text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/44
 Жалба, подадена на 28 август 2013 г. — Hermann Trollius/ECHA
 (Дело T-466/13)
 2013/C 325/72
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hermann Trollius GmbH (Лаутерхофен, Германия) (представители: адв. M. Ahlhaus и адв. J. Schrotz)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение на ECHA No SME (2013) 0191 от 31 януари 2013 г., както и фактура на ECHA No 10035033 от 4 февруари 2013 г., и
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо основание — липса на компетентност на ответника.
 —
 Жалбоподателят твърди, че ответникът не е бил компетентен да приеме оспорваното решение МСП (2013) 0191, тъй като нито Регламент (ЕО) 1907/2006 (1), нито Регламент (ЕО) 340/2008 (2) го оправомощават да издава отделно решение за това дали регистрантът отговаря на критериите за МСП.
 2.
 Второ основание — нарушение на член 104, параграф 1 от Регламента REACH във връзка с Регламент No 1 от 15 април 1958 г. (3)
 —
 Жалбоподателят твърди, че ответникът е водил цялата си кореспонденция с него, без да спазва задължението си да се обръща към лице под юрисдикцията на държава членка на официалния език на тази държава. Според жалбоподателя това правонарушение му е попречило да изпълни съответните изисквания, за да докаже статута си на малко предприятие.
 3.
 Трето основание, състоящо се в това, че жалбоподателят всъщност е малко предприятие съгласно Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (4) и поради това оспорваните решения са неправилни.
 (1) Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (Регламентът REACH)
 (2) Регламент (ЕО) No 340/2008 на Комисията от 16 април 2008 година относно таксите и плащанията, дължими на Европейската агенция по химикалите в съответствие с Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH)
 (3) Регламент No 1 на Съвета на ЕИО от 15 април 1958 година за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност
 (4) Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 година относно определението за микро-, малко и средно предприятие


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/41
 Жалба, подадена на 4 май 2016 г. — Caviro Distillerie и др./Комисия
 (Дело T-211/16)
 (2016/C 260/52)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Caviro Distillerie Srl (Фаенца, Италия), Distillerie Bonollo SpA (Формииджине, Италия), Distillerie Mazzari SpA (Сант’Aгата сул Сантерион, Италия), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Боргориико, Италия) (представители: R. MacLean, Solicitor, и A. Bochon, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима;
 —
 да отмени член 1 oт Решение за изпълнение (ЕС) 2016/176 на Комисията от 9 февруари 2016 година за прекратяване на антидъмпинговата процедура по отношение на вноса на винена киселина с произход от Китайската народна република и произведена от Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd поради явни грешки във фактическите и правни преценки, опорочаващи мярката и поради нарушения на член 3, параграфи 2, 3 и 5 и член 17, параграф 1 от Регламент (EО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност;
 —
 да осъди ответника и встъпилите страни да заплатят съдебните разноски на жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение трябва да бъде отменено поради допуснати от ответника явни грешки в преценката на фактите във връзка с избора на непредставителна извадка на производителите от ЕС за целите на преценката на вредата и по този начин е нарушил член 3, параграфи 2, 3 и 5 и член 17, параграф 1 oт Регламент (EО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност.
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение трябва да бъде отменено поради това, че ответникът е допуснал явни грешки в преценката на фактите във връзка с въздействието на дъмпинговия внос върху икономическото положение на промишлеността в ЕС и по този начин е нарушил член 3, параграфи 2, 3 и 5 и член 17, параграф 1 от Регламент (EО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/32
 Жалба, подадена на 25 юли 2017 г. — TO/ЕАОС
 (Дело T-462/17)
 (2017/C 347/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: TO (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Европейската агенция за околна среда
 Искания на жалбоподателката
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската агенция за околна среда (ЕАОС) от 22 септември 2016 г., с което се прекратява правоотношението на жалбоподателката като договорно нает служител;
 —
 да отмени решението на ЕАОС от 20 април 2017 г., с което се отхвърля жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателката на 21 декември 2016 г.;
 —
 да осъди ЕАОС да заплати на жалбоподателката обезщетение, изчислено въз основа на загубата на заплата за 4 години, като се приспаднат обезщетенията за безработица, получени през този период;
 —
 да осъди ЕАОС да заплати на жалбоподателката сума от 3 500 евро като обезщетение на разходите, свързани с предсрочното прекратяване на нейния договор за наем в Копенхаген, която сума при необходимост може да бъде увеличена;
 —
 да отмени фиша за заплата на жалбоподателката за месец септември 2016 г., по-специално тъй като в него липсва заплата за 22 септември 2016 г.;
 —
 да осъди ЕАОС да заплати на жалбоподателката обезщетение от 50 000 евро за неимуществената вреда, произтичаща от решението за уволнение от 22 септември 2016 г.;
 —
 да осъди ЕАОС да заплати на жалбоподателката обезщетение от 5 000 евро за неимуществената вреда, произтичаща от нарушението от ЕАОС на член 26 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз;
 —
 да осъди ЕАОС да заплати на жалбоподателката обезщетение от 10 000 евро за неимуществената вреда, произтичаща от психологическия натиск, оказан върху нея от ЕАОС по време на нейната неработоспособност;
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното искане, да осъди ЕАОС да заплати на жалбоподателката едномесечно предизвестие и обезщетение в размер на една трета от нейната основна заплата за всеки пълен месец от изпитателния срок в съответствие с разпоредбите на член 84 от Условията за работа на другите служители;
 —
 да осъди ЕАОС да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателката излага осем основания.
 1.
 Първото основание е за неприложимост на член 48, буква б) от Условията за работа на другите служители.
 2.
 Второто основание е за нарушение на член 48, буква б) и член 16, параграф 2 от Условията за работа на другите служители.
 3.
 Третото основание е възражение за незаконосъобразност поради дискриминация, що се отнася до член 48, буква б) от Условията за работа на другите служители.
 4.
 Четвъртото основание е за нарушение на член 26 от Правилника и нарушение на правото на защита.
 5.
 Петото основание е за нарушение на Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (OВ L 8, 2001 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142) и на член 8 от Харта на основните права на Европейския съюз.
 6.
 Шестото основание е за нарушение на член 84 от Условията за работа на другите служители, на член 41 Харта на основните права на Европейския съюз и на задължението за полагане на грижа.
 7.
 Седмото основание е за явна грешка в преценката.
 8.
 Осмото основание е за злоупотреба с власт.


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/11
 Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство) на 12 януари 2011 г. — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Philips Electronics UK Ltd
 (Дело C-18/11)
 2011/C 89/20
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Ответник: Philips Electronics UK Ltd
 Преюдициални въпроси
 1.
 Когато държава членка (като Обединеното кралство) включва в нормативната данъчна основа печалбите и загубите на дружество, което е учредено и регистрирано за данъчни цели в друга държава членка (като Нидерландия), доколкото печалбите произтичат от дейност, извършвана от нидерландското дружество в Обединеното кралство посредством установен там постоянен обект, налага ли Обединеното кралство ограничение на свободата на установяване на граждани на държава членка на негова територия съгласно член 49 ДФЕС (предишен член 43 ЕО) с това, че не допуска пренасянето на загуби, реализирани на територията му от установен в Обединеното кралство постоянен обект на чуждестранно дружество, към местно за Обединеното кралство дружество чрез групово данъчно облекчение в случаите, когато част от тези загуби или отчетена при изчислението им сума „съответстват на или представляват сума, която — за целите на облагането с чуждестранен данък — подлежи (за който и да било период) на приспадане или отчисляване от реализираните извън Обединеното кралство печалби на дружеството или на друго лице“, т.e. с това, че допуска пренасянето на реализирани в Обединеното кралство загуби в случаите на установен в Обединеното кралство постоянен обект само когато е неоспоримо, че към момента на предявяване на искането не е възможно приспадане или отчисляване в държава, различна от Обединеното кралство (включително в друга държава членка, като Нидерландия), като не е достатъчно лицето да не е претендирало данъчно облекчение, от което има право да се ползва в чужбина, и в случай, че не съществува равностойно условие, приложимо по отношение на пренасянето на реализирани в Обединеното кралство от местно дружество загуби?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, това ограничение може ли да се обоснове:
 а)
 единствено с нуждата да се предотврати двойното приспадане на загуби или
 б)
 единствено с нуждата да се опази балансираното разпределение на данъчни правомощия между държавите членки, или
 в)
 единствено с нуждата да се опази балансираното разпределение на данъчни правомощия между държавите членки ведно с нуждата да се предотврати двойното приспадане на загуби?
 3.
 При утвърдителен отговор на втория въпрос, ограничението пропорционално ли е на подобно основание или основания?
 4.
 Ако ограничаването на правата на нидерландското дружество не е обосновано или доколкото то не е пропорционално на никое основание, правото на Съюза изисква ли Обединеното кралство да предостави на установеното там дружество средство за обезщетяване, каквото е правото да се иска групово данъчно облекчение чрез приспадане от печалбите на дружеството?


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/10
 Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Distillerie Smeets Hasselt NV/Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, ликвидатор на Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV и Belgische Staat/Bollen, Mathay & Co BVBA, ликвидатор на Transterminal Logistics NV и Louis De Vos/Belgische Staat
 (Дело C-126/08) (1)
 (Регламент (ЕИО) No 2913/92 - Митнически кодекс на Общността - Последващо събиране на вносни или износни митнически сборове - Вземане под отчет на размера на митническите сборове - Вписване в счетоводните документи или на друг носител на счетоводна информация - Вписване в протокол, равностойно на вземане под отчет - Предоставяне на копие от протокола, равностойно на уведомяване за размера на законно дължимите митнически сборове)
 2009/C 220/15
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van Cassatie van België
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Distillerie Smeets Hasselt NV, Belgische Staat, Louis De Vos
 Ответници: Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, ликвидатор на Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van Cassatie van België — Тълкуване на член 217, параграф 1, и на член 221, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (редакция, която е в сила през 1992 г.) (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Последващо събиране на вносни или износни митнически сборове — Изискуемост или не на взетия под отчет размер на митническите сборове преди уведомяването на длъжника — Понятие за „вписване в счетоводните документи или на друг носител на счетоводна информация“
 Диспозитив
 Член 217 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да предвидят, че вземането под отчет на размера на митническите сборове, който произтича от митническо задължение, се осъществява с вписването на посочения размер в протокола, съставен от компетентните митнически органи и установяващ нарушение на приложимото митническо законодателство.
 (1) ОВ 142, 7.6.2008 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/5
 Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 9 февруари 2017 г. — David Vicente Fernandes/Gabinete Português de Carta Verde
 (Дело C-71/17)
 (2017/C 129/07)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal de Justiça
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: David Vicente Fernandes
 Ответник: Gabinete Português de Carta Verde
 Преюдициални въпроси
 1)
 Поражда ли правни последици в Португалия сключеният в Люксембург договор за застраховка, както ако съответната застрахователна полица е издадена в Португалия?
 2)
 Представлява ли Gabinete Português de Carta Verde орган за изплащане на обезщетение съгласно член 24, параграф 1 от Директива 2009/103/ЕО (1) и отговаря ли [...] като отговорно лице за изплащане на обезщетение на увредените лица в случаите по член 20, параграф 1 от Директивата по същия начин както би отговаряла люксембургската застрахователна компания?
 3)
 Достатъчно ли е в разглеждания случай искът да се предяви срещу органа за изплащане на обезщетение, или [...] е необходимо да бъде привлечена и застрахователната компания? В случай на привличане и на застрахователната компания [...] възможно ли е това да се осъществи в седалището ѝ в Люксембург, или [...] е необходимо да има представител в Португалия?
 4)
 В случай че застрахователната компания няма представител в Португалия, срещу кого трябва да бъде насочен искът, за да бъде получено пълно обезщетение при наличие на неограничена полица за застраховка „Гражданска отговорност“?
 (1) Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката Гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, 2009 г., стр. 11).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/31
 Решение на Общия съд от 12 юли 2011 г. — Fuji Electric/Комисия
 (Дело T-132/07) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Разпределяне на пазара - Доказване на нарушението - Отговорност за неправомерното поведение - Продължителност на нарушението - Глоби - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество)
 2011/C 252/72
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Fuji Electric Co. Ltd (по-рано Fuji Electric Holdings Co. Ltd, правоприемник на Fuji Electric Systems Co. Ltd) (Кавазаки, Япония) (представители: P. Chappatte и P. Walter, solicitors)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Arbault, впоследствие X. Lewis, J. Bourke и F. Ronkes Agerbeek, и накрая N. Khan и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от J. Holmes, barrister)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация) и искане за намаляване на наложената на Fuji Electric Holdings и на Fuji Electric Systems глоба.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1, буква з) и член 2, буква г) от Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация), доколкото установяват или се основават на констатацията, че Fuji Electric Systems Co. Ltd, правоприемник на Fuji Electric Co. Ltd, може да носи лична отговорност за нарушението за периода от септември 2000 г. до 30 юни 2001 г.
 2.
 Определя размера на глобата, наложена съгласно член 2, буква г) от Решение C(2006) 6762 окончателен на Fuji Electric, по-рано Fuji Electric Holdings Co. Ltd, правоприемник на Fuji Electric Systems, на 2 200 000 EUR.
 3.
 Европейската комисия понася една четвърт от съдебните разноски, направени от Fuji Electric, както и една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 4.
 Fuji Electric понася три четвърти от направените от него съдебни разноски, както и три четвърти от направените от Комисията съдебни разноски.
 (1) ОВ C 140., 23.6.2007 г.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/21
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 5 ноември 2013 г. — Hanschmann/Европол
 (Дело F-104/12) (1)
 (Публична служба - Персонал на Европол - Неподновяване на договор - отказ за сключване на безсрочен договор - Отмяна от Съда на публичната служба - Изпълнение на решението на СПС)
 2013/C 377/49
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Ingo Hanschmann (Лайпциг, Германия) (представители: W. J. Dammingh и N. D. Dane, адвокати)
 Ответник: Европейска полицейска служба (представители: D. Neumann и D. El Khoury, B. Wägenbaur, адвокат)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Европол, прието в изпълнение на Решение на Съда на публичната служба от 29 юни 2010 г. по дело Hanschmann/Европол, F-27/09, с което Европол отпуска на жалбоподателя фиксирана сума за обезщетяване на вредата, причинена му от решението, отменено с посоченото съдебно решение
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението от 28 ноември 2011 г., с което Европейската полицейска служба предоставя на г-н Hanschmann сумата от 13 000 евро в изпълнение на Решение на Съда на публичната служба от 29 юни 2010 г. по дело Hanschmann/Европол (F-27/09).
 2.
 Осъжда Европейската полицейска служба да понесе направените от нея съдебни разноски и разноските, направени от г-н Hanschmann.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 70.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/25
 Решение на Общия съд от 9 септември 2015 г. — Pérez Gutiérrez/Комисия
 (Дело T-168/14) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Обществено здраве - Директива 2001/37/CE - Производство, представяне и продажба на тютюневи изделия - Предлагани от Комисията цветни снимки като предупреждения относно здравето, които следва да присъстват на опаковките на тютюневите изделия - Решение 2003/641/ЕО - Неразрешено използване на образа на починало лице - Лична вреда, претърпяна от вдовицата на починалото лице))
 (2015/C 346/29)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Ana Pérez Gutiérrez (Mataró, Испания) (представител: J. Soler Puebla, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и C. Cattabriga)
 Предмет
 Иск за поправяне, от една страна, на твърдяната вреда, причинена на жалбоподателката в резултат от използването на образа на покойния й съпруг, включен в галерията със снимки от предупредителни надписи за здравето, които следва да се съдържат върху опаковките на тютюневите изделия съгласно член 5, параграф 3, първа алинея от Директива 2001/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2001 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи изделия (ОВ L 194, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 125) и Решение C (2003) 641 на Комисията от 5 септември 2003 година относно използването на цветни снимки или други илюстрации като предупреждения за здравето върху опаковки на тютюневи изделия (ОВ L 226, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 53), и от друга страна, за оттегляне на образа на покойния й съпруг и за забрана на неговото използване в Европейския съюз.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-жа Ana Pérez Gutiérrez да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/6
 Решение на Съда (трети състав) от 11 декември 2008 г. (преюдициални запитвания от Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris — Франция) — Kip Europe SA, Kip (UK) Ltd, Caretrex Logistiek BV, Utax GmbH (C-362/07), Hewlett Packard International SARL (C-363/07)/Administration des douanes — Direction Générale des douanes et droits indirects
 (Дела C-362/07 и C-363/07) (1)
 (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Многофункционални устройства - Устройства, които се състоят от модул лазерен принтер и от модул за електронно сканиране точка по точка, с функция на фотокопир - Позиция 8471 - Позиция 9009)
 (2009/C 32/10)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Kip Europe SA, Kip (UK) Ltd, Caretrex Logistiek BV, Utax GmbH (C-362/07), Hewlett Packard International SARL (C-363/07)
 Ответник: Administration des douanes — Direction Générale des douanes et droits indirects
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris — Тълкуване на Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), в редакцията му, приложима към обстоятелствата по спора в главното производство и действителност на Регламент (ЕО) No 400/2006 от 8 март 2006 г. относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (КН) (ОВ L 70, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 20, стр. 109) — Многофункционално устройство, съставено чрез съвместяване на модул лазерен принтер, модул скенер и модул компютър — Класиране в тарифна позиция 8471 60 40 (автоматични машини за обработка на информация) въз основа на общо правило 3 б) за тълкуване на КН (функция принтиране, която придава на устройството неговите „основни характеристики“) или в позиция 9009 12 00 (Фотокопирни апарати) съобразно бележка 5 Д от глава 84 на КН (устройство, което изпълнява самостоятелно собствена функция — копиране, различна от обработката на информация)
 Диспозитив
 1.
 Глава 84, забележка 5 Д от Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) No 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година, трябва да се тълкува в смисъл, че „самостоятелна функция, различна от обработката на информация“ изпълняват само устройствата, които включват машина за автоматична обработка на информация или работят свързани с такава машина и чиято функция не се причислява към обработката на информация.
 2.
 Ако функцията на фотокопир, която имат въпросните устройства по главните производства, е второстепенна по отношение на функциите принтиране и електронно сканиране точка по точка, тези устройства трябва да се считат за единици на автоматични машини за обработка на информация по смисъла на глава 84, забележка 5 Б от Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент No 2658/87, изменена с Регламент (ЕО) No 1719/2005, които единици съобразно забележка 5 В от тази глава спадат към позиция 8471 от тази номенклатура, ако са налице поотделно. В такъв случай релевантната подпозиция трябва да се определи съобразно раздел XVI, забележка 3 от посочената номенклатура. В замяна на това, ако значението на тази функция на фотокопир е равностойно на това на другите две функции, съобразно точка 3, буква б) от Общите правила за тълкуване на същата номенклатура тези устройства трябва да се класират в позицията, която отговаря на модула, придаващ основния им характер. Ако не е възможно това да бъде установено, устройствата би трябвало да бъдат класирани в позиция 9009 съобразно точка 3, буква в) от посочените Общи правила.
 3.
 Разглеждането на петите въпроси не повдига никакъв елемент, който може да засегне действителността на точка 4 от приложението към Регламент (ЕО) No 400/2006 на Комисията от 8 март 2006 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/30
 Жалба, подадена на 26 януари 2009 г. — Португалска република/Комисия
 (Дело T-33/09)
 (2009/C 82/53)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и J. A. de Oliveira)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 главно искане за отмяна на Решение C(2008) 7419 от 25 ноември 2008 г., с което Комисията иска от Португалската република да заплати периодичната имуществена санкция, наложена с Решение на Съда по дело C-70/06 с действие от 10 януари 2008 г.
 —
 евентуално искане за отмяна на посоченото решение, доколкото поражда действие след 29 януари 2008 г.
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да понесе всички съдебни разноски или, в случай че Съдът само намали размера на периодичната имуществена санкция, всяка от страните да се осъди да понесе направените от нея съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на обжалваното решение на основание член 230 ЕО, като се позовава на нарушение на Договора за ЕО или на правните норми, отнасящи се до неговото прилагане от Комисията.
 Според жалбоподателя Комисията всъщност е нарушила Договора за ЕО или правните норми, отнасящи се до неговото прилагане, като е поискала той да заплати дневната периодична имуществена санкция, наложена му с Решение по дело C-70/06, за периода от 10 януари до 17 юли 2008 г., когато жалбоподателят вече е бил изпълнил изцяло задължението за транспониране на Директива 89/665.
 Когато на 10 януари 2008 г. Съдът постановява Решение по дело C-70/06 — с което осъжда жалбоподателя да заплаща периодична имуществена санкция за всеки ден на забава във връзка с приемането на мерките, необходими за изпълнение на Решение от 14 октомври 2004 г. по дело Комисия/Португалия, C-275/03, състоящи се в отмяна на Декрет-закон No 48051 от 21 ноември 1967 г., който поставя изискване за доказване на умисъл или небрежност като условие за обезщетяване на увредените лица за вредите, претърпени поради нарушение на общностното право в областта на обществените поръчки или на националните разпоредби, с които то е транспонирано — Португалската република вече е приела Закон No 67/2007, отменящ горепосочения декрет-закон и установяващ нов режим на извъндоговорната гражданска отговорност на държавата и другите публични образувания, и го е обнародвала в Diário da República, 1a Serie, No 251 на 31 декември 2007 г. Посоченият закон е влязъл в сила тридесет дни след обнародването му, т.е. на 30 януари 2008 г.
 На 4 януари 2008 г. уведомява Съда за това обстоятелство и иска копие от посочения закон да се приложи към материалите по дело C-70/06. Въпреки това, предвид напредналия стадий на производството Съдът вече не може да вземе предвид това обстоятелство и на 10 януари 2008 г. постановява решението си.
 Следователно жалбоподателят счита, че периодичната имуществена санкция може да обхване само периода до 9 януари 2008 г. или в най-лошия случай, тъй като датата на влизане в сила на Закон No 67/2007 не съвпада с тази на обнародването му — до 29 януари 2008 г. Поради това искането на Комисията е напълно неоснователно в частта относно последващи периоди.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/41
 Жалба, подадена на 30 октомври 2009 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-91/09)
 2010/C 11/79
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет на производството
 Отмяна на Решение на Комисията за отхвърляне на искането на жалбоподателя за обезщетение на вредите, претърпени от него вследствие на писмо, в което Комисията иска от лекар да извърши медицински преглед в рамките на трудовата медицина, за да прецени ефективната работоспособност на жалбоподателя.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за несъществуващо ex lege или при условията на евентуалност да се отмени решението под формата на merum silentium, с което Комисията отхвърля искането от 9 септември 2008 г.,
 —
 доколкото е необходимо да се обяви за несъществуващ ex lege или при условията на евентуалност да се отмени — независимо от формата му — акта, с който Комисията отхвърля жалбата, подадена по административен ред на 16 март 2009 г. срещу решението за отхвърляне на искането от 9 септември 2008 г.,
 —
 доколкото е необходимо да се обяви за несъществуваща ex lege или при условията на евентуалност да се отмени докладна записка ADMIN.B.2/MB/ks/D(09) 16349 от 30 юни 2009 г.,
 —
 доколкото е необходимо да се установи факта, че длъжностно лице на Комисията: a) е изпратило или е възложило да се изпрати на директора на A.S.L. Le 2 — Maglie докладната записка от 9 декември 2003 г. с предмет „медицински преглед в рамките на трудовата медицина в Tricase (Le)“; б) е поискало от него жалбоподателят да се подложи на медицински преглед в рамките на трудовата медицина; в) го е информирало, че поради продължително заболяване (повече от 365 дни) на 14 февруари 2003 г. е започната процедура, засягаща жалбоподателя (комисия по инвалидност) за преценка на неговата работоспособност; г) го е запознало с напълно неоснователното си мнение, че жалбоподателят „е предприел множество отлагателни стъпки, за да забави събирането на комисията по инвалидност, които са били отхвърлени в своята цялост от компетентната служба на Европейската комисия поради липса на основание“; д) го е информирало за факта, че жалбоподателят е бил „поканен да се яви на медицински преглед в Брюксел на 8 декември 2003 г. (понеделник)“; е) му е съобщило името на лицето, определено да представлява институцията в комисията по инвалидност; ж) го е информирало, че към 9 декември 2003 г.„в медицинската служба на Комисията по факс не е било изпратено никакво медицинско свидетелство“; з) го е запознало с напълно неоснователното си мнение, че жалбоподателят бил длъжен да изпрати по факс медицинско свидетелство в медицинската служба на Комисията, за да обоснове неявяването си на медицинския преглед, който е трябвало да се проведе в Брюксел на 8 декември 2003 г.; и) е приложило два документа към докладната записка от 9 декември 2003 г., първият относно претендираното сезиране на комисията по инвалидност във връзка със случая на жалбоподателя, а вторият — покана за жалбоподателя да се яви на медицинския преглед;
 —
 доколкото е необходимо да се установи и обяви незаконосъобразността на всеки от фактите, пораждащи вредите de quibus, както и a fortori на тяхната съвкупност;
 —
 да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя като обезщетение за вредите de quibus сумата от 300 000 евро или друга по-голяма или по-малка сума, определена от Съдът на публичната служба по справедливост,
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя, считано от деня, следващ деня, в който Комисията е получила искането от 9 септември 2008 г. до действителното изплащане на сумата от 300 000 евро, лихвите върху последната с 10 % годишен лихвен процент и годишна капитализация,
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, такси и хонорари във връзка с настоящото производство.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/68
 Жалба, подадена на 24 септември 2015 г. — Morgese и др./СХВП — All Star
 (Дело T-568/15)
 (2015/C 398/82)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Giuseppe Morgese (Barletta, Италия), Pasquale Morgese (Barletta, Италия), Felice D’Onofrio (Barletta, Италия) (представител: D. Russo, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: All Star CV (Hilversum, Нидерландия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателите
 Спорна марка: Фигуративна марка на Общността със словния елемент „2 STAR 2S“ — Заявка за регистрация No 1 0 1 61 065
 Производство пред СХВП: Производство по възражение
 Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на СХВП от 1 юли 2015 г. по преписка R 1906/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да отмени обжалваното решение, включително и неговия диспозитив, прието от апелативния състав;
 —
 Да присъди на жалбоподателите съдебните разноски, направени в рамките на настоящото производство и в производството пред пети апелативен състав, и да вземе всяка допълнителна мярка и/или решение или друго, което общия съд прецени за необходимо.
 Изложено основание
 —
 Обжалваното решение води до неправилен извод по отношение на естеството на марките и на техните елементи, които би могло да има значително въздействие върху съответните потребители.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/16
 Решение на Съда (втори състав) от 21 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Markkinaoikeus — Финландия) — Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 (Дело C-75/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Защита на географските указания на спиртните напитки - Регламент (ЕО) No 110/2008 - Член 16, буква б) - Пресъздаване - Ябълкова дестилатна спиртна напитка, произведена във Финландия и предлагана на пазара под наименованието „Verlados“ - Защитено географско указание „Calvados“))
 (2016/C 098/20)
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Markkinaoikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Viiniverla Oy
 Ответник: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 Диспозитив
 1)
 Член 16, буква б) от Регламент (ЕО) No 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 1576/89 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че за да се установи дали е налице „пресъздаване“ по смисъла на тази разпоредба, националният съд следва да вземе предвид възприятията на средния потребител, който е относително осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен, като последното понятие следва да се разбира като отнасящо се до европейския потребител, а не само до потребителя от държавата членка, в която се произвежда продуктът, във връзка с който е пресъздадено защитеното географско указание.
 2)
 Член 16, буква б) от Регламент No 110/2008 трябва да тълкува в смисъл, че за да се прецени дали наименованието „Verlados“ представлява по смисъла на тази разпоредба „пресъздаване“ на защитеното географско указание „Calvados“ за аналогични продукти, запитващата юрисдикция следва да вземе предвид фонетичното и визуалното сродство между тези наименования, както и евентуалните обстоятелства, от които може да се установи, че тези сродства не са случайни, за да провери дали, когато срещне наименованието на продукта, средният европейски потребител, който е относително осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен, си представя ползващия се от защитеното географско указание продукт.
 3)
 Член 16, буква б) от Регламент No 110/2008 трябва да се тълкува в смисъл, че използването на наименование, квалифицирано по смисъла на тази разпоредба като „пресъздаване“ на географско указание, посочено в приложение III към този регламент, не може да бъде разрешено, дори да няма никаква вероятност от объркване.
 (1) ОВ C 138, 27.4.2015 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/33
 Жалба, подадена на 5 януари 2012 г. — Godrej Industries и V V F/Съвет
 (Дело T-6/12)
 2012/C 49/59
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Godrej Industries Ltd (Mumbai, Индия) и V V F Ltd (Mumbai, Индия) (представител: B. Servais, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1138/2011 на Съвета от 8 ноември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия (ОВ L293, стр. 1), в частта му, която се отнася до жалбоподателите;
 —
 да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от
 —
 това, че като не направил корекция на конвертирането в чужда валута, която жалбоподателите поискали за продажбите, извършени в евро (EUR) в периода между януари и юни 2010 г., тъй като било налице трайно поскъпване на индийската рупия (INR) спрямо еврото през значителна част от периода на разследването, Съветът нарушил член 2, параграф 10 (и по-конкретно точка й) от Регламент (ЕО) No 1225/2009 от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), тълкуван в съответствие с членове 2.4 и 2.4.1 от Споразумението на Световната търговска организация за прилагането на член VI на Общото споразумение по митата и търговията (1994);
 2.
 Второто правно основание е изведено от
 —
 това, че като не изключил продажбите на разглеждания продукт, реализирани в промишлеността на Съюза, при изчисляването на маржа на вредата и при анализа на вредата и на причинно-следствената връзка, Съветът нарушил член 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 от 30 ноември 2009 г и по-специално параграфи 2, 6 и 7 от него, както и член 9, параграф 4 от същия регламент;
 3.
 Третото правно основание е изведено от
 —
 това, че като не изключил продажбите на разглеждания продукт, реализирани в промишлеността на Съюза, при изчисляването на дъмпинговия марж, Съветът нарушил член 1, параграф 1 и член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г., тълкуван в съответствие с релевантните разпоредби на Споразумението на Световната търговска организация за прилагането на член VI на Общото споразумение по митата и търговията (1994), по-конкретно член 9, параграф 1 от него, както и принципите на пропорционалност и рационалност.
 (1) ОВ L 343, стр. 51 и Поправки в ОВ L 7, 12.1.2010 г., стр. 22 и в ОВ L 36, 10.2.2011 г., стр. 20.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/26
 Жалба, подадена на 22 май 2012 г. — Micrus Endovascular/СХВП — Laboratorios Delta (DELTA)
 (Дело T-218/12)
 2012/C 217/55
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, Съединени американски щати) (представител: B. Brandreth, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratorios Delta Lda (Queluz, Португалия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 март 2012 г. по преписка R 244/2011-2, и
 —
 да осъди ответника да заплати на жалбоподателя разноските, направени пред апелативния състав и пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „DELTA“ за стоки от клас 10 — заявка за марка на Общността No 6655906.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация No 131374 на фигуративната марка „DELTA PORTUGAL“ за стоки от клас 5; португалска регистрация No 140578 на фигуративната марка „DELTA PORTUGAL“ за стоки от клас 5; регистрация на търговско наименование No 23113 „LABORATORIOS DELTA“.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) на Регламент на Съвета No 207/2009.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/69
 Жалба, подадена на 24 август 2009 г. — Fédération Internationale des Logis/СХВП (Изпъкнал кафяв квадрат)
 (Дело T-329/09)
 2009/C 267/126
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Fédération Internationale des Logis (Париж, Франция) (представител: C. Champagner Katz, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 юни 2009 г. по преписка R 0202/2009-1 и да се разреши регистрацията на заявената марка,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Марка, изобразяваща изпъкнал кафяв квадрат за стоки и услуги от класове 3, 18, 24, 43 и 44 — заявка No 6468722
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като характерното и специфично изображение на кафяв квадрат с изпъкнали страни се отличава по отношение на стоките и услугите, за които се иска регистрацията, доколкото тези елементи придават характерен аспект на марката за тези стоки и услуги.


text:
 11.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 300/3
 Решение на Съда (втори състав) от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Alicante — Испания) — Ornua Co-operative Limited, по-рано The Irish Dairy Board Co-operative Limited/Tindale & Stanton Ltd España, SL
 (Дело C-93/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Марка на Европейския съюз - Единен характер - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 9, параграф 1, букви б) и в) - Еднаква защита на предоставеното с марката на ЕС право срещу вероятността от объркване и срещу увреждането на репутацията - Мирно съвместно съществуване на тази марка и на национална марка, използвана от трето лице в една част на Съюза - Липса на такова мирно съвместно съществуване в друга част на Съюза - Възприемане от средния потребител - Евентуално различно възприемане в различните части на Съюза))
 (2017/C 300/04)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Alicante
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ornua Co-operative Limited, по-рано The Irish Dairy Board Co-operative Limited
 Ответник: Tindale & Stanton Ltd España, SL
 Диспозитив
 1)
 Член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на [Европейския съюз] трябва да се тълкува в смисъл, че фактът, че в една част на Европейския съюз марка на ЕС и национална марка мирно съществуват съвместно, не дава основание да се заключи, че в друга част на Съюза, в която не е налице мирно съвместно съществуване на тази марка на ЕС и на идентичния на тази национална марка знак, липсва вероятност от объркване между посочената марка на ЕС и този знак.
 2)
 Член 9, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че факторите, които според сезирания съд за марките на ЕС са релевантни за преценката дали притежателят на марка на ЕС има право да забрани използването на даден знак в част на Европейския съюз, която няма отношение към предявения иск за установяване на нарушение на права върху марка, могат да бъдат взети предвид от този съд при преценката дали този притежател има право да забрани използването на знака в частта на Съюза, до която се отнася посоченият иск, стига пазарните условия и социално-културните обстоятелства да не се различават съществено в едната и другата част на Съюза.
 3)
 Член 9, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че фактът, че в една част на Европейския съюз марка на ЕС с репутация и знак мирно съществуват съвместно, не позволява да се заключи, че в друга част на Съюза, където не е налице такова мирно съвместно съществуване, има основание за използването на този знак.
 (1) ОВ C 156, 2.5.2016 г.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/31
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno
 (Дело C-169/10)
 (2010/C 161/43)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sandra Castronovo
 Ответник: Ministero dell’Interno
 Преюдициален въпрос
 Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:
 а)
 съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,
 б)
 са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),
 в)
 се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/49
 Жалба, подадена на 25 юни 2010 г. — Unilever España и Unilever/СХВП — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)
 (Дело T-287/10)
 ()
 2010/C 234/88
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Unilever España S.A. и Unilever N.V. (Барселона, Испания) (представител: C. Prat, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав:„Med Trans“ G. Poulias-S. Brakatselos A.E. (Патра, Гърция)
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 април 2010 г. по преписка R 1025/2009-2;
 —
 да се изиска от отдела по споровете към Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да продължи с разглеждането на доказателствата, преценявайки приложимостта на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграфи 4 и 5 от Регламента относно марката на Общността
 —
 при условията на евентуалност, да се измени оспорваното решение и делото да се реши по същество;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „MED FRIGO S.A.“ за стоки и услуги от клас 39
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрацията на заявка No 112 534 за испанската словната марка „FRIGO“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка No 123 204 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка No 434 378 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка No 767 539 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка No 2 148 274 за испанската фигуративна марка „Frigo“ за стоки от клас 30; регистрацията на заявка No 60 893 за испанската словна марка „FRIGO, S.A.“ за „описание на стопанска дейност по приготвяне и производство на сладоледи и млечни продукти“
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушаване на правило 19, точка 2, а), (ii) от Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав е преценил погрешно, че заявителят не е представил всички необходими доказателства за съществуването, валидността и обхвата на защита на по-ранната му марка, срещу която било насочено възражението; нарушаване на правило 19, точка 3 във връзка с правило 98, точка 1 от Регламент (ЕО) No 2868/95, тъй като апелативният състав приел погрешно, че представените от заявителя преводи не били достатъчно ясни и добре структурирани.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/1
 (2007/C 170/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 155, 7.7.2007 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 140, 23.6.2007 г.
 ОВ C 129, 9.6.2007 г.
 ОВ C 117, 26.5.2007 г.
 ОВ C 96, 28.4.2007 г.
 ОВ C 95, 28.4.2007 г.
 ОВ C 82, 14.4.2007 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 9.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/20
 Дело, заведено на 17 ноември 2016 г. от DB Schenker срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-14/11 COSTS)
 (2017/C 73/10)
 На 17 ноември 2016 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS (заедно „DB Schenker“), представлявани от Jon Midthjell от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес: Grev Wedels plass 5, NО-0151 Oslo, Norway.
 Жалбоподателят моли Съда да постанови:
 1.
 общият размер на оставащите разходи, които следва да бъдат изплатени от Надзорния орган на ЕАСТ на Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS, се определя на 183 951 евро.
 2.
 Върху тази сума се начислява лихва за забава, считано от датата, от която настоящото определение е връчено на страните, до датата на действителното плащане. Лихвеният процент, който трябва да се приложи, се изчислява въз основа на лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране, който е в сила на първия календарен ден от месеца, през който се пада крайният срок, увеличен с три и половина процентни пункта.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Жалбоподателите, наричани заедно „DB Schenker“, извършват стопанска дейност по наземен, воден и железопътен транспорт в Норвегия, Швеция и Дания. DB Schenker бе жалбоподателят по дело E-14/11 срещу Надзорния орган на ЕАСТ пред Съда на ЕАСТ.
 —
 В член 70, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на ЕАСТ се посочва:
 „Ако възникне спор относно подлежащите на възстановяване съдебни разноски, Съдът издава нареждане по искане на заинтересованата страна и след като изслуша насрещната страна.“
 —
 В решението по дело E-14/11 Съдът на ЕАСТ нареди Надзорният орган на ЕАСТ да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/40
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Repsol Lubricantes y Especialidades и др./Комисия
 (Дело T-562/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазарите - Доказателство за наличието на картела - Продължителност на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Равно третиране - Презумпция за невиновност - Отговорност за противоправното поведение - Отговорност на дружеството майка за извършените от дъщерните му дружества нарушения на правилата на конкуренцията - Решаващо влияние, упражнявано от дружеството майка - Презумпция в случай на притежаване на 100 % от капитала))
 (2015/C 046/48)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, преди Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA (Мадрид, Испания); Repsol Petróleo, SA (Мадрид); и Repsol, SA, преди Repsol YPF, SA (Мадрид) (представители: J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate, J. Jiménez-Laiglesia Oñate и S. Rivero Mena, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras и C. Urraca Caviedes)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C (2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), както и искане за намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA и Repsol, SA понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/40
 Жалба, подадена на 11 септември 2015 г. — Silver Plastics и Johannes Reifenhäuser/Комисия
 (Дело T-582/15)
 (2016/C 016/50)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Silver Plastics GmbH & Co. KG (Тройсдорф, Германия) и Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (Тройсдорф) (представители: M. Wirtz, S. Möller и W. Carstensen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решение AT.39563 на Европейската комисия от 24 юни 2015 г. в частта, която се отнася до жалбоподателите;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба до размер, който — предвид обстоятелството, че жалбоподателите не образуват стопанска единица — не надвишава 10 % от оборота на първия жалбоподател през последната приключила финансова година преди издаването на решението за налагане на глобата;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба до размер, който — предвид последвалото отделяне на машинната фабрика — не надвишава 10 % от оборота на първия жалбоподател, съответно от оборота на втория жалбоподател;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа чрез определяне на основния размер на глобата единствено въз основа на оборотите, свързани с опаковките от полистирол;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа чрез определяне на отделни размери на глобата за производството на опаковки от полистирол и на опаковки от полипропилен предвид различните периоди на нарушение;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба чрез намаляване на частта от оборота, която служи за определяне на основния размер на глобата, до един фактор, който съразмерно отразява това, че поведението на първия жалбоподател в северозападна Европа и Франция, евентуално само в северозападна Европа, следва да се квалифицира като чист обмен на информация, а не като тежки преговори за цените, както и чрез отказ от твърда надбавка за северозападна Европа и/или Франция;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба чрез определяне на глобата за северозападна Европа единствено въз основа на оборотите в Германия;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа чрез отказ от твърда надбавка, евентуално чрез намаляване на твърдата надбавка, предвид обстоятелството, че за разлика от нарушенията в другите географски области нарушенията в северозападна Европа се характеризират с това, че са увредили конкуренцията в значително по-малка степен;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали солидарно наложената на жалбоподателите глоба за северозападна Европа и Франция до приемлив размер;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат частично да бъде отменено Решение C (2015) 4336 окончателен на Комисията от 24 юни 2015 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (AT.39563 — Опаковки за хранителни продукти за търговията на дребно).
 В подкрепа на жалбата си те изтъкват седем основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 7, параграф 1 и на член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1) във връзка с член 101, параграф 1 ДФЕС
 Жалбоподателите твърдят, че Комисията неточно е приела, че поведението на първия жалбоподател в географския район на северозападна Европа, изразяващо се в тежки преговори за цените, изпълнява състава на едно-единствено, продължено нарушение в областта на производството и разпространението на опаковки от полистирол и полипропилен за хранително-вкусовата промишленост.
 2.
 Второ основание: нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС и на член 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 във връзка с принципа на служебно разследване на фактите
 В това отношение жалбоподателите посочват, че Комисията не е изпълнила в достатъчна степен задължението си относно доказателствената тежест и задължението си за мотивиране.
 3.
 Трето основание: нарушение на гарантираните основни процесуални права по член 6, параграфи 1, 2 и 3, буква г) от ЕКПЧ и на член 47, параграф 2, член 48 и член 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз
 Жалбоподателите посочват нарушение на правото им на равни процесуални възможности и на справедлив процес, доколкото призоваването и разпитът на посочените от жалбоподателите свидетелите на обвинението и кръстосаният разпит на един свидетел на обвинението многократно са били отказвани.
 4.
 Четвърто основание: нарушение на точки 24, 25 и 26 от Известието относно освобождаването от глоби (2)
 Освен това се посочва, че глобата на жалбоподателите не е била намалена на основание на представените доказателства по твърдяното нарушение в северозападна Европа, въпреки че условията за това са били изпълнени.
 5.
 Пето основание: нарушение на член 23, параграф 2, изречения 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 във връзка с член 101, параграф 1 ДФЕС
 Комисията неправилно приела, че жалбоподателите представляват стапанска единица, а следователно и предприятие по смисъла на посочената по-горе разпоредба.
 6.
 Шесто основание: нарушение на член 23, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕО) No 1/2003
 Жалбоподателите твърдят, че доколкото към момента на приемане на решението за налагане на глоба Комисията неправилно не е взела предвид последвалото приключване на участието на втория жалбоподател в машинната фабрика на Reifenhäuser GmbH & Co. KG и включвайки оборотите на тези отделни предприятия при определяне на глобата, тя е надхвърлила законово предписаната горна граница за глоби от 10 % от оборота на съответното предприятие.
 7.
 Седмо основание: нарушение на член 23, параграф 2, първо изречение, буква а) и на параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 във връзка с точки 19, 20 и 25 от Насоките за определяне на глобите (3) и на принципа на равно третиране
 В това отношение се изтъква, че за всички обхванати от решението за налагане на глоба картели и за всички съответни предприятия е посочена унифицирана част от оборота в размер на 16 % с цел установяване на основния размер и унифицирана твърда надбавка от 16 %, макар както структурата на отделните картели, така и индивидуалното участие на предприятията да се различават в значителна степен, което ощетявало жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (OB L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Известието на Комисията относно освобождаването от глоби и намаляването на техния размер по делата за картели (OВ C 45, 2002 г., стр. 3).
 (3) Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/60
 Определение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Lidl Stiftung/СХВП — toom Baumarkt (Super-Samstag)
 (Дело T-213/15) (1)
 ((Марка на Общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 038/81)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия) (представители: M. Wolter и A. Berger, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: H.P. Kunz)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: toom Baumarkt GmbH (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и J. Rosenhäger, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 16 февруари 2015 г. (преписка R 657/2014-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни toom Baumarkt GmbH и Lidl Stiftung & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 205, 22.6.2015 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/46
 Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Asociación Española de Banca/Комисия
 (Дело T-701/13)
 2014/C 52/88
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Asociación Española de Banca (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,
 —
 да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото то се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/16
 Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. от Вяра Тодорова Андрова срещу решението, постановено на 29 април 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-78/12, Тодорова Андрова/Съвет
 (Дело T-366/15 P)
 (2015/C 337/19)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Вяра Тодорова Андрова (Род Сен Женез, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия и Сметна палата на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателката
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 29 април 2015 г., постановено по дело F-78/12, и сам да се произнесе по спора,
 —
 при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от Съда на публичната служба,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателката излага четири основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първо основание — грешка при прилагане на правото, доколкото Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) е приел, че член 45 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз не допуска да се взема предвид, с оглед включването в списъка на подлежащите на повишаване длъжностни лица, придобитият като срочно нает служител стаж.
 2.
 Второ основание — допусната от СПС грешка при прилагане на правото, доколкото същият е приел, че спрямо конкретния случай е приложима практиката на Съда, произтичаща не от решението от 8 септември 2011 г., Rosado Santana (C-177/10, Сб., EU:C:2011:557), а от определението от 7 март 2013 г., Rivas Montes (C-178/12, EU:C:2013:150).
 3.
 Трето основание — грешка при прилагане на правото, доколкото СПС е приел, че твърдението за нарушение на принципа на равно третиране е недопустимо като основание за отмяна, тъй като не са посочени точните имена на кандидатите, повишени вместо жалбоподателката.
 4.
 Четвърто основание — допусната от СПС грешка при прилагане на правото, доколкото същият е приел, че твърдението за нарушение на задължението за полагане на грижа е недопустимо като основание за отмяна, тъй като липсва съответствие между жалбата по административен ред и тази по съдебен ред.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/15
 Определение на Съда (пети състав) от 23 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Gerasimos Potamianos (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos/Комисия на Европейските общности (C-4/09 P)
 (Съединени дела C-561/08 P и C-4/09 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Публична служба - Неподновяване на договор, сключен за определен срок - Увреждащ акт)
 2010/C 51/23
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Комисия на Европейските общности (представители: J. Curral и D. Martin) (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos (представител: J.-N. Louis, avocat) (C-4/09 P)
 Други страни в производството: Gerasimos Potamianos (представител: J.-N. Louis, avocat) (C-4/09 P), Комисия на Европейските общности (представители: J. Curral и D. Martin) (C-561/08 P)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (седми състав) от 15 октомври 2008 г. по дело Potamianos/Комисия (T-160/04), с което Първоинстанционният съд приема за допустима жалбата, подадена от г-н Potamianos срещу направеното от генералния директор на ГД „Изследвания“ уведомление, че договорът на г-н Potamianos като срочно нает служител няма да бъде подновен след изтичане на срока му — Понятие за увреждащ акт — Разлика в тълкуването, което правят Съдът от една страна и Първоинстанционният съд и Съдът на публична служба — от друга
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.
 ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/30
 Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 12 май 2016 г. — Shields & Sons Partnership/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 (Дело C-262/16)
 (2016/C 260/38)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Shields & Sons Partnership
 Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Преюдициални въпроси
 1)
 По отношение на общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители, установен в дял XII, глава 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета (1), следва ли член 296, параграф 2 да се тълкува в смисъл, че предвижда изчерпателно случаите, в които държава членка може да изключи земеделски производител от общия режим на единна ставка за земеделски производители? По-специално:
 1.1.
 Само съгласно член 296, параграф 2 ли може държава членка да изключи земеделски производители от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители?
 1.2.
 Може ли държава членка да изключи земеделски производител от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители и на основание член 299?
 1.3.
 Дава ли принципът на данъчен неутралитет право на държава членка да изключи земеделски производител от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители?
 1.4.
 Има ли държава членка право да изключва земеделски производители от общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители на други основания?
 2)
 Как следва да се тълкува изразът „категории земеделски производители“ в член 296, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета? По-специално:
 2.1.
 Трябва ли съответната категория земеделски производители да може да се определи въз основа на обективни критерии?
 2.2.
 Възможно ли е съответна категория земеделски производители да бъде определена въз основа на икономически съображения?
 2.3.
 Доколко точно се изисква да бъде определена категорията земеделски производители, която държавата членка предвижда да изключи?
 2.4.
 Дава ли този израз право на държавата членка да разглежда като релевантна категория „земеделски производители, за които е установено, че възстановяват значително по-големи суми като участници в режима на единна данъчна ставка, отколкото биха възстановили, ако бяха регистрирани по общия режим на ДДС“?
 (1) Директива 2006/112 (ЕО) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1)


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/14
 Определение на Съда (осми състав) от 19 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH/Tele2 Telecommunication GmbH
 (Дело C-557/07) (1)
 (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Информационно общество - Авторско право и сродни права - Съхранение и разкриване на определени данни за трафик - Защита на поверителността на електронните съобщения - Понятие за посредник по смисъла на член 8, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО)
 2009/C 113/28
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH
 Ответник: Tele2 Telecommunication GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof (Австрия) — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква а) и на член 8, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) и на член 8, параграф 3 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56) и на членове 6 и 15 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (ОВ L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63) — Квалифициране на доставчик на достъп до Интернет като „посредник“ — Национално законодателство, налагащо на посредниците задължение за предоставяне на информация спрямо частноправни лица, жертви на нарушение на авторско право, с цел предявяване на гражданскоправни искове — Съобщаване на дружество за защита на авторските права на имената и адресите на потребители, участващи в системи за обмен на файлове
 Диспозитив
 1)
 Общностното право, и по-конкретно член 8, параграф 3 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост във връзка с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) допуска държавите-членки да установяват задължение за предаване на лични данни за трафик на частноправни трети лица, за да могат те да предявят граждански искове срещу нарушенията на авторското право. Общностното право изисква обаче при транспонирането на Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, Директива 2002/58 и Директива 2004/48 държавите-членки да следят за тълкуване на последните, което позволява да се осигури подходящо равновесие между разглежданите различни основни права. От друга страна, при въвеждане на мерките за транспониране на посочените директиви органите, както и юрисдикциите на държавите-членки са длъжни не само да тълкуват националното си право в съответствие с тези директиви, но и да не допускат да се основават на тълкуване на последните, което би влязло в конфликт с посочените основни права или с другите общи принципи на общностното право като принципа на пропорционалност.
 2)
 Доставчик на достъп, който само доставя на потребителите достъп до Интернет, без да предлага други услуги, например услуги за електронна поща или за прехвърляне или обмен на файлове, нито да упражнява правен или фактически контрол върху използваната от потребителя услуга, трябва да се счита за „посредник“ по смисъла на член 8, параграф 3 от Директива 2001/29.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/4
 Решение на Съда (първи състав) от 11 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Département du Loiret, Scott SA
 (Дело C-295/07 P) (1)
 (Обжалване - Държавни помощи - Преференциална цена на земя - Решение на Комисията - Възстановяване на помощ, несъвместима с общия пазар - Актуализирана стойност на помощта - Сложен лихвен процент - Липса на мотиви - Цялостна отмяна - Допустимост)
 (2009/C 32/07)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: J. Flett)
 Други страни в производството: Département du Loiret, Scott SA (представители: J. Lever QC, J. Gardner, Barrister и G. Peretz, Barristers, R. Griffith и M. Papadakis, solicitors)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 29 март 2007 г. по дело Département du Loiret/Комисия (T-369/00), с което Първоинстанционният съд отменя Решение 2002/14/ЕО на Комисията от 12 юли 2000 година относно държавната помощ, отпусната от Франция в полза на Scott Paper SA/Kimberly-Clark (ОВ L 12, 2002 г., стр. 1), доколкото това решение се отнася до помощта, предоставена под формата на преференциална цена на земя, посочена в член 1 от него. — Метод на изчисление на лихви върху суми, получени незаконосъобразно: процент на проста или на сложна лихва? — Мотивиране на избора на този метод и обръщане на тежестта на доказване — Момент, към който следва да се прецени съществуването на незаконно предимство
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 29 март 2007 г. по дело Département du Loiret/Комисия (T-369/00).
 2)
 Връща делото за ново разглеждане от Първоинстанционния съд на Европейските общности.
 3)
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/14
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Palermo (Италия) на 5 януари 2011 г. — Наказателно производство срещу Fabio Caronna
 (Дело C-7/11)
 2011/C 80/26
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Palermo
 Страна в главното производство
 Fabio Caronna
 Преюдициални въпроси
 1.
 Параграф 2 на член 77 от Директива 2001/83/ЕО (1) трябва ли да се схваща в смисъл, че и фармацевтите са длъжни да получат разрешение за разпространение на едро на лекарствени продукти или намерението на общностния законодател е било да освободи фармацевтите от изискването за подобно разрешение, както изглежда от прочита на съображение 36?
 2.
 Какво е правилното тълкуване, което следва да се даде на правната уредба на разрешението за разпространение на лекарствени продукти, предвидено в членове 76—84 от Директива 2001/83/ЕО, с особена препратка към необходимите изисквания фармацевт (схващан като физическо лице, а не като дружество), който в това си качество вече е получил в националния правов ред разрешение да продава на дребно лекарствени продукти, да може да извършва и разпространение на лекарствени продукти?
 (1) ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3.


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/9
 Иск, предявен на 9 септември 2016 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-489/16)
 (2016/C 410/10)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux, G. von Rintelen)
 Ответник: Велико херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 да се признае за установено, че като не е приело до 16 юни 2015 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година за създаване на единно европейско железопътно пространство (ОВ L 343, 2012 г., стр. 32) и при всички положения като не е уведомило Комисията за такива разпоредби, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 64, параграф 1, първа алинея от посочената директива,
 —
 на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да се наложи на Великото херцогство Люксембург периодична имуществена санкция в размер на 8 710 EUR на ден, считано от датата на постановяването на решение по настоящото дело за неизпълнение на задължението за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2012/34/ЕС,
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 16 юни 2015 г.
 От отговорите на Великото херцогство Люксембург, и в частност от отговора на мотивираното становище, е видно, че повече от година след изтичането на определения в Директивата срок за транспониране Великото херцогство Люксембург не е приело необходимите мерки.
 Санкцията по член 260, параграф 3 ДФЕС се определя по трите критерия, прилагани за целите на член 260, параграф 2 ДФЕС, а именно тежестта на нарушението, неговата продължителност и нуждата да се осигури възпиращото действие на санкцията, за да се избегнат повторни нарушения.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/49
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 април 2016 г. — Wolff/ЕСВД
 (Дело F-94/15) (1)
 ((Публична служба - Персонал на ЕСВД - Комитет по персонала - Избор на членове на комитета по персонала - Валидност - Член 1, пета алинея от Приложение II към Правилника - Избирателни правила на ЕСВД - Първи тур на изборите - Липса на кворум - Продължаване на времето за гласуване - Допълнително продължаване на времето за гласуване - Неорганизиране на втори тур на изборите - Незаконосъобразност))
 (2016/C 191/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Oren Wolff (Етербек, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейската служба за външна дейност (представители: първоначално M. Silva и S. Marquardt, впоследствие G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt и E. Chaboureau, накрая G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt и E. Chaboureau, M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire и S. Moya Izquierdo, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което е отхвърлено оспорването от жалбоподателя на резултата от изборите за комитет по персонала на ЕСВД.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението от 23 април 2015 г., с което Европейската служба за външна дейност отхвърля искането на г-н Oren Wolff за обезсилване на резултата от изборите на членове на комитета по персонала.
 2)
 Осъжда Европейската служба за външна дейност да понесе направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на г-н Wolff.
 (1) ОВ C 294, 7.9.2015 г., стр. 83.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/15
 Преюдициално запитване от Högsta domstolen (Швеция), постъпило на 20 октомври 2014 г. — Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren
 (Дело C-472/14)
 (2014/C 448/19)
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Högsta domstolen
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén
 Ответник: Riksåklagaren
 Преюдициални въпроси
 1)
 Противоречи ли на REACH (1) обстоятелството, че лице, което в рамките на стопанската си дейност извършва внос на химически продукт в Швеция — по отношение на който е налице задължение за нотифициране по REACH — трябва в съответствие с шведското законодателство да извърши нотификация и пред Kemikalieinspektionen с оглед регистрацията в шведския регистър на стоките?
 2)
 Ако отговорът на въпрос 1 е отрицателен, противоречи ли задължението за нотифициране по шведското право на член 34 ДФЕС, като се имат предвид изключенията в член 36 ДФЕС?
 (1) Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3).


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/45
 Определение на Общия съд от 21 юни 2010 г. — Meister/СХВП
 (Дело T-284/09 P) (1)
 (Жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Закъсняло изготвяне на доклади за оценка - Предмет на жалбата в първоинстанционното производство - Закъснял отговор на административните жалби - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)
 2010/C 221/74
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Herbert Meister (Muchamiel, Испания) (представител: H.-J. Zimmermann, avocat)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: I. de Medrano Caballero и G. Faedo, подпомагани от D. Waelbroeck и E. Winter, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 18 май 2009 г. по дело Meister/СХВП (F-138/06 и F-37/08, все още непубликувано в Сборника) за отмяна на посоченото съдебно решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Herbert Meister понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 244, 10.10.2009 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/14
 Жалба, подадена на 4 ноември 2016 г. от TVR Italia Srl срещу определението на Общия съд (шести състав), постановено на 9 септември 2016 г. по дело T-277/16 — TVR Italia/EUIPO — TVR Automotive (TVR ITALIA)
 (Дело C-576/16)
 (2017/C 144/19)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: TVR Italia Srl (представител: F. Caricato, avvocato)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), TVR Automotive Ltd
 С определение от 2 март 2017 г. Съдът (осми състав) отхвърля жалбата и постановява, че TVR Italia Srl понася направените от него разноски.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/8
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 19 септември 2013 г. — Boston Scientific Medizintechnik GmbH/AOK Sachsen-Anhalt
 (Дело C-503/13)
 2013/C 352/14
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ответник в първоинстанционното производство и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Boston Scientific Medizintechnik GmbH
 Ищец в първоинстанционното производство и ответник в производството по ревизионно обжалване: AOK Sachsen-Anhalt
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (1) да се тълкува в смисъл, че продукт, представляващ имплантиран в човешкото тяло медицински продукт (в случая: кардиостимулатор), е дефектен поради самия факт че при апаратите от същата продуктова група съществува значително по-висок риск от повреда, но в имплантирания в конкретния случай апарат не е установен дефект?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 Разходите за операции за отстраняване на апарата и за имплантиране на друг кардиостимулатор представляват ли вреда, настъпила поради причиняване на телесна повреда, по смисъла на член 1 и член 9, първа алинея, буква а) от Директива 85/374/ЕИО?
 (1) ОВ L 210, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 183.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/11
 Решение на Съда (трети състав) от 18 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Stadeco BV
 (Дело C-566/07) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 21, параграф 1, буква в) - Данък, който се дължи само поради посочването му във фактурата - Коригиране на фактурирания данък, който не е следвало да бъде начислен - Неоснователно обогатяване)
 2009/C 180/17
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: Stadeco BV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 21, параграф 1, буква в) от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Данък, който не се дължи в държавата-членка по пребиваване на издателя на фактурата за сделка, извършена в друга държава-членка или в трета държава — Коригиране на фактурирания данък, който не е следвало да бъде начислен
 Диспозитив
 1)
 Член 21, параграф 1, буква в) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 година, трябва да се тълкува в смисъл, че съгласно тази разпоредба данъкът върху добавената стойност се дължи в държавата-членка, за която се отнася посоченият във фактурата или друг документ, служещ за фактура, данък върху добавената стойност, дори ако разглежданата сделка не е подлежала на облагане в тази държава-членка. Запитващата юрисдикция трябва да провери, като вземе предвид всички релевантни обстоятелства, за данъка върху добавената стойност на коя държава-членка се отнася посоченият върху разглежданата фактура данък върху добавената стойност. Във връзка с това релевантни могат по-конкретно да бъдат посочената ставка, паричната единица, в която е изразен размерът, подлежащ на плащане, езикът, на който е съставена, съдържанието и контекстът на разглежданата фактура, мястото на установяване на издателя на тази фактура и на получателя на извършените услуги, както и поведението им.
 2)
 Принципът на данъчен неутралитет допуска по принцип възможността държава-членка да постави коригирането на данъка върху добавената стойност, дължим в тази държава-членка само поради факта, че е погрешно посочен в издадената фактура, в зависимост от условието данъчнозадълженото лице да издаде на получателя на извършените услуги поправена фактура, в която не е посочен споменатият данък, ако това данъчнозадължено лице своевременно не е отстранило напълно риска от загуба на данъчни приходи.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/34
 Иск, предявен на 2 декември 2015 г. — Makhlouf/Съвет
 (Дело T-714/15)
 (2016/C 059/39)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Rami Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да приеме, че искът му е допустим и основателен;
 —
 въз основа на това да осъди Съвета на Европейския съюз да поправи всички претърпени от ищеца вреди в размер, определен от Общия съд по справедливост,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът излага едно единствено основание, изведено от обстоятелството, че ищецът претърпял неимуществени вреди, изразяващи се в засягане на доброто му име, което е в пряка причинно следствена връзка с мерките, приети от Съвета на Европейския съюз, за които същият носи отговорност.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/33
 Искане за преюдициално заключение, направено от Sąd Rejonowy w Jaworznie (Rzeczpospolita Polska) на 7 март 2007 г. –Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna
 (Дело C-134/07)
 (2007/C 95/63)
 Език на производството: полски
 Препращаща юрисдикция
 Sąd Rejonowy w Jaworznie
 Страни в главното производство
 Ищец: Piotr Kawala
 Ответник: Gmina Miasta Jaworzna
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли член 90 ЕО на прилагането на параграф 1 от Правилник на министъра на инфраструктурата от 28 юли 2003 година относно размера на таксите за свидетелства за регистрация, според който регистрацията на транспортно средство, закупено извън република Полша от друга държава-членка, е поставено в зависимост от заплащането на такса за издаване на свидетелство за регистрация на транспортно средство в размер на 500 PLN?


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/39
 Жалба, подадена на 10 юни 2014 г. — Coca-Cola/СХВП (Форма на бутилка)
 (Дело T-411/14)
 2014/C 282/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Coca-Cola Company (Атланта, Съединени щати) (представители: D. Stone и A. Dykes, Solicitors, и S. Malynicz, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 март 2014 г. по преписка R 540/2013-2,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка, представляваща форма на бутилка, за стоки от класове 6, 21 и 32 — Заявка за марка на Общността No 1 0 5 32 687
 Решение на проверителя: Марката не е годна за регистрация за част от стоките, за които е подадено заявлението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/35
 Жалба, подадена на 16 декември 2008 г. — iPublish Ganske Interactive Publishing/СХВП (изображение на навигационен уред)
 (Дело T-555/08)
 (2009/C 55/63)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: iPublish Ganske Interactive Publishing GmbH (Хамбург, Германия) (представител: V. Knies, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение R 709/2008-4 на четвърти апелативен състав от 3 октомври 2008 г. и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, която представлява изображение на навигационен уред в черен и син цвят, характеризиращо се в частност с наличието на странична синя ивица, за стоки и услуги от класове 9, 39 и 42 (заявка за регистрация No 6 092 639).
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), доколкото според жалбоподателя заявената марка притежава изисквания отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/55
 Жалба, подадена на 7 юли 2008 г. — Becker Flugfunkwerk/СХВП — Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS)
 (Дело T-263/08)
 (2008/C 223/98)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Becker Flugfunkwerk GmbH (Rheinmünster, Германия) (представител: O. Griebenow, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Harman Becker Automotive Systems GmbH (Karlsbad, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 10 април 2008 г. по преписка R 398/2007-1; и
 —
 Да се отхвърли възражение No B 484 503 срещу заявка за регистрация на марка на Общността No 1 829 563.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „BECKER AVIONIC SYSTEMS“ за стоки от клас 9, заявка за регистрация No 1 829 563
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация в Обединеното кралство No 1 258 929 на словната марка „BECKER“ за стоки от клас 9; регистрация в Германия No 1 039 843 на фигуративната марка „BECKER“ за стоки от клас 9; регистрация в Германия No 1 016 927 на фигуративната марка„BECKER“ за стоки от клас 37; регистрация във Финландия No 116 880 на словната марка „BECKER“ за стоки от клас 9; регистрация в Гърция No 82339 на словната марка „BECKER“ за стоки от клас 9; международна регистрация No 473 178 на словната марка „BECKER“ за стоки от клас 9
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението по отношение на всички спорни стоки
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1 от Регламент No 40/94, тъй като липсва вероятност от объркване между конфликтвните марки.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/28
 Жалба, подадена на 15 октомври 2010 г. — SNCF/СХВП — Infotrafic („infotrafic“)
 (Дело T-491/10)
 ()
 2011/C 13/54
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Париж, Франция) (представител: H. Reynaud, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Infotrafic SA (Ermont, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се изменят точки 16—23 от решението на апелативния състав на СХВП от 6 август 2010 г. по преписка R 1268/2009-2,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка „infotrafic“ за стоки и услуги, класирани в класове 9, 16, 38, 39 и 42 — марка на Общността No 1 926 815
 Притежател на марката на Общността: Infotrafic SA
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на членове 52 и 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, доколкото при разглеждането на комбинирана марка на Общността, съдържаща сред елементите си и елемент, който няма отличителен характер или има съмнителен отличителен характер, всеки елемент трябва да се разгледа отделно; нарушение на задължението за мотивиране.