text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/34
 Решение на Първоинстанционния съд от 7 май 2009 г. — NHL Enterprises/СХВП — Glory & Pompea („LA KINGS“)
 (Дело T-414/05) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LA KINGS“ - По-ранна национална фигуративна марка „KING“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 40/94)
 2009/C 153/64
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: NHL Enterprises BV (Rijswijk, Нидерландия) (представители: G. Llewelyn, solicitor, V. Barresi, avocat, впоследствие M. Collins, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: J. Novais Gonçalves и D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Glory & Pompea, SA (Mataró, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 юли 2005 г. (преписка R 371/2003-4) относно процедура по възражение между Glory & Pompea, SA и NHL Enterprises BV.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 6 юли 2005 г. (преписка R 371/2003-4).
 2)
 СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на NHL Enterprises BV.
 (1) ОВ C 36, 11.2.2006 г.


text:
 10.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/16
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT INDEX)
 (Дело T-430/16)
 (2016/C 371/18)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Атланта, Джорджия, Съединени щати) (представител: P. Heusler, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „BRENT INDEX“ — заявка за регистрация No 14 284 947
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2016 г. по преписка R 8/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/2
 Решение на Съда (голям състав) от 30 май 2017 г. — Safa Nicu Sepahan Co./Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-45/15 P) (1)
 ((Обжалване - Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран - Списък на лицата и образуванията, чиито финансови средства и икономически ресурси са замразени - Имуществени вреди - Неимуществени вреди - Грешка при преценката на размера на обезщетението - Липса - Насрещна жалба - Необходими условия за ангажирането на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз - Задължение за доказване на обосноваността на ограничителните мерки - Достатъчно съществено нарушение))
 (2017/C 249/02)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Safa Nicu Sepahan Co. (представител: A. Bahrami, avocat)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, M. Bishop и И. Гюров)
 Встъпила страна в подкрепа на Съвета на Европейския съюз: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: M. Gray)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите на Safa Nicu Sepahan Co. и Съвета на Европейския съюз.
 2)
 Safa Nicu Sepahan Co. и Съветът на Европейския съюз понасят съответно направените от тях съдебни разноски.
 3)
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 118, 13.4.2015 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/41
 Определение на Съда (девети състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Köln — Германия) — Germanwings GmbH/Thomas Amend
 (Дело C-413/11) (1)
 (Член 99 от Процедурния правилник - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) No 261/2004 - Право на обезщетение на пътниците в случай на голямо закъснение на полет - Принцип на разделение на властите в рамките на Съюза)
 2013/C 225/69
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Köln
 Страни в главното производство
 Ищец: Germanwings GmbH
 Ответник: Thomas Amend
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landgericht Köln — Тълкуване на членове 5, 6 и 7, на член 8, параграф 1, буква a) и на член 9 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218) — Право на обезщетение в случай на закъснение — Предели на компетентността на Съда — Обхват на тълкуването на Съда в Решение от 19 ноември 2009 г. по съединени дела C-402/07 и C-432/07, Sturgeon и др., с което приложното поле на правото на обезщетение се разпростира по аналогия и по отношение на случаите на закъснение на полет
 Диспозитив
 Начинът, по който Съдът тълкува Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 — в смисъл, че пътниците на закъснели полети имат право на обезщетение, ако достигат своя краен пункт на пристигане три часа или повече след предварително планираното време за пристигане по разписание, независимо че, от една страна, член 6 от този регламент, който се отнася до закъсненията, предвижда единствено да се предприемат мерки за предоставяне на помощ и полагане на грижи за пътниците, а, от друга страна, тази разпоредба не препраща към член 7 от посочения регламент, който се отнася до обезщетението, предоставяно единствено в случаите на отказан достъп на борда и отмяна на полет — няма отношение към принципа на разделение на властите в рамките на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 319, 29.10.2011 г.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/36
 Жалба, подадена на 17 октомври 2012 г. — ZZ/Европол
 (Дело F-121/12)
 2012/C 379/63
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: J.-J. Ghosez, avocat)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Европол да не поднови срочния договор на жалбоподателя и осъждане на Европол да заплати разликата между възнаграждението, което жалбоподателят би получавал, ако бе продължил да работи в Европол, и всяко друго обезщетение, което действително е получавал от 15 април 2012 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ответника от 20 декември 2012 г., с което той уведомява жалбоподателя, че няма да поднови срочния му договор, който изтича на 14 април 2012 г.,
 —
 да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя разликата между, от една страна, размера на възнаграждението, което жалбоподателят би получавал, ако бе продължил да работи в Европол, и от друга страна, размера на възнаграждението, хонорарите, обезщетенията за безработица или всякакво друго заместващо обезщетение, който той действително получава от 15 април 2012 г. вместо възнаграждението, което е получавал като срочно нает служител;
 —
 да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/14
 Решение на Общия съд от 31 януари 2013 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-235/11) (1)
 (Кохезионен фонд - Намаляване на финансовата помощ, първоначално отпусната от Кохезионния фонд по пет проекта за изграждане на определени линии от високоскоростната железопътна мрежа в Испания - Срок за приемане на решение - Член З, параграф 2 от Приложение II към Регламент(ЕО) No 1164/94 - Член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1386/2002 - Допълнителни доставки - Допълнителни работи или услуги - Понятие за „непредвидено обстоятелство“ - Член 20, параграф 2, букви д) и е от Директива 93/38/ЕИО)
 2013/C 79/25
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Кралство Испания (представители: първоначално M. Muñoz Pérez и N. Díaz Abad, впоследствие N. Díaz Abad и A. Rubio González, abogados del Estado)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. Adserá Ribera и D. Recchia)
 Предмет
 Като главно искане — отмяна на Решение на Комисията C(2011) 1023 окончателен от 18 февруари 2011 г., с което се намалява помощта от Кохезионния фонд по фазите на проекти, озаглавени „Доставка и инсталация на железопътно оборудване по високоскоростната линия Мадрид-Сарагоса-Барселона-френска граница. Отсечка Madrid-Lleida“ (CCI 1999.ES.16.C.PT.001), „Високоскоростната железопътна линия Мадрид-Барселона. Отсечка Lleida-Martorell (платформа, първа фаза)“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), „Високоскоростната линия Мадрид-Сарагоса-Барселона-френска граница. Железопътен достъп до новата гара на Сарагоса“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.003), „Високоскоростната линия Мадрид-Сарагоса-Барселона-френска граница. Отсечка Lleida-Martorell. Подотсечка X-A (Olérdola-Avinyonet del Penedés)“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.007), „Нов железопътен достъп до високоскоростната линия в Леванте. Подотсечка La Gineta-Albacete (платформа)“ (CCI 2004.ES.16.C.PT.014) и, при условията на евентуалност, искане за частична отмяна на същото решение в частта му относно направените корекции от Комисията.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 186, 25.6.2011 г.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/16
 Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Nexans France/Съвместното предприятие за термоядрена енергия
 (Дело T-415/10) (1)
 (Обществени поръчки за доставки - Евратом - Процедура за възлагане на обществена поръчка на съвместното предприятие за термоядрена енергия - Доставка на електроматериали - Отхвърляне на офертата на оферент - Открита процедура - Оферта, съдържаща резерви - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност - Конфликт на интереси - Решение за възлагане - Жалба за отмяна - Липса на пряко засягане - Недопустимост - Извъндоговорна отговорност)
 2013/C 129/30
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nexans France (Париж, Франция) (представители: J.-P. Tran Thiet, J.-F. Le Corre и M. Pigeat, avocats)
 Ответник: Европейско съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергия (Барселона, Испания) (представители: A. Verpont, подпомаган от de C. Kennedy-Loest, T. Christopher, solicitors, J. Derenne, N. Pourbaix, avocats, и от M. Farley, solicitor)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решението за отхвърляне на представената от жалбоподателя оферта и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Nexans France да заплати съдебните разноски, включително разноските по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 26.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/21
 Жалба, подадена на 2 декември 2010 г. от Италианската република срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 13 септември 2010 г. по съединени дела T-166/07 и T-285/07, Италианска република/Европейска комисия
 (Дело C-566/10 P)
 2011/C 63/38
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Република Литва и Република Гърция
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени съгласно членове 56, 58 и 61 от Статута на Съда на Европейския съюз Решение от 13 септември 2010 г. по съединени дела T-166/07 и T-285/07, постановено от Общия съд на Европейския съюз по подадените от Италианската република жалби за отмяна на:
 1.
 обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/94/07 за съставяне на списък с резерви за назначаване на 125 администратори (AD5) в областта на информацията, комуникацията и медиите;
 2.
 обявление за конкурс на общо основание EPSO/AST/37/07 за съставяне на списък с резерви за назначаване на 110 асистенти (AST3) в областта на комуникацията и информацията,
 и двете обявления са публикувани в изданията на английски, френски и немски език на Официален вестник на Европейските общности от 28 февруари 2007 г., номер C 45A;
 3.
 обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/95/07 за съставяне на списък с резерви за назначаване на 20 администратори (AD5) в областта на информационните науки (библиотечно дело/документация),
 публикувано само в изданията на английски, френски и немски език на Официален вестник на Европейските общности от 8 май 2007 г., номер C 103,
 —
 да се произнесе директно по спора, като отмени посочените по-горе обявления,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания.
 С първото правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава системата от правомощия в областта на определянето на езиковия режим, произтичащ от член 342 ДФЕС във връзка с член 6 от Регламент (ЕО) No 1 на Съвета за определяне на езиковия режим (1). Всъщност с член 6 от Регламент No 1/58 Съветът признал на институциите правомощието да определят реда и условията за прилагане на езиковия режим във вътрешните си правилници. При все това Общият съд незаконно приел, че Комисията може да определя аспекти от собствения си езиков режим дори във самите обявления за конкурси.
 Второто правно основание е насочено срещу доводите, с които Общият съд отхвърля наличието на нарушение на членове 1, 4, 5 от Регламент No 1/58. Жалбоподателят оспорва в различни отношения тезата, че обявленията за конкурси не представляват текстове с всеобщо приложение по смисъла на член 4 и поради това не се обхващат от общия режим, предвиден в горепосочения регламент. Според него тезата на Общия съд се обезсилва непряко и от различни аспекти на Правилника за длъжностните лица.
 С третото правно основание жалбоподателят критикува обжалваното решение относно частта, в която Общият съд отрича — що се отнася до пълното публикуване на въпросните обявления за конкурси само на три езика —наличието на нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, установен в член 12 ЕО (понастоящем член 18 ДФЕС), както и на принципа на езиковото многообразие съгласно член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 6, параграф 3 ЕС, член 5 от Регламент No 1/58, както и член 1, параграфи 2 и 3 от приложение III към Правилника за длъжностните лица. Според жалбоподателя последващото публикуване на всички езици на кратки съобщения, които препращат към пълната публикация на обявленията на френски, немски и английски език, не може да предотврати дискриминация в ущърб на кандидатите, които говорят език, различен от горепосочените езици, противно на поддържаното от Общия съд. Като се има предвид посоченото последващо публикуване на съобщенията, Общият съд освен това нарушил член 263 ДФЕС, доколкото при осъществяването на контрол от него законосъобразността на даден акт трябва да бъде преценена единствено с оглед на формулировката на акта към момента на неговото приемане, без да могат да се изтъкнат последващи фактори.
 Четвъртото правно основание, изтъкнато от жалбоподателя, се отнася до законосъобразността на избора само на три езика като „втори език“ за конкурса. Съображенията, които посочва Общият съд, за да отрече дискриминационния характер и непропорционалността на избора на Комисията, водели по-специално до нарушение на поредица от норми (членове 1 и 6 от Регламент No 1/58 и на член 1г, параграфи 1 и 6, член 27, параграф 2 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица), които установяват принципа на езиковото многообразие и в рамките на институциите на Съюза. Не жалбоподателят трябвало да докаже неприложимостта на евентуални изключения, както твърди Общия съд, а Комисията следвало да мотивира избора си в това отношение.
 С петото правно основание жалбоподателят упреква Общия съд, че неправилно е отхвърлил наличието на нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания, като е отрекъл, че постоянната практика на Комисията в областта на конкурсите може да е породила оправдани правни очаквания във възможните кандидати по отношение на определени правила на конкурса.
 С шестото правно основание жалбоподателят поддържа, че като е приел, че администрацията не е длъжна да обоснове в спорните обявления за конкурс избора на трите езика, които да се използват, Общият съд е нарушил член 296, параграф 2 ДФЕС, съгласно който всички правни актове са мотивирани.
 Накрая, седмото правно основание се отнася до нарушение на материалноправните норми относно естеството и целта на обявленията за конкурс, по-конкретно на член 1г, параграфи 1 и 6, член 28, буква е) и член 27, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица. Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като твърдял, че не само конкурсната комисия следва да оцени езиковите умения на кандидатите, тъй като органът, който публикува обявлението, може най-напред да направи предварителен подбор на заинтересованите лица на чисто езикова основа.
 (1) Регламент (ЕИО) No 1 на Съвета за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (ОВ P 17, 1958 г., стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 3).


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/12
 Иск, предявен на 1 юни 2007 г. от Комисията на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-263/07)
 (2007/C 211/22)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Alcover San Pedro и J.-B. Laignelot, agents)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е транспонирало правилно член 9, параграф 4 и член 13, параграф 1, както и приложение I от Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (1), Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си Комисията твърди, че са налице три нарушения.
 С първото твърдение за нарушение тя обвинява ответника най-напред, че е транспонирал неправилно член 9, параграф 4 от Директива 96/61, доколкото бил допълнил правилното определение за „най-добри налични техники“ с бележа относно „прекомерните разходи“ на тези техники, която не присъствала в директивата. Макар директивата наистина да предвижда, че най-добрите налични техники означава техниките, разработени в мащаб, който позволява прилагането им в съответния промишлен отрасъл, при жизнени в икономически и технически смисъл условия, тя не позволявала систематичното изключване на техниките, чиято приложимост и наличност биха довели до прекомерни разходи в сравнение с образувания от същия или сходен отрасъл, които са средни по размер и са икономически здрави. Подобни уточнения превишавали предвиденото от директивата в тази насока.
 С второто твърдение за нарушение Комисията обвинява ответника на следващо място, че е намалил обхвата на задължението за извършване на преглед или актуализиране на условията в разрешителните, предвидено в член 13, параграф 1 от директивата, тъй като съгласно националните разпоредби за транспониране такъв преглед се предприемал само в три конкретно посочени случая или при „надлежно мотивирана“ необходимост. Тези условия също били по-ограничителни от предвидените от директивата, която говорела само за „периодичен“ преглед и за актуализиране „при необходимост“ на условията в разрешителните.
 На последно място, с третото твърдение за нарушение Комисията обвинява ответника, че е транспонирал неправилно приложение I към директивата, доколкото националните мерки за транспониране на директивата упоменават „парни котли с номинална топлинна мощност, превишаваща 50 MW“, а не, както категория 1.1. от посоченото приложение „горивни инсталации с номинална топлинна мощност, превишаваща 50 MW“. Следователно, последната категория била по-широка от тази само на парните котли.
 (1) ОВ L 257, стр. 26.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/21
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 ноември 2009 г. — Scheucher-Fleisch и др./Комисия
 (Дело T-375/04) (1)
 (Държавни помощи - Селско стопанство - Схема за помощи за програми за качество в областта на хранително-вкусовата и преработвателна промишленост в Австрия - Решение да не се повдигат възражения - Жалба за отмяна - Качество на заинтересована страна - Защита на процесуални права - Допустимост - Сериозни затруднения - Насоки за държавните помощи за реклама)
 2010/C 11/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищци: Scheucher-Fleisch GmbH (Ungerdorf, Австрия); Tauernfleisch Vertriebs GmbH (Flattach, Австрия); Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH (Glanegg, Австрия); Wech-Geflügel GmbH (Sankt Andrä, Австрия) и Johann Zsifkovics (Виена, Астрия) (представители: J. Hofer и T. Humer, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и A. Stobiecka-Kuik)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2004) 2037 окончателен на Комисията от 30 юни 2004 година относно държавни помощи NN 34A/2000 за програми за качество и етикети „AMA Biozeichen“ и „AMA Gütesiegel“ в Австрия
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение C(2004) 2037 окончателен на Комисията от 30 юни 2004 година относно държавни помощи NN 34A/2000 за програми за качество и етикети „AMA Biozeichen“ и „AMA Gütesiegel“ в Австрия.
 2.
 Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Scheucher-Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH и Johann Zsifkovics.
 (1) ОВ C 300, 4.12.2004 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/27
 Иск, предявен на 12 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-491/08)
 (2009/C 44/45)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: D. Recchia)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че по отношение на проекта за туристически комплекс „Is Arenas“ в община Narbolia, който засяга местообитанията и видовете в границите на територия ITB032228 „Is Arenas“,
 —
 като не е приела преди 19 юли 2006 г. подходящите защитни мерки, предвид преследваната от директивата цел за съхраняване на съответния екологичен интерес на национално равнище на предложената територия от значение за Общността ITB032228 „Is Arenas“, по-специално като не е забранила намеса, която е в състояние да увреди сериозно екологичните характеристики на територията, Италианската република не е изпълнила задълженията си по Директива 92/43/EИО (1),
 —
 и като не е взела след 19 юли 2006 г. подходящите мерки за предотвратяване на влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете, както и обезпокояване на видовете, за които e определена посочената територия, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 2 от Директива 92/43/EИО;
 —
 Да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията е запозната с факта, че в района на територията от значение за Общността Is Arenas е в процес на завършване туристически комплекс, включващ и игрище за голф. По мнение на Комисията проектът за туристическа инфраструктура в територията от значение за Общността Is Arenas засяга особено районите, които гарантират екологичната свързаност между двата най-важни района с борови гори. Поради тази причина той може да окаже отрицателно въздействие върху подобни райони и по-специално върху функцията им на „екологична връзка“.
 Освен това, сред критичните пунктове на проекта Комисията подчертава намаляването и трансформацията на първични местообитания по-конкретно в резултат на въвеждането на външни видове като например тревата на игрището за голф, изваждането на местообитанията, ефектите от утъпкването и уплътняването на почвата, изваждането на пространства, отражението, което има приливът на къпещи се върху местообитанията от първата брегова линия, които са от изключителна важност, тъй като засягат дюнните системи, подрязването на дърветата.
 (1) Директива 92/43/EИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/2
 Решение на Съда (голям състав) от 19 март 2013 г. — Bouygues SA, Bouygues Télécom SA/Европейска комисия и др., Европейска комисия, Френска република/Bouygues SA и др. (C-401/10 P)
 (Съединени дела C-399/10 P и С-401/10 P) (1)
 (Жалби - Държавни помощи - Финансови мерки в полза на France Télécom - Проект за заем от акционер - Публични изявления на член на френското правителство - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и не се разпорежда възстановяването ѝ - Понятие за държавна помощ - Понятие за икономическо предимство - Понятие за ангажиране на държавни ресурси)
 2013/C 156/02
 Език на производството: френски
 Страни
 (Дело C-399/10 P)
 Жалбоподатели: Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (представители: C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau и D. Theophile, avocats)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: C. Giolito, D. Grespan и S. Thomas), Френска република (представители: G. de Bergues и J. Gstalter), France Télécom SA (представители: първоначално S. Hautbourg, S. Quesson и L. Olza Moreno, avocats, впоследствие S. Hautbourg и S. Quesson, avocats), Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)
 Встъпила страна в подкрепа на Френската република: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller, подпомагани от U. Soltész, Rechtsanwalt)
 (Дело C-401/10 P)
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: C. Giolito, D. Grespan и S. Thomas)
 Други страни в производството: Френска република (представители: G. de Bergues и J. Gstalter), Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (представители: C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau и D. Theophile, avocats), France Télécom SA (представители: първоначално S. Hautbourg, S. Quesson и L. Olza Moreno, avocats, впоследствие S. Hautbourg и S. Quesson, avocats), Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)
 Встъпила страна в подкрепа на Френската република: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller, подпомагани от U. Soltész, Rechtsanwalt)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 21 май 2010 г. (T-425/04, T-444/04, T-450/04 и T-456/04), с което Общият съд отменя член 1 от Решение 2006/621/ЕО на Комисията от 2 август 2004 г. относно държавна помощ, приведена в действие от Франция в полза на France Télécom (ОВ L 257, стp. 11) — Квалифициране като „помощ“ на изявления на член на правителството и на заем от акционер
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 21 май 2010 г. по съединени дела Франция и др./Комисия (T-425/04, T-444/04, T-450/04 и T-456/04).
 2.
 Връща дела T-425/04, T-444/04 и T-450/04 на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по изложените пред него основания и по направените пред него искания, по които Съдът не се е произнесъл.
 3.
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г.


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/12
 Решение на Съда (голям състав) от 25 октомври 2011 г. — Solvay SA/Европейска комисия
 (Дело C-109/10 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Пазар на сода в Общността - Злоупотреба с господстващо положение - Нарушение на правото на защита - Достъп до преписката - Изслушване на предприятието)
 2011/C 370/18
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Solvay SA (представители: P. Foriers, F. Louis, R. Jafferali и A. Vallery, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall, F. Castillo de la Torre; N. Coutrelis, avocate)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 17 декември 2009 г. по дело Solvay/Комисия (T-57/01), с което този съд отхвърля искането на жалбоподателя за отмяна на Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] — Конкуренция — Пазар на сода в Общността (без Обединеното кралство и Ирландия) — Злоупотреба с господстващо положение — Нарушение на правото на процес в разумен срок — Нарушение на правото на защита — Неправилно предварително определяне на съответния географски пазар — Липса на мотиви — Извънредни обстоятелства, доказващи липсата на господстващо положение
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 17 декември 2009 г. по дело Solvay/Комисия (T-57/01).
 2.
 Отменя Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 от Договора за ЕО (COMP/33.133 — В: Натриев карбонат — Solvay).
 3.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/6
 Решение на Съда (пети състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Dr. Falk Pharma GmbH/DAK-Gesundheit
 (Дело C-410/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 2, буква а) - Понятие за „обществена поръчка“ - Система за придобиване на стоки, състояща се в допускане като доставчик на всеки икономически оператор, който отговаря на предварително зададени условия - Доставка на лекарствени продукти, стойността на които може да бъде възстановена, в рамките на общ режим за социално осигуряване - Договори, сключени между здравноосигурителна каса и всички снабдители на лекарствени продукти с дадено активно вещество, които приемат да предоставят отстъпка от продажната цена с предварително определен размер - Законодателство, което по принцип предвижда замяната на лекарствен продукт, стойността на който може да бъде възстановена и който е пуснат в продажба от оператор, който не е сключил такъв договор, с лекарствен продукт от същия вид, пуснат в продажба от оператор, който е сключил такъв договор))
 (2016/C 287/07)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dr. Falk Pharma GmbH
 Ответник: DAK-Gesundheit
 в присъствието на: Kohlpharma GmbH,
 Диспозитив
 1)
 Член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че не представлява обществена поръчка по смисъла на тази директива система от договори като разглежданата в главното производство, чрез която обществено образувание възнамерява да придобие стоки на пазара, като сключи за целия период на валидност на системата договор с всеки икономически оператор, който се ангажира да достави съответните стоки при предварително определени условия, без да прави избор между заинтересованите икономически оператори и като им позволи те да се присъединят към посочената система през целия ѝ период на валидност.
 2)
 Доколкото предметът на процедура за допускане до система от договори като разглежданата в главното производство представлява безспорен трансграничен интерес, тя трябва да бъде планирана и организирана в съответствие с основните правила на Договора за функционирането на ЕС, по-специално с принципите за недопускане на дискриминация и на равно третиране между икономически оператори, както и със задължението за прозрачност, което произтича от тях.
 (1) ОВ C 409, 17.11.2014 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/10
 Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 30 май 2016 г. — António Fernando Maio Marques da Rosa/Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA
 (Дело C-306/16)
 (2016/C 326/19)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal da Relação do Porto
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: António Fernando Maio Marques da Rosa
 Ответник: Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 С оглед на член 5 от Директива 93/104/ЕО (1) на Съвета от 23 ноември 1993 г. и на член 5 от Директива 2003/88/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г., както и на член 31 от Хартата на основните права на Европейския съюз, в случай на работници на смени и с периоди за почивка, които се определят на ротационен принцип, наети в търговски обект, отворен всеки ден от седмицата, но без непрекъснат 24-часов производствен процес, трябва ли денят за задължителната почивка, на която работникът има право, да се предоставя задължително в рамките на всеки седемдневен период, тоест, най-късно на седмия ден, следващ шест последователни работни дни?
 2)
 Съвместимо ли е с посочените директиви и разпоредби тълкуване, съгласно което спрямо тази категория работници работодателят е свободен в рамките на съответната седмица да избере дните, в които да им предостави полагащата им се почивка, вследствие на което работник може да бъде принуден да работи до десет последователни дни (например, между сряда, предхождан от почивните понеделник и вторник, и петък на следващата седмица, след който следва почивка в събота и неделя)?
 3)
 Съвместимо ли е с посочените директиви и разпоредби тълкуване, съгласно което непрекъсната 24-часова почивка може да се предоставя във всеки календарен ден в рамките на определен период от 7 календарни дни, както и че следващият период на непрекъсната 24-часова почивка (към която се добавят 11-те часа междудневна почивка) също може да се предоставя във всеки календарен ден в рамките на периода от седем календарни дни, следващ първия описан период?
 4)
 Съвместимо ли е с посочените директиви и разпоредби, както и с предвиденото в член 16, буква а) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. тълкуване, съгласно което работникът, вместо непрекъсната 24-часова почивка (към която се добавят 11-те часа междудневна почивка) в рамките на всеки седемдневен период, може да ползва два периода — последователни или не — на 24-часова непрекъсната почивка през всеки от четирите календарни дни в рамките на съответния референтен период от 14 календарни дни?
 (1) Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стр. 18).
 (2) Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/32
 Преюдициално запитване, отправено от Audiencia provincial de Tarragona (Испания) на 4 януари 2010 г. — Наказателно производство срещу Valentín Salmerón Sánchez
 (Дело C-1/10)
 2010/C 63/53
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia provincial de Tarragona
 Страни в главното производство
 Ищец: Valentín Salmerón Sánchez
 Други страни: Ministerio Fiscal и Dorotea López León
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли правото на жертвата да дава обяснения, посочено в съображение 8 от преамбюла на Рамковото решение (1), да се тълкува като позитивно задължение на държавните органи, които отговарят за преследването и наказването на увреждащите деяния, да позволят на жертвата да изразява своята оценка, разсъждения и мнение относно преките последици за живота ѝ, които могат да произтекат от налагането на наказания на извършителя, с който поддържа семейна или силна емоционална връзка?
 2.
 Трябва ли член 2 от Рамково решение 2001/220/ПВР да се тълкува в смисъл, че задължението на държавите за признаване на правата и законните интереси на жертвата налага да вземат предвид нейното мнение, когато наказателноправните последици на производството могат да застрашат съществено и пряко упражняването на нейното право на свободно развитие на личността и на личен и семеен живот?
 3.
 Трябва ли член 2 от Рамково решение 2001/220/ПВР да се тълкува в смисъл, че държавните органи не могат да не вземат предвид свободната воля на жертвата, когато се противопоставя на налагането или запазването на мярка, забраняваща доближаването до пострадалия, когато извършителят е член на семейството и не се констатира обективно положение на опасност отново да извърши престъпление, преценява се ниво на лична, социална, културна и емоционална компетентност, което изключва предвиждане за изпадане в подчинение пред извършителя, или, напротив, тази мярка трябва да се приеме във всеки случай с оглед на специфичните характеристики на тези престъпления?
 4.
 Трябва ли член 8 от Рамково решение 2001/220/ПВР, който предвижда, че държавите осигуряват подходящо равнище на защита на жертвите, да се тълкува в смисъл, че позволява общото и задължително налагане на мерки, забраняващи доближаването до пострадалия или общуване с него, като допълнителни наказания във всички случаи, когато жертвата е пострадала от престъпления, извършени в семейството, с оглед на специфичните характеристики на тези престъпления, или обратно, член 8 изисква да се направи индивидуална преценка, която да позволи установяването, за всеки отделен случай, подходящото равнище на защита на противоречивите интереси?
 5.
 Трябва ли член 10 от Рамково решение 2001/220/ПВР да се тълкува в смисъл, че позволява да се изключи по общ начин медиацията в наказателните производства относно престъпления, извършени в семейството, с оглед на специфичните характеристики на тези престъпления, или обратно — медиацията трябва да бъде позволена и в този вид производства, като се преценяват, за всеки отделен случай, противоречивите интереси?
 (1) Рамково решение на Съвета от 15 март 2001 година относно правното положение в наказателното производство на жертвите от престъпления (2001/220/ПВР) (ОВ L 82, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 104).


text:
20150731029616882015/C 270/342742015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150616272711Дело T-274/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Alcogroup и Alcodis/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Картели — Пазар на биоетанола и етанола — Административно производство — Разпореждане предприятията да се подчинят на решение за проверка — Отказ за спиране на действията по разследване — Молба за постановяване на временни мерки — Недопустимост)
 ---documentbreak--- C2702015BG2710120150616BG0034271271Определение на председателя на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Alcogroup и Alcodis/Комисия
 (Дело T-274/15 R)
 „(Обезпечително производство — Конкуренция — Картели — Пазар на биоетанола и етанола — Административно производство — Разпореждане предприятията да се подчинят на решение за проверка — Отказ за спиране на действията по разследване — Молба за постановяване на временни мерки — Недопустимост)“2015/C 270/34Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Alcogroup (Брюксел, Белгия) и Alcodis (Брюксел) (представители: P. de Bandt, J. Dewispelaere и J. Probst, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito, V. Bottka и F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Молба за постановяване на временни мерки, състоящи се, от една страна, в спиране на изпълнението на решение C (2015) 1769 окончателен на Комисията от 12 март 2015 г. с адресати Alcogroup, както и всички предприятия, които то контролира пряко или непряко, включително Alcodis, постановено в производство по член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (AT.40244 — AQUAVIT), както и на решението ѝ от 8 май 2015 г. с адресат Alcogroup, постановено във връзка с производства по разследване AT.A0244 — Bioéthanol — и AT.A0054 — Oil and Biofuel Markets, и, от друга страна, в задължаване на Комисията да спре всякакви действия по разследване в производства AT.A0054 и AT.A0244.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/40
 Жалба, подадена на 16 февруари 2016 г. — Sartour/Парламент
 (Дело T-78/16)
 (2016/C 118/47)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sartour (Беверен, Белгия) (представител: M. Cherchi, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима и основателна.
 След което:
 —
 да отмени решението на Парламента, съдържащо се в писмо от 18 декември 2015 г., с което жалбоподателят е уведомен за отхвърляне на офертата му в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка No 06B40/2015/M073 за предлагане на средиземноморска храна в сградата Altiero Spinelli на Европейския парламент в Брюксел,
 —
 да отмени решението на Парламента от неизвестна дата за възлагане на предлагането на средиземноморска храна в сградата Altiero Spinelli,
 —
 във всички случаи да осъди ответника да понесе всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е нарушение на принципа, че критерий за качествен подбор са минималните прагове на оборот на оферентите, на принципа на конкурентно възлагане и на принципа на равенство на оферентите.
 2.
 Второто основание е нарушение на принципа, че актовете на институциите на Европейския съюз трябва да се мотивират.
 3.
 Трето основание е нарушение на принципите на пропорционалност, равенство и отвореност на обществените поръчки, явна грешка при преценката, неспазване на изискванията за равно третиране на оферентите и за свободна конкуренция между тях.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/28
 Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) на 26 май 2010 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC
 (Дело C-259/10)
 ()
 2010/C 209/39
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Ответник: The Rank Group PLC
 Преюдициални въпроси
 1.
 Различното третиране по ДДС —
 i)
 на доставки, които са идентични от гледна точка на потребителя, или
 ii)
 на сходни доставки, които задоволяват едни и същи нужди на потребителя — само по себе си достатъчно ли е, за да се приеме, че е налице нарушение на принципа на данъчен неутралитет или трябва да се вземе предвид (и ако това е така, как)
 а)
 правният и икономически контекст;
 б)
 дали е налице конкуренция между идентичните услуги, респ. между сходните услуги; и/или
 в)
 дали различното третиране по ДДС е довело до нарушаване на конкуренцията?
 2.
 Може ли данъчнозадължено лице, чиито доставки съгласно националното право подлежат на облагане с ДДС (поради упражненото от държавата членка дискреционно правомощие по член 13Б, буква е) от Шеста директива (1)), да иска възстановяване на платения за тези доставки ДДС поради нарушение на принципа на данъчен неутралитет, възникнало от третирането по ДДС на други доставки („доставки, използвани за сравнение“), ако
 а)
 съгласно националното право доставките, използвани за сравнение, подлежат на облагане с ДДС, но
 б)
 данъчният орган на държавата членка има практика да третира доставките, използвани за сравнение, като освободени от ДДС?
 3.
 Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, в какво поведение се изразява съответната практика, и по-специално
 а)
 необходимо ли е данъчният орган ясно и недвусмислено да е посочил, че използваните за сравнение доставки ще бъдат третирани като освободени от ДДС;
 б)
 има ли значение фактът, че към момента, когато данъчният орган е направил такова изявление, той не е преценил всички факти, които са релевантни за правилното третиране по ДДС на използваните за сравнение доставки, или не е преценил правилно тези факти; и
 в)
 има ли значение фактът, че ДДС за използваните за сравнение доставки не е нито деклариран от данъчнозадълженото лице, нито е поискан от данъчния орган, но впоследствие данъчният орган се е опитал да събере този ДДС, при спазване на обичайните давностни срокове съгласно националното право?
 4.
 Ако различното данъчно третиране се дължи на уеднаквена практика на националните данъчни органи, основана на общоприето схващане за действителния смисъл на съответните национални правни норми, от значение ли е за наличието на нарушение на принципа на данъчен неутралитет, ако
 i)
 впоследствие данъчните органи променят своята практика,
 ii)
 впоследствие национален съд приеме, че променената практика отразява правилното тълкуване на смисъла на съответните национални правни норми,
 iii)
 принципите на националното и/или европейското право, включително принципът на защита на оправданите правни очаквания, принципът на estoppel, принципът на правна сигурност и принципът на забрана за обратно действие, и/или давностните срокове не допускат държавата членка да събира ДДС за доставки, които по-рано са били разглеждани като освободени?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/50
 Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — GALP Energia Españaи др./Комисия
 (Дело T-462/07)
 (2008/C 51/92)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: GALP Energia España SA (Мадрид, Испания), Petróleos de Portugal SA (Лисабон, Португалия) и GALP Energia, SGPS, SA (Лисабон, Португалия) (представител: M. Slotboom, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 На първо място да се отмени оспорваното решение или
 —
 При условията на субсидиарност да се отменят членове 1, 2 и 3 от това решение, доколкото се засягат жалбоподателите, или
 —
 При условията на субсидиарност да се отмени член 2 от решението, доколкото на жалбоподателите се налага глоба, или
 —
 При условията на субсидиарност да се намали глобата, наложена на жалбоподателите в член 2 от решението,
 —
 Да се осъди Комисията да заплати разноските по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателите искат пълна или частична отмяна на Решение от 3 октомври 2007 г. С(2007)4441 окончателен на Комисията относно процедура по член 81 ЕО (Преписка COMP/38710 — Битум — Испания), в което Комисията намира, че заедно с други предприятия, жалбоподателите са участвали в съвкупност от споразумения и съгласувани практики на пазара на проникващ битум, която обхваща територията на Испания и се състои в споразумения за поделяне на пазара и съгласуване на цените.
 В подкрепа на оплакванията си жалбоподателите излагат следните правни основания:
 —
 в нарушение на принципа на доброто управление, уреден в член 41 от Хартата за основните права на Европейския съюз, Комисията не е провела справедливо, щателно и безпристрастно разследване, като е заместила собственото си независимо разследване на релевантните факти с неясните и неточни обвинения, направени от другите лица, подали молба за снизходителност,
 —
 Чрез явни грешки в преценката и погрешно прилагане на правото Комисията нарушила член 81 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 (1), като е заключила, че GALP Energia España е участвала в разпределението на клиенти, в контролните и компенсаторни механизми или в някоя от ценовите договорености, както е описано в оспорваното решение,
 —
 По-нататък Комисията е нарушила член 81 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета при определянето на продължителността на твърдяното нарушение на член 81 ЕО като е заключила, че участието на GALP Energia España в забранените практики е продължило до октомври 2002 г. Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила горепосочените разпоредби при определянето на размера на наложената им глоба,
 —
 На последно място, тъй като Комисията не е провела щателно и независимо разследване, е налице ненадлежно представяне на доказателства и нарушение на принципа на задължително мотивиране, предвиден в член 253 ЕО.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/51
 Иск, предявен на 2 март 2007 г. — Agencja Wydawnicza Technopol/СХВП — („350“)
 (Дело T-64/07)
 (2007/C 95/102)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Agencja Wydawnicza Technopol, Sp. z o. o. (Częstochowa, Република Полша) (представител: D. Rzążewska, адвокат [radca prawny])
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 21 декември 2006 г. по дело R 1033/2006-4,
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словен знак „350 “за стоки от клас 16.
 Решение на проверителя: Отказ за регистрация.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Неправилно приложение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността (1), тъй като по отношение на съответните стоки знакът „350 “не е нито описателен, нито му липсват необходимите минимални отличителни белези.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година, (ОВ L 11, стр. 1)


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/22
 Преюдициално запитване, отправено от Grondwettelijk Hof (Белгия) на 29 октомври 2012 г. — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV и др.
 (Дело C-483/12)
 2013/C 26/42
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Grondwettelijk Hof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pelckmans Turnhout NV
 Ответници: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV, Walter Van Gastel Schoten NV
 Преюдициален въпрос
 Принципът на равенство, залегнал в член 6, параграф 3 от Договора за Европейския съюз и в членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с членове 15 и 16 от тази харта и членове 34—36, 56 и 57 от Договора за функционирането на Европейския съюз, трябва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба като съдържащата се в членове 8, 9, 16 и 17 от Закона от 10 ноември 2006 г. за работното време в сферата на търговията, занаятчийството и услугите, тъй като предвиденото там задължение за един почивен ден в седмицата
 i)
 не се прилага нито за търговците, които извършват дейността си в железопътни гари или в търговски обекти на предприятия за обществен транспорт, нито за продажбите в международни граждански летища и пристанища, нито за продажбите в бензиностанции или търговски обекти на магистрали, но се прилага за търговците, които извършват дейността си на други места,
 ii)
 не се прилага за търговците, които продават стоки като вестници, списания, цигарени изделия и аксесоари, телефонни карти и талони за националната лотария, носители, съдържащи аудиовизуални произведения и видеоигри, както и сладолед, но се прилага за търговците, които предлагат други стоки,
 iii)
 се прилага само за търговците на дребно, т.е. за предприятията, които продават на крайни потребители, но не се прилага за други търговци,
 iv)
 създава, поне за търговците, които извършват дейността си чрез реално съществуващо място за продажба и имат пряк контакт с клиента, значително по-голямо ограничение отколкото за търговците, които извършват своята дейност посредством онлайн магазин или евентуално други форми на продажба от разстояние?


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/55
 Жалба, подадена на 30 юли 2008 г. — Kipp/Европол
 (Дело F-65/08)
 (2008/C 285/98)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Michael Kipp (Хага, Нидерландия) (представител: P. de Casparis, avocat)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението от 4 октомври 2007 г., с което Европол уведомява жалбоподателя, че няма никаква възможност да му предложи постоянна длъжност.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 4 октомври 2007 г., с което ответникът уведомява жалбоподателя, че няма никаква възможност да му предложи постоянна длъжност, както и решение от 29 април 2008 г., с което се отхвърля жалбата срещу първото решение и срещу решението от 12 юни 2008 г., което е продължение на това от 4 октомври 2007 г.,
 —
 да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/44
 Иск, предявен на 5 януари 2007 г. — Sanofi-Aventis с/у СХВП — AstraZeneca (EXANTIN)
 (Дело T-4/07)
 (2007/C 42/77)
 Език, на който е изготвен искът: английски
 Страни
 Ищец: Sanofi-Aventis SA (Paris, France) [представители: R. Gilbey, адвокат]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: AstraZeneca AB (Södertälje, Швеция)
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав от 10 октомври 2006 г., дело R 1302/2005-1 и да се потвърди твърдението на жалбоподателя, че съществува вероятност за объркване между конфликтните марки;
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски на ищеца по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: AstraZeneca AB
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „EXANTIN“ за стоки по клас 5 — заявление No 2 694 115
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Ищецът
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Международните и национални словни марки „ELOXATIN“ и „ELOXATINE“ за стоки по клас 5
 Решение на отдела по споровете: Отхвърляне на възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата
 Приведени правни основания: Апелативният състав не е идентифицирал цялата съответна група потребители и е установил погрешно степента на известност на марката от страна на различните части на идентифицираната от него съответна група потребители.
 Освен това, апелативният състав не е приложил подходящия критерий за сравнение на стоките и не е сравнил знаците по глобален начин. Вследствие на това, той е приел погрешно, че не съществува вероятност за объркване.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/16
 Решение на Общия съд от 15 декември 2010 г. — DTL/СХВП — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)
 (Дело T-188/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Solaria“ - По-ранна национална фигуративна марка „SOLARTIA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на услугите - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 38/29
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: DTL Corporación, SL (Мадрид, Испания) (представители: C. Rueda Pascual и A. Zuazo Araluze, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, SL (Памплона, Испания) (представители: C. Gutiérrez Martínez, H. Granado Carpenter и M. Polo Carreño, avocats)
 Предмет
 Жалба против решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2010 г. (преписка R 767/2009-2), постановено в производство по възражение между Gestiόn de Recursos y Soluciones Empresariales, SL и DTL Corporación, SL.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда DTL Corporación, SL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/22
 Преюдициално запитване, отправено от Regeringsrätten (Швеция) на 25 януари 2008 г. — Skatteverket/AB SKF
 (Дело C-29/08)
 (2008/C 79/37)
 Език на производството: шведски
 Препращаща юрисдикция
 Regeringsrätten (Швеция)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Skatteverket
 Ответник: AB SKF
 Преюдициални въпроси
 1)
 Дали членове 2 и 4 от Шеста директива 77/388/ЕИО (1) и членове 2 и 9 от Директива 2006/112/ЕО (2) трябва да се тълкуват в смисъл, че прехвърлянето на акции на дъщерно дружество от страна на данъчнозадължено лице във връзка с облагаеми доставки на услуги, които то е предоставило на това дъщерно дружество, представлява облагаема сделка?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е, че прехвърлянето е облагаема сделка, попада ли то сред освободените сделки с акции по член 13, Б, буква г), точка 5 от Директива 77/388 и по член 135, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112?
 3)
 Независимо от отговора на предходните два въпроса, за направените по прехвърлянето разходи може ли да възникне право на приспадане?
 4)
 За отговора на тези въпроси има ли значение обстоятелството, че прехвърлянето на акциите на дъщерното дружество е извършено на няколко пъти?
 (1) Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).
 (2) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/31
 Жалба, подадена на 2 ноември 2015 г. — Basic Net/СХВП (Изображение на три вертикални ленти)
 (Дело T-612/15)
 (2016/C 007/41)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Basic Net SpA (Торино, Италия) (представител: D. Sindico, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: Фигуративна марка на Общността „Изображение на три вертикални ленти“ — заявка за регистрация No 12 880 481
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 14 август 2015 г. по преписка R 2845/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 като главно искане:
 —
 да измени обжалваното решение въз основа на доводите, съдържащи се в настоящата жалба, и на доказателствата и документите, представени в производствата пред първите две инстанции, и без да връща делото, да постанови регистрацията на марка No 012880481, тъй като обжалваното решение трябва да се счита за опорочено поради нарушение in primis на разпоредбите на член 7, параграф 1, буква б) и на член 75 от Регламента за марката на Общността, и при условията на евентуалност, на разпоредбите на член 7, параграф 3 от посочения регламент.
 при условията на евентуалност:
 —
 да отмени обжалваното решение и да го върне за ново разглеждане на апелативния състав,
 —
 да определи размера на съдебните разноски и да осъди СХВП да ги заплати.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009.


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/8
 Определение на Съда (четвърти състав) от 25 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 (Дело C-518/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) No 469/2009 - Член 3 - Условия за получаване на сертификат - Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила - Критерии - Разрешение за пускане на пазара - Пуснат на пазара лекарствен продукт, който съдържа само една активна съставка, при положение че с патента се претендира комбинация от активни съставки)
 2012/C 73/13
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc
 Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Тълкуване на член 3, буква a) от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стp.1) — Условия за получаване на сертификат — Понятие за продукт, защитен с основен патент, който е в сила — Критерии — Значение на Споразумение 89/695/ЕИО относно патентите на Общността за преценката на тези критерии в случай на косвено нарушение или на нарушение при условията на съучастие по смисъла на член 26 от това споразумение
 Диспозитив
 Член 3, буква а) от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска компетентните в областта на индустриалната собственост ведомства на държава членка да издават сертификат за допълнителна закрила, когато споменатата в заявката за такъв сертификат активна съставка е посочена в текста на претенциите на основния патент в комбинация с друга активна съставка, без да е налице претенция само за тази активна съставка.
 (1) ОВ C 13, 15.1.2011 г.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/35
 Решение на Общия съд от 25 ноември 2014 г. — Orange/Комисия
 (Дело T-402/13) (1)
 (Конкуренция - Административно производство - Решение за извършване на проверка - Пропорционалност - Подходящ характер - Необходимост - Липса на произволен характер - Мотивиране)
 (2015/C 016/56)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Orange (Париж, Франция) (представители: J.-P. Gunther и A. Giraud, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Dawes и F. Ronkes Agerbeek)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решения C (2013) 4103 окончателен и C (2013) 4194 окончателен на Комисията от 25 и 27 юни 2013 г., приети в производство по член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета и с адресати съответно France Télécom SA и Orange, както и всички дружества, което те контролират пряко или непряко
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Orange да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/20
 Жалба, подадена на 24 януари 2017 г. от Rudolf Keil срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 15 декември 2016 г. по дело T-330/15, Rudolf Keil/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-37/17 P)
 (2017/C 277/28)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rudolf Keil (представител: J. Sachs, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 С определение от 31 май 2017 г. Съдът на Европейския съюз (втори състав) отхвърли жалбата и осъди жалбоподателя да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/21
 Определение на председателя на Съда от 1 април 2008 г. (преюдициално запитване от Corte Suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Porto Antico di Genova SpA
 (Дело C-149/06) (1)
 (2008/C 142/35)
 Език на производството: италиански
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 310, 16.12.2006 г.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/73
 Жалба, подадена на 30 ноември 2015 г. — Pharm-a-care Laboratories/СХВП — Pharmavite (VITAMELTS)
 (Дело T-713/15)
 (2016/C 038/99)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Сидни, Австралия) (представител: I. De Freitas, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Pharmavite LLC (Калифорния, САЩ)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „VITAMELTS“ — марка на Общността No 11 403 581
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 10 септември 2015 г. по преписка R 2649/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да потвърди изцяло решението на отдела по отмяна, така че искане за отмяна No 8627 C да бъде оставено без уважение,
 —
 да осъди СХВП и Pharmavite LLC да заплатят разноските на жалбоподателя за тези производства.
 Изложени основания
 —
 апелативният състав нарушил член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009. Той допуснал грешка при прилагането на правото, доколкото приел, че жалбоподателят е действал недобросъвестно при подаването на заявлението за регистрация на спорната марка;
 —
 решението на апелативния състав отчасти се базирало на нарушение на съществени процесуални правила, а именно, на непредоставянето на жалбоподателя на възможност да отговори на доказателствата, представени от лицето, подало искането за обявяване на недействителност.


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/13
 Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Република Естония) на 25 март 2011 г. — AS Pimix, в ликвидация/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium
 (Дело C-146/11)
 2011/C 160/15
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Riigikohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: AS Pimix, в ликвидация
 Ответници: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium
 Преюдициални въпроси
 1.
 С оглед на практиката на Съда (Решение от 11 декември 2007 г. по дело Skoma-Lux, C-161/06, Сборник, стр. I-10841, Решение от 4 юни 2009 г. по дело Balbiino, C-560/07, Сборник, стр. I-4447 и Решение от 29 октомври 2009 г. по дело Rakvere Lihakombinaat, C-140/08, Сборник, стр. I-10533) трябва ли член 288 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 58 от Акта за присъединяване да се тълкува в смисъл, че може да се изисква от частноправен субект да изпълнява задължението, произтичащо от Регламент (ЕО) No 1972/2003 (1) на Комисията от 10 ноември 2003 година,
 а)
 независимо от обстоятелството, че към 1 май 2004 г. посоченият регламент не е бил публикуван на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз,
 б)
 и че законодателят на съответната държава членка не е възпроизвел във вътрешноправен акт установеното в регламента определение за земеделски продукти, а само е препратил към член 4, параграф 5 от посочения регламент, който не е бил надлежно публикуван,
 в)
 при положение че частноправният субект е изпълнил едно от произтичащите от този регламент задължения (декларирал е запасите в съответствие с приложимия за стоката код), без да го оспорва,
 г)
 и че му е наложена такса от компетентния орган на държавата членка на дата, на която Регламент No 1972/2003 вече е бил публикуван на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз?
 2.
 От член 58 от Акта за присъединяване във връзка с член 297, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, със съображение 3 и с член 4 от Регламент (ЕО) No 1972/2003 на Комисията може ли да се заключи, че държава членка може да изисква от частноправен субект заплащането на такса върху излишъците от запаси, при положение че към 1 май 2004 г. Регламент No 1972/2003 не е бил публикуван на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз, но вече е бил публикуван в него на естонски език към последващия момент на налагане на таксата от компетентния орган на държавата членка?
 (1) Регламент (ЕО) No 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 293, 2003 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 100).


text:
 10.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 362/23
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 28 септември 2011 г. — AC/Съвет
 (Дело F-9/10) (1)
 (Публична служба - Повишаване - Процедура за повишаване за 2009 г. - Съпоставяне на заслугите - Явна грешка в преценката)
 2011/C 362/37
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AC (Брюксел, Белгия) (представители: адв. S. Rodrigues и адв. C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Съвет (представители: г-н M. Bauer и г-жа K. Zieleśkiewicz)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AD 13 на основание на процедурата за повишаване за 2009 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 АС понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г., стр. 79.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 7 февруари 2007 г. — Gordon/Комисия
 (Дело T-175/04) (1)
 („Длъжностни лица - Иск за отмяна - Доклад относно развитието на кариерата - Пълна и трайна инвалидност - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на решение - Иск за обезщетение - Недопустимост“)
 (2007/C 82/69)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Donal Gordon (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. Byrne, solicitor, впоследствие J. Sambon и P.-P. Van Gehuchten, и P. Reyniers, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Krämer)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на Решението от 11 декември 2003 г., с което се отхвърля жалбата срещу Решението от 28 април 2003 г., потвърждаващо доклада относно развитието на кариерата на ищеца за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г., и, от друга страна, искане за обезщетение за претърпените от ищеца вреди
 Диспозитив
 1)
 Производството по иска за отмяна се прекратява поради отпаднало основание за постановяване на решение.
 2)
 Искът за обезщетение се отхвърля като недопустим.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 179, 10.7.2004 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/21
 Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Италианска република/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-295/11)
 2011/C 232/34
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Calmieri и S. Fiorentino, Avvocato dello Stato)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Съвета от 10 март 2011 г. за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита (2011/167/ЕС) (1);
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си Италианската република изтъква четири правни основания.
 На първо място тя поддържа, че засиленото сътрудничество е било разрешено от Съвета извън границите, предвидени в член 20, параграф 1 ДЕС, според който тази процедура е допустима само в области, които не попадат в изключителната компетентност на Съюза. Съюзът наистина имал изключителна компетентност за създаване на „европейски права“, които обаче имали за правно основание член 118 ДФЕС.
 На второ място тя твърди, че разрешаването на засилено сътрудничество в конкретния случай поражда последици, които противоречат или във всички случаи не съответстват на целите, с оглед на които този институт е закрепен в Договорите. Доколкото посоченото разрешаване противоречало ако не на буквата, то поне на духа на член 118 ДФЕС, то нарушавало член 326, параграф 1 ДФЕС, в частта, с която налага засиленото сътрудничество да спазва Договорите и правото на Съюза.
 На трето място Италианската република се оплаква, че решението за разрешаване е прието без адекватна проверка във връзка с изискването то да представлява крайна мярка, и без подходящи мотиви по този въпрос.
 Накрая, решението за разрешаване нарушавало член 326 ДФЕС, доколкото засяга вътрешния пазар, като възпрепятства търговията между държавите членки и създава нарушения на конкуренцията. Освен това то не благоприятствало засилването на процеса на интеграция в Съюза, като по този начин противоречало на член 20, параграф 1, второ изречение от ДЕС.
 (1) ОВ L 76 от 22.3.2011 г., стp. 53.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/53
 Жалба, подадена на 25 септември 2008 г. — S.F. Turistico Immobiliare/Съвет и Комисия
 (Дело T-408/08)
 (2008/C 301/89)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: S.F. Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Италия) (представител: L. Marcialis, avvocato)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Главно искане
 —
 Да се обяви недействителността на Решение на Комисията на Европейските общности C(2008) 2997 от 2 юли 2008 г. относно схемата за помощ „Регионален закон No 9 от 1998 г. — Злоупотреба с помощ No 272/98“.
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в полза на жалбоподателя.
 При условията на евентуалност
 —
 Да се отмени частично обжалваното решение в частта, в която обявява за несъвместима с общия пазар цялата схема за помощ „освен ако бенефициерът на помощта не е подал искане за помощ въз основа на тази схема преди изпълнението на работите, свързани с програма за начално финансиране“, предвиждайки възстановяването на Италианската република на съответните суми, без да изключва помощта, доколкото увеличава разходите — понесени от бенефициера преди подаването на искането за помощ — до границите, предвидени от разпоредбите за помощите „de minimis“.
 При условията на евентуалност спрямо предходното
 —
 Да се обяви за незаконосъобразна точка 4.2 от Акт на Съвета No 98C 74/06 относно „насоки в областта на държавните помощи с регионална цел“, съгласно която „схемите за подпомагане трябва освен това да установяват, че искането за помощ е подадено преди започване на изпълнението на проектите“, в частта, в която той изключва от допускане целия размер на помощта, предвидена в полза на бенефициерите, без да изключва частта от помощта, свързана с инвестициите, извършени след подаването на искането, които са функционално или структурно независими.
 —
 Да се отмени частично обжалваното решение, в частта в която предвижда пълното възстановяване на Италианската република на изплатените суми, без да изключва помощта, доколкото в нея се увеличават разходите, понесени от бенефициера след подаване на искането за помощ и отнасящи се до функционално или структурно независими части на предприетия проект.
 Правни основания и основни доводи
 Решението, обжалвано по настоящото дело, е същото като обжалваното по дело T-394/08 Регион Сардиния срещу Комисия.
 Правните основания и основни доводи са сходни на изтъкнатите по посоченото по-горе дело.
 Жалбоподателят изтъква по-специално незоконосъобразността по смисъла на член 241 от Договора за ЕО на точка 4.2 от Акт на Съвета No 98 C 74/06 относно „Насоки в областта на държавните помощи с регионална цел“, доколкото фактът, че от вече изпълнената реализация на малка част (около една двадесета) от работите по проекта произтича пълната недопустимост на помощта спрямо всички останали, макар и редовно започнати в период, следващ установения във въпросните насоки, изглежда в противоречие с логиката на общностните политики за подпомагане, по-специално в случай, характеризиращ се с толкова явни особености.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/26
 Жалба, подадена на 27 ноември 2013 г. — ZZ/ENISA
 (Дело F-112/13)
 2014/C 85/45
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: V. Christianos, адвокат)
 Ответник: Европейска агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на изпълнителния директор на ENISA за прекратяване на трудовия договор за неопределено време на жалбоподателя.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени мълчаливото отхвърляне на административната жалба на жалбоподателя, както и всички предходни незаконосъобразни актове, включително актът, с който ENISA уволнява жалбоподателя;
 —
 да се разпореди изплащането в полза на жалбоподателя на сумата от 50 000 EUR като обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди;
 —
 ENISA да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/38
 Жалба, подадена на 10 ноември 2010 г. — Gozi/Комисия
 (Дело F-116/10)
 2011/C 55/70
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: (Sogliano al Rubicone, Италия) (представители: L. De Luca и G. Passalacqua, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за отказ на искането за възстановяване на разноските за адвокатски възнаграждения, направени от жалбоподателя в рамките на наказателно производство пред национална юрисдикция.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“- Дирекция D — HR.D.2/MB/db Ares (2010) — Y96 985,
 —
 да се установи и обяви правото на жалбоподателя да му се възстановят разноските за адвокатски възнаграждения и вследствие на това да се разпореди плащането на сумата от 24 480 ЕUR.


text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/2
 Решение на Съда (втори състав) от 29 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Белгия) — Essent Belgium NV/Vlaams Gewest, Inter-Energa и др.
 (Дело C-492/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регионални правни уредби, които предвиждат безплатно разпределение на електроенергията от възобновяеми енергийни източници по мрежите в съответния регион - Разлика в зависимост от произхода на зелената електроенергия - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Свободно движение на стоки - Директива 2001/77/ЕО - Членове 3 и 4 - Национални механизми за подпомагане на производството на зелена енергия - Директива 2003/54/ЕО - Членове 3 и 20 - Директива 96/92/ЕО - Членове 3 и 16 - Вътрешен пазар на електроенергия - Достъп до разпределителните мрежи при недискриминационни ценови условия - Задължения за обществена услуга - Непропорционалност))
 (2017/C 046/02)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Essent Belgium NV
 Ответници: Vlaams Gewest, Inter-Energa, IVEG, Infrax West, Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE), Vlaamse Regulator van de Electriciteits- en Gasmarkt (VREG)
 в присъствието на: Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening Antwerpen (IMEA), Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening in West- en Oost-Vlaanderen (IMEWO), Intercommunale Vereniging voor Energielevering in Midden-Vlaanderen (Intergem), Intercommunale Vereniging voor de Energiedistributie in de Kempen en het Antwerpse (IVEKA), Iverlek, Gaselwest CVBA, Sibelgas CVBA
 Диспозитив
 Разпоредбите на членове 28 ЕО и 30 ЕО, на член 3, параграфи 2 и 8 и член 20, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО, на член 3, параграфи 2 и 3 и член 16 от Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия, както и на членове 3 и 4 от Директива 2001/77/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно насърчаване на производството и потреблението на електроенергия от възобновяеми енергийни източници на вътрешния електроенергиен пазар, взети заедно, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правни уредби като Besluit van de Vlaamse regering tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 28 september 2001 (Постановление на фламандското правителство за изменение на постановлението на фламандското правителство от 28 септември 2001 г.) от 4 април 2003 г. и Besluit van de Vlaamse regering inzake de bevordering van elektriciteitsopwekking uit hernieuwbare energiebronnen (Постановление на фламандското правителство за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници) от 5 март 2004 г., които въвеждат схема за безплатно разпределение на зелената електроенергия по разпределителните мрежи в съответния регион, но така ограничават приложимостта на тази схема, че съгласно първото постановление тя се отнася само до зелената електроенергия, подавана пряко от производствени мощности към посочените разпределителни мрежи, а съгласно второто — само до зелената електроенергия, подавана пряко от такива мощности към разпределителни мрежи в държавата членка, към която принадлежи този регион.
 (1) ОВ C 34, 2.2.2015 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 6 май 2009 г. — Wieland-Werke/Комисия
 (Дело T-116/04) (1)
 („Конкуренция - Картели - Пазар на медни тръби за промишлени цели - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цени и подялба на пазари - Глоби - Принцип на законоустановеност на наказанието - Размер на съответния пазар - Възпиращ ефект - Продължителност на нарушението - Сътрудничество“))
 2009/C 153/60
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Wieland-Werke AG (Ulm, Германия) (представители:: R. Bechtold и U. Soltész, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално от É. Gippini Fournier и H. Gading, впоследствие от É. Gippini Fournier, O. Weber и K. Mojzesowicz, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя на основание член 2, буква а) от Решение C (2003) 4820 окончателен на Комисията от 16 декември 2003 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/E-1/38.240 — Тръби за промишлени цели)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Wieland-Werke AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 30.4.2004 г.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/11
 Решение на Съда (трети състав) от 22 септември 2016 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
 (Съединени дела C-14/15 и C-116/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Автоматизиран обмен на данни - Регистрация на превозните средства - Дактилоскопични данни - Приложима правна уредба след влизането в сила на Договора от Лисабон - Преходни разпоредби - Правно основание от вторичното право - Разграничение на законодателните актове от мерките за изпълнение - Консултация с Парламента - Инициатива на държава членка или на Европейската комисия - Правила за гласуване))
 (2016/C 419/13)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola и М. Пенчева)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès, K. Michoel и K. Pleśniak)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и A. Lippstreu) и Кралство Швеция (представители: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson и L. Swedenborg)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2014/731/ЕС на Съвета от 9 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данните за регистрацията на превозните средства в Малта, Решение 2014/743/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Кипър, Решение 2014/744/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Естония и Решение 2014/911/ЕС на Съвета от 4 декември 2014 година за започване на автоматизиран обмен на данни по отношение на дактилоскопични данни в Латвия.
 2)
 Запазва правните последици на решения 2014/731, 2014/743, 2014/744 и 2014/911 до влизането в сила на нови решения, които да ги заменят.
 3)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 4)
 Федерална република Германия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 96, 23.3.2015 г.
 ОВ C 146, 4.5.2015 г.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/6
 2009/C 297/02
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 282, 21.11.2009 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 267, 7.11.2009 г.
 ОВ C 256, 24.10.2009 г.
 ОВ C 244, 10.10.2009 г.
 ОВ C 233, 26.9.2009 г.
 ОВ C 220, 12.9.2009 г.
 ОВ C 205, 29.8.2009 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/6
 Решение на Съда (трети състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)/Administración del Estado
 (Дело C-456/10) (1)
 (Свободно движение на стоки - Членове 34 ДФЕС и 37 ДФЕС - Национална правна уредба, въвеждаща за търговците на дребно на тютюн забрана за внос на тютюневи изделия - Норма относно съществуването и функционирането на монопола за търговия с тютюневи изделия - Мярка с равностоен на количествени ограничения ефект - Обосноваване - Защита на потребителите)
 2012/C 174/07
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Ищец: Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)
 Ответник: Administración del Estado
 в присъствието на: Unión de Asociaciones de Estanqueros de España, Logivend SLU, Organización Nacional de Asociaciones de Estanqueros
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 34 ДФЕС — Испански монопол върху търговията с тютюн — Забрана за внос на тютюн, наложена на търговците на дребно и установена в полза на търговците на едро — Пропорционалност
 Диспозитив
 Член 34 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на лицата, които имат разрешение за обект за търговия на дребно с тютюневи изделия и марки, да извършват дейност по внос на тютюневи изделия от други държави членки.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/40
 Жалба, подадена на 2 май 2014 г. — Energiewerke Nord/Комисия
 (Дело T-288/14)
 2014/C 223/43
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Energiewerke Nord GmbH (Рубенов, Германия) (представители: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme и T. Wielsch, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година за откриване на официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), доколкото то обхваща намалената допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание: не е налице поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
 —
 Жалбоподателят твърди, че предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение той посочва, че чрез разпоредбата енергоемките потребители не са поставени в по-благоприятно положение. Особеният компенсационен режим бил по-скоро за компенсиране на извънредните разходи, които жалбоподателят и други подобни потребители извършват специално за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници и служи за възстановяване на конкурентоспособността на енергоемките потребители, които първоначално са засегнати значително от допълнителната такса по EEG.
 2.
 Второ правно основание: липса на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
 —
 Освен това жалбоподателят твърди, че особеният компенсационен режим не представлява мярка, предоставена от „държавата или чрез ресурси на държавата“. Във връзка с това той изтъква, че допълнителната такса по EEG сама по себе си не е държавен ресурс, следователно и отказът от този ресурс чрез особения компенсационен режим не би могъл да представлява мярка, предоставена чрез ресурси на държавата.
 —
 Допълнителната такса по EEG не се събира, управлява, нито се разпределя от държавата или от назначен или създаден от нея публичен или частен субект. Тя по-скоро може да се събира непосредствено от оператора на преносни мрежи за електроенергия въз основа на съответен гражданско-правен иск. Тази такса не влиза в полза на държавния бюджет и следователно особеният компенсационен режим по никакъв начин не намалява пряко или косвено приходите на държавата.
 —
 Допълнителната такса по EEG не е предоставена и в полза на държавни органи. Освен това липсва обществен контрол върху средствата по EEG, като например от Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (Федерална служба по икономика и контрол върху износа, BAFA) или Bundesnetzagentur (Федерална агенция за мрежите).


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/10
 Решение на Съда (голям състав) от 1 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Dioikitiko Efeteio Athinon — Гърция) — Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio
 (Дело C-49/07) (1)
 (Членове 82 ЕО и 86 ЕО - Понятие за предприятие - Сдружение с нестопанска цел, което е представител в Гърция на Международната федерация по мотоциклетизъм - Понятие за икономическа дейност - Специално право по закон да се дава становище по подадени заявления за разрешение за организиране на мотоциклетни състезания - Успоредно упражняване на дейности като организиране на мотоциклетни състезания и сключване на договори за спонсорство, реклама и застраховка)
 (2008/C 209/13)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Dioikitiko Efeteio Athinon
 Страни в главното производство
 Ищец: Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)
 Ответник: Elliniko Dimosio
 Предмет
 Преюдициално запитване — Dioikitiko Efeteio Athinon — Тълкуване на член 82 ЕО и на член 86 ЕО — Понятие за предприятие — Сдружение по автомобилизъм с нестопанска цел (ELPA), което е представител на Международната федерация по мотоциклетизъм в Гърция и разполага с изключителното право да разрешава състезания в областта на автомобилния спорт — Сдружение, което упражнява успоредно икономически дейности като реклама, застраховка, сключване на договори за спонсорство и финансиране на награди
 Диспозитив
 Юридическо лице, чиито дейности се състоят не само в участие при вземането на административните решения, с които се разрешава организирането на мотоциклетни състезания, но и в организирането от самото него на такива състезания и сключването в тази връзка на договори за спонсорство, реклама и застраховка, попада в приложното поле на членове 82 ЕО и 86 ЕО. Тези членове не допускат национална правна уредба, която предоставя на юридическо лице, което организира мотоциклетни състезания и сключва в тази връзка договори за спонсорство, реклама и застраховка, правомощието да дава становище по подадените заявления за разрешение за организиране на такива състезания, без за това правомощие да са предвидени ограничения, задължения и контрол.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/7
 Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Дания
 (Дело C-327/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 85/374/ЕИО - Отговорност за дефектни стоки - Отговорност на доставчика на дефектна стока)
 (2007/C 199/10)
 Език на производството: датски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Rasmussen, A. Caeiros и H. Støvlbæk)
 Ответник: Кралство Дания (представител: J. Molde)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неправилно трaнспониране на Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (ОВ L 210, стр. 29) — Национално законодателство, което предвижда отговорност на дистрибутора на дефектна стока, същата като тази на производителя
 Диспозитив
 1)
 Като приема и поддържа в сила разпоредби, с които за междинните доставчици в мрежата за разпространение се предвижда отговорност при същите условия като производителя, в нарушение на член 3, параграф 3 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си съгласно посочената директива.
 2)
 Кралство Дания се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 257, 15.10.2005 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/26
 Жалба, подадена на 6 януари 2011 г. — Sina Bank/Съвет
 (Дело T-15/11)
 2011/C 72/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sina Bank (Техеран, Иран) (представители: B. Mettetal и C. Wucher-North, lawyers)
 Ответник:Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени точка 8 от раздел Б от приложение VIII към Регламент No 961/2010 (1), доколкото се отнася до жалбоподателя;
 —
 да се отмени решението на Съвета, което се съдържа в писмо от 28 октомври 2010 г.;
 —
 да се обяви за неприложима точка 8 от раздел Б от приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Иран (2) доколкото се отнася до жалбоподателя;
 —
 да се обяви, че член 16, параграф 2 от Регламент No 961/2010 на Съвета е неприложим по отношение на жалбоподателя;
 —
 да се обяви, че член 20 параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета е неприложим по отношение на жалбоподателя;
 —
 да се осъди Съвета да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че материалноправните критерии за включване в списъците по обжалвания регламент и по обжалваното решение от 2010 г. не са изпълнени по отношение на него и/или Съветът е допуснал явна грешка в преценката дали тези критерии са изпълнени или не. Следователно включването му в тези списъци било необосновано.
 2.
 С второто си правно основание жалбоподателят твърди, че включването му в посочените списъци противоречи на принципа на равно третиране;
 —
 жалбоподателят бил жертва на неравно третиране в сравнение с други ирански банки;
 —
 жалбоподателят бил жертва на неравно третиране в сравнение с положението на други ирански банки, включени както в списъка по към Регламент No 961/2010, така и в този по Решение 2010/413/ОВППС;
 —
 жалбоподателят бил жертва на неравно третиране в сравнение с положението на „Daftar“ и на фондацията „Mostaz’afan“.
 3.
 С третото си правно основания жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му на защита и че не е изпълнено изискването за мотивиране на санкциите, предвид че:
 —
 жалбоподателят не получил никаква информация от Съвета, за да може да изрази становище, с изключение на два реда лаконична, най-обща и неточна мотивация;
 —
 въпреки отправените до Съвета конкретни искания на жалбоподателя да получи информация по отношение на включването му в посочените списъци, Съветът не отговорил нито на жалбоподателя, нито на писмата на неговия адвокат;
 —
 при това положение не е възможно да се определи дали мярката е обоснована или е опорочена от грешка;
 —
 всички доказателства, представени срещу жалбоподателя, трябвало да му се съобщят доколкото е възможно едновременно с първоначалното решение за замразяване на финансовите му средства или възможно най-бързо след неговото приемане.
 4.
 С четвъртото си правно основание жалбоподателят твърди, че ограничителната мярка нарушава правото му на собственост и е непропорционална, в противоречие с установения в Европейския съюз принцип на пропорционалност на решенията, тъй като:
 —
 липсва връзка между целите, преследвани от Съвета, и наложената на жалбоподателя ограничителна мярка;
 —
 Светът не бил установил участие на жалбоподателя в определена сделка;
 —
 съществуват други, по-подходящи възможни мерки срещу риска, свързан с твърдените „ядрени дейности“ на Иран и тяхното финансиране.
 (1) Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007, ОВ L 281, 2010 г., стр. 1.
 (2) Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС, ОВ L 195, стр. 39.