както се указва в точка 5 от мотивите на настоящото преюдициално запитване?


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/22
 Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Gako Konietzko/СХВП (форма на цилиндричен съд в червено и бяло)
 (Дело T-654/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на цилиндричен съд в червено и бяло - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 262/28)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gako Konietzko GmbH (Бамберг, Германия) (представител: S. Reinhardt, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 19 септември 2013 г. (преписка R 2232/2012-1) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на цилиндричен съд в червено и бяло, като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Gako Konietzko GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 39, 8.2.2014 г.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/9
 Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 24 юли 2009 г. — Pace plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-289/09)
 2009/C 256/17
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pace plc
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли set-top модулите с комуникационна функция („STB“) и с твърд диск („HDD“) да се класират в подпозиция 8528 71 13 от Комбинираната номенклатура („КН“) съгласно Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията (1) и Регламент (ЕО) No 1214/2007 на Комисията (2) — и двата за изменение на приложение I към Регламент No 2658/87 на Съвета, въпреки Обяснителните бележки към КН („Обяснителните бележки към КН“), приети от Европейската комисия на 7 май 2008 г. (2008/C 112/03), относно подпозиции 8521 90 00 и 8528 71 13 от КН?
 2.
 В случай, че STB с HDD, които имат техническите характеристики на STB-HDD, трябва да се класират в подпозиция 8521 90 00 от КН, незаконосъобразно ли ще е съгласно общностното право прилагането на митническа ставка с положителен размер поради неизпълнение на задълженията на Общността по Споразумението за информационните технологии и член II:1 б) от Общото споразумение за митата и търговията, или класирането в позиция 8521 води до извода, че въпросната стока не попада в приложното поле на съответните разпоредби от Споразумението за информационните технологии?
 3.
 Трябва ли разпоредбата на член 12, параграф 5, буква а), i) [от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността („Митническия кодекс“)] да се тълкува в смисъл, че обвързващата тарифна информация („ОТИ“) от 8 април 2005 г., на която се позовава Pace plc, престава да е валидна след 31 декември 2006 г., тъй като вече не съответства на правилата, въведени с Регламент No 1549/2006? Трябва ли по-конкретно член 12, параграф 5, буква а), i) [от Митническия кодекс] да се тълкува в смисъл, че Регламент No 1549/2006 не попада в обхвата на понятието „регламент“ с оглед на прилагането на тази разпоредба, било защото той представлява годишна актуализация на КН, било защото не е специфичен регламент относно класирането?
 4.
 Трябва ли разпоредбата на член 12, параграф 6 от Митническия кодекс да се тълкува в смисъл, че когато е приета годишна актуализация на КН, в която не се съдържа разпоредба, потвърждаваща обхвата на гратисния период за титулярите на ОТИ, тези титуляри нямат право на гратисен период, или по силата на принципа за защита на оправданите правни очаквания същите трябва да имат право на обичайния шестмесечен гратисен период що се отнася до регламентите на Комисията относно класирането?
 (1) Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3).
 (2) Регламент (ЕО) No 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 286, стр. 1).


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/3
 Решение на Съда (десети състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Bíróság) — Унгария) — UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese
 (Дело C-475/12) (1)
 ((Сектор на далекосъобщенията - Eлектронни съобщителни мрежи и услуги - Свободно предоставяне на услуги - Член 56 ДФЕС - Директива 2002/21/ЕО - Презгранично предоставяне на пакет радио- и телевизионни програми - Условен достъп - Компетентност на националните регулаторни органи - Регистрация - Задължение за установяване))
 2014/C 194/04
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Bíróság)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: UPC DTH Sàrl
 Ответник: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese
 Предмет
 Преюдициално запитване — Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Bíróság) — Тълкуване на член 56 ДФЕС и на член 2, буква в) от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги („Рамкова“ директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на директиви 2002/21/ЕО относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, 2002/19/ЕО относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях и 2002/20/ЕО относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 337, стр. 37) — Дружество, установено в държава членка, чийто предмет на дейност е свързан с търговия на радио- и телевизионни пакети, излъчвани чрез сателит, което дружество предоставя услуги на клиенти, установени в други държави — членки на Съюза — Национална правна уредба на държавата членка на получателите на услугата, което разрешава предоставянето на услугата само на предприятията, установени на нейната територия — Компетентност на националните регулаторни органи на държавата членка на получателите на услугата
 Диспозитив
 1)
 Член 2, буква в) от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че услуга, състояща се в предоставяне срещу възнаграждение на условен достъп до пакет от програми, който от своя страна включва услуги по разпръскване на радио- и телевизионни програми и се предава чрез спътник, се включва в понятието „електронна съобщителна услуга“ по смисъла на посочената разпоредба.
 Фактът, че тази услуга включва система за условен достъп по смисъла на член 2, букви да) и е) от Директива 2002/21, изменена с Директива 2009/140, е без значение в това отношение.
 Операторът, който предоставя услуга като разглежданата в главното производство, трябва да се счита за доставчик на електронни съобщителни услуги съгласно Директива 2002/21, изменена с Директива 2009/140.
 2)
 При обстоятелства като разглежданите в главното производство услуга, състояща се в предоставяне срещу възнаграждение на условен достъп до пакет от програми, който от своя страна включва разпръскване на радио- и аудио-визуални програми и се предава чрез спътник, представлява предоставяне на услуги по смисъла на член 56 ДФЕС.
 3)
 Процедурите по наблюдение на електронни съобщителни услуги като разглежданите в главното производство са от правомощията на органите на държавата членка, в която пребивават получателите на посочените услуги.
 4)
 Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 допуска държавите членки да налагат на предприятия, които предоставят на тяхна територия електронни съобщителни услуги като разглежданите в главното производство, задължение да регистрират тези услуги, при условие че спазват изискванията, определени в член 3 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение), изменена с Директива 2009/140, и
 —
 но не допуска предприятия, които искат да предоставят електронни съобщителни услуги като разглежданите в главното производство в държава членка, различна от тази, на чиято територия са се установили, да бъдат задължени да учредяват там клон или правен субект, отделен от намиращия се в държавата членка на излъчване.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/31
 Жалба, подадена на 2 април 2008 г. — ERNI Electronics/СХВП (MaxiBridge)
 (Дело T-132/08)
 (2008/C 142/56)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Германия) (представител: Rechtsanwalt N. Breitenbach)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 януари 2008 г. по преписка R 1530/2006-4;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително направените разноски в производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словесната марка „MaxiBridge“ за стоки от класове 9 и 17 (заявка No 4 899 647).
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка не представлява означение с описателен характер, което не трябва да бъде запазвано.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/22
 Решение на Първоинстанционния съд от 4 ноември 2008 г. — Group Lottuss/СХВП — Ugly (COYOTE UGLY)
 (Дело T-161/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността COYOTE UGLY - По-ранна словна марка на Общността COYOTE UGLY - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 327/40)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Group Lottuss Corp., SL (Барселона, Испания) (представители: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño и J. Arribas García, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Ugly Ugly, Inc. (Cornwall, Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, M. Blair и C. Balme, solicitors)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 март 2007 г. (съединени преписки R 165/2006-2 и R 194/2006-2) относно процедура по възражение между Ugly, Inc. и Group Lottuss Corp., SL.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Group Lottus Corp., SL понася всички направени от него съдебни разноски, четири пети от съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и четири пети от съдебните разноски на Ugly, Inc.
 3)
 Ugly понася една пета от направените от него съдебни разноски и една пета от съдебните разноски на СХВП.
 (1) ОВ C 155, 7.7.2007 г.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/34
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Lidl Stiftung/СХВП — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
 (Дело T-300/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „FAIRGLOBE“ - По-ранни национални словни марки „GLOBO“ - Относително основание за отказ - Липса на реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) No 2868/95))
 2014/C 409/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: M. Wolter и A. Berger, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Португалия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 април 2012 г. (преписка R 1981/2010-2), постановено в производство по възражение със страни A Colmeia do Minho Lda и Lidl Stiftung & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 2 април 2012 г. (преписка R 1981/2010-2), постановено в производство по възражение със страни A Colmeia do Minho Lda и Lidl Stiftung & Co. KG, в частта, в която констатира, че е надлежно доказано реалното използване на по-ранните марки.
 2)
 СХВП понася своите съдебни разноски, както и разноските, направени от Lidl Stiftung & Co.
 (1) ОВ C 273, 8.9.2012 г.


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/26
 Жалба, подадена на 6 октомври 2011 г. — ALOUMINION/Комисия
 (Дело T-542/11)
 2011/C 370/44
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Alouminion A.E. (Maroussi, Гърция) (представители: G. Dellis и N. Korogiannákis, dikigori)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията С(2001) 4916 окончателен от 13 юли 2011 година относно държавна помощ No С 2/2010 (ех NN 62/2009), предоставена от Гърция в полза на Alouminion tis Elladas A.E.,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят на основание член 263, параграф 4 от Договора за функциониране на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“) иска отмяната, с предвидените в член 266, параграф 1 от ДФЕС последици, на Решение на Комисията С(2001) 4916 окончателен от 13 юли 2011 година относно държавна помощ No С 2/2010 (ех NN 62/2009) (наричано по-нататък „решението“) относно предоставянето на държавна помощ на предприятието Alouminion tis Elladas.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква следните правни основания за отмяна:
 —
 нарушение на член 1 от Регламент No 659/1999 и на правилата за разпределение на правомощията между Комисията и националните съдилища, както и на правото на съдебна защита. Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите, взела е предвид фактори, които очевидно са погрешни, и е допуснала грешка при прилагане на правото като е квалифицирала твърдяната помощ като „нова“. Спорната мярка е била приета по силата на същата схема като твърдяната съществуваща помощ и оспорваното решение на Комисията страда от непълнота на мотивите,
 —
 нарушение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че е налице предимство, не е приложила критерия за частния инвеститор и не е разгледал въпроса дали са налице обективни търговски причини, обосноваващи договорната тарифа от 1960 г.,
 —
 нарушение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че помощта е селективна, независимо от задължението на DEI (Dimosia Epikhirisi Ilektrismou, национална електрическа компания) да установи по един и същи начин тарифите за сходните категории потребители и по различен начин тарифите за различните категории потребители според степента, в която се различават,
 —
 нарушеше на член 107, параграф от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че е засегната търговията между държавите членки, макар че жалбоподателят не получил каквото и да било предимство в сравнение с другите предприятия за алуминий предвид еднаквите характеристики на алуминия и това, че цената се формира на борсата,
 —
 неправилна методология за изчисляване на количественото изражение на твърдяното предимство,
 —
 нарушение на задължението за мотивиране и,
 —
 нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания предвид по-ранната позиция на Комисията, съгласно която договорената DEI и жалбоподателя тарифа не представлява държавна помощ, както и на правото на защита на жалбоподателя.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/43
 Жалба, подадена на 20 октомври 2008 г. — Shuerings/Fondation européenne pour la formation
 (Дело F-87/08)
 (2008/C 327/83)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Gisela Shuerings (Ница, Франция) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Fondation européenne pour la formation (Европейска фондация за обучение)
 Предмет и описание на правния спор
 Отмяна на решението на ответника за уволнение на жалбоподателя, както и осъждане на Fondation européenne pour la formation да поправи претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени приетото от Fondation européenne pour la formation на 23 октомври 2007 г. решение за уволнение на жалбоподателя,
 —
 ако е необходимо да се отмени изричното решение на Fondation européenne pour la formation от 10 юли 2008 г. за отхвърляне на жалбата, подадена от жалбоподателя на основание член 46 от УРДС и член 90, параграф 2 от Правилника,
 —
 да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 125 000 EUR като обезщетение за имуществени вреди,
 —
 да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 50 000 EUR като обезщетение за неимуществени вреди,
 —
 да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати съдебните разноски.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/34
 Жалба, подадена на 22 октомври 2010 г. — Gross и др./Съд
 (Дело F-106/10)
 2011/C 72/55
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Ivo Gross (Люксембург, Люксембург) и други (представител: J. Kayser, avocat)
 Ответник: Съд на Европейския съюз
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решенията, възпроизведени във фишовете за привеждане в съответствие с нормативната уредба на възнагражденията на жалбоподателите за периода от юли до декември 2009 г. и във фишовете за възнагражденията, изготвени след 1 януари 2010 г. при годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители въз основа на Регламент на Съвета (ЕС, Евратом) No 1296/2009 от 23 декември 2009 г.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването за адаптиране на възнагражденията на жалбоподателите, така както е отразено във фишовете за адаптиране със задна дата на възнагражденията за месец декември 2009 г., изплатени през 2010 г., във фишовете за възнагражденията за месеците януари, февруари, март, април, май, юни, юли, август, септември 2010 г. и всички по-късно изготвени фишове за възнаграждения до датата на решението, с което настоящото дело приключва окончателно, доколкото са проява на неправомерно прилагане на стойност на адаптиране на възнаграждението от 1,85 %, вместо от 3,7 %;
 —
 да се осъди Съдът да заплати съдебните разноски.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/37
 Решение на Първоинстанционния съд от 25 октомври 2007 г. — Ferriere Nord/Комисия
 (Дело T-94/03) (1)
 („Картели - Производители на бетонова арматура - Решение, с което се установява нарушение на член 65 ВС - Решение, основаващо се на Договора за ЕОВС след изтичане на срока на действие на посочения договор - Липса на компетентност на Комисията“)
 (2007/C 297/76)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Италия) (представители: W. Viscardini, G. Donà и E. Perricone, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и A. Whelan, подпомагани от М. Moretto, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Италианска република (представител: I. Braguglia)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 година относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 г. относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура) по отношение на Ferriere Nord SpA.
 2)
 Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и направените от Ferriere Nord.
 3)
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 112, 10.5.2003 г.


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/11
 Решение на Общия съд от 5 февруари 2015 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-387/12) (1)
 ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Плодове и зеленчуци - Сектор на преработката на домати - Подпомагане на организациите на производители - Разходи, направени от Италия - Член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1258/1999 - Член 31 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 - Фиксирана корекция))
 (2015/C 096/13)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и D. Bianchi)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение за изпълнение 2012/336/ЕС на Комисията от 22 юни 2012 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 165, стр. 83).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 319, 20.10.2012 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/22
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 14 юни 2011 година — „Добруджанска петролна компания“ АД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция по приходите
 (Дело C-298/11)
 2011/C 232/35
 Език на производството: български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Добруджанска петролна компания“ АД
 Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция по приходите
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли чл.80, ал.1, б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО (1) на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че при доставка между свързани лица, когато насрещната престация е по-ниска от пазарната цена, данъчната основа е пазарната стойност на операцията единствено в случаите, когато доставчикът или получателя нямат право на пълно приспадане на данъчен кредит за закупуването/създаването на стоките, предмет на доставката.
 2.
 Следва ли чл.80, ал.1, б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че когато доставчикът е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на последваща доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл. 173-177 от директивата и доставката не подлежи на освобождаване по членове 132,135,136,371,375,376,377,378,параграф 2 или членове 380-390 от директивата, то държавата-членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.
 3.
 Следва ли чл.80, ал.1, б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че когато получателя е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл.173-177 от директивата, то държавата-членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.
 4.
 В чл.80, ал. 1 б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност изчерпателно ли са изброени хипотезите, представляващи условия, при наличието на които държавата-членка може да вземе мерки данъчната основа на доставката да е пазарната стойност на операцията.
 5.
 Допустима ли е национална правна уредба като тази на чл.27, ал.3, т.1 от ЗДДС за обстоятелства различни от изброените в чл.80, ал.1, б.„а“„б“ и „в“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 6.
 В случай като процесния, разпоредбата на чл.80, ал. 1, б.„а“ и б„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност има ли директен ефект и може ли да бъде приложена пряко от националния съд.
 (1) OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 09, том 03, стр. 7


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/14
 Определение на председателя на Съда от 23 септември 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Oradea — Румъния) — SC Vicdantrans SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca чрез Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-73/15) (1)
 (2016/C 475/21)
 Език на производството: румънски
 Председателят на Съда състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) OВ C 155 от 11.5.2015 г.


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/25
 Жалба, подадена на 2 декември 2013 г. — Meda/СХВП — Takeda (PANTOPREM)
 (Дело T-647/13)
 2014/C 39/44
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Meda AB (Солна, Швеция) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Takeda GmbH (Констанц, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав от 25 септември 2013 г., постановено по преписка R 2171/2012-4 относно възражението срещу заявка за регистрация на марка на Общността No 9 403 973„PANTOPREM“,
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PANTOPREM“ за стоки от клас 5 — регистрация на марка на Общността No 9 403 973.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Takeda GmbH.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словни марки на Общността „PANTOPAN“, „PANTOMED“, „PANTOPRAZ“, „PANTOPRO“ и национална словна марка „PANTOP“ за стоки от клас 5.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б), член 59, първо изречение, член 64, параграф 1, член 75, член 76, параграф 1, второ изречение, член 77 и член 112, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009.