text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/10
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Susanne de Winder/TUIfly GmbH
 (Дело C-200/17)
 (2017/C 231/13)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Ищец: Susanne de Winder
 Ответник: TUIfly GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент No 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?
 3)
 Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?
 4)
 Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/25
 Определение на Първоинстанционния съд от 14 май 2007 г. — Czigàny e.a./Комисия
 (Дело T-149/04) (1)
 („Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад относно развитието на кариерата - Процедура по оценяване 2001/2002 - Иск явно недопустим и явно лишен от всякакво правно основание“)
 (2007/C 170/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Imre Czigàny (Rhode-Saint-Genèse, Белгия); Isabel Alves (Люксембург, Люксембург); Georgette Henningsen (Брюксел, Белгия); и Michel Lucas (Tervuren, Белгия) (представители: първоначално G. Bounéou и F. Frabetti, впоследствие F. Frabetti, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Krämer, agents)
 Предмет
 Искане за отмяна, по главния иск, на процедурата по оценяване 2001/2002 г., относно ищците и евентуално на докладите за развитието на кариерите на ищците по тази процедура.
 Диспозитив
 1)
 Искът е отхвърлен в едната си част като явно недопустим и в другата като явно лишен от всякакво правно основание.
 2)
 Съдебните разноски на ищците остават за тяхна сметка.
 (1) ОВ C 168 от 26 юни 2004 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/26
 Жалба, подадена на 15 март 2017 г. — Ostvesta/Комисия
 (Дело T-175/17)
 (2017/C 269/38)
 Език на производството: латвийски
 Страни
 Жалбоподател: Ostvesta SIA (Рига, Латвия) (представител: J. Davidovičs, advokāts)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени доклад на мисията на Европейската служба с борба с измамите (OLAF) THOR (2013) 11413-07/05/013, заедно с неговите 15 приложения, окончателен доклад OF/2010/0827/B1, както и доклад OF/2020/0827 и доклад THOR (2011) 27463 предвид съществените нередности на тези актове и препоръчаните мерки, приети въз основа на тях,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че обжалваните актове обвързват държавните данъчни служби и съдебни органи и пораждат пряко правни последици, които накърняват интересите и личните и имуществените права на жалбоподателя, като изменят неговото правно положение по такъв начин, че трябва да се считат за обжалваеми актове, предвид:
 —
 естеството на митата и произтичащите от тях задължения за държавите членки, които са длъжни да ги събират, като „собствени ресурси на Съюза“,
 —
 характера на OLAF като орган, извършващ административно разследване, заместващ Европейската комисия при външни разследвания,
 —
 ролята на Европейската комисия като институция на Европейския съюз, на която са поверени изпълнителни функции при прилагането на Митническия кодекс на Европейския съюз.
 2.
 Второто основание е изведено от незаконосъобразността на обжалваните актове и опорочаващите ги нередности, тъй като:
 —
 в тях не се съдържа нито един от съществените елементи, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) No 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г., а именно не се посочват нито процедурните гаранции при разследването, нито участващите в разследването лица, нито изслушването на процесуалните представители на жалбоподателя, нито първоначалната правна квалификация,
 —
 в тях необосновано и противоречиво се отрича отговорността на компетентните органи,
 —
 OLAF не е изпълнило задължението си да проведе обективно и безпристрастно разследване при спазване на принципа за презумпцията за липса на отговорност,
 —
 в доклада на мисията и в окончателния доклад се съдържа погрешна информация вследствие на недостатъци и пропуски в рамките на разследването,
 —
 общностната правна уредба в областта на антидъмпинговите права е нарушена и е приложена неправилно,
 —
 както общностната правна уредба, така и правната уредба на Тайван във връзка със задължението на BOFT [Bureau of foreign trade] на Тайван да провери произхода на стоките, които сертифицира, са нарушени и са приложени неправилно,
 —
 член 220, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността е нарушен и е приложен неправилно,
 —
 Договорите и правните норми по прилагането им, както и Хартата на основните права на Европейския съюз, и по специално член 41 от нея са нарушени.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/34
 Определение на Общия съд от 15 февруари 2016 г. — InAccess Networks Integrated Systems/Комисия
 (Дело T-82/15) (1)
 ((Седма рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013 г.) - Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства по проекта ATRACO - Дебитни известия и решения, съдържащи се в писма - Частична липса на основание за постановяване на решение по същество - Договорен характер на спора - Частична недопустимост))
 (2016/C 136/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: InAccess Networks Integrated Systems — Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Маруси, Гърция) (представители: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler и G. Pandey, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Di Paolo и J. Estrada de Solà)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията, съдържащо се в писмо от 11 декември 2014 г., с което Комисията потвърждава отказа си да заплати претендираните от жалбоподателя разходи, на решението на Комисията, включено в дебитно известие Noo3241211514 от 23 октомври 2012 г. и на решението на Комисията, съдържащо се в писмо от 7 декември 2012 г., с което се иска от жалбоподателя да възстанови получените средства и да заплати обезщетение в предварително определен размер от 12 814,10 EUR.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по исканията във връзка с решението на Комисията, съдържащо се в писмото от 7 октомври 2012 г. и в дебитното известие от 23 октомври 2012 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част като явно недопустима.
 3)
 Осъжда InAccess Networks Integrated Systems — Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 155, 11.5.2015 г.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/20
 Решение на Съда (първи състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Köln-Nord/Wolfram Becker
 (Дело C-104/12) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 17, параграф 2, буква а) - Право на приспадане на данъка, платен по получена доставка - Необходимост от наличие на пряка и непосредствена връзка между получената доставка и извършена облагаема доставка - Критерий за определяне на тази връзка - Адвокатски услуги, предоставени във връзка с наказателно производство за корупция, образувано лично срещу управителя и основен съдружник на дружество с ограничена отговорност)
 2013/C 114/29
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt Köln-Nord
 Ответник: Wolfram Becker
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 17, параграф 2, буква a) и на член 22, параграф 3, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Възникване и обхват на правото на приспадане — Необходимост от пряка и непосредствена връзка между икономическата дейност на данъчнозадълженото лице и дадена доставка на услуги — Адвокатски услуги, предоставени във връзка с наказателно производство за корупция, образувано срещу управителя и основен съдружник на дружество с ограничена отговорност
 Диспозитив
 Наличието на пряка и непосредствена връзка между дадена доставка и цялостната дейност на данъчнозадълженото лице за целите на определянето дали стоките и услугите са били използвани от него „за нуждите на неговите облагаеми сделки“ по смисъла на член 17, параграф 2, буква a) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/115/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 г., е в зависимост от обективното съдържание на получената стока или услуга от това данъчнозадължено лице.
 В настоящия случай доставките на адвокатски услуги, чиято цел е да се избегнат наказателни санкции срещу физически лица — управители на данъчнозадължено предприятие, не дават право на това предприятие да приспадне като данък по получени доставки дължимия данък върху добавената стойност за направените доставки.
 (1) ОВ C 138, 12.5.2012 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/58
 Жалба, подадена на 16 ноември 2009 г. — CheapFlights International/СХВП — Cheapflights (Cheapflights)
 (Дело T-461/09)
 2010/C 24/104
 Език, на който е подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Ирландия) (представители: H. Hartwig и A. von Mühlendahl, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cheapflights Ltd (Лондон, Обединеното кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 31 август 2009 г. по преписка R 1607/2007-4;
 —
 да се отхвърли жалбата, подадена от другата страна в производството пред апелативния състав срещу решението на отдела по спорове на СХВП от 10 август 2007 г. в производството по възражение B 849 150;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително и тези направени от жалбоподателя пред апелативния състав; и
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разходите в производството, включително и тези направени от жалбоподателя пред апелативния състав, в случай че реши да встъпи по делото.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка в черно и бяло „Cheapflights“ за услуги в класове 38, 39, 41, 42, 43 и 44
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация като ирландска марка на цветния фигуративен знак „CheapFlights“ за услуги в класове 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43 и 44; заявка за ирландска марка на словната марка „CHEAPFLIGHTS“ за услуги в класове 35, 39 и 43; регистрация като ирландска марка на словната марка „CHEAPFLIGHTS“ за услуги в класове 38, 41, 42 и 44; регистрация като ирландска марка на фигуративния знак „CheapFlights.ie“ за услуги в класове 35, 39, 41, 42 и 43; регистрация като международна марка на фигуративния знак „CheapFlights“ за услуги в класове 35, 38, 39 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважаване изцяло на възражението
 Решение на апелативния състав: отмяна на спорното решение и отхвърляне изцяло на възражението
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че не е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/15
 Преюдициално запитване, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 13 юни 2007 г. — Vion Trading GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-279/07)
 (2007/C 211/29)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищец: Vion Trading GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли уреденият в член 3, параграф 1, алинея 1, изречение 1 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (1) давностен срок да се прилага и когато нередност е извършена или прекратена преди влизането в сила на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95?
 2)
 Прилага ли се давностният срок, определен в тази разпоредба, като цяло и за административни мерки като събирането на възстановявания при износ, предвидено в резултат на нередности?
 Ако отговорите на тези въпроси са положителни:
 3)
 Може ли по-дълъг срок съгласно член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 да бъде приложен от държава-членка, дори ако такъв по-дълъг срок вече е бил предвиден в законодателството на държавата-членка преди приемането на посочения регламент? Може ли такъв по-дълъг срок да бъде приложен, ако той не е бил предвиден в специална разпоредба за събиране на възстановявания при износ или за административни мерки като цяло, но произтича от обща разпоредба в съответната държава-членка, която обхваща всички случаи на давност, които не предмет на специална уредба (субсидиарна разпоредба)?
 (1) ОВ L 312, стр. 1.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/38
 Жалба, подадена на 25 април 2013 г. — Република Гърция/Комисия
 (Дело T-241/13)
 2013/C 207/63
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: Ι. Chalkias, S. Papaïoannou и A. Vassilopoulou)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да уважи жалбата,
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер С (2013) 981 и публикувано в ОВ L 67, стр. 20, в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Що се отнася до финансовите корекции, наложени с Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер С (2013) 981 и публикувано в ОВ L 67, стр. 20, доколкото това решение се до финансовите корекции наложени в тежест на Република Гърция, които се прилагат към помощите по член 69 от Регламент No 1782/2003 в сектора на говеждото месо, овците и козите, и тютюна за кампаниите за 2006 г. и 2007 г., Република Гърция изтъква следните основания за отмяна:
 С първото основание за отмяна Република Гърция твърди, че наложената поради констатираните слабости във връзка с прилагането на член 69 от Регламент 1782/2003 (1) корекция е незаконосъобразана и трябва да се отмени тъй като: а) нарушава разпоредбата на член 69 от Регламент No 1782/2003, чието прилагане от държавите членки е факултативно и дава широка свобода на преценка при определянето на получателите на допълнителното плащане, на критериите за допустимост и на конкретните срокове и условия за извършване на допълнителното плащане; б) неприлагането на член 69 от Регламент No 1782/2003 не нанася вреда на фондовете, както изисква член 31 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 (2), за да може законно да се наложи финансова корекция.
 С второто основание за отмяна Република Гърция твърди, че наложената поради липсата на ключови проверки в тютюневия сектор корекция е незкаконосъобразна и трябва да се отмени, тъй като: а) преценката на Комисията, че проверките на място не съответстват на Регламент No 796/2004 (3), се основава на неправилно тълкуване и прилагане на член 23 от посочения регламент, на неправилна фактическа преценка, както и на недостатъчни и противоречиви мотиви; б) преценката на Комисията, че не са извършени ключови проверки в предприятията за преработка, се основава на фактическа грешка.
 (1) Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) No 2019/93, (ЕО) No 1452/2001, (ЕО) No 1453/2001, (ЕО) No 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) No 1251/1999, (ЕО) No 1254/1999, (ЕО) No 1673/2000, (ЕИО) No 2358/71 и (ЕО) No 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).
 (2) Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).
 (3) Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/27
 Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — BIA Separations/Комисия
 (Дело T-88/11)
 2011/C 103/47
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: BIA Separations d.o.o. (Любляна, Словения) (представители: G. Berrisch, lawyer, и N. Chesaites, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени мълчаливия отказ на Комисията от 10 декември 2010 г. за произнасяне по потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до споразумението за сътрудничество между Европейската общност и Европейската инвестиционна банка във връзка с Инструмента за финансиране с поделяне на риска (C(2008) 2181) и до проекта за решение на Комисията за изменение на споразумението за сътрудничество между Европейската общност и Европейската инвестиционна банка във връзка с Инструмента за финансиране с поделяне на риска (C(2008) 8058),
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно единствено правно основание като твърди, че Комисията е нарушила член 296 ДФЕС, тъй като не е отговорила на потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до информация в рамките на срока, предвиден в член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1).
 (1) ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 01, том 3, стр. 76


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/34
 Иск, предявен на 27 декември 2006 г. — Giropay/СХВП (GIROPAY)
 (Дело T-399/06)
 (2007/C 42/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Giropay GmbH (Frankfurt am Main, Германия) [представител: адвокат K. Gründig-Schnelle]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 26 октомври 2006 година по обжалвано дело R 308/2005-4 относно заявка за марка на Общността 2 843 514 „GIROPAY“,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността,предмет на спора: словната марка „GIROPAY“ за стоки и услуги от класове 9, 36-38 и 42 (Заявка No 2 843 514).
 Решение на проверителя: частично отхвърляне на заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.
 Приведени правни основания: Заявената за регистрация марка не представлява означение с описателен характер по смисъла на член 7, параграф 1, буква в) на Регламент (ЕО) No 40/94 (1). Освен това, заявената за регистрация марка е особено подходяща да бъде възприета като отличителен знак от сътветните заинтересовани лица.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/37
 Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Harrys Pubar/СХВП — Harry’s New York Bar („HARRY’S BAR“)
 (Дело T-711/13)
 2014/C 112/49
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Harrys Pubar AB (Гьотеборг, Швеция) (представител: L.-E. Ström, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Harry’s New York Bar SA (Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд :
 —
 Да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 октомври 2013 г., постановено по съединени преписки R 946/2012-1 и R 995/2012-1;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „HARRY’S BAR“ за стоки и услуги от класове 25, 29, 30, 32, 33 и 43 — заявка за регистрация на марка на Общността No 3 378 031
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрации на шведски марки с номера 356 009, 320 026, 315 142, 55 6513-1066 за стоки и услуги от класове 25 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата по преписка R 995/2012-1 частично и отхвърля жалбата по преписка 946/2012-1
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 4 от Регламента относно марката на Общността.


text:
 21.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 429/23
 Решение на Общия съд от 28 октомври 2015 г. — Monster Energy/СХВП — Home Focus („MoMo Monsters“)
 (Дело T-736/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „MoMo Monsters“ - По-ранни словни марки на Общността „MONSTER“ и „MONSTER ENERGY“ и по-ранна международна фигуративна марка „MONSTER ENERGY“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между стоките - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 429/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, Калифорния, САЩ) (представител: P. Brownlow, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: E. Zaera Cuadrado)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Home Focus Development Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 7 август 2014 г. (преписка R 1167/2013-2) относно производство по възражение между Monster Energy Company и Home Focus Development Ltd
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 448, 15.12.2014 г.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/29
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 4 август 2016 г. — Acacia Srl и Rolando D'Amato/Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
 (Дело C-435/16)
 (2016/C 419/38)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Acacia Srl и Rolando D'Amato
 Ответник: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
 Преюдициални въпроси
 1)
 Ограничена ли е приложимостта на изключението по член 110, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 6/2002 (1) само до частите със задължителна форма, тоест частите, чиято форма по принцип е неизменно предопределена от изгледа на съставния продукт и поради това не може да се избира свободно от клиентите, както например при автомобилните джанти?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 Ограничена ли е приложимостта на изключението по член 110, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 6/2002 само до предлагането на продукти с идентично оформление, тоест които съответстват на оригиналните продукти и по цвят и размер?
 3)
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 Следва ли да се приеме, че изключението по член 110, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 6/2002 се прилага в полза на разпространителя на продукт, с който по принцип се нарушава правото върху процесния дизайн, само ако този разпространител обективно гарантира, че продуктът му може да се закупи единствено за целите на извършването на поправка, но не и за други цели като например подобряване или персонализиране на съставния продукт?
 4)
 При утвърдителен отговор на третия въпрос:
 Какви мерки трябва да вземе разпространителят на продукт, с който по принцип се нарушава правото върху процесния дизайн, за да гарантира обективно, че продуктът му може да се закупи единствено за целите на извършването на поправка, но не и за други цели като например подобряване или персонализиране на съставния продукт? Достатъчно ли е:
 а)
 разпространителят да включи в продажбения си каталог указанието, че продуктът се продава единствено за извършването на поправка с цел да се възстанови първоначалният изглед на съставния продукт, или
 б)
 е необходимо разпространителят да обвърже доставката на продукта с изискване към купувача (търговец или потребител) писмено да декларира, че ще използва предлагания продукт само за извършването на поправка?
 (1) Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70).


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/30
 Решение на Съда на публичната служба (състав) от 21 март 2013 г. — Brune/Комисия
 (Дело F-94/11) (1)
 (Публична служба - Общ конкурс - Отмяна на решение за невключване в списъка с резерви - Изпълнение на окончателното съдебно решение - Принцип на законност - Възражение за незаконосъобразност срещу решението за възобновяване на конкурсната процедура)
 2013/C 129/55
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Markus Brune (Бон, Германия) (представител: H. Mannes, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на EPSO да възобнови процедурата по общия конкурс EPSO/AD/26/05 и да покани жалбоподателя да се яви отново на устния изпит и за отмяна на решението жалбоподателят да бъде изключен от този конкурс поради неявяването му на устния изпит
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Brune да заплати направените от него съдебни разноски и направените от Европейската комисия съдебни разноски.
 (1) ОВ C 355, 03.12.2011 г., стр.30


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/9
 Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Salerno — Италия) — Наказателно производство срещу Cristiano Pontillo
 (Дело C-474/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))
 (2016/C 270/11)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Salerno
 Страна в главното производство
 Cristiano Pontillo
 Диспозитив
 1)
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.
 2)
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 462, 22.12.2014 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/52
 Иск, предявен на 18 юни 2007 г. — Martin Bermejo/Комисия
 (Дело F-60/07)
 (2007/C 199/100)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Joaquin Martin Bermejo (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се установи незаконосъобразността на Решението на Комисията от 28 април 2004 г., с което се приемат нови общи разпоредби по прилагането на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и при необходимост, незаконосъобразността на тези разпоредби от Правилника,
 —
 да се отмени Решението на Комисията от 27 септември 2006 г., с което се определя изчисляването на бонуса по прехвърлените от ищеца пенсионни права по пенсионната схема на общностните институции,
 —
 да се осъди ответната страна да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът се позовава на незаконосъобразността на общите разпоредби по прилагането на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, отнасящи се до прехвърлянето на пенсионни права (1), доколкото правилото, формулирано в член 7, параграф 3, нарушава Регламент No 1103/97/ЕО на Съвета от 17 юни 1997 година относно определени разпоредби, отнасящи се до въвеждането на еурото (2), както и принципа на равно третиране, така както Съдът на публичната служба ги тълкува в Решението си от 14 ноември 2006 г., по дело F-110/05 Chatziioannidou/Комисия (все още не публикувано в Recueil).
 (1) Административен бюлетин No 60-2004 от 9 юни 2004 г.
 (2) ОВ L 162, стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 10, том 1, стр. 81.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/6
 Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство) на 19 декември 2011 г. — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Paul Newey, осъществяващ търговска дейност под фирмата Ocean Finance
 (Дело C-653/11)
 2012/C 65/13
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
 Ответник: Paul Newey, осъществяващ търговска дейност под фирмата Ocean Finance
 Преюдициални въпроси
 1.
 При обстоятелства като тези по настоящото дело какво значение следва националната юрисдикция да придаде на договорите, за да даде отговор на въпроса кое лице е извършило доставка на услуги за целите на ДДС? По-специално от решаващо значение ли е положението по договора за определяне на положението на доставката с оглед на ДДС?
 2.
 При обстоятелства като тези по настоящото дело, ако положението по договора не е решаващо, при какви обстоятелства следва националната юрисдикция да не взема предвид положението по договора?
 3.
 При обстоятелства като тези по настоящото дело доколко е от значение, по-конкретно:
 а)
 дали лицето, което извършва доставката съгласно договора, се намира изцяло под контрола на друго лице?
 б)
 дали познанията за съответната стопанска дейност, търговските взаимоотношения и опитът са у лице, различно от това, което сключва договора?
 в)
 дали всички или повечето от съществените елементи от доставката се изпълняват от лице, различно от това, което сключва договора?
 г)
 дали търговският риск от финансови загуби и загуба на репутация, произтичащ от доставката, се носи от лице, различно от това, което сключва договорите?
 д)
 дали лицето, извършващо доставката съгласно договора, възлага изпълнението на съществени елементи, необходими за нейното осъществяване, на лице като подизпълнител, което контролира първото посочено по-горе лице, като споразуменията за превъзлагане на изпълнението се отличават с липсата на някои търговски характеристики?
 4.
 При обстоятелства като тези по настоящото дело следва ли националната юрисдикция да не взема предвид анализа на договора?
 5.
 Ако отговорът на въпрос 4 е отрицателен, представлява ли данъчният резултат от договорености като разглежданите по настоящото дело данъчно предимство, чието предоставяне би било в разрез с целта на Шеста директива (1) по смисъла на точки 74—86 от Решение от 21 февруари 2006 г. по дело Halifax Plc и др./Commissioners of Customs and Excise (C-255/02)?
 6.
 Ако отговорът на въпрос 5 е положителен, как би следвало да се преохарактеризират споразумения като разглежданите по настоящото дело?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/24
 Жалба, подадена на 2 август 2013 г. — TVR Automotive/СХВП — TVR Italia („TVR“)
 (Дело T-398/13)
 2013/C 274/40
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: TVR Automotive Ltd (Уайтли, Обединено кралство) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: TVR Italia Srl (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 май 2013 г. по дело R 823/2011-2;
 —
 да отхвърли подадената от TVR Italia Srl на 14 април 2013 г. жалба срещу решението на отдела по споровете на СХВП от 14 февруари 2011 г., по дело B 313 248;
 —
 да осъди ответната служба и TVR Italia Srl, в случай че последното встъпи в производството по делото, да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: TVR Italia Srl
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „TVR ITALIA“ за стоки и услуги от класове 12, 25 и 37 — заявка за регистрация на марка на Общността No 5 699 954
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална марка и марка на Общността „TVR“ за стоки и услуги от класове 9, 11, 12, 25 и 41
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на принципа res iudicata, съответно на принципа ne bis in idem, както и на член 42, параграф 2 от Регламент No 207/2009 във връзка с член 15 от Регламент No 207/2009.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/13
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 24 май 2012 г. — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
 (Дело C-257/12)
 2012/C 217/28
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sky Italia Srl
 Ответници: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
 Преюдициални въпроси
 Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2002/20/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон No 266/2005, имайки предвид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?
 (1) Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, глава 13, том 35, стр. 183).


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/23
 Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Norte — Португалия) — Marina da Conceição Pacheco Almeida/Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP
 (Дело C-57/13) (1)
 2014/C 184/34
 Език на производството: португалски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/6
 Решение на Съда (втори състав) от 9 март 2017 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce/Salvatore Manni
 (Дело C-398/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Лични данни - Защита на физическите лица по отношение на обработването на такива данни - Директива 95/46/ЕО - Член 6, параграф 1, буква д) - Данни, подлежащи на оповестяване в дружествен регистър - Първа директива 68/151/ЕИО - Член 3 - Прекратяване на съответното дружество - Ограничаване на достъпа на трети лица до тези данни))
 (2017/C 144/07)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce
 Ответник: Salvatore Manni
 Диспозитив
 Член 6, параграф 1, буква д), член 12, буква б) и член 14, първа алинея, буква a) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, разглеждани във връзка с член 3 от Първа директива 68/151/ЕИО на Съвета от 9 март 1968 година за съгласуване на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите на съдружниците и на трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността, изменена с Директива 2003/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че при настоящото състояние на правото на Съюза държавите членки трябва да определят дали физическите лица, посочени в член 2, параграф 1, букви г) и й) от последната директива, могат да искат от органа, натоварен с воденето, съответно, на централния регистър, на търговския регистър или на дружествения регистър, да проверява, въз основа на преценка във всеки отделен случай, дали е обосновано по изключение, на базата на неопровержими законови основания, свързани с тяхното конкретно положение, да ограничи, след изтичането на достатъчно дълъг срок от прекратяването на съответното дружество, достъпа до вписаните в този регистър лични данни, отнасящи се до тях, до третите лица, които могат да докажат особен интерес от консултирането на тези данни.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/22
 Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Dow Chemical/Комисия
 (Дело T-77/08)
 (2008/C 116/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Dow Chemical Company (Midland, Съединени щати) (представители: D. Schroeder и T. Graf, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението в частта му, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 при условията на евентуалност, значително да се намали глобата му, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, както и другите разходи на жалбоподателя във връзка с делото.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска частична отмяна на Решение С(2007) 5910 — окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. (преписка COMP/F/38.629 — Хлоропренова гума), с което Комисията приема, че жалбоподателят заедно с други предприятия е нарушил член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като е участвал в едно продължаващо споразумение и/или съгласувана практика в сектора на хлоропреновата гума.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят твърди, че като го е приела за отговорен за нарушението на съвместното предприятие DuPont Dow Elastomers, Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите, както и грешка при прилагането на правото. Според жалбоподателя Комисията не е взела предвид факта, че жалбоподателят упражнява решаващо влияние върху DuPont Dow Elastomers. Освен това жалбоподателят поддържа, че с DuPont Dow Elastomers не образуват единен стопански субект.
 По-нататък жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите и грешка при прилагането на правото и не е мотивирала надлежно решението си, доколкото:
 —
 е използвала коефициент за продължителност 6,5, макар че продължителността на нарушението е само шест години и един месец,
 —
 увеличила е основния размер на глобата на жалбоподателя с 10 % за осигуряване на достатъчен възпиращ ефект, и
 —
 е отказала да предостави на жалбоподателя максималното намаление за съдействие от 30 %.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/18
 Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Русе индъстри/Комисия
 (Дело T-489/11) (1)
 (Държавни помощи - Помощ, предоставена от България под формата на несъбиране на вземания - Решение, с което тази помощ се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването ѝ - Нова помощ - Нарушение на конкуренцията - Задължение за мотивиране)
 2013/C 129/35
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател:„Русе индъстри“ (Русе, България) (представители: адв. Ал. Ангелов и адв. Св. Панов)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и Д. Стефанов)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2012/706/ЕС на Комисията от 13 юли 2011 година относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09), приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“ (ОВ L 320, 2012 г., стр. 27).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 „Русе индъстри“ АД понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, включително свързаните с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/44
 Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Schindler Holding и др./Комисия
 (Дело T-138/07) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на услугите за монтаж и поддръжка на асансьори и ескалатори - Решение, с което се констатира нарушение на член 81 ЕО - Манипулиране на процедури за възлагане на поръчки - Подялба на пазарите - Определяне на цените)
 2011/C 269/96
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Schindler Holding Ltd (Hergiswil, Швейцария); Schindler Management AG (Ebikon, Швейцария); Schindler SA (Брюксел, Белгия); Schindler Deutschland Holding GmbH (Берлин, Германия); Schindler Sàrl (Люксембург, Люксембург) и Schindler Liften BV (Хага, Нидерландия) (представители: R. Bechtold, W. Bosch, U. Soltész и S. Hirsbrunner)
 Ответник: Европейска комисия (представители: K. Mojzesowicz и R. Sauer)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и G. Kimberley)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2007) 512 окончателен на Комисията от 21 февруари 2007 г. относно производство по член 81 (ЕО) (дело COMP/E-1/38.823 — Асансьори и ескалатори) или, при условията на евентуалност, намаляване на размера на наложените на жалбоподателите глоби.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата, доколкото тя е подадена от Schindler Management AG.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Осъжда Schindler Holding Ltd, Schindler SA, Schindler Deutschland Holding GmbH, Schindler Sàrl и Schindler Liften BV да заплатят съдебните разноски.
 4.
 Schindler Management понася направените от него съдебни разноски.
 5.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 155 от 7.7.2007 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/53
 Жалба, подадена на 29 ноември 2012 г. от Alexandru Octavian Concal срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 септември 2012 г. по дело T-320/12, Concal/Комисия
 (Дело C-570/12 P)
 2013/C 225/98
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alexandru Octavian Concal (представител: R. Neagu, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С определение от 27 юни 2013 г. Съдът (седми състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/4
 Решение на Съда (втори състав) от 26 март 2009 г. — Selex Sistemi Integrati S.p.A./Комисия на Европейските общности, Европейска организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол)
 (Дело C-113/07 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Член 82 ЕО - Понятие за предприятие - Икономическа дейност - Международна организация - Злоупотреба с господстващо положение)
 2009/C 113/06
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Selex Sistemi Integrati SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciandone и D. Fioretti, avvocati)
 Други страна в производството: Комисия на Европейските общности, Европейска организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол) (представители: F. Montag и T. Wessely, Rechtsanwälte)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 декември 2006 г. по дело Selex Sistemi Integrati/Комисия (T-155/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля искане за отмяна или изменение на Решение на Комисията от 12 февруари 2004 г., отхвърлящо жалбата на Selex Sistemi във връзка с твърдяно нарушение от страна на Евроконтрол на разпоредбите на Договора за ЕО в областта на конкуренцията
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 SELEX Sistemi Integrati SpA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Комисията на Европейските общности, както и половината от тези на Европейската организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол).
 3)
 Европейската организация за безопасност на въздухоплаването понася половината от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 117, 26.5.2007 г.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/5
 Решение на Съда (втори състав) от 16 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona — Испания) — Estrella Rodríguez Sánchez/Consum Sociedad Cooperativa Valenciana
 (Дело C-351/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2010/18/ЕС - Ревизирано Рамково споразумение за родителския отпуск, сключено между Конфедерацията на европейския бизнес (BUSINESSEUROPE), Европейската асоциация на занаятите и малките и средните предприятия (UEAPME), Европейския център на предприятията с държавно участие и на предприятията от общ икономически интерес (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ETUC) - Съвместяване на професионалния и семейния живот - Завръщане на работещ член-кооператор от отпуск по майчинство - Искане за намаляване и промяна на работното време - Положение, което не попада в приложното поле на клауза 6, параграф 1 от ревизираното Рамково споразумение - Недопустимост на преюдициалното запитване))
 (2016/C 305/06)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social no33 de Barcelona
 Страни в главното производство
 Ищец: Estrella Rodríguez Sánchez
 Ответник: Consum Sociedad Cooperativa Valenciana
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Juzgado de lo Social no33 de Barcelona (Съд по трудови и осигурителни спорове No 33, Барселона, Испания), е недопустимо.
 (1) ОВ C 339, 29.9.2014 г.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/26
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo del Lazio на 3 октомври 2007 г. — Roche SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
 (Дело C-450/07)
 (2007/C 297/42)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo del Lazio
 Страни в главното производство
 Ищец: Roche SpA.
 Ответници: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
 Преюдициални въпроси
 1)
 След разпоредбите на член 2 и член 3 [от Директива 89/105/ЕИО (1)], с които се изменя отношението между органите на държавите-членки и производителите на лекарствени продукти — в смисъл, че цената на даден лекарствен продукт или нейното увеличаване се определя въз основата на предоставените от последните сведения, но в определени от компетентния орган граници, т.е. въз основата на диалог между самите производители и органите, които отговарят за контрола върху разходите за лекарствени продукти — член 4, параграф 1 [от директивата] урежда „замразяването на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях“ като общо средство, което поне веднъж годишно се подлага на преглед, с цел да се установи дали макро-икономическите условия в държавата-членка оправдават замразяването на цените да остане непроменено. Разпоредбата предоставя на компетентните органи срок от 90 дни за преглед като предвижда, че при изтичането му те трябва да обявят какво увеличение или намаление на цените е направено, ако има такова. Препращащата юрисдикция поставя въпроса дали в частта относно „намаление на цените, [което] е направено, ако има такова“ тази разпоредба следва да бъде тълкувана в смисъл, че наред с общото средство, състоящо се във възможността да се замразят цените на всички лекарствени продукти или на някои категории от тях, се предвижда и друго общо средство, състоящо се във възможността да се намалят цените на всички лекарствени продукти и на някои категории от тях, или изразът „намаление [...], ако има такова“ се отнася само до лекарствените продукти, чийто цени вече са били замразени,
 2)
 препращащата юрисдикция поставя въпроса дали член 4, параграф 1 — в частта, с която се задължават компетентните органи на държавите-членки в случай на замразяване на цените поне веднъж годишно да осъществяват преглед дали макро-икономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено — може да се тълкува в смисъл, че ако в отговор на първия поставен въпрос е допуснато намаление на цените, то е възможно тази мярка да се прилага няколко пъти в рамките на една година и да се повтаря в продължение на много години (от 2002 г. до 2010 г.),
 3)
 може ли по смисъла на посочения член 4 — тълкуван с оглед на съображенията, в които се посочва основната цел на мерките за контрол над цените на лекарствени продукти, определена като „издигане на равнището на общественото здраве чрез осигуряване наличието на достатъчни количества лекарствени продукти на приемливи цени и изискването да се избягват различията в мерките, които могат да възпрепятстват или нарушат търговията с лекарствени продукти в рамките на Общността“ — да се счита за съвместимо с общностната уредба приемането на мерки, които се позовават само на „приблизителната“, а не на „установената“ икономическа стойност на разходите (това запитване се отнася до двата настоящи случая)?
 4)
 Трябва ли изискванията, свързани с горните граници на разходите за лекарствени продукти, които всяка държава-членка е компетентна да определя, да се свързват изрично само с разходите за лекарствени продукти или може да се счита, че правомощията на държавите-членки включват и правото на преценка дали да се взимат предвид и сведенията относно други разходи по здравеопазване?
 5)
 Трябва ли произтичащите от директивата принципи на прозрачност и участие на заинтересованите предприятия в мерките относно предвиденото замразяване или общо намаление на цените на лекарства да се тълкуват в смисъл, че е необходимо винаги и непременно да се предвиди възможност за изключения от наложената цена (член 41 параграф 2 от директивата) и конкретното участие на предприятието заявител, с последващата от това необходимост администрацията да мотивира евентуалния отказ?
 (1) Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84).


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/49
 Жалба, подадена на 7 септември 2016 г. от FV срещу решението, постановено на 28 юни 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/15, FV/Съвет
 (Дело T-639/16 P)
 (2016/C 419/65)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: FV (Rhode-St-Genèse, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 28 юни 2016 г. по дело F-40/15,
 —
 вследствие на това, да уважи исканията на жалбоподателя на първа инстанция и следователно:
 —
 да отмени атестационния доклад, изготвен за жалбоподателя за 2013 г.,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски,
 —
 да осъди ответника да заплати изцяло съдебните разноски, направени в двете инстанции.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото основание е изведено от обстоятелството, че обжалваното решение е било постановено от съдебен състав, определен в нарушение на член 27, параграф 3 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.
 —
 Жалбоподателят счита, че посоченото нарушение се характеризира с факта, че самото Решение 2016/454 на Съвета от 22 март 2016 година за назначаване на трима съдии в Съда на публичната служба на Европейския съюз е опорочено от липса на компетентност, нарушение на членове 257 ДФЕС и 281 ДФЕС, нарушение на приложение I към Протокол No 3 относно статута на Съда на Европейския съюз, нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС и нарушение на Решение 2005/150/ЕО от 18 януари 2015 година относно условията и начините за подаване и разглеждане на кандидатури с оглед назначаването на съдиите в Съда на публичната служба на Европейския съюз.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушението на контрола от първия съд на явната грешка в преценката, от нарушението на задължението за мотивиране на ответника, от нарушението на задължението за мотивиране на първия съд, от изопачаването на преписката и на нарушението на Насоките относно атестирането.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушението на задължението за полагане на грижа и от изопачаване на преписката.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/31
 Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
 (Дело C-120/07)
 (2007/C 95/58)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и H.van Vliet)
 Ответник: Кралство Нидерландия
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2004/27/CE (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, или, във всички случаи, като не е съобщило тези разпоредби на Комисията, кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си съгласно директивата,
 —
 да се осъди Кралство Нидерландия да заплати разноските.
 Правни основания и главни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 30 октомври 2005 г.
 (1) OВ L 136, стp. 34.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/30
 Жалба, подадена на 21 януари 2011 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-45/11)
 2011/C 80/55
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение C(2010) 7893 окончателен на Комисията от 10 ноември 2010 г., нотифицирано на Италианската република с писмо от 11 ноември 2010 г. SG-Greffe (2010) D/18018, с което се отказва препращането на дело COMP/M.5960 — Crédit Agricole/Cassa di Risparmio della Spezia/Agenzie Intesa Sanpaolo.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу решението на Комисията за отказ на искането на италианския орган по защита на конкуренцията за препращане, на основание на член 9 от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201), на преценката на нотифицираната на Комисията концентрация, чрез която Crédit Agricole S.A. придобива изключителен контрол посредством дъщерното си дружество Cassa di Risparmio di Parma e Piacenza S.p.A. над Cassa di Risparmio della Spezia S.p.A. — понастоящем под контрола на Intesa Sanpaolo.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание се извежда от нарушение на член 9 от Регламент (ЕО) No 139/2004, доколкото Комисията счита искането за препращане за просрочено и немотивирано.
 2.
 Второто правно основание се извежда от нарушение на член 9, параграф 2, букви a) и б) и параграф 3, първа алинея, буква б) и втора алинея от Регламент (ЕО) No 139/2004, както и от липса на мотиви.
 В това отношение жалбоподателят поддържа, че Комисията неправилно е придала значение на факта, че след концентрацията пазарните дялове нямало да се променят. Всъщност Crédit Agricole ще получи такива дялове посредством концентрацията, а не вследствие на вътрешно разрастване както при Intesa Sanpaolo преди концентрацията. Ето защо последната засяга провинциалния пазар на услуги за банкиране на дребно.
 3.
 Третото правно основание се извежда от нарушение на член 9, параграф 2, букви a) и б) и параграф 3, първа алинея, буква б) и втора алинея от Регламент (ЕО) No 139/2004, както и от липса на мотиви.
 Жалбоподателят счита, обратно на твърдяното от Комисията, че провинциалният пазар на банковите услуги съществува: потребителите на тези услуги всъщност не са склонни да се придвижват и за други оператори е трудно да навлязат на наситения провинциален пазар. Следователно е налице ограничен пазар, който не съставлява съществена част от общия пазар.
 4.
 Четвъртото правно основание се извежда от нарушение на член 9, параграф 2, букви a) и б) и параграф 3, първа алинея, буква б) и втора алинея от Регламент (ЕО) No 139/2004, както и от липса на мотиви.
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че Комисията не е взела предвид производството за нарушение, образувано от органа по защита на конкуренцията срещу Crédit Agricole и Intesa Sanpaolo, които следователно трябва да се разглеждат, с цел определяне на последиците върху пазара, като свързани страни и неконкурентни предприятия.
 5.
 Петото правно основание се извежда от нарушение на член 1 и член 9, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 139/2004, както и на принципите на субсидиарност и на пропорционалност.
 Жалбоподателят счита, че концентрацията няма общностно значение и че органът по защита на конкуренцията е в най-подходящо положение, за да я разгледа. Комисията трябвало най-малкото да препрати частта от концентрацията, отнасяща се до посочените в решението провинциални пазари.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/32
 Иск, предявен на 23 май 2007 г. — Anvil Knitwear/СХВП — Aprile e Aprile (Aprile)
 (Дело T-179/07)
 (2007/C 170/62)
 Език, на който е изготвена исковата молба: английски
 Страни
 Ищец: Anvil Knitwear, Inc. (Ню Йорк, САЩ) [представители: G. Würtenberger, T. Wittmann, lawyers, и R. Kunze, Solicitor]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Aprile e Aprile Srl (Frazione Funo, Италия)
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени решението на Втори апелативен състав от 22 март 2007 г. по дело R 1076/2006-2 относно възражението, основано на германска регистрирана марка No 30 011 766 „ANVIL“ срещу заявление за марка на Общността No 3 800 232 „Aprile“ & девиз;
 —
 да се уважи възражението срещу заявление за марка на Общността No 3 800 232 „Aprile“ & девиз и да се отхвърли заявлението за регистрация на марка на Общността No 3 800 232 „Aprile“ & девиз;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Aprile e Aprile Srl
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка„Aprile“ за стоки в класове 18 и 25 — заявление No 3 800 232
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Ищеца
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка „ANVIL“ за стоки в клас 25
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението изцяло
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, член 73 и член 74 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като Апелативния състав не е преценил откъм частична идентичност и частична прилика на въпросните стоки, както и подчертаната отличителност на по-ранната марка. Освен това Апелативният състав нито обективно, нито безпристрастно е изложил основанията, на които се основава решението му, нито е взел предвид надлежно безспорните факти по делото.


text:
 9.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/10
 Решение на Общия съд от 3 март 2011 г. — Areva и др./Комисия
 (Дело T-117/07—Т-121/07) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Право на защита - Задължение за мотивиране - Отговорност за неправомерното поведение - Продължителност на нарушението - Глоби - Солидарна отговорност за заплащането на глобата - Отегчаващи обстоятелства - Водеща роля - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество)
 2011/C 113/20
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Areva, акционерно дружество (Париж, Франция); Areva T & D Holding SA (Париж); Areva T & D SA (Париж); Areva T & D AG (Оберентфелден, Швейцария) (представители: A. Schild и J.-M. Cot, avocats); и Alstom, акционерно дружество (Левалоа-Пере, Франция) (представители: първоначално J. Derenne, avocat, W. Broere, solicitor, A. Müller-Rappard и C. Guirado, avocats, а впоследствие J. Derenne и A. Müller-Rappard)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално X. Lewis и F. Arbault, впоследствие X. Lewis и накрая V. Bottka и N. Von Lingen)
 Предмет
 Жалби за частична отмяна на Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация), а при условията на евентуалност, за намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.
 Диспозитив
 1.
 Съединява дела T-117/07 и T-121/07 за целите на постановяване на съдебното решение.
 2.
 Отменя член 2, букви б) и в) от Решение C(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация).
 3.
 За констатираните с член 1, букви б)—е) от Решение C(2006) 6762 окончателен нарушения налага следните глоби:
 —
 Alstom, акционерно дружество: 10 327 500 EUR,
 —
 Alstom: 48 195 000 EUR солидарно с Areva T & D SA, като за заплащането на 20 400 000 EUR от дължимата сума Areva T & D SA отговаря солидарно с Areva T & D AG, Areva, акционерно дружество, и Areva T & D Holding SA.
 4.
 Отхвърля жалбите в останалата им част.
 5.
 По дело T-117/07 Европейската комисия понася една десета от съдебните разноски на Areva, Areva T & D Holding, Areva T & D SA и Areva T & D AG и една десета от своите съдебни разноски. Areva, Areva T & D Holding Areva T & D SA и Areva T & D AG понасят девет десети от направените от тях съдебни разноски и девет десети от тези на Комисията.
 6.
 По дело T-121/07 Комисията понася една десета от съдебните разноски на Alstom и една десета от своите съдебни разноски. Alstom понася девет десети от направените от него съдебни разноски и девет десети от тези на Комисията.
 (1) ОВ C 140, 23.6.2007 г.


text:
 11.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/28
 Определение на председателя на Общия съд от 24 март 2015 г. — Europower/Комисия
 (Дело T-383/14 R)
 ((Обезпечително производство - Обществени поръчки за строителство - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Изграждане и поддръжка на тригенерационна електроцентрала - Отхвърляне на офертата на един оферент и възлагане на поръчката на друг оферент - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Липса на неотложност))
 (2015/C 155/33)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Молител: Europower SpA (Милано, Италия) (представители: G. Cocco и L. Salomoni, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Cappelletti, L. Di Paolo и F. Moro)
 Предмет
 Искане за спиране на изпълнението, по същество, на Решение от 3 април 2014 г., с което Комисията отхвърля офертата, представената от Europower в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка JRC IPR 2013 C04 0031 OC за изграждане и поддръжка на тригенерационна електроцентрала с газови турбини на обект Испра (Италия) на Съвместния изследователски център (CCR) (ОВ 2013/S 137-237146), и възлага поръчката на CPL Concordia, като и, вследствие от това, на всички последващи други решения
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/49
 Решение на Общия съд от 24 септември 2015 г. — Klement/СХВП — Bullerjan (Форма на печка)
 (Дело T-317/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Триизмерна марка на Общността - Форма на печка - Реално използване на марката - Член 15, параграф 1, буква a) и член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Естество на използването на марката - Форма, която се различава по елементи, които не променят отличителния характер))
 (2015/C 389/53)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Toni Klement (Диполдисвалде, Германия) (представители: J. Weiser и A. Grohmann, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално D. Walicka, впоследствие A. Poch, D. Botis и A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Bullerjan GmbH (Изернхаген-Кирхорст, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 27 февруари 2014 г. (преписка R 1656/2013-1) относно производство по отмяна между Toni Klement и Bullerjan GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Toni Klement да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 261, 11.8.2014 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/26
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — Weiler/СХВП — IQNet Association — The International Certification Network (Q2WEB)
 (Дело T-242/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността Q2WEB - По-ранни словни марки на Общността QWEB и по-ранна фигуративна марка на Общността QWEB Certified Site - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2009/C 6/53)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Dieter Weiler (Pulheim, Германия) (представители: T. Dolde, V. von Bomhard и A. Renck, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: R. Pethke)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: IQNet Association — The International Certification Network (Берн, Швейцария) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli и P. Bodenham, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 март 2007 г. (преписка R 893/2005-1), свързано с процедура за обявяване на недействителност между CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali, впоследствие IQNet Association — The International Certification Network, и г-н D. Weiler
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Dieter Weiler да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/8
 Решение на Съда (пети състав) от 19 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) — Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)/Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda
 (Дело C-574/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Директива 2004/18/ЕО - Възлагане на обществена поръчка без покана за представяне на оферти (т.нар. „in house“ възлагане) - Изпълнител, който е отделен правен субект от възлагащия орган - Център за предоставяне на болниците на услуги по съдействие и подпомагане - Сдружение с нестопанска цел за общественополезна дейност - Възлагащи органи, които представляват мнозинство от членовете - Частноправни образувания, благотворителни организации с нестопанска цел, които представляват малцинство от членовете - Дейност в полза на членовете, представляваща поне 80 % от годишния оборот))
 2014/C 282/10
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)
 Ответник: Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda
 Диспозитив
 Когато образуванието, изпълнител на обществена поръчка, е сдружение с нестопанска цел за общественополезна дейност, в което към момента на възлагане на поръчката членуват не само образувания от публичния сектор, но и частни организации за социална солидарност, осъществяващи дейност с нестопанска цел, не е изпълнено изведеното в практиката на Съда условие за „аналогичен контрол“, който следва да е налице, за да може възлагането на обществена поръчка да се счита за „in house“ сделка, поради което се прилага Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги.
 (1) ОВ C 79, 16.3.2013 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/14
 Решение на Съда (шести състав) от 3 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-475/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2003/55/ЕО - Вътрешен пазар на природен газ - Окончателно определяне на системните оператори - Решение, с което главната нова газова инфраструктура се освобождава от прилагането на определени разпоредби от тази директива - Задължения за публикуване, консултации и нотификация)
 2010/C 24/22
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и B. Schima)
 Ответник: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, J. Scalais и O. Vanhulst, avocats)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на всички разпоредби, необходими за съобразяване с членове 7, 11, 18 във връзка с член 25, параграф 2, както и с член 22, параграф 3, букви г) и д) и параграф 4 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, стp. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80) — Липса на определяне на оператори на преносни и разпределителни мрежи за втечнен природен газ — Липса на задължение за публикуване на решението, с което главните нови газови инфраструктури се освобождават от прилагането на директивата — Липса на задължение за консултиране с други държави членки или с други засегнати от взаимовръзките на тези инфраструктури регулаторни власти
 Диспозитив
 1.
 Като не е определило окончателно операторите на съоръженията за пренос, съхранение и втечнен природен газ в съответствие с член 7 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО и като не е транспонирало член 22, параграф 3, букви г) и д) и параграф 4 от Директивата, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тези разпоредби.
 2.
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 32, 7.2.2009 г.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/14
 Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-295/13) (1)
 ((Езиков режим - Поправки на обявления за конкурси на общо основание за назначаване на администратори - Нови конкурсни процедури - Избор на втори език измежду три езика - Регламент No 1 - Член 1 г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника - Принцип на недопускане на дискриминация - Пропорционалност))
 (2016/C 059/14)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от P. Gentili и S. Fiorentino, avvocati dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall, B. Eggers и G. Gattinara)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)
 Предмет
 Искане за отмяна на поправката на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/177/10 за съставянето на списък с резерви за назначаване на администратори в областите европейска публична администрация, право, икономика, одит и информационни и комуникационни технологии (ОВ C 82 A, 2013 г., стр. 1), както и на поправката на обявления за конкурси на общо основание EPSO/AD/178/10 и EPSO/AD/179/10 за съставянето на списъци с резерви за назначаване на администратори съответно в областите библиотекознание и информационни науки и аудиовизуални технологии (ОВ C 82 A, 2013 г., стр. 6).
 Диспозитив
 1)
 Отменя публикуваната в Официален вестник на Европейския съюз от 21 март 2013 г. поправка на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/177/10 за съставянето на списък с резерви за назначаване на администратори в областите европейска публична администрация, право, икономика, одит и информационни и комуникационни технологии, и публикуваната в Официален вестник на Европейския съюз от 21 март 2013 г. поправка на обявления за конкурси на общо основание EPSO/AD/178/10 и EPSO/AD/179/10 за съставянето на списъци с резерви за назначаване на администратори съответно в областите библиотекознание и информационни науки и аудиовизуални технологии, чиито естество и съдържание са описани в точки 68 — 70 от настоящото решение.
 2)
 Европейската комисия понася освен собствените си разноски и направените от Италианската република разноски.
 3)
 Кралство Испания понася собствените си разноски във връзка с встъпването.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/35
 Жалба, подадена на 10 декември 2013 г. — Petco Animal Supplies Stores/СХВП — Gutiérrez Ariza (PETCO)
 (Дело T-664/13)
 2014/C 112/47
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (Сан Диего, САЩ) (представител: C. Aikens, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Domingo Gutiérrez Ariza (Малага, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 октомври 2013 г., постановено по преписка R 347/2013-4,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „PETCO“ за стоки и услуги от класове 3, 31 и 35 — заявка за регистрация на марка на Общността No 10 114 081
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността No 9 062 902 за фигуративна марка в червен и бял цвят, съдържаща словния елемент „PETCO“ за стоки и услуги от класове 31 и 35
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата частично
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/11
 Решение на Съда (осми състав) от 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-469/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/36/ЕО - Признаване на професионалните квалификации - Липса на транспониране в предвидения срок)
 2009/C 205/19
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и V. Peere)
 Ответник: Кралство Белгия (представител: D. Haven)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане или несъобщаване в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3).
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 6, 10.01.2009 г.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/10
 Иск, предявен на 12 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-494/07)
 (2008/C 8/17)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и D. Recchia)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите мерки за правилното транспониране в националното право на задълженията, произтичащи от член 6, параграф 4, член 12 и член 13 (заедно с приложение IV) от Директива 92/43/ЕИО на Съвета (1) от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тези разпоредби,
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията разглежда съвместимостта на мерките, приети от Република Гърция за транспонирането на Директива 92/43/ЕИО.
 В резултат на този преглед се установява, че определени разпоредби на Директивата не са били транспонирани в тяхната цялост и/или не са били транспонирани правилно.
 В частност, Комисията смята, че употребата в гръцкото законодателство на израза „λόγοι ουσιώδους δημοσίου συμφέροντος“ („причини от значим обществен интерес“) вместо на израза „επιτακτικοί λόγοι σημαντικού δημοσίου συμφέροντος“ („наложителни причини от по-важен обществен интерес“), използван в член 6, параграф 4 от директивата, представлява неправилно транспониране на горепосочената разпоредба, тъй като разширява възможността за използване на предвиденото в нея изключение и е несъвместим с необходимостта от тясно тълкуване на директивата.
 Освен това, Комисията смята, че включването в гръцкото законодателство на причини „от особена икономическа важност“ сред „наложителни[те] причини от по-важен обществен интерес“, от които съгласно член 6, параграф 4 от директивата е обусловено приложението на изключението, предвидено в същата разпоредба, представлява неправилно транспониране на член 6, параграф 4 от директивата, тъй като създава допълнителни възможности за ползване на изключение.
 Накрая, Комисията констатира, че както признават и гръцките власти, разпоредбите на гръцкото законодателство, с които се транспонират членове 12 и 13 от директивата, не препращат към приложението, което уточнява тяхното приложно поле, в резултат на което горепосочените членове на директивата не са транспонирани правилно.
 Вследствие на това Комисията счита, че Република Гърция не е транспонирала правилно член 6, параграф 4, член 12 и член 13 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.
 (1) OB L 206, 22.7.1992 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/14
 Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — SKW Stahl-Metallurgie Holding и SKW Stahl-Metallurgie/Комисия
 (Дело T-384/09) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и магнезий за стоманената и газовата промишленост в ЕИП с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Право на защита - Отговорност за неправомерното поведение - Задължение за мотивиране - Глоби - Равно третиране - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество по време на административното производство - Пропорционалност - Солидарна отговорност за заплащането на глобата - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г.)
 (2014/C 71/23)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (Унтърнойкирхен, Германия) и SKW Stahl-Metallurgie GmbH (Унтърнойкирхен) (представители: първоначално A. Birnstiel, S. Janka и S. Dierckens, адвокати, впоследствие A. Birnstiel и S. Janka)
 Ответник: Европейска комисия (представители: N. von Lingen и A. Antoniadis, подпомагани от A. Böhlke, адвокат)
 Встъпила страна в подкрепа на ищците: Gigaset AG (преди Arques Industries AG) (Мюнхен, Германия) (представители: C. Grave, A. Scheidtmann и B. Meyring, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 г. относно процедура по прилагането на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — реактиви с основа калциев карбид и магнезий за стоманената и газовата промишленост) в частта, която се отнася до жалбоподателите, и при условията на евентуалност — искане за отмяна или намаляване на размера на наложената с решението глоба на жалбоподателите.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 SKW Stahl-Metallurgie Holding AG и SKW Stahl-Metallurgie GmbH понасят, освен направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3.
 Gigaset AG понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 297, 5.12.2009 г.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/15
 Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от GE.AL.VE. Srl срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия
 (Дело C-229/13 P)
 2013/C 207/27
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: GE.AL.VE. Srl (представители: A. Bianchini и F. Busetto, avvocati)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Comitato „Venezia vuole vivere“
 Искания на жалбоподателя(жалбоподателите)
 —
 да се отмени обжалваното определение на Общия съд,
 —
 да се уважат предявените в първоинстанционното производство искания и в резултат от това:
 —
 да се отмени, ако е необходимо и доколкото жалбоподателите имат интерес от това, Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощ в полза на предприятията на територията на Венеция и Киоджа, предвидени със Закон No 30/1997 и Закон No 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени посоченото решение, доколкото установява задължение за връщане на предоставените намаления, ведно с лихвите за посочените в решенето периоди,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и по двете съдебни производства.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата се изтъкват следните девет основания:
 Първо основание: определението е неправилно, тъй като не приема, че разглежданите мерки не предоставят никакво предимство на техните бенефициери, предвид компенсационния им характер.
 Второ основание: определението е неправилно, тъй като изключва или във всички случаи оценява способността на разглежданите мерки да засегнат конкуренцията и търговията между държавите членки.
 Трето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 2, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС) и по член 87, параграф 3, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС).
 Четвърто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 87, параграф 3, буква в) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС).
 Пето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 3, букви г) и д) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, букви г) и д) ДФЕС).
 Шесто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 86, параграф 2 ЕО (понастоящем член 106, параграф 2 ДФЕС).
 Седмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва наличието на помощ и по този начин нарушава член 88, параграф 3 ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 ДФЕС) и член 15 от Регламент No659/1999 (1).
 Осмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент No 659/1999 по отношение на разпореждането за връщане.
 Девето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент No 659/1999 по отношение на прилагането на лихви.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1 стр. 41).


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/15
 Определение на Съда (шести състав) от 14 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Районен съд Варна (България) — Тодор Илиев/Благовеста Илиева
 (Дело C-67/17) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕС) No 1215/2012 - Член 1, параграф 2, буква а) - Приложно поле - Изключени области - Имуществени права, произтичащи от брачни правоотношения - Прекратяване на брака - Делба на вещ, придобита по време на брака))
 (2017/C 249/22)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Районен съд Варна
 Страни в главното производство
 Ищец: Тодор Илиев
 Ответник: Благовеста Илиева
 Диспозитив
 Член 1, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че спор като този по главното производство, относно делбата след развод на движима вещ, придобита по време на брака от съпрузи, които са граждани на една държава членка, но местоживеенето им е в друга държава членка, не попада в приложното поле на този регламент, а е от областта на имуществените права, произтичащи от брачни правоотношения, и вследствие на това попада в обхвата на изключенията, съдържащи се в посочения член 1, параграф 2, буква а).
 (1) ОВ C 112, 10.4.2017 г.


text:
 23.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 219/16
 Определение на председателя на Общия съд от 9 юни 2011 г. — Eurallumina/Комисия
 (Дело T-62/06 RENV R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
 2011/C 219/22
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Eurallumina SpA (Portoscuso, Италия) (представители: R. Denton и L. Martin Alegi, solicitors)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, N. Khan, D. Grespan и K. Walkerová)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година за освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триокис в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ, L 119, 2006 г., стр. 12), в частта му, в която то засяга жалбоподателя.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/21
 Преюдициално запитване от Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija. (Латвия), постъпило на 13 април 2015 г. — Наказателно производство срещу Aleksandrs Ranks и Jurijs Vasiļevičs
 (Дело C-166/15)
 (2015/C 205/29)
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs
 Ответници: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokoratūra, Microsoft Corporation
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли в съответствие с член 5, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Директива 2009/24/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета лице, придобило „използвана“ компютърна програма с лицензия, записана върху неоригинален диск, който работи и не се ползва от друг потребител, да се позове на изчерпване на правото на разпространение на екземпляр (копие) от тази компютърна програма, чийто първи купувач я е придобил от притежателя на авторските права с оригиналния диск, но той се е повредил и първият приобретател е изтрил своя екземпляр (копие) или вече не го използва?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: Означава ли това, че по смисъла на член 4, параграф 2 и член 5, параграф 2 от Директива 2009/24 лице, което може да се позове на изчерпване на правото на разпространение, има право да препродава на трето лице тази компютърна програма, записана върху неоригинален диск?
 (1) Директива 2009/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно правната закрила на компютърните програми (ОВ L 111, 5.5.2009 г., стp. 16).


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/18
 Решение на Общия съд от 28 юни 2016 г. — Portugal Telecom/Комисия
 (Дело T-208/13) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Португалски и испански пазари на телекомуникациите - Клауза за неизвършване на конкурентна дейност на иберийския пазар, включена в договора за придобиване от Telefónica на притежавания от Portugal Telecom дял в бразилския мобилен телефонен оператор Vivo - Правна уговорка „доколкото е разрешено от закона“ - Задължение за мотивиране - Нарушение с оглед на целта - Съпътстващо ограничение - Потенциална конкуренция - Нарушение с оглед на резултатите - Изчисляване на размера на глобата - Искане за изслушване на свидетели))
 (2016/C 287/21)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Portugal Telecom SGPS, SA (Лисабон, Португалия) (представители: N. Mimoso Ruiz и R. Bordalo Junqueiro, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Giolito, C. Urraca Caviedes и T. Christoforou, впоследствие C. Giolito, C. Urraca Caviedes и P. Costa de Oliveira, подпомагани от M. Marques Mendes, адвокат)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C (2013) 306 окончателен на Комисията от 23 януари 2013 година относно производство по член 101 ДФЕС (преписка COMP/39.839 — Telefónica/Portugal Telecom), и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на глобата.
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 2 от Решение C (2013) 306 окончателен на Комисията от 23 януари 2013 година относно производство по член 101 ДФЕС (преписка COMP/39.839 — Telefónica/Portugal Telecom) в частта, в която размерът на наложена на Portugal Telecom SGPS, SA глоба се определя на 12 290 000 EUR, доколкото този размер е определен въз основа на използваната от Европейската комисия стойност на продажбите.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Portugal Telecom SGPS понася три четвърти от направените от него съдебни разноски и една четвърт от съдебните разноски на Комисията. Комисията понася три четвърти от направените от нея съдебни разноски и една четвърт от тези на Portugal Telecom SGPS.
 (1) ОВ C 164, 8.6.2013 г.