text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/28
 Жалба, подадена на 19 октомври 2009 г. — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI)/Комисия на Европейските общности
 (Дело T-421/09)
 2010/C 11/55
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) (Атина, Гърция) (представител: адв. P. Anestis, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 На 5 март 2008 г. Комисията издава Решение C(2008) 824 относно предоставянето от Република Гърция в полза на Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (наричано по-нататък „жалбоподателят“) и запазването в сила на привилегирован достъп до експлоатиране на лигнитни въглища, в което решение тя приема, че Република Гърция е нарушила член 86, параграф 1 ЕО във връзка с член ЕО, като предоставя в полза на жалбоподателя и запазва в сила привилегирован достъп до експлоатиране на лигнитни въглища в Гърция, чрез което създава неравни възможности за предприятията по отношение на достъпа до първични горива за производството на електроенергия и дава възможност на жалбоподателя да поддържа или да укрепи своето господстващо положение на пазар на електроенергия на едро.
 Жалбоподателят оспорва това решение с жалба за отмяна, подадена до Първоинстанционния съд на Европейските общности, заведена под номер T-169/08, която е висяща.
 С настоящата жалба се цели отмяната на основание на член 230, параграф 4 ЕО на Решение C (2009) 6244 на Комисията от 4 август 2009 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) „за определяне на специалните мерки за коригиране на антиконкурентните последици, установени с Решение на Комисията от 5 март 2008 г. относно предоставянето и поддържането в сила от страна на Република Гърция на права в полза на Public Power Corporation S.A. [Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E] за експлоатиране на лигнитни въглища.“
 Съгласно първото основание за обжалване жалбоподателят изтъква, че Комисията допуска грешка при прилагане на правото както и явна грешка при преценката на фактите, защото определя неправилно релевантните пазари, като не взима предвид обстоятелството, че други годни да заместят лигнитните въглища горива, като природният газ, са в конкуренция с добитите лигнитни въглища във връзка с производството на електроенергия и следователно попадат в един и същ пазар; от друго страна, тя неправилно оценява географското измерение на пазара за снабдяване с лигнитни въглища за производство на електроенергия в Гърция и следователно пазарът за снабдяване с лигнитни въглища се разпростира върху зона, по-обширна от Балканите.
 Съгласно второто основание за обжалване жалбоподателят смята, че обжалваното решение е опорочено поради грешка при прилагане на правото и явна грешка при преценка на фактите, що се отнася до необходимостта от налагане на корективни мерки. На първо място, жалбоподателят изтъква, че Комисията допуска грешка, защото с цел определянето на корективните мерки не взима предвид посочените във връзка с решението от март 2008 г. правни и фактически доводи в административното производство и в производството по отмяна. На второ място, жалбоподателят изтъква, че Комисията неоснователно отхвърля важни нови документи, представени от DEI във връзка с допълнителното отваряне на пазара на едро за снабдяване с електроенергия, по съображения че не съставляват нови съществени обстоятелства. На трето място, според жалбоподателя обжалваното решение се основава на неточно изчисление на количествата лигнитни въглища, доставени на конкурентите с цел да се коригира нарушението, което се твърди.
 Съгласно третото основание за обжалване жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение не отговаря на изискванията за мотивиране, но повтаря само и то по обобщен начин, някои от доводите, изложени в хода на административното производство, без обаче да ги отхвърля. Също така мотивите на решението относно географското измерение на пазара на лигнитни въглища не позволяват на адресата на решението да разбере окончателните изводи на ответника. Най-накрая, според доводите на жалбоподателя решението не обосновава причината, поради която е счетено, че 40 % е стойността на необходимият процент от известни залежи на лигнитни въглища, които могат да бъдат добити, до които трябва да имат достъп конкурентите на DEI.
 Най-накрая, съгласно четвъртото основание за отмяна жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение накърнява принципите на свобода на договарянето и на пропорционалност. Доколкото решението налага на частните предприятия, които ще придобият в бъдеще, посредством процедура за предоставяне на права за експлоатиране на находищата в регионите Drama, Elassona, Vegora и Vevi, забраната да се продават на DEI количества лигнитни въглища, автоматично и по несъразмерен начин ограничава свободата на договаряне на жалбоподателя и на третите лица. Освен това, с оглед на важния развой, който свидетелства за постепенното отваряне на гръцкия пазар на електроенергия, изключването на DEI от участие в процедурите за предоставяне на нови права за експлоатиране на лигнитни въглища и неоснователното ограничаване на дейността му като предприятие съставляват мерки, които не са необходими и които са несъразмерни по отношение на нарушението, което се твърди.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/12
 Определение на Общия съд от 8 октомври 2013 г. — Michail/Комисия
 (Дело T-597/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Молба за съдействие - Член 24 от Правилника - Психически тормоз - Явно неоснователна жалба)
 2013/C 359/21
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Christos Michail (Брюксел, Белгия) (представител: C. Meïdanis, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz, подпомагани от E. Bourtzalas и E. Antypas, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба не Европейския съюз (трети състав) от 13 септември 2011 г. по дела Michail/Комисия (F-100/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Christos Michail понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 39, 11.2.2012 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/57
 Жалба, подадена на 21 юли 2011 г. — Evonik Industries/СХВП — Bornemann (EVONIK)
 (Дело T-390/11)
 2011/C 269/124
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Evonik Industries AG (Есен, Германия) (представител: J. Albrecht, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen (Obernkirchen, Германия)
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника (втори апелативен състав) от 19 април 2001 г. (преписка R 1802/2010-2), доколкото с него се отказва да се предостави защита съгласно правото на Съюза на международната марка No 918 426„EVONIK“,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „EVONIK“ за стоки и услуги от класове 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 16, 17, 19, 35, 37, 39, 40, 41 и 42 — международна регистрация No 918 426
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „EVO“ за стоки и услуги от класове 7, 37 и 42
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и членове 75 и 76 от Регламент No 207/2009, тъй като: i) не е налице вероятност от объркване между конфликтните марки, ii) апелативният състав е основал решението си на съображения, по които жалбоподателят не е могъл да представи становище, и iii) апелативният състав е основал обжалваното решение на доводи, които не са били представени от лицето, направило възражение в производството.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/11
 Решение на Съда (трети състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Стоилов и Ко“ ЕООД/Началник на Митница Столична
 (Дело C-180/12) (1)
 (Преюдициално запитване - Отпадане на правна предпоставка за издаването на разглеждания в главното производство акт - Ирелевантност на поставените въпроси - Липса на основание за произнасяне)
 2013/C 367/17
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Стоилов и Ко“ ЕООД
 Ответник: Началник на Митница Столична
 Предмет
 Преюдициално запитване — Административен съд София-град — Тълкуване на Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 291, стр. 1) и на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), както и на член 41, параграф 2, буква а) и член 47 от Харта на основните права на Европейския съюз — Тарифно класиране на стоките — Класиране на стоката (материали за производството на щори) по тарифен код 5407 61 30 от Комбинираната номенклатура в зависимост от качествата ѝ като „тъкан“ или класиране по код 6303 92 10 съгласно единственото ѝ предназначение за „щори за вътрешно обзавеждане“ — Решение за събиране на държавни вземания, предвиждащо допълнително задължение за заплащане на митни сборове и ДДС вследствие на заключението на митническа лабораторна експертиза — Принцип на защита на оправданите правни очаквания предвид обстоятелствата по подаването на митническата декларация
 Диспозитив
 Липсва основание да се отговаря на въпросите, поставени от Административен съд София-град (България).
 (1) ОВ C 194, 30.6.2012 г.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/12
 Решение на Съда (осми състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Производство по жалба на A Oy
 (Дело C-33/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 148, буква г) - Освобождаване - Доставка на услуги за посрещане на непосредствените нужди на плавателните съдове, предназначени за плаване в открито море, или на товарите им - Товарно-разтоварни услуги, извършени от подизпълнител за сметка на посредник))
 (2017/C 213/13)
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 A Oy
 в присъствието на: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
 Диспозитив
 1)
 Член 148, буква г) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че товаренето и разтоварването на плавателен съд са услуги, предназначени за посрещане на непосредствените нужди на товара на плавателните съдове, посочени в член 148, буква а) от тази директива.
 2)
 Член 148, буква г) от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, от една страна, че могат да бъдат освободени не само доставките на услуги по товарене и разтоварване на плавателен съд, попадащ в обхвата на член 148, буква а) от тази директива, извършвани на последния етап от търговската верига по предоставяне на тези услуги, но и извършваните на по-ранен етап доставки, каквато е доставката на услуги от подизпълнител в полза на икономически оператор, който впоследствие я фактурира на спедиторско или транспортно предприятие, и от друга страна, че могат да бъдат освободени и товарно-разтоварните услуги, предоставяни на държателя на товара, като например на износителя или на вносителя на стоката.
 (1) ОВ C 111, 29.3.2016 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/8
 Решение на Съда (осми състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Pro Med Logistik GmbH (C-454/12)/Finanzamt Dresden-Süd, и Eckard Pongratz, в качеството на синдик на Karin Oertel (C-455/12)/Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt
 (Съединени дела C-454/12 и C-455/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - ДДС - Шеста директива ДДС - Член 12, параграф 3 - Приложение З, категория 5 - Директива 2006/112/ЕО - Член 98, параграфи 1 и 2 - Приложение III, точка 5 - Принцип на неутралитет - Превоз на пътници и придружаващия ги багаж - Правна уредба на държава членка, която прилага различна ставка на ДДС за таксиметровия превоз и за превоза с автомобил под наем с водач))
 2014/C 112/09
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Pro Med Logistik GmbH (C-454/12), Eckard Pongratz, в качеството на синдик на Karin Oertel (C-455/12)
 Ответници: Finanzamt Dresden-Süd (C-454/12), Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (C-455/12)
 Предмет
 Преюдициални запитвания — Bundesfinanzhof — Германия — Тълкуване на член 98, параграф 1 във връзка с точка 5 от приложение III към Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) и на член 12, параграф 3, буква а), трета алинея във връзка с категория 5 от Приложение З към Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — общ система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), съответно изменени — Принцип на неутралитет — Правна уредба на държава членка, предвиждаща различно данъчно третиране при облагането с ДДС на доставки на услуги, които са идентични от гледна точка на потребителя и задоволяват едни и същи негови нужди — Различно третиране на услугите по таксиметров превоз на болни и на превозните услуги с автомобил под наем с водач
 Диспозитив
 1)
 Като се има предвид принципът на данъчен неутралитет, член 12, параграф 3, буква а), трета алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/4/ЕО на Съвета от 19 януари 2001 г., разглеждан във връзка с категория 5 от приложение З към същата директива, и член 98, параграфи 1 и 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, разглеждан във връзка с точка 5 от приложение III към последната директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат два вида услуги по градски превоз на пътници и придружаващия ги багаж, а именно превозът с такси и превозът с автомобил под наем с водач, да се облагат с различни ставки на данъка върху добавената стойност, едната намалена, а другата стандартна, доколкото, от една страна, поради различните правни изисквания спрямо тези два вида превоз дейността по градски таксиметров превоз на пътници представлява конкретен и специфичен аспект на категорията услуги по превоз на пътници и придружаващия ги багаж, уредена в споменатите категория и точка 5 от посочените приложения към тези директиви, и от друга страна, посочените различия имат определящо влияние за решението на средния потребител да избере единия или другия вид превоз. Националната юрисдикция трябва да провери дали това е така в главните производства.
 2)
 За сметка на това, като се има предвид принципът на данъчен неутралитет, член 12, параграф 3, буква а), трета алинея от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2001/4, разглеждан във връзка с категория 5 от приложение З към същата директива, и член 98, параграфи 1 и 2 от Директива 2006/112, разглеждан във връзка с точка 5 от приложение III към последната директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат два вида услуги по градски превоз на пътници и придружаващия ги багаж, а именно превозът с такси и превозът с автомобил под наем с водач, да се облагат с различни ставки на данъка върху добавената стойност, когато съгласно специално споразумение, което се прилага без разграничение спрямо участващите в него таксиметрови предприятия и предприятия за отдаване под наем на автомобили с водач, таксиметровият превоз на пътници не представлява конкретен и специфичен аспект на превоза на пътници и придружаващия ги багаж и когато тази дейност, извършвана в рамките на посоченото споразумение, се разглежда като сходна, от гледна точка на средния потребител, на дейността по градски превоз на пътници с автомобил под наем с водач, като националната юрисдикция трябва да провери дали това е така.
 (1) ОВ C 399, 22.12.2012 г.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/7
 Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Nicola Seminario
 (Дело C-437/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))
 (2016/C 270/08)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Bari — Italie
 Страна в главното производство
 Nicola Seminario
 Диспозитив
 1)
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.
 2)
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 448, 15.12.2014 г.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/53
 Жалба, подадена на 9 ноември 2016 г. — BSH Electrodomesticos España/EUIPO — DKSH International („Ufesa“)
 (Дело T-785/16)
 (2017/C 006/66)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: BSH Electrodomesticos España, SA (Уарте-Памплона, Испания) (представител: M. de Justo Bailey, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: DKSH International Ltd. (Цюрих, Швейцария)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Ufesa“ — заявка за регистрация No 10 857 29
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 13 юли 2016 г. по преписка R 1691/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/35
 Жалба, подадена на 21 юли 2017 г. — Lupu/EUIPO — Dzhihangir („Djili soy original DS“)
 (Дело T-456/17)
 (2017/C 309/46)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Victor Lupu (Букурещ, Румъния) (представител: P. Acsinte, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ibryam Dzhihangir (Силистра, България)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Djili soy original DS“ — заявка за регистрация No 8 810 558
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 3 май 2017 г. по преписка R 516/2011-5
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да уважи възражението срещу регистрацията на марка на Европейския съюз „Djili DS“ и/или да заличи регистрацията на марка на Европейския съюз No 008404551 „Djili DS“,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени решението на пети апелативен състав от 3 май 2017 г. по жалба R 516/2011-5 и да постанови възобновяване на производството пред апелативния състав, като му разпореди да не дава ход на производството до представянето пред него на писмено, мотивирано и подписано окончателно решение по жалбата за отмяна, регистрирана под No 2794/1/2016,
 —
 да осъди EUIPO и DZHIHANGIR Ibryam да заплатят съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 1 от Протокол No 1 към Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи,
 —
 Нарушение на правило 20, параграф 7, букви a) и в) oт Регламент (EО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (EО) No 40/94 относно марката на Общността,
 —
 Mutatis mutandis член 53, параграф 2, букви в) и г) oт Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета във връзка с авторското право на жалбоподателя върху изображението на опаковката „Djili“, изписано с червени букви върху синя опаковка с фигура на папагал и във връзка с правата на жалбоподателя да използва търговското наименование за стоките по смисъла на решението на Съда по дело C-17/06 „Celine“,
 —
 Други относими правни разпоредби.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/34
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 декември 2013 г. — Balionyte-Merle/Комисия
 (Дело F-113/12) (1)
 (Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AD/204/10 - Невключване в списъка с резерви - Оценка на общите умения на кандидатите - Оценка въз основа на представянето на кандидатите на изпитите в центъра за оценяване - Съответствие между оценката с цифри и коментарите в паспорта на компетенциите)
 (2014/C 71/65)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Vilija Balionyte-Merle (Аудергем, Белгия) (представители: L. Levi и A. Tymen, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на конкурсната комисия да не включи жалбоподателя в списъка с резерви от конкурса EPSO/AD/204/10 и искане за отмяна на решението, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-жа Balionyte-Merle понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 710


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/28
 Жалба, подадена на 15 февруари 2012 г. — Henkel и Henkel France/Комисия
 (Дело T-64/12)
 2012/C 98/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия) и Henkel France (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet и E. Paroche, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 7 декември 2011 г. по дело „COMP/39.579 — Детергенти за широка употреба“, с което ответникът отхвърля искането на жалбоподателите за предаване на документи, представени по дело COMP/39.579, на френския орган по конкуренцията във връзка с негово дело 09/0007F, отнасящо се до френския сектор на детергентите,
 —
 да разпореди на ответника да допусне жалбоподателите да се позоват на исканите документи във висящото производство пред Апелативен съд, Париж, в което жалбоподателите оспорват решението на френския орган по конкуренцията от 8 декември 2011 г. (или в производството пред френския орган по конкуренцията, в случай че последният реши да възобнови делото),
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, и
 —
 да предприеме всякакви други мерки, каквито Общият съд счете за подходящи.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват едно единствено правно основание, като твърдят, че ответникът незаконосъобразно е отхвърлил тяхното искане да предаде поисканите документи или да допусне жалбоподателите да използват посочените документи във френското производство, като така е нарушил тяхното основно право на защита, както и своите собствени задължения по член 4, параграф 3 ДЕС.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/16
 Определение на Съда (осми състав) от 16 април 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Canarias — Испания) — Club Náutico de Gran Canaria/Comunidad Autónoma de Canarias
 (Дело C-186/07) (1)
 (Преюдициално запитване - Шеста директива ДДС - Случаи на освобождаване - Предоставяне на услуги, свързани с практикуването на спорт или с физическото възпитание - Приложение към Канарските острови - Чисто вътрешно положение - Връщане за ново разглеждане - Явна недопустимост на преюдициалното запитване)
 (2008/C 209/21)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Canarias
 Страни в главното производство
 Ищец: Club Náutico de Gran Canaria
 Ответник: Comunidad Autónoma de Canarias
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Canarias — Тълкуване на Решение на Съда по дело С-124/96, с което е установена несъвместимостта с член 13, част А, параграф 1, буква м) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) на национално законодателство, предвиждащо ограничения към освобождаването от ДДС на предоставянето на някои услуги, тясно свързани с практикуването на спорт или с физическото възпитание — Приложение към Канарските острови
 Диспозитив
 Отправеното от Tribunal Superior de Justicia de Canarias с акт от 26 ноември 2006 г. преюдициално запитване е недопустимо.
 (1) ОВ C 129, 9.6.2007 г.


text:
 26.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/2
 Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 15 декември 2010 г. — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern
 (Дело C-590/10)
 2011/C 95/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wolfgang Köppl
 Ответник: Freistaat Bayern
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 1 параграф 2, както и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО (1) — в частност предвид член 2, параграф 1 и член 3, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз — да се тълкуват в смисъл, че държава членка („приемаща държава членка“) има право да откаже да признае свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория В, което друга държава членка („издаваща държава членка“) е издала на лице, на което приемащата държава членка преди това е наложила мерки по смисъла на член 8, параграф 2 от Директива 91/439/ЕИО, и чието свидетелство за управление, видно от самият документ, явно нарушава изискването за пребиваване по член 7, параграф 1, буква б) от Директива 91/439/ЕИО, ако това лице впоследствие получи в издаващата държава членка свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория C, без това свидетелство за управление явно да нарушава изискването за пребиваване?
 2.
 Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли приемащата държава членка да откаже да признае свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория C, издадено на това лице?
 (1) Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стр 1., Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62)


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/17
 Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 14 април 2014 година — „ИЗИПЕЙ“ АД, „ФИНАНС ИНЖЕНЕРИНГ“ АД/Министерски съвет на Република България, Национален осигурителен институт
 (Дело C-185/14)
 2014/C 194/21
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Върховен административен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели:„ИЗИПЕЙ“ АД, „ФИНАНС ИНЖЕНЕРИНГ“ АД
 Ответници: Министерски съвет на Република България, Национален осигурителен институт
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли пощенска услуга, като услугата по извършване на пощенски паричен превод на суми от подателя, който в случая е Държавата, до получателя — лицата с право на социално плащане, да се счита извън приложното поле на Директива 97/67/ЕО (1), така, както е изменена с Директива 2002/39/ЕО (2) и Директива 2008/6/ЕО (3), и поради това — подчинена на разпоредбите на чл. 106 и 107 от ДФЕС.
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос следва ли разпоредбите на чл. 106 и чл. 107 от ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничение на свободната конкуренция при предоставяне на пощенска услуга като описаната, когато това е обосновано с императивни съображения, свързани с гарантирането на основно конституционно право на гражданите и социалната политика на държавата, и паралелно с това, когато характерът на услугата позволява същата да се квалифицира като услуга с общ икономически интерес, при положение че получаваното от доставчика на услугата възнаграждение представлява компенсация, ненадвишаваща определения размер по чл. 2, пар.1, б. а) от Решение на Европейската комисия С (2011) 9380 от 20 декември 2011 година.
 (1) Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата
 OB L 15, стр. 14; Специално българско издание: глава 6, том 3, стр. 12
 (2) Директива 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за изменение на Директива 97/67/ЕО относно по-нататъшното отваряне на пощенските услуги в Общността за конкуренция
 OB L 176, стр. 21; Специално българско издание: глава 6, том 4, стр. 178
 (3) Директива 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 година за изменение на Директива 97/67/ЕО с оглед пълното изграждане на вътрешния пазар на пощенски услуги в Общността
 OB L 52, стр. 3


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/4
 Решение на Съда (пети състав) от 29 март 2012 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-243/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Помощи за хотелиерството в Сардиния - Възстановяване)
 2012/C 151/07
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Grespan и B. Stromsky)
 Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, и P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — В предвидения срок не са приети необходимите мерки за съобразяване с членове 2, 3 и 4 от Решение 2008/854/ЕО на Комисията от 2 юли 2008 година относно схема за държавна помощ C 1/04 (ex NN 158/03 и CP 15/2003): неправилно използване на мярка за помощ N 272/98, Регионален закон No 9 от 1998 г. (нотифицирано под номер C(2008) 2997) (ОВ L 302, стр. 9)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в определените срокове всички необходими мерки за премахване на схемата за държавни помощи, обявена за неправомерна и за несъвместима с вътрешния пазар с Решение 2008/854/ЕО на Комисията от 2 юли 2008 година относно схема за държавна помощ C 1/04 (ex NN 158/03 и CP 15/2003): неправилно използване на мярка за помощ N 272/98, Регионален закон No 9 от 1998 г., Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 3 от посоченото решение.
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 31.7.2010 г.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/24
 Определение на председателя на Съда от 20 февруари 2014 г. (Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — Claudiu Roşu/Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu — Activitatea de Inspecţie Fiscală
 (Дело C-312/13) (1)
 2014/C 184/37
 Език на производството: румънски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 226, 3.8.2013 г.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/28
 Определение на Общия съд от 1 юни 2017 г. — Camerin/Парламент
 (Дело T-647/16) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Командироване в интерес на службата - Пенсионна възраст - Искане за продължаване на командироването - Отхвърляне на искането - Необжалваем акт - Подготвителен акт - Недопустимост))
 (2017/C 256/33)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Laure Camerin (Етербек, Белгия) (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: S. Alves и M. Ecker)
 Предмет
 Искане по член 270 ДФЕС за отмяна на решението на генералния секретар на групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Парламента от 1 декември 2015 г., с което се отхвърля искането за продължаване на командироването на жалбоподателя след 31 декември 2015 г., и на решението на председателя на групата от 15 юни 2016 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя жалба по административен ред
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда г-жа Laure Camerin да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 410, 7.11.2016 г.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/36
 Определение на Общия съд от 15 декември 2009 г. — Inet Hellas/Комисия
 (Дело T-107/06) (1)
 (Жалба за отмяна - Прилагане на домейна от първо ниво „.eu“ - Регистриране на домейна „.co“ като домейн от второ ниво - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
 2010/C 37/49
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas) (Атина, Гърция) (представител: V. Chatzopoulos, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и E. Montaguti)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмото на Комисията от 31 януари 2006 г. за отхвърлянето на искането на жалбоподателя за регистрацията на домейна „.co“ като домейн от второ ниво от образувание, което е натоварено с организирането, администрирането и управлението на домейна от първо ниво „.eu“.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas) да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 190, 12.8.2006 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/8
 Решение на Съда (голям състав) от 13 май 2015 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — „Газпром“ OAO
 (Дело C-536/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Приложно поле - Арбитраж - Изключване - Признаване и изпълнение на чуждестранни арбитражни решения - Разпореждане на арбитражен съд в държава членка - Разпореждане, препятстващо сезирането на съд на друга държава членка и воденето на процес пред този съд - Право на съдилищата на държава членка да откажат да признаят арбитражното решение - Конвенцията от Ню Йорк))
 (2015/C 236/10)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Страна в главното производство
 Жалбоподател:„Газпром“ OAO
 в присъствието на: Lietuvos Respublika
 Диспозитив
 Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че не е пречка съд на държава членка да признае и да допусне изпълнението, нито пък да откаже да признае и да допусне изпълнението на арбитражно решение, забраняващо на някоя от страните да предяви определени искания пред съд на тази държава членка, доколкото този регламент не урежда признаването и изпълнението в една държава членка на арбитражни решения, постановени от арбитражен съд в друга държава членка.
 (1) ОВ C 377, 21.12.2013 г.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/36
 Жалба, подадена на 28 май 2015 г. — Novartis Europharm/Комисия
 (Дело T-269/15)
 (2015/C 279/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Europharm Ltd (Камберли, Обединено кралство) (представител: C. Schoonderbeek, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати направените от нея и от Novartis съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение C(2015) 1977 окончателен на Комисията от 18 март 2015 година за предоставяне на разрешение за търговия на Pari Pharma за лекарствения продукт за хуманна употреба „Vantobra-tobramycine“.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е твърдение за незаконосъобразност на решението на Европейската комисия, тъй като с него се нарушавали изключителните търговски права за лекарства сираци на Novartis Europharm Ltd. по отношение на лекарствения му продукт „TOBI Podhaler pursuant“, които права му били предоставени на основание на член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 141/2000 (1) и чийто срок не бил изтекъл, а условията за допускане на изключение по член 8, параграф 3 от същия регламент не били налице.
 2.
 Второ основание е твърдение за незаконосъобразност и липса на мотиви на решението на Европейската комисия, тъй като то не било мотивирано в съответствие с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз и с член 81, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 726/2004 (2).
 (1) Регламент (ЕО) No 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (ОВ L 18, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233).
 (2) Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).


text:
 7.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/17
 Иск, предявен на 23 октомври 2015 г. — Jenkinson/Съвет и др.
 (Дело T-602/15)
 (2016/C 090/25)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Liam Jenkinson (Keery, Ирландия) (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска служба за външна дейност (ЕСВД), и Съвместно действие на Европейския съюз „Eulex Kosovo“
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 Като главно искане:
 – 1.
 Относно правата, произтичащи от частноправния договор:
 —
 да преквалифицира договорното му правоотношение в трудов договор за неопределено време,
 —
 да установи нарушението от ответниците на договорните им задължения и по-специално на задължението им за даване на предизвестие в рамките на прекратяването на договор за неопределено време,
 Вследствие на това, за компенсиране на вредата, претърпяна поради злоупотребата при последователното използване на срочни трудови договори на цената на трайната несигурност у ищеца и нарушението на задължението за даване на предизвестие в рамките на прекратяването на договора:
 —
 да осъди ответниците да заплатят на ищеца обезщетение за неспазено предизвестие в размер на 176 601,55 EUR, изчислено въз основа на трудовия му стаж в службата в рамките на мисиите, създадени от Европейския съюз,
 —
 при условията на евентуалност, да осъди ответниците да заплатят на ищеца обезщетение за неспазено предизвестие в размер на 45 985,15 EUR, изчислено предвид продължителността на извършваната от него дейност за четвъртия ответник.
 —
 да обяви, че уволнението на ищеца е незаконно и вследствие на това да осъди ответниците да му заплатят обезщетение, оценено ex aequo et bono в размер на 50 000 EUR,
 —
 да установи, че ответниците не са изготвили законните дружествени документи за прекратяването на договора и
 —
 да ги осъди да заплатят на ищеца сумата от 100,00 EUR за всеки ден забава, считано от предявяването на настоящия иск,
 —
 да ги осъди да представят на ищеца дружествените документи за прекратяването на договора,
 —
 да осъди ответниците за заплатят лихвите върху посочените по-горе суми, изчислени въз основа на законната лихва в Белгия.
 – 2.
 Относно злоупотребата с власт и съществуващата дискриминация:
 —
 да обяви, че първите трима ответници са третирали ищеца дискриминационно без обективна обосновка за времето на работата му в рамките на създадените от тях мисии що се отнася до възнаграждението му, пенсионните му права и свързаните с тях предимства, както и по отношение на гаранцията за последваща работа,
 —
 да установи, че е трябвало ищецът да бъде нает на работа като срочно нает служител от един от първите трима ответници,
 —
 да осъди първите трима ответници да заплатят обезщетение за загубата на възнаграждение, на пенсия, на надбавки и предимства вследствие на посочените по-горе нарушения на общностното право,
 да ги осъди да му заплатят лихвите върху тези суми, изчислени въз основа на законната лихва в Белгия,
 —
 да даде срок на страните, за да определят посоченото възнаграждение, като вземат предвид степента и стъпката, в която ищецът е трябвало да бъде назначен, средното нарастване на възнаграждението, развитието на кариерата му, надбавките, които е трябвало да получава при това положение като срочно нает служител; и да сравни този резултат с действително полученото от ищеца възнаграждение.
 При условията на евентуалност:
 —
 да установи нарушението на задълженията от страна на ответниците,
 —
 да ги осъди да заплатят на ищеца обезщетение за вредата, произтичаща от посочените нарушения, оценено ex aequo et bono в размер на 150 000,00 EUR.
 Във всички случаи:
 —
 да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът излага осем основания.
 1.
 Първото основание е изведено от злоупотреба с право, допусната от ответниците при последователното използване на срочни договори и от нарушението от тяхна страна на принципа на пропорционалност.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение от ответниците на защитата на работниците в рамките на колективно уволнение.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение от ответниците на принципа на равно третиране и на принципа на недопускане на дискриминация.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение от ответниците на правото на изслушване на ищеца.
 5.
 Петото основание е изведено от правната несигурност, причинена от ответниците по отношение на ищеца и от нарушението от последните на правото на добра администрация.
 6.
 Шестото основание е изведено от нарушение от ответниците на принципа на консултиране с представителите на персонала.
 7.
 Седмото основание е изведено от нарушение от ответниците на Европейския кодекс за добро поведение на администрацията.
 8.
 Осмото основание е изведено от нарушение от ответниците на правото на свободно движение на работниците.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/19
 Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 27 януари 2014 г. — Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon/Utopia SARL, извършващо търговска дейност и под наименованието Marshall Bioresources
 (Дело C-40/14)
 2014/C 102/27
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon
 Ответник: Utopia SARL, извършващо търговска дейност и под наименованието Marshall Bioresources
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли вносител на животни, специално подготвени за използване при лабораторни изследвания, да се ползва от освобождаването от вносни сборове, предвидено за този вид стоки в член 60 от Регламент (ЕИО) No 918/83 на Съвета от 28 март 1983 година относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания (1), когато самият той не е публична или общественополезна организация или институция, или пък одобрена частна организация, с основна дейност обучение или научни изследвания, но има за клиенти организации или институции, отговарящи на тези условия?
 2)
 Трябва ли общо правило 5, буква б) от общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура да се тълкува в смисъл, че клетки, служещи за превозване на живи животни, предназначени за лабораторни изследвания, спадат към категорията на опаковките по смисъла на това правило?
 При утвърдителен отговор трябва ли изразът „могат да се използват многократно“, отнасящ се за тези опаковки, да се преценява по принцип или само с оглед на евентуално повторно използване на територията на Съюза?
 (1) ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 2, стр. 126.


text:
 10.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/2
 Жалба, подадена на 5 юни 2013 г. от Società Italiana Calzature SpA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 9 април 2013 г. по дело T-336/11 — Società Italiana Calzature SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-308/13 P)
 2013/C 233/03
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Società Italiana Calzature SpA (представители: A. Rapisardi и C. Ginevra, avvocati)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), VICINI SpA
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No 564 397 на Общия съд на Европейския съюз от 9 април 2013 г. по дело Т-336/11, нотифицирано на същата дата, и като се уважат исканията на Società Italiana Calzature SpA (наричано по-нататък „SIC“), формулирани в първоинстанционнта жалба, да се отмени решението на втори апелативен състав от 8 април 2011 г. по преписка No R 634/2010-2 и в съответствие с решенето на отдела по споровете от 5 март 2010 г. по възражение No В 1 350 711 да се констатира и обяви, че се отказва регистрация на марка на Общността „VICINI“ No 6 513 386 поради липсата на новост, тъй като тази марка е сходна, до степен че да бъде объркана, с по-ранния словен знака „ZANOTTI“, предмет на общностна регистрация No 244 277 и на италианска регистрация No 452 869, и двете притежание на SIC,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски и такси по двете производства,
 —
 да се осъди VICINI S.p.A. да заплати на SIC всички съдебни разноски относно производствата пред отдела по споровете и пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Решението на Общия съд било опорочено от непълни и противоречиви мотиви. Визуалното предимство на графичния пред словния елемент на заявената марка и добавянето към думата „ZANOTTI“ на думите „Giuseppe“ и „Design“ не било достатъчно, за да се изключи наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки предвид присъщите на въпросните елементи характеристики и по-специално това, че те нямат отличителен характер.
 Общият съд бил допуснал грешка като приел, че думата „ZANOTTI“ — словният елемент на заявената марка, няма самостоятелна отличителна позиция, и по този начин бил изключил и от тази гледна точка наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/14
 Жалба, подадена на 3 септември 2015 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 24 юни 2015 г. по дело T-527/13, Италия/Комисия
 (Дело C-467/15 P)
 (2015/C 406/15)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и P. Němečková)
 Друга страна в производството: Италианска република
 Искания на жалбоподателя
 Комисията на Европейските общности моли Съда:
 —
 Да отмени решението на Общия съд (трети състав) от 24 юни 2015 г., съобщено на Комисията на същата дата по дело T-527/13 Италианска република/Комисия;
 —
 Да отхвърли жалбата, подадена на първа инстанция и да осъди Италианската република да заплати разходите по производството в двете инстанции.
 Основания и основни доводи
 1)
 Общият съд извършва неправилно повторно тълкуване и преквалификация на второто основание, изтъкнато на първа инстанция. По този начин той е нарушил диспозитивното начало и забраната за служебно предявяване на основание във връзка с материалната законосъобразност на решение, което жалбоподателят не предявил своевременно в жалбата.
 2)
 Общият съд е нарушил член 108 ДФЕС и член 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета (1) във връзка с понятията за нова помощ и съществуваща помощ. По-специално, той неправилно е приел, че дадена помощ може да бъде считана за съществуваща, независимо от нарушението условие, наложена с решението, с което помощта е обявена за несъвместима. По този начин той е нарушил постоянната практика, съгласно която самото нарушение на тези условия определя съществуването на нова помощ и при липса на нови факти, които могат да доведат до различна преценка, обосновава ново решение за несъвместимо.
 Освен това, след като правилно отхвърля оплакванията за предполагаема недостатъчност на мотивите, Общият съд опровергава тази преценка, като упреква Комисията, че не доказала, че нарушението на условието оказва въздействие върху същността на одобрената от Съвета схема и на това основание неправилно е приел, че може да разпореди частичната отмяна на решението поради грешка при прилагането на правото.
 Общият съд не е отчел надлежно институционалното равновесие между Съвета и Комисията, установено от член 108 ДФЕС. Когато Съветът с единодушие използва правомощието си да обяви дадена помощ за съвместима по изключение с вътрешния пазар, но обвързва това обявяване със спазването на определени условия, Комисията не може да решава дали тези условия действително са съществени или нарушението им може да бъде санирано.
 3)
 Общият съд е нарушил член 108 ДФЕС и членове 4, 6, 7, 14 и 16 от Регламент No 659/1999, що се отнася до приложимите процедури към помощи, предоставени по незаконосъобразен начин.
 След като допуска, че неспазването от страна на държава членка на условията, наложени при одобряването на помощта, представлява форма на незаконно прилагане на тази помощ, отхвърля релевантността на разпоредбите относно процедурата по разглеждане на помощи, предоставени по незаконосъобразен начин на основание на обстоятелството, че Комисията не е основала решението си на тези разпоредби и на съображението, че понятията за нова помощ и помощ, предоставена по незаконосъобразен начин се изключват взаимно. Също така разпоредбите относно помощите, предоставени по незаконосъобразен начин, са идентични, доколкото е релевантно в настоящия случай, с разпоредбите относно нови помощи. Следователно Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като е постановил частична отмяна на решението на основание грешка в квалификацията на помощта, останала без правни последици.
 (1) Регламент (EО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OB L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/18
 Жалба, подадена на 19 февруари 2015 г. от Feralpi Holding SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 9 декември 2014 г. по дело T-70/10, Feralpi/Комисия
 (Дело C-85/15 P)
 (2015/C 146/27)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Feralpi Holding SpA (представители: G.M. Roberti и I. Perego, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло или отчасти съдебното решение от 9 декември 2014 г., доколкото с него се отхвърля жалбата на Feralpi по дело T-70/10, и вследствие на това:
 (i)
 да се отмени изцяло или отчасти решението на Комисията,
 (ii)
 и/или да се отмени, или поне да се намали глобата, наложена на Feralpi с решението на Комисията,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени изцяло или отчасти съдебното решение от 9 декември 2014 г., доколкото с него се отхвърля жалбата на Feralpi по дело T-70/10, и да се върне делото за ново разглеждане от Общия съд на ЕС, който да се произнесе по същество с оглед на указанията, предоставени му от Съда,
 —
 във всеки случай да се намали глобата, наложена на Feralpi с това решение, поради прекомерната продължителност на разглеждането на дело T-70/10 от страна на Общия съд,
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати както съдебните разноски по настоящото производство, така и съдебните разноски по дело T-70/10.
 Основания и основни доводи
 Feralpi се позовава на шест основания за обжалване, които имат за цел да докажат, че:
 —
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че не е било извършено нарушение на принципа на колегиалност при приемането на решението на Комисията,
 —
 Общият съд е нарушил член 10 от Регламент No 773/2004 (1) и член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека (ЕКПЧ), като е приел, че е можело Комисията да приеме решението си без да изпраща на жалбоподателя изложение на възраженията и без да му гарантира възможност да упражни правото си на защита,
 —
 Общият съд е нарушил член 6 от ЕКПЧ и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като е приел, че периодът между обявяването на съдебното решение от 25 октомври 2007 г. по дело T-77/03 и приемането на решението на Комисията не e имал прекомерна продължителност,
 —
 Общият съд е приложил погрешно член 65 ЕОВС и, в настоящия случай, релевантните понятия за споразумение и съгласувана практика по смисъла на посочената разпоредба и релевантните принципи във връзка с тежестта на доказване, като е приел за установено наличието на един-единствен продължен картел на италианския пазар на арматурна стомана в периода 1989 г.-1992 г. и 1993 г.-1995 г. и участието на Feralpi в този картел. В този контекст, Общият съд не е взел предвид спецификата на приложимата към сектора на арматурната стомана правна рамка на ЕОВС. В допълнение Общият съд очевидно е изопачил смисъла и обхвата на приведените основни доказателства. В това отношение изложените мотиви са недостатъчни и нелогични,
 —
 Общият съд е нарушил принципите на равно третиране и на пропорционалност, като е решил да не упражнява своето правомощие за пълен съдебен контрол, за да поправи допусната грешка от Комисията при преценката на специфичната тежест на Feralpi и на другите участващи в картела предприятия за целите на определянето на основния размер на глобата,
 —
 Общият съд е нарушил разпоредбите на член 47 от Хартата, тъй като делото на Feralpi не е било разгледано в разумен срок.
 (1) Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).


text:
 22.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/14
 Решение на Съда (трети състав) от 18 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria regionale di Genova — Италия) — Agrover srl/Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
 (Дело C-173/06) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Активно усъвършенстване - Споразумение за асоцииране - Предварителен износ на ориз за трети страни, обвързани със споразумение за митнически преференции - Член 216 от Митническия кодекс - Последващо събиране на вносни мита - Член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс)
 (2007/C 315/22)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Commissione tributaria regionale di Genova
 Страни в главното производство
 Ищец: Agrover srl
 Ответник: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
 Предмет
 Преюдициално запитване — Commissione tributaria regionale di Genova — Тълкуване на член 216 и член 220 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1) — Износ на ориз при режим активно усъвършенстване за трети страни, обвързани със споразумение за митнически преференции — Облагане с мита при внос на компенсаторен продукт, идващ от страна, която не е обвързана със споразумение за митнически преференции
 Диспозитив
 1.
 Член 216 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 година, се прилага към операции по активно усъвършенстване, посочени в член 115, параграф 1, буква б) от посочения регламент, при които компенсаторните продукти са изнесени извън Европейската общност преди вноса на вносни стоки.
 2.
 Когато при приключване на операция по активно усъвършенстване (система с отложено плащане) с еквивалентна компенсация и предварителен износ компетентните органи не са се противопоставили на освобождаване от вносни мита на стоки с произход от трети страни въз основа на член 216 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 2700/2000, те трябва да се откажат да вземат под последващ отчет посочените вносни мита по силата на член 220, параграф 2, буква б) от посочения регламент, ако са изпълнени три кумулативни условия. На първо място, митата трябва да не са били събрани в резултат на грешка от страна на самите компетентни органи, по-нататък, извършената от тях грешка трябва по естеството си да е такава, че да не е било възможно да бъде открита по разумен начин от добросъвестен длъжник, и накрая, длъжникът трябва да е спазил всички разпоредби на действащото законодателство, свързани с митническото деклариране. Препращащата юрисдикция следва да прецени дали случаят по главното производство е такъв, с оглед на съвкупността от конкретните обстоятелства по спора, с който е сезирана, и по-специално с оглед на представените за тази цел доказателства от ищеца по главното производство.
 (1) ОВ C 143 от 17.6.2006 г.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/21
 Жалба, подадена на 4 април 2014 г. от Pesquerias Riveirenses, S.L. и др. срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 февруари 2014 г. по дело T-180/13, Pesquerías Riveirenses и др./Съвет
 (Дело C-164/14 P)
 2014/C 159/28
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Pesquerias Riveirenses, S.L., Pesquera Campo de Marte, S.L., Pesquera Anpajo, S.L., Arrastreros del Barbanza, S.A., Martinez Pardavila и синове, S.L., Lijo Pesca, S.L., Frigorificos Hermanos Vidal, S.A., Pesquera Boteira, S.L., Francisco Mariño Mos и др., C.B., Juan Antonio Pérez Vidal и брат, C.B., Marina Nalda, S.L., Portillo и др., S.L., Vidiña Pesca, S.L., Pesca Hermo, S.L., Pescados Oubiña Perez, S.L., Manuel Pena Graña, Campo Eder, S.L., Pesquera Laga, S.L., Pesquera Jalisco, S.L., Pesquera Jopitos, S.L., Pesca-Julimar, S.L. (представител: J. Tojeiro Sierto, abogado)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Да се отмени определението на Общия съд, с което се обявява за недопустима жалбата на жалбоподателите за отмяна на Регламент (ЕС) No 40/2013 на Съвета от 21 януари 2013 г. (1), и да се постанови ново определение, с което същата да се обяви за допустима.
 Основания и основни доводи
 Наличие на пряко засягане — нарушение на член 263 ДФЕС
 Член 263, параграф 4 ДФЕС предвижда, че „всяко физическо или юридическо лице може да заведе иск (...) срещу подзаконови актове, които го засягат пряко и които не включват мерки за изпълнение“. В този смисъл прякото засягане и липсата на мерки за изпълнение са две различни условия, а въпросът за свободата на преценка на държавата, който е от съществено значение за определяне на прякото засягане от обжалвания акт, за сметка на това не е релевантен при определяне дали подзаконовият акт представлява „мярка за изпълнение“ по смисъла на член 263, параграф 4 ДФЕС.
 Жалбоподателите считат, че е налице ясна връзка на пряко засягане между тях, в качеството им на собственици на риболовни кораби, специализирани в улова на син меджид, и регламентът, който въвежда и ограничава улова на този вид. Управлението на запасите от син меджид се осъществява годишно от ЕС посредством определянето на общия допустим улов (ОДУ) и по мнение на жалбоподателите това определяне е погрешно, тъй като не е съобразено с последните съществуващи научни препоръки, поради което обстоятелството, че синият меджид се управлява като един-единствен запас, а не като два отделни запаса, има за последица това, че общият допустим улов е по-малък отколкото този, който е трябвало да се предостави на жалбоподателите, ако запасите бяха управлявани поотделно за зона север и зона юг. При определянето на ОДУ не е възможно никакво последващо изменение на възможностите за улов от страна на държавите членки, нито на начина за управление, използван при предоставянето на тези възможности, тъй като разпределението винаги се извършва въз основа на първоначално определения от Европейския съюз ОДУ. Следователно единствената възможност или алтернатива на жалбоподателите да изразят своето несъгласие с посочения ОДУ и с начина за неговото определяне или с управлението на риболова, е като сезират европейските съдилища.
 (1) Регламент (ЕС) No 40/2013 на Съвета от 21 януари 2013 година за определяне на наличните възможности за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които са предмет на международни преговори или споразумения, във водите на ЕС и за корабите на ЕС в определени води извън ЕС (ОВ L 23, стр. 54).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/47
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 април 2011 г. — Irmantas Šimonis/Комисия
 (Дело F-113/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Прехвърляне в друга институция - Юрист лингвист - Замяна на мотиви - Изискване за минимален трудов стаж)
 2011/C 252/100
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Irmantas Šimonis (Luxembourg, Luxembourg) (представител: V. Vilkas, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и K. Herrmann)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė)
 Предмет
 Отмяна на решението на Комисията, с което тя, в хода на процедурата за подбор за заемане на длъжност, предмет на обявление за свободно място No COM/2007/142, се е отказала да иска преместването на жалбоподателя в Комисията и го е отстранила от процедурата за подбор.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението, с което Европейската комисия отстранява г-н Šimonis от процедурата за подбор, предвидена в обявление за свободно място COM/2007/142, като се отказва да иска от Съда на Европейския съюз преместването му.
 2.
 Европейската комисия понася наред със собствените си съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 3.
 Република Литва понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 79, 29.3.2008 г, стр. 36.


text:
 16.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/28
 Жалба, подадена на 30 декември 2014 г. — GHC/Комисия
 (Дело T-847/14)
 (2015/C 056/39)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH (Хамбург, Германия) (представител: Rechtsanwalt D. Lang)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 31 октомври 2014 г. C (2014) 7920, както и отпуснатата на жалбоподателя за 2015 г. квота за пускането на пазара на флуоровъглеводороди, доколкото с тях се определя твърде ниска референтна стойност за жалбоподателя и му се отпуска твърде ниска квота за 2015 г.,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: Нарушение на Регламент (ЕС) No 517/2014 (1)
 —
 На това място жалбоподателят твърди, че ответникът му е определил твърде ниска референтна стойност и му е отпуснал твърде ниска квота за 2015 г. Той оспорва факта, че при изчисляването Комисията е взела предвид развитието на складовата наличност през референтните години.
 —
 Жалбоподателят твърди, че текстът, генезисът, структурата, смисълът и целта на Регламент No 517/2014 не обосновават да бъде взето предвид развитието на складовата наличност.
 —
 В рамките на това правно основание жалбоподателят посочва, че годишното развитие на складовата наличност не е подходящо да установи що се отнася до вносителите и износителите, които не са производители, действително пуснатото на пазара количество, а по-скоро изкривява установяването му в тежест на жалбоподателя.
 2.
 Второ правно основание: Нарушение на принципа на равенство по член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз
 —
 На това място жалбоподателят твърди, че като е взето предвид годишното развитие на складовата му наличност през референтните години е поставен в по-неблагоприятно положение спрямо вносителите, които са изчерпали складовата си наличност в хода на референтната година и нямат такава след края на годината.
 —
 Освен това жалбоподателят бил поставен в по-неблагоприятно положение и спрямо производителите, тъй като вземането предвид на развитието на годишната складова наличност било подходящо за производителите, за да се определи действително пуснатото на пазара количество, докато в неговия случай това водело до изкривяване в негова тежест.
 3.
 Трето правно основание: Нарушение на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС
 —
 На това място жалбоподателят твърди по-специално, че обжалваното решение не отговаря на изискването за мотивиране, в частност не ставало ясно как се образуват определените за жалбоподателя тонове CO2 еквивалент.
 (1) Регламент (ЕС) No 517/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година за флуорсъдържащите парникови газове и за отмяна на Регламент (ЕО) No 842/2006 (ОВ L 150, стр. 195).


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/8
 Решение на Съда (трети състав) от 26 май 2016 г. — Rose Vision, SL/Европейска комисия
 (Дело C-224/15 P) (1)
 ((Обжалване - Финансирани от Европейския съюз проекти в областта на научноизследователската дейност - Одити, установяващи нередности при изпълнението на някои проекти - Решения на Комисията, с които се спира изплащането на дължимите суми по някои проекти - Иск за отговорност - Отхвърляне - Мотивиране))
 (2016/C 260/10)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Rose Vision, SL (представител: J.J. Marín López, abogado)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Siekierzyńska)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 5 март 2015 г., Rose Vision и Seseña/Комисия (T-45/13, непубликувано, EU:T:2015:138) в частта относно Rose Vision SL.
 2)
 Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.
 3)
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 228, 13.7.2015 г.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/63
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 17 септември 2014 г. — CQ/Парламент
 (Дело F-12/13) (1)
 ((Публична служба - Срочно наети служители - Конферентни устни преводачи (AIC) - Член 90 от УРДС - Психически тормоз - Член 12а от Правилника - Вътрешни правила за консултативната комисия по проблемите на тормоза на работното място и неговото предотвратяване - Поверителност на работата на посочената комисия - Явни грешки в преценката))
 (2014/C 395/75)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CQ (представител: C. Bernard-Glanz, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: M. Dean и Е. Танева)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на генералния секретар на Европейския парламент, с което се отхвърля оплакването за психически тормоз, подадено от жалбоподателката.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда CQ да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Европейския парламент.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г., стр. 40.


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/4
 Преюдициално запитване от Tribunalul Mureș (Румъния), постъпило на 8 май 2015 г. — ENEFI Energiahatekonysagi Nyrt/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Mureș
 (Дело C-212/15)
 (2015/C 262/05)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Mureș
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: ENEFI Energiahatekonysagi Nyrt
 Ответник: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov
 Преюдициални въпроси
 1)
 С тълкуване на член 4, параграфи 1 и 2, букви е) и л) от Регламент (ЕО) No 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (1) да се уточни дали последиците от производството по несъстоятелност, уредени в законодателството на държавата, в която е открито производството по несъстоятелност, могат да включват погасяване на правото на кредитор, който не е страна в производството по несъстоятелност, да претендира своето вземане в друга държава членка или да иска спиране на принудителното изпълнение върху такова вземане в същата държава членка.
 2)
 Релевантно ли е обстоятелството, че вземането, което е предмет на принудително изпълнение в държава, различна от държавата, в която е открито производството по несъстоятелност, е данъчно?
 (1) ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/20
 Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 8 март 2013 г. — ASL n. 5 „Spezzino“ и др./San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
 (Дело C-113/13)
 2013/C 156/31
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: ASL n. 5 „Spezzino“, A.N.P.A.S. Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria
 Ответници: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допускат ли членове 49 ДФЕС, 56 ДФЕС, 105 ДФЕС и 106 ДФЕС вътрешна правна норма, която предвижда услугата по санитарен транспорт да се възлага с предимство на доброволчески организации, на италианския Червен кръст и на други оправомощени публични институции или образувания, макар и такова възлагане да се извършва въз основа на споразумение, което предвижда възстановяване само на действително направените разходи?
 2.
 Допуска ли правото на Съюза в областта на обществените поръчки — в случая, тъй като става дума за изключени договори, това са общите принципи на свобода на конкуренция, на недопускане на дискриминация, на прозрачност и на пропорционалност — национална правна уредба, която позволява прякото възлагане на услугата по санитарен транспорт, при положение че [оспорваното в случая] рамково споразумение, което предвижда възстановяването също и на фиксираните и на дългосрочните разходи, следва да се квалифицира като възмездно?


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/30
 Жалба, подадена на 17 април 2017 г. — Balti Gaas/Комисия и INEA
 (Дело T-236/17)
 (2017/C 221/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Balti Gaas OÜ (Талин, Естония) (представители: E. Tamm и L. Naaber-Kivisoo, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия и Изпълнителна агенция за иновации и мрежи (INEA)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответниците от 17 февруари 2017 г. Ref Ares(2017)890302 (1);
 —
 да осъди ответниците да понесат направените от тях разноски, както и да платят тези, направени от жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят твърди, че ответниците не са гарантирали, че проведените процедури при предоставянето на помощи зачитат принципите на законност, прозрачност и добра администрация, и изтъква четири основания.
 1.
 Първо: липса на компетентност.
 2.
 Второ: твърдение за нарушение на съществено процесуално изискване, а именно неизлагане на мотиви.
 3.
 Tрето: липса на мотиви.
 4.
 Четвърто: липса на фактическа точно при излагането на мотивите.
 (1) Решение, взето във връзка с Решение за изпълнение на Комисията C(2016)1587 final от 17.3.2016 г. за изменение на Решение за изпълнение на Комисията C(2014)2080 за приемане на многогодишна работна програма за предоставяне на финансова помощ в областта на трансевропейската енергийна инфраструктура съгласно Механизма за свързване на Европа за периода 2014-2020 г.


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/35
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 септември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-31/13)
 (Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване, удължен с десетдневен срок - Жалба, подадена по пощата в следващите десет дни - Липса на идентичност между едната и другата - Просрочие на жалбата)
 2013/C 313/66
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейския съюз
 Предмет
 Отмяна на отхвърлянето на искането на жалбоподателя за изплащане на обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял по повод и вследствие на неговото преместване от Делегацията на Комисията в Луанда в седалището на Комисията в Брюксел
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/4
 Жалба, подадена на 29 ноември 2011 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 29 септември 2011 г. по дело T-442/07, Ryanair Ltd/Европейска комисия, подкрепяна от Air One SpA
 (Дело C-615/11 P)
 2012/C 65/08
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan, S. Noë)
 Други страни в производството: Ryanair Ltd, Air One SpA
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени Решение на Общия съд (пети състав) от 29 септември 2011 г. по дело T-442/07, Ryanair Ltd/Европейска комисия, което е съобщено на Комисията на 30 септември 2011 г., доколкото с него се постановява, че Комисията на Европейските общности не е изпълнила задълженията си по Договора за ЕО като не е приела решение относно прехвърлянето на 100 служители на Alitalia, за което е уведомена с писмо;
 —
 да отхвърли искането за установяване на неправомерно бездействие на Комисията на Европейските общности поради това, че не е приела решение относно прехвърлянето на 100 служители на Alitalia, за което е уведомена с писмо от 16 юни 2006 г., изпратено ѝ от Ryanair Ltd;
 —
 да осъди Ryanair Ltd да заплати съдебните разноски;
 —
 при условията на евентуалност,
 —
 да върне делото на Общият съд за ново разглеждане;
 —
 да не се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение трябва да бъде отменено поради следните основания:
 —
 Неправилно тълкуване на член 10, параграф 1 и на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (1). Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с определянето на критериите, които позволяват да се установи дали Комисията разполага с информация или жалба относно твърдяна неправомерна помощ;
 —
 Грешка в правната квалификация на писмото на Ryanair от 16 юни 2006 г. Общият съд заключава, че под формата на писмото от 16 юни 2006 г. Комисията е получила жалба или информация относно твърдяна неправомерна помощ. Комисията счита, че по този начин Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото поради неправилна квалификация на това писмо;
 —
 Грешка при прилагане на правото, доколкото Общият съд е установил, че Комисията е имала задължение да действа за целите на член 232 ЕО, с оглед на изискванията на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 659/1999.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/45
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — sheepworld/EUIPO (Beste Oma)
 (Дело T-421/16)
 (2016/C 343/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: sheepworld AG (Урзенхолен, Германия) (представител: S. von Rüden, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Beste Oma“ — заявка за регистрация No 14 169 478
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 13 май 2016 г. по преписка R 91/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в хода на производството.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/9
 Решение на Съда (десети състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München — Германия) — Sandler AG/Hauptzollamt Regensburg
 (Дело C-175/12) (1)
 (Митнически съюз и обща митническа тарифа - Преференциален режим за вноса на продукти с произход от страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ) - Членове 16 и 32 от Протокол No 1 към приложение V от Споразумението от Котону - Внос на синтетични фибри от Нигерия в Европейския съюз - Нередности в сертификата за движение на стоките EUR.1, изготвен от компетентните органи на държавата износител - Печат, който не съответства на изпратения на Комисията образец - Сертификат със задна дата и заместващ сертификат - Митнически кодекс на Общността - Членове 220 и 236 - Възможност за последващо прилагане на преференциална митническа тарифа, която не е била в сила към датата на молбата за възстановяване - Условия)
 2013/C 367/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht München — Германия
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sandler AG
 Ответник: Hauptzollamt Regensburg
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht München — Тълкуване на член 236, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), на член 889, параграф 1, второ тире от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), изменен с Регламент (ЕО) No 214/2007 на Комисията от 28 февруари 2007 г. (ОВ L 62, стр. 6), както и на членове 16 и 32 от Протокол No 1 от приложение V към Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 година (ОВ L 317, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 23, стр. 3) — Внос на изкуствени влакна от Нигерия в Европейския съюз — Възможност за последваща приложимост на преференциална митническа ставка, която повече не е в сила към датата на подаване на искането за възстановяване — Ситуация, в която посочените стоки са били внесени на дата, на която посочената преференциална митническа ставка е била все още в сила, но е отказано да бъде приложена, тъй като сертификатите за движението на стоките EUR.1 са били подпечатани с печат, който не съвпада с образеца на печата, предоставен на Комисията.
 Диспозитив
 1.
 Член 889, параграф 1, първа алинея, второ тире от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, последно изменен с Регламент (ЕО) No 214/2007 на Комисията от 28 февруари 2007 година, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска да се подаде молба за възстановяване на митни сборове, когато е заявен и предоставен преференциален тарифен режим при пускане на стоките в режим на свободно обращение и когато едва по-късно в рамките на последваща проверка, извършена след изтичането на преференциалния тарифен режим и възстановяването на обикновено дължимото мито, органите на държавата вносител съберат разликата спрямо митническата ставка, приложима към стоките с произход от трети страни.
 2.
 Член 16, параграф 1, буква б) и член 32 от Протокол No 1 към приложение V от Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 година, одобрено от името на Общността с Решение 2003/159/ЕО на Съвета от 19 декември 2002 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че ако при последваща проверка се окаже, че даден печат, който не съответства на образеца, изпратен от органите на държавата износител, е бил поставен върху сертификат EUR.1, митническите органи на държавата вносител могат да откажат да приемат сертификата и да го върнат на вносителя, за да може да му бъде издаден сертификат със задна дата въз основа на член 16, параграф 1, буква б) от този протокол, вместо да започнат процедурата, предвидена в член 32 от протокола.
 3.
 Член 16, параграфи 4 и 5 и член 32 от Протокол No 1 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат органите на държавата вносител да откажат да приемат като издаден със задна дата сертификат EUR.1 по смисъла на член 16, параграф 1 от протокола, сертификат EUR.1, който, въпреки че съответства във всичките си останали елементи на изискванията на разпоредбите от протокола, в клетка „Бележки“ съдържа не специфичния параф от параграф 4 от тази разпоредба, а указание, което в крайна сметка трябва да се тълкува като означаващо, че сертификатът EUR.1 е бил издаден съгласно член 16, параграф 1 от протокола. В случай на съмнение относно действителността на документа или произхода на съответните продукти органите са длъжни да започнат процедурата по проверка, предвидена в член 32 от протокола.
 (1) ОВ C 194, 30.6.2012 г.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/11
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 9 май 2011 г. — Jyske Bank Gibraltar Limited/Administración del Estado
 (Дело C-212/11)
 2011/C 226/21
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jyske Bank Gibraltar Limited
 Ответник: Administración del Estado
 Преюдициален въпрос
 Може ли на основание член 22, параграф 2 от Директива 2005/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм държава членка да предвижда задължение информацията, която следва да предоставят кредитните институции, извършващи дейност на нейна територия без постоянен обект, да бъде пряко предадена на органите ѝ за борба с изпирането на пари, или, обратно, искането за предоставяне на информация трябва да бъде отправено до звеното за финансово разузнаване в държавата членка, на чиято територия се намира задължената кредитна институция?
 (1) ОВ L 309, стр.15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/39
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 април 2014 г. — Коларова/REA
 (Дело F-88/13)
 ((Публична служба - Служители на Изпълнителната агенция за научни изследвания - Искания в хода на производството - Възражение за недопустимост - Правомощия на органа, компетентен да сключва договори за наемане на работа - Делегиране на Служба „Управление и изплащане на индивидуалните права“ (PMO) - Жалба, насочена срещу решенията на PMO - Жалба, насочена срещу делегиращата институция - Явна недопустимост))
 2014/C 184/64
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Десислава Коларова (Брюксел, Белгия) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (представители: S. Payan-Lagrou, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението за отхвърляне на молбата на жалбоподателката за третиране на майка ѝ като дете на издръжка съгласно член 2, параграф 4 от приложение VII към Правилника
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда г-жа Коларова да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Изпълнителната агенция за научни изследвания.


text:
 20.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/14
 Жалба, подадена на 20 август 2012 г. — REWE-Zentral/СХВП — Planet GDZ (PRO PLANET)
 (Дело T-373/12)
 2012/C 319/27
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: REWE-Zentral AG (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey и A. Bognár, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Planet GDZ AG (Тагелсванген, Швейцария)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение от 14 юни 2012 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по преписка R 1350/2011-1;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „PRO PLANET“ за стоки от класове 6, 17 и 19
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Planet GDZ AG
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация на словната марка „PLANET“ за стоки от класове 6 и 19
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/5
 Решение на Съда (първи състав) от 3 септември 2009 г. — William Prym GmbH & Co. KG, Prym Consumer GmbH & Co. KG/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-534/07 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на галантерийни стоки (игли) - Споразумения за подялба на пазара - Нарушение на правото на защита - Задължение за мотивиране - Глоба - Насоки - Тежест на нарушението - Действително отражение върху пазара - Създаване на картела)
 2009/C 256/08
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: William Prym GmbH & Co. KG, Prym Consumer GmbH & Co. KG (представители: H.-J. Niemeyer, Ch. Herrmann и M. Röhrig, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и K. Mojzesowicz)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело Prym и Prym Consumer/Комисия (T-30/05), с което Първоинстанционният съд определя размера на глобата, наложена на жалбоподателите съгласно член 2 от Решение C(2004)4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 г. относно процедура по прилагането на член 81 ЕО (дело COMP/F-1/38.338 — PO/Игли), на 27 милиона евро — Картел на пазара на галантерийни стоки (игли)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH & Co. KG да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/49
 Жалба, подадена на 10 декември 2007 г. — Van Arum/Парламент
 (Дело F-139/07)
 (2008/C 92/99)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Rinse van Arum (Winksele, Белгия) (представител: W. van den Muijsenbergh, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет и описание на спора
 От една страна жалбоподателят иска да се измени докладът за атестиране и, при условията на евентуалност, посоченият доклад да се отмени. При условията на евентуалност спрямо първите две искания, жалбоподателят иска да му бъдат съобщени всички доказателства, на които се основават някои спорни забележки, включени в неговия доклад за атестиране и да се постанови решение относно фактите и атестирането, които са предмет на спора. От друга страна, жалбоподателят иска да се осъди ОН да му заплати символично обезщетение в размер на 1 EUR.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се измени докладът за атестиране,
 —
 при условията на евентуалност, посоченият доклад да се отмени изцяло,
 —
 при условията на евентуалност спрямо първите две искания, да се нареди всички доказателства, на които се основават някои спорни забележки, включени в доклада за атестиране, да бъдат съобщени на жалбоподателя и да се постанови решение относно някои спорни факти и спорното атестиране,
 —
 да се осъди ОН да му заплати символично обезщетение в размер на 1 EUR,
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/18
 Жалба, подадена на 22 ноември 2013 г. от Total SA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 13 септември 2013 г. по дело T-548/08, Total SA/Европейска комисия
 (Дело C-597/13 P)
 2014/C 45/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Total SA (представители: E. Morgan de Rivery, E. Lagathu, адвокати)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Жалбоподателят моли Съда, главно:
 —
 да отмени изцяло, на основание на член 256 ДФЕС и член 56 от Протокол No 3 относно статута на Съда на Европейския съюз, решението на Общия съд от 13 септември 2013 г. по дело Total/Европейска комисия, T-548/08,
 —
 да уважи исканията, предявени в първоинстанционното производство пред Общия съд,
 —
 вследствие на това, да отмени Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/C.39.181 — Восъци за свещи) в частта, в която се отнася до Total,
 —
 при условията на евентуалност, да упражни правомощието си за изменение, основано на член 261 ДФЕС, за до намали размера на наложената на Total глоба.
 —
 Във всички случаи, да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, включително тези, които Total е направило в производството пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на главните си искане и три основания в подкрепа на искането, направено при условията на евентуалност.
 На първо място жалбоподателят упреква Общия съд, че е нарушил принципа на състезателност като е постановил две решения в един и същи ден, довели до изменение на естеството на отговорността, възложена на жалбоподателя, и до последвалото от това утежняване на последната.
 На второ място жалбоподателят изтъква грешки при прилагане на правото по отношение на мотивите на решението на Общия съд. От една страна Общият съд бил допуснал грешка при прилагане на правото в рамките на контрола си за законосъобразност, тъй като не отменил решението на Комисията поради нарушение от страна на последната на задължението ѝ за мотивиране. От друга страна Общият съд не изпълнил задължението си за мотивиране в рамките на правомощието си за изменение, основано на член 261 ДФЕС.
 На трето място жалбоподателят упреква Общия съд, че е допуснал грешки при прилагане на правото в рамките на упражняването на правомощието за изменение, основано на член 261 ДФЕС, тъй като е отказал да намали глобата на жалбоподателя съразмерно на глобата, наложена на дъщерното дружество Total Raffinage Marketing. От една страна, Общият съд направил грешна преценка на обхвата на правомощието си за изменение, като изменил солидарния и единен характер на отговорността на жалбоподателя и на дъщерното дружество, въпреки че имал правомощие само за измени размера на глобата. От друга страна жалбоподателят счита, че Общият съд не се е съобразил с практиката на Съда относно солидарната отговорност на дружество майка за нарушението, извършено от дъщерното дружество, както и с принципите на равенство, на недопускане на дискриминация и на пропорционалност.
 На четвърто място жалбоподателят приканва Съда, при условията на евентуалност, да упражни правомощието си за изменение, за да отмени глобата или да измени размера ѝ.
 На пето място жалбоподателят иска от Съда да измени отчасти размера на глобата, така че да я изравни с тази, която е постановена срещу дъщерното дружество Total Raffinage Marketing, в рамките на производството по дело T-566/08.
 На последно място жалбоподателят иска от Съда да измени основния размер на глобата с цел да го изравни с този на глобата, наложена на дъщерното дружество Total Raffinage Marketing в рамките на производството по дело T-566/08, а в случай на обжалване — в решението на Съда по жалбата, ако последният приеме, че фазата на производството позволява да се произнесе по съществото на спора, или в постановено от Общия съд решение след връщане на делото от страна на Съда.


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/15
 Решение на Съда (първи състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Испания) — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
 (Дело C-377/11) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 11, A, параграф 1, буква а), член 17, параграф 5 и член 19, параграф 1 - Организиране на игри бинго - Правно задължение част от продажната цена на талоните да се преведе на участниците в играта като печалби - Изчисляване на данъчната основа)
 2012/C 295/25
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Cataluña
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: International Bingo Technology, S.A.
 Ответник: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Тълкуване на член 11, A, параграф 1, буква а), член 17, параграф 5 и член 19, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Данъчна основа — Организиране на игри бинго — Продажба на талони на участниците в играта — Използване на част от така събраните суми за изплащане на печалбите на спечелилите участници
 Диспозитив
 1.
 Член 11, A, параграф 1, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 98/80/ЕО на Съвета от 12 октомври 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че при продажба на талони за бинго като разглежданите в главното производство данъчната основа за данъка върху добавената стойност не включва частта от цената на тези талони, която е предварително определена от закона и е предвидена за изплащането на печалби на участниците в играта.
 2.
 Член 17, параграф 5 и член 19, параграф 1 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 98/80, трябва да се тълкуват в смисъл, че за целите на изчисляването на подлежащата на приспадане част от данъка върху добавената стойност държавите членки не могат да предвидят, че предварително определената от закона част от продажната цена на талоните за бинго, която трябва да бъде преведена на участниците в играта като печалби, се включва в оборота, който следва да фигурира в знаменателя на дробната величина, посочена в член 19, параграф 1.
 (1) ОВ C 290, 1.10.2011 г.