text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/14
 Преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия), постъпило на 24 септември 2014 г. — Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden
 (Дело C-442/14)
 (2014/C 462/23)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting
 Ответник: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden
 Преюдициални въпроси
 1.
 От разпоредбите на член 14 от Директива 91/414 (1), респ. член 63 във връзка с член 59 от Регламента за продуктите за растителна защита (2) (Регламент No 1107/2009 от 21 октомври 2009 г.), респ. член 19 от Директива 98/8 (3), следва ли, че по искане за поверителност по смисъла на цитираните членове 14, 63 и 19, подадено от посочения в тези членове заявител, трябва да бъде взето достъпно за третите заинтересовани лица решение за всеки отделен източник на информация преди или при издаване на разрешението, респ. преди или при изменение на разрешението?
 2.
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос: член 4, параграф 2 от Директивата за информацията за околната среда (4) следва ли да се тълкува в смисъл, че при липса на решение като посоченото в предходния въпрос ответникът в качеството си на национален орган трябва да оповести поисканата информация за околната среда, когато такова искане е подадено след издаване на разрешението, респ. след изменение на разрешението?
 3.
 Как следва да се тълкува понятието „емисии в околната среда“ по член 4, параграф 2 от Директивата за информацията за околната среда, ако се отчитат изложените в точка 5.5. от настоящото междинно решение доводи на страните по този въпрос, в контекста на възпроизведеното в точка 5.2 съдържание на документите?
 4.
 a)
 Данните, които съдържат оценка на изпускането на продукт, на активното му вещество, респ. активните му вещества и на други съставки в околната среда след употребата на продукта, следва ли да се разглеждат като „информация за емисиите в околната среда“?
 б)
 При утвърдителен отговор: в тази връзка има ли значение дали посочените данни са получени чрез (полу-)полеви проучвания или проучвания от друг вид (като например лабораторни изпитвания и транслокационни проучвания)?
 5.
 Информацията за лабораторни изпитвания, при които целта на експерименталната установка е да се изследват изолирани аспекти при стандартизирани условия, следва ли да се счита за „информация за емисиите в околната среда“, ако в рамките на тези изпитвания се изключат редица фактори (като например климатични влияния) и опитите често се провеждат с по-високи — в сравнение с реалното приложение — дозировки?
 6.
 В тази връзка за „емисии в околната среда“ следва ли да се считат и остатъчните вещества, които след прилагането на продукта в експериментален режим са налице например във въздуха или в почвата, листа, прашец или нектар от (отгледано от обработени семена) растение, в меда или по нецелеви организми?
 7.
 Това важи ли и за степента на отклонение на веществото при прилагането на продукта в експериментален режим?
 8.
 От понятието „информация за емисиите в околната среда“ по смисъла на член 4, параграф 2, втора алинея, второ изречение от Директивата за информацията за околната среда следва ли, че ако са налице емисии в околната среда източникът на информация трябва да бъде оповестен изцяло, а не само (измерените) данни, които евентуално могат да се извлекат от него?
 9.
 За целите на прилагането на изключението за търговската или индустриална информация по смисъла на цитирания по-горе член 4, параграф 2, буква г), следва ли да се прави разграничение между „емисии“, от една страна, и „освобождавания и други изпускания в околната среда“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директивата за информацията за околната среда, от друга?
 (1) Директива на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).
 (2) Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, стр. 1).
 (3) Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно пускането на пазара на биоциди (ОВ L 123, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 24, стр. 67).
 (4) Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/28
 Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Abertis Telecom Terrestre и Telecom Castilla-La Mancha/Комисия
 (Съединени дела T-37/15 и T-38/15) (1)
 ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Кастилия-Ла Манча - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар - Понятие за предприятие - Икономическа дейност - Предимство - Услуга от общ икономически интерес - Нарушение на конкуренцията - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Нови помощи))
 (2017/C 038/37)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Abertis Telecom Terrestre, SA (Барселона, Испания) Telecom Castilla-La Mancha, SA (Толедо, Испания) (представители: първоначално J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena и M. Bolsa Ferruz, впоследствие J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo и M. Bolsa Ferruz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, P. Němečková и B. Stromsky)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: SES Astra (Бетздорф, Люксембург) (представители: F. González Díaz, F. Salerno и V. Romero Algarra, avocats)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение C(2014) 6846 окончателен на Комисията от 1 октомври 2014 г. относно държавна помощ SA.27408 (C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), приведена в действие от органите на Кастиля-Ла Манча за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Кастилия-Ла Манча, изменено с решение C(2015) 7193 окончателен от 20 октомври 2015 г. за поправяне на грешки в решение C(2014) 6846 окончателен
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Abertis Telecom Terrestre, SA и Telecom Castilla-La Mancha, SA понасят, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия и SES Astra.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/18
 Иск, предявен на 30 март 2012 г. — Европейска комисия/Ирландия
 (Дело C-158/12)
 2012/C 174/28
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: С. Петрова и K. Mifsud-Bonnici)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че като до 30 октомври 2007 г. не е издала разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 от Директива 2008/1/ЕО (1) или — в случаите, когато това е необходимо — като не е преразглеждала и актуализирала условията за разрешителните на 13 съществуващи в Ирландия инсталации за отглеждане на свине и птици и съответно като не е гарантирала, че експлоатацията на посочените инсталации е в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б) и член 15, параграф 2 от посочената директива, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 от тази директива,
 —
 да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно член 5, параграф 1 от Директива 2008/1 държавите членки гарантират, че компетентните им органи в срок до 30 октомври 2007 г. издават разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 или — в случаите, когато това е необходимо — преразглеждат и актуализират условията за съществуващите разрешителни.
 Според информацията, с която разполага Комисията съществуващите в Ирландия инсталации, в които могат да се отглеждат свине и птици, продължават да се експлоатират без разрешителни, издадени съгласно Директива 2008/1, от което следва, че Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 от посочената директива.
 (1) Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 24, стр. 8).


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/39
 Определение на председателя на Общия съд от 25 ноември 2010 г. — United Phosphorus/Комисия
 (Дело T-95/09 R III)
 (Обезпечително производство - Директива 91/414/ЕИО - Решение относно невключването на напропамид в приложение I към Директива 91/414 - Удължаване срока на мярката за спиране на изпълнението)
 2011/C 30/70
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Обединено кралство) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Parpala и F. Wilman)
 Предмет
 Искане за удължаване срока на мярката за спиране на изпълнението на Решение 2008/902/ЕО на Комисията от 7 ноември 2008 година относно невключването на напропамид в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество (ОВ L 326, стр. 35)
 Диспозитив
 1.
 Удължава срока на постановената в точка 1 от определението на председателя на Общия съд от 28 април 2009 г. по дело United Phosphorus/Комисия (T-95/09 R, непубликувано в Сборника) мярка за спиране на изпълнението до 31 декември 2011 г., но не по-късно от датата на приемане на решението по главното производство, ако то бъде прието преди тази дата.
 2.
 Общият съд не се произнася по разноските.


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/44
 Жалба, подадена на 30 юли 2015 г. — Satkirit Holdings/СХВП — Advanced Mailing Solutions (luvo)
 (Дело T-449/15)
 (2015/C 320/61)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Satkirit Holdings Ltd (Дъглас, о. Ман) (представител: M. Vanhegan, QC)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Advanced Mailing Solutions Ltd (Ист Килбрайд, Обединено кралство)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „luvo“ — заявка за регистрация No 11 244 324
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 май 2015 г. по преписка R 877/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да отхвърли възражението на AMS,
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските, направени от жалбоподателя в производствата пред апелативния състав и Общия съд.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/45
 Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — Barqawi/Съвет
 (Дело T-303/15)
 (2015/C 245/55)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ahmad Barqawi (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: J.-P. Buyle и L. Cloquet, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частта му, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта му, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета да заплати всички разходи и съдебни разноски във връзка с настоящото производство, включително направените от жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква шест основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на правото на защита и на правото на справедлив процес, тъй като жалбоподателят на никой етап не е бил изслушан преди да бъдат взети съответните санкции.
 2.
 Второто основание е изведено от явна грешка в преценката на фактите, тъй като Съветът не е представил доказателства за изложените факти, които биха подкрепили мотивите за налагането на предприетите мерки.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение на общия принцип на пропорционалност.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от несъразмерно нарушение на правото на собственост и на упражняване на професионална дейност.
 5.
 Петото основание е изведено от злоупотреба с власт. Жалбоподателят изтъква, че доколкото приетите от Съвета мерки нямат никакви последици за сирийския режим и доколкото жалбоподателят винаги е спазвал санкциите, приети от международната общност, и винаги е оставал независим от управляващата власт, има основание да се счита, че обжалваните мерки са били взети по други съображения, различни от посочените в тях (изключване от пазара — поощряване на други субекти).
 6.
 Шестото основание е изведено от неизпълнение на задължението за мотивиране, тъй като мотивите на Съвета в подкрепа на обжалваните мерки са неясни и не посочват никакво конкретно обстоятелство или дата, които биха позволили на жалбоподателя да установи търговските операции, за които е упрекнат.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/7
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 27 април 2012 г. — Minister voor Immigratie en Asiel/X
 (Дело C-199/12)
 2012/C 217/14
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister voor Immigratie en Asiel
 Друг участник в производството: X
 Преюдициални въпроси
 1.
 Чужденците с хомосексуална ориентация обособяват ли специфична социална група по смисъла на член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52)?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, извършването на какъв вид хомосексуални действия попада в приложното поле на Директивата и може ли преследването на тези действия да обоснове предоставянето на статут на бежанец при изпълнение на останалите изисквания за това? Този въпрос обхваща следните подвъпроси:
 а)
 Може ли да се очаква, че за да избегнат преследване, чужденците с хомосексуална ориентация следва да прикриват сексуалната си ориентация от всички в тяхната държава по произход?
 б)
 При отрицателен отговор на предходния въпрос, може ли да се очаква, че за да избегнат преследване, чужденците с хомосексуална ориентация следва да се въздържат да проявяват своята сексуална ориентация в тяхната държава по произход и ако това е така, в каква степен? В този контекст може ли да се очаква, че лицата с хомосексуална ориентация следва да се въздържат в по-голяма степен от хетеросексуалните?
 в)
 Ако във връзка с това може да се прави разграничение между проявления на сексуалната ориентация, с които се засяга нейната същина, и такива, с които не се засяга нейната същина, какво следва да се разбира под „същина“ на сексуалната ориентация и по какъв начин може да се определи тя?
 3.
 Само по себе си обстоятелството, че хомосексуалните действия са наказуеми, като се отправя заплаха, че при извършването им се налага наказанието лишаване от свобода — така, както е предвидено в Offences against the Person Act (Закон относно престъпленията против личността) от 1861 г. на Сиера Леоне — представлява ли акт на преследване по смисъла на член 9 параграф 1, буква a), във връзка с член 9, параграф 2, буква в) от Директивата? При отрицателен отговор на този въпрос, при какви обстоятелства следва да се смята, че случаят е такъв?


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/29
 Определение на председателя на Съда от 5 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Tribunal Supremo — Испания) — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda)/Al Rima SA
 (Дело C-395/06) (1)
 (2007/C 82/64)
 Език на производството: испански
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) OВ C 294 от 2.12.2006 г.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/45
 Жалба, подадена на 25 август 2008 г. — Matratzen Concord/СХВП — Barranco Schnitzler и Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)
 (Дело T-351/08)
 (2008/C 285/84)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (Кьолн, Германия) (представител: J. Albrecht, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Испания) и Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ответника (втори апелативен състав) от 30 май 2008 г. (преписка R 1034/2007-2),
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските, включително направените в хода на процедурата по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „MATRATZEN CONCORD“ за стоки от класове 10, 20 и 24 (заявка No 3 355 369).
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Pablo Barranco Schnitzler и Mariano Barranco Rodriguez
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка „MATRATZEN“ за стоки от клас 20.
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки, и нарушение на член 43, параграф 2 от регламента, тъй като не е доказано реалното използване на марката, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/52
 Жалба, подадена на 8 април 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 28 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-92/12, Marcuccio/Комисия
 (Дело T-203/13 P)
 2013/C 156/95
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното определение изцяло и без никакви изключения,
 —
 да върне настоящото дело на Съда на публичната служба.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу Определение на Съда на публичната служба от 28 януари 2013 г., постановено по дело F-92/12, Marcuccio/Комисия, с което се отхвърля като явно недопустима жалбата с предмет отмяна на решението на Европейската комисия за извършване на удръжки от пенсията за инвалидност на жалбоподателя за месеците октомври и ноември 2011 г., както и възстановяване на удържаните суми.
 В обжалваното определение Съдът на публичната служба отбелязва, че подписът на представителя на жалбоподателя в края на документа, получен по факс на 5 септември 2012 г., не е идентичен на подписа в жалбата, получена по пощата на 13 септември 2012 г.
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателят се позовава на пълна липса на мотиви, липса на разследване, очевидна невярност, тавтология, произволност, изопачаване и преиначаване на фактите и грешно прилагане на правото поради неправилна преценка на фактите.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/24
 Решение на Общия съд от 3 февруари 2010 г. — Enercon/СХВП — Hasbro (ENERCON)
 (Дело T-472/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността ENERCON - По-ранна словна марка на Общността TRANSFORMERS ENERGON - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 80/41
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Enercon GmbH (Aurich, Германия) (представители: R. Böhm и V. Henke, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Hasbro, Inc. (Pawtucket, Rhode Island, Съединени щати) (представител: M. Edenborough, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 25 октомври 2007 г. (преписка R 959/2006-4) относно процедура по възражение между Hasbro, Inc. и Enercon GmbH
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Enercon GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 79, 29.3.2008 г.


text:
 15.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/19
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 21 януари 2014 г. — Jelenkowska-Luca/Комисия
 (Дело F-114/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Надбавка за експатриране - Условия по член 4, параграф 1, буква б) от приложение VII към Правилника - Гражданство на държавата, на чиято територия се намира местоработата - Обичайно местопребиваване)
 2014/C 78/40
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Jelenkowska-Luca (Рим, Италия) (представител: P. K. Rosiak, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и M. V. Joris)
 Предмет
 Искане за отмяна на отказа да се изплаща надбавка за експатриране на жалбоподателката
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-жа Jelenkowska-Luca да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 71.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/34
 Жалба, подадена на 7 април 2017 г. — Mabrouk/Съвет
 (Дело T-216/17)
 (2017/C 195/47)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Тунис, Тунис) (представители: J-R. Farthouat, N. Boulay, адвокати, и S. Crosby, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2017/153 на Съвета от 27 януари 2017 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ 2017 L 23, стр. 19) в частта, която се отнася до жалбоподателя, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание е твърдението, че замразяването на средствата на жалбоподателя нарушава принципа разумния срок, закрепен в член 6 от ЕКПЧ и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 2.
 Второто основание е твърдението за липса на достатъчно основания за посоченото замразяване:
 —
 в противоречие с представените от жалбоподателя доказателства Съветът приел средствата на жалбоподателя за незаконосъобразни, без обаче да излага мотиви за това,
 —
 като приел средствата на жалбоподателя за незаконосъобразни Съветът допуснал грешка при преценката на фактите, доколкото въобще е направил преценка,
 —
 замразяването е безпредметно, тъй като целта му е да подпомогне Тунис при възстановяването на неправомерно придобити средства, а средствата на жалбоподателя не са придобити неправомерно.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението, че доколкото замразяването на неговите средства е извършено след падането от власт на президента Бен Али, то нарушава правото на труд на жалбоподателя.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от твърдението, че замразяването на средствата на жалбоподателя във всички случаи е непропорционално и нарушава правото му на собственост.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/14
 Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 25 юли 2011 г. — Field Fisher Waterhouse LLP/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 (Дело C-392/11)
 2011/C 282/27
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Field Fisher Waterhouse LLP
 Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Основният въпрос в настоящото дело е дали услугите, предоставяни от наемодателите съгласно договора за наем, сключен с техните наематели (наричани по-нататък „услугите“) следва да се разглеждат като част от една-единствена освободена доставка, свързана с отдаване под наем на недвижим имот, било защото услугите обективно образуват една-единствена неделима икономическа доставка заедно с отдаването под наем, било защото те са „съпътстващи“ наема, който представлява основната доставка (наричан по-нататък „основната доставка“). При отговора на този въпрос и в светлината на Решение на Съда от 11 юни 2009 г. по дело RLRE Tellmer Property (C 572/07, Сборник, стp. I 4983), доколко релевантен е фактът, че услугите биха могли да бъдат (но фактически не са) предоставяни от лица, различни от наемодателите, макар съгласно разглеждания в настоящото дело договор за наем наемателите да не са имали друг избор, освен да получат услугите от наемодателите?
 2.
 За да се определи дали е налице една-единствена доставка, от значение ли е фактът, че при неплащане от наемателя на консумативните разходи наемодателят има право не само да откаже да достави услугите, но и да прекрати сключения с наемателя договор за наем?
 3.
 Ако отговорът на първия въпрос e, че е от значение възможността трето лице да предоставя услугите пряко на наемателя, когато се определя дали услугите са една-единствена неделима икономическа доставка, чието разделяне на части би било изкуствено или са доставка, съпътстваща основната доставка, дали тази възможност е само допълнителен фактор или пък е решаващ фактор? Ако тя е само допълнителен фактор, или дори изобщо не е от значение, какви други фактори са релевантни за да се определи дали услугите са съпътстваща доставка? По-конкретно доколко е от значение дали услугите се предоставят в помещенията, предмет на договора за наем, или във връзка с тези помещения, или пък в други части на сградата?
 4.
 Ако е от значение възможността трети страни да предоставят услугите, кое е по-важно: дали фактът, че съществува правна възможност услугите да бъдат доставяни от трети страни — дори на практика да е трудно това да се организира или да се получи съгласието на наемодателя — или фактът, че е налице фактическа възможност или обичайна практика за предоставянето на такива услуги?
 5.
 Разглежданите в настоящото дело услуги се състоят в поредица услуги, предоставяни срещу заплащане на общи консумативни разходи. Ако някои от тези услуги (например почистването на общите части, охраната) не са част от една-единствена неделима икономическа доставка или трябва да се считат за съпътстващи основната доставка, но други услуги са, правилно ли е за общите разходи да се изготвя разбивка по различните услуги с цел да се определи каква част от тях подлежи на облагане и каква част е необлагаема? При условията на евентуалност, правилно ли е в поредицата от предоставяни услуги последните да се разглеждат като толкова тясно свързани една с друга, че да образуват „една-единствена неделима икономическа доставка, чието разделяне на части би било изкуствено“, и която сама по себе си представлява една-единствена доставка, отделна от отдаването по наем на недвижими имоти?


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/23
 Решение на Общия съд от 22 март 2012 г. — Slovak Telekom/Комисия
 (Съединени дела T-458/09 и Т-171/10) (1)
 (Конкуренция - Административно производство - Решение за отправяне на искане за предоставяне на информация - Необходим характер на поисканата информация - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Пропорционалност)
 2012/C 133/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Slovak Telekom a.s. (Братислава, Словакия) (представители: първоначално адв. M. Maier, адв. L. Kjølbye и адв. D. Geradin, впоследствие адв. L. Kjølbye, адв. D. Geradin и адв. G. Berrisch)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и K. Mojzesowicz (дело T-458/09) и M. Castillo de la Torre, K. Mojzesowicz и J. Bourke (дело T-171/10)
 Предмет
 Искания за отмяна, от една страна, на Решение C(2009) 6840 на Комисията от 3 септември 2009 година относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 и на член 24, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (дело COMP/39.523 — Slovak Telekom), и от друга страна, на Решение C(2010) 902 на Комисията от 8 февруари 2010 година относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 и на член 24, параграф 1 от Регламент No 1/2003 (дело COMP/39.523 — Slovak Telekom).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Slovak Telekom a.s. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.


text:
 29.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/4
 Дело, заведено на 16 юли 2015 г., от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-18/15)
 (2015/C 357/04)
 На 16 юли 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Øyvind Bø и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да установи, че като не е приела мерките, необходими за прилагане на акта, посочен в точка 56л от глава V на приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, в рамките на предписания срок, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 14 от акта и по член 7 от Споразумението.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до несъобразяването от страна на Исландия, в срок до 18 февруари 2015 г., с мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 18 декември 2014 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на (Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО), посочена в точка 56л от глава V на приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него („актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 14 от акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/16
 Иск, предявен на 25 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-383/09)
 2009/C 312/26
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: O. Beynet и D. Recchia)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е въвела програма от мерки, позволяващи строго опазване на вида Cricetus cricetus (Обикновен хамстер), Френската република не е изпълнила задълженията си по член 12, параграф 1, буква г) от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания на дивата флора и фауна (1),
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Със своя иск Европейската комисия упреква ответната страна, че не е въвела, както изискват разпоредбите на член 12 от Директива 92/43/ЕИО, строга система за опазване на вида Cricetus cricetus (Обикновен хамстер) в Елзас, където е естествената област на разпространение на този вид във Франция.
 Според ищеца преброяванията на дупките на животното показват значително намаляване на техния брой през последните години, тъй като от 1167 през 2001 г., те достигат до едва 161 дупки през 2007 г. При тези условия, заплашен както от вредни селскостопански практики, така и от въздействието на града, видът бил застрашен от пълно изчезване в много кратък срок.
 В иска си Комисията признава, че ответната страна е взела предвид тези проблеми, като е приела мерки, засягащи както урбанизма, така и селскостопанските практики, но тези мерки са били съвсем недостатъчни.
 Всъщност от една страна трите приоритетни зони на действие, върху които се съсредоточават основните усилия за запазване на вида, обхващат само много малка част от територията, представляваща негово естествено местообитание, тъй като две трети от съществуващите дупки са се намирали извън тези зони, които сами по себе си са представлявали само 2 % от благоприятните за обикновения хамстер земи. Обаче, за да се осигури полезен териториален обхват на мерките за опазване на този вид, е трябвало най-малкото да се вземат като база за сравнение наличните обикновени хамстери през 1990 г., а не през 2000 г.
 От друга страна, мерките за опазване са били сами по себе си твърде недостатъчни. По-конкретно в това отношение Комисията изразява своето съжаление от липсата на нормативна яснота относно областта на повторно разселване на хамстера. Националната администрация всъщност е разполагала с твърде голяма свобода на преценка при предоставянето на дерогации за изработването на проекти за урбанизация в обитаваните от хамстери местности и е царяла голяма несигурност що се отнася до компенсаторните мерки, приети за опазване на този вид.
 (1) ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/10
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 15 декември 2011 година — „ЛВК-56“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 (Дело C-643/11)
 2012/C 80/13
 Език на производството: български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жслбоподател:„LVK — 56“ EOOD
 Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 Преюдициални въпроси
 1.
 Разпоредбата на чл.203 от Директива 2006/112 (1) обхваща ли всички хипотези на погрешно начислен ДДС, включително хипотезите, при които фактурата с посочен в нея ДДС е издадена без да е възникнало данъчно събитие? При положителен отговор, разпоредбите на чл.203 и чл. 273 от Директива 2006/112 изискват ли държавите членки изрично да регламентират хипотеза на дължимост на ДДС посочен във фактура, по която не е извършена доставка, или е достатъчно да бъде въведено общото правило по Директивата, че платец на данъка е всеки, който го посочи във фактура?
 2.
 По съображение 39 от Директива 2006/112 и за гарантиране точността на приспаданията, разпоредбите на чл.73, чл.179 и чл.203 от Директива 2006/112, изискват ли в хипотеза на посочване на ДДС във фактура без да е възникнало данъчно събитие, органите по приходите да извършват корекция на данъчната основа и на начисления данък?
 3.
 Могат ли специалните мерки по чл.395 от Директива 2006/112 да се изразяват в данъчна практика като тази в главното производство, при която за целите на контрола на приспаданията на данъка, органите по приходите извършват проверка само на упражнения данъчен кредит, а данъкът по извършените доставки се приема за безусловно дължим само заради това, че е посочен във фактура? При положителен отговор на този въпрос, разпоредбата на чл.203 от Директива 2006/112 допуска ли и в кои хипотези, за една и съща доставка, ДДС да се събира веднъж от доставчика поради това, че го е посочил във фактурата и втори път от получателя на доставката, под формата на отказано право на данъчен кредит?
 4.
 Данъчна практика като тази в главното производство, при която се отказва правото на данъчен кредит на получател на облагаема доставка по съображения за „недоказано извършване на доставката“, без да се съобразява вече установената изискуемост и дължимост на данъка от доставчика, при положение, че към момента на преценката за възникване на правото на данъчен кредит този ревизионен акт не е изменен или не е възникнало и установено основание за изменението му по предвидения от държавата ред, нарушава ли некумулативния характер на данъка и противоречи ли на принципите на правна сигурност, равно третиране и данъчен неутралитет?
 5.
 Разпоредбите на чл.167 и чл.168, буква а) от Директива 2006/112 допускат ли да се отказва правото на данъчен кредит на получател на облагаема доставка, за който са изпълнени всички изисквания по чл.178 от Директивата, след като с влязъл в сила ревизионен акт на доставчика, не е извършена корекция на начисления за тази доставка данък поради „липса на настъпило данъчно събитие“, а данъкът е признат за изискуем и е участвал при определяне на резултата за съответния данъчен период? За отговора на този въпрос от значение ли е обстоятелството, че при извършване на ревизията, доставчикът не е представил счетоводни документи, а резултатът за периода е установен само по данните в справките — декларации, дневниците за покупки и дневниците за продажби.
 6.
 В зависимост от отговорите по предходните въпроси, разпоредбите на чл.167 и чл.168, б „а“ от Директива 2006/112 следва ли да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство, неутралитетът на ДДС изисква данъчнозадълженото лице да може да приспадне начисления за доставките данък?
 (1) OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


text:
 20.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/6
 Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland (Нидерландия), постъпило на 7 декември 2016 г. — X B.V./Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
 (Дело C-631/16)
 (2017/C 086/08)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Noord-Holland
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X B.V.
 Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond (данъчен инспектор, дирекция Ротердам, Райнмонд)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) No 2016/1647 (1) на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от [...][предприятие А] Ltd [...], и за изпълнение на решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C–659/13 и C–34/14?
 2)
 Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) No 2016/1731 (2) на Комисията от 28 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, произведени от [предприятие И] Ltd (China) [...], и за изпълнение на решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C–659/13 и C–34/14?
 3)
 При отрицателен отговор на първия и/или на втория въпрос, означава ли това, че заплатените митни сборове следва да бъдат върнати на жалбоподателя заедно с дължимите лихви?
 4)
 При утвърдителен отговор на третия въпрос, по какъв начин следва да се изчисляват тези лихви?
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1647 на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. и свързаното с него дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (ОВ L 245, 14.9.2016 г., стр. 16).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1731 на Комисията от 28 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, произведени от General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd и Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (ОВ L 262, 29.9.2016 г., стр. 4).


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/48
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Martín Osete/EUIPO — Rey (AN IDEAL HUSBAND)
 (Дело T-429/16)
 (2016/C 343/65)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Isabel Martín Osete (Париж, Франция) (представител: V. Wellens, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Daniella Rey (Тулуза, Франция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят/
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „AN IDEAL HUSBAND“ — заявка за регистрация No 5 231 808
 Производство пред EUIPO: производство по отмяна
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 21 април 2016 г. по преписка R 1526/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 55, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/10
 Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Etimine SA/Secretary of State for Work and Pensions
 (Дело C-15/10) (1)
 (Околна среда и закрила на човешкото здраве - Директива 67/548/ЕИО - Регламент (ЕО) No 1272/2008 - Вещества на основата на борат - Класификация като токсични за репродукцията вещества от категория 2 - Директива 2008/58/ЕО и Регламент (ЕО) No 790/2009 - Адаптиране на тези класификации към техническия и научен прогрес - Валидност - Методи за оценка на характерните свойства на споменатите вещества - Явна грешка в преценката - Правно основание - Задължение за мотивиране - Принцип на пропорционалност)
 2011/C 269/15
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Etimine SA
 Ответник: Secretary of State for Work and Pensions
 В присъствието на: Borax Europe Ltd
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Валидност, що се отнася до класификацията на боратите като токсични за репродукцията вещества, на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 246, стр. 1) и на Регламент (ЕО) No 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) No 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 235, стр. 1) — Неправилност на преценката по приложение VI от Директива 67/548/ЕИО за наличието на риск при нормално управление и употреба на веществото
 Диспозитив
 При разглеждането на преюдициалните въпроси не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат, от една страна, валидността на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества и от друга страна, валидността на Регламент No 790/2009 (ЕО) на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) No 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси в частта им, в която някои вещества на основата на борат са класифицирани като токсични за репродукцията от категория 2.
 (1) ОВ C 63 от 13.3.2010 г.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/28
 Преюдициално запитване, отправено от Hojesteret (Дания) на 4 януари 2008 г. — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forenig
 (Дело C-5/08)
 (2008/C 64/41)
 Език на производството: датски
 Препращаща юрисдикция
 Hojesteret (Върховен съд)
 Страни в главното производство
 Ищец: Infopaq International A/S
 Ответник: Danske Dagblades Forenig
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли запаметяването, а впоследствие и отпечатването, на текстови откъс от статия в ежедневник, състоящ се от дума за търсене, пет думи, които я предшестват, и пет, които я следват, да се счита за действие на възпроизвеждане, ползващо се от закрила по член 2 от Директива 2001/29/ЕО (1)?
 2)
 Следва ли да се вземат предвид обстоятелствата, в които се извършват временни действия на възпроизвеждане, за да могат посочените действия да се квалифицират като „преходни“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29?
 3)
 Може ли временно действие на възпроизвеждане да бъде квалифицирано като „преходно“, ако възпроизвеждането е предмет на обработка, например чрез създаването на текстови файл въз основа на картинен файл или чрез търсенето на поредици от думи от текстови файл?
 4)
 Може ли временно действие на възпроизвеждане да бъде квалифицирано като „преходно“, ако е запаметена част от възпроизвеждането, състояща се в един или повече текстови откъса, включващи единадесет думи?
 5)
 Може ли временно действие на възпроизвеждане да бъде квалифицирано като „преходно“, ако е отпечатана част от възпроизвеждането, състояща се в един или повече текстови откъса, включващи единадесет думи?
 6)
 За да се счита временно действие на възпроизвеждане за „неразделна и съществена част от технологичния процес“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29, трябва ли да се отчита стадият на технологичния процес, на който последното се извършва?
 7)
 Може ли временно действие на възпроизвеждане да се счита за „неразделна и съществена част от технологичния процес“, ако то се състои в ръчно сканиране на цели публикувани статии, чрез което те се преобразуват от печатни в цифрови?
 8)
 Може ли временно действие на възпроизвеждане да се счита за „неразделна и съществена част от технологичния процес“, ако се състои в отпечатване на част от възпроизвеждането, съдържаща един или повече текстови откъса, съставени от единадесет думи?
 9)
 Включва ли понятието „законно използване“ по член 5, параграф 1 от Директива 2001/29 всяка форма на използване, за която не необходимо съгласието на притежателите на авторските права?
 10)
 Може ли извършваното от предприятие сканиране на цели публикувани статии, последвано от обработка на възпроизвеждането, от запаметяване и евентуално от отпечатване на част от възпроизвеждането, състояща се от един или повече текстови откъса, съдържащи единадесет думи, с цел да бъде използвано при изготвянето от предприятието на резюмета, да се включи в понятието „законно използване“ по член 5, параграф 1 от Директива 2001/29, дори ако притежателите на авторските права не са дали своето съгласие за тези действия?
 11)
 Според какви критерии следва да се прецени дали временни действията на възпроизвеждане имат „самостоятелно стопанско значение“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29, ако останалите условия на тази разпоредба са изпълнени?
 12)
 Трябва ли извлечените от временни действия на възпроизвеждане производствени ползи за ползвателя да бъдат взети предвид при преценка дали действията имат „самостоятелно стопанско значение“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 2001/29?
 13)
 Може ли да се счете, че извършваното от предприятие сканиране на цели публикувани статии, последвано от обработка на възпроизвеждането, от запаметяване и евентуално от отпечатване на част от възпроизвеждането, състояща се от един или повече текстови откъса, съдържащи единадесет думи, с цел да бъде използвано при изготвянето от предприятието на резюмета, спада към „някои специални случаи, които не засягат нормалното използване“ на посочените статии, които „не засягат неоправдано законните интереси на притежателя на права“ по смисъла на член 5, параграф 5 от Директива 2001/29?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/69
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 29 юни 2010 г. — Armitage-Wilson/Европейска полицейска служба (Европол)
 (Дело F-36/09) (1)
 (Публична служба - Служители на Европол - Неподновяване на договор - Договор за неопределено време - Член 6 от Правилника за служителите на Европол - Принцип на зачитане на правото на защита)
 (2010/C 288/128)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Kate Armitage-Wilson (Хага, Нидерландия) (представител: W. J. Dammingh, avocat)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: D. Neumann и D. El Khoury, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats)
 Предмет на делото
 Отмяна на решението от 12 юни 2008 г., с което жалбоподателят се уведомява за невъзможността да му се предложи постоянна длъжност, както и на решението от 7 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението от 12 юни 2008 г., с което Европейската полицейска служба (Европол) отказва да предостави договор за неопределено време на г-жа Armitage-Wilson.
 2.
 Осъжда Европол да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 167, 18.7.2009 г., стр. 26.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/21
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 29 октомври 2009 г. — Staatssecretaris van Financiën/X
 (Дело C-423/09)
 2010/C 24/36
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: X
 Преюдициални въпроси
 Въз основа на какви критерии трябва да се определи дали зеленчук (глава чесън), който в известен степен е изсушен, от който не е бил отделен (почти) целият сок и който се внася в охладено състояние, трябва да се класира в подпозиция 0703 20 00 от КН или в подпозиция 0712 90 90 от КН?


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 13 февруари 2007 г. — Mundipharma/СХВП-Altana Pharma (RESPICUR)
 (Дело T-256/04) (1)
 (Марка на общността - Производство по възражение - Заявка за словесна марка на Общността RESPICUR - По-ранна национална словесна марка RESPICORT - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Доказателство за използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2007/C 82/72)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Mundipharma AG (Bâle, Швейцария) [представител: F. Nielsen, адвокат]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) [представители: първоначално B. Müller, впоследствие G. Schneider]
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Altana Pharma AG (Constance, Германия) [представител: H. Becker, адвокат]
 Предмет
 Иск срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 19 април 2004 г. (дело R 1004/2002-2) относно производство по възражение между Mundipharma AG и Altana Pharma AG
 Диспозитив
 1)
 Решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 19 април 2004 г. (дело R 1004/2002-2) се отменя.
 2)
 СХВП понася направените от нея разноски, както и тези на ищеца, с изключение на свързаните с встъпването.
 3)
 Ищецът понася направените от него разноски, свързани с встъпването.
 4)
 Встъпилата страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 217, 28.8.2004 г.


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/2
 Решение на Съда (пети състав) от 15 декември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-560/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания - Проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501 в Испания - СЗЗ ES0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ - Предложена ТЗО ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ и предложена ТЗО ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“)
 2012/C 39/02
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán, D. Recchia и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Полша (представител: K. Rokicka)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2, параграф 1, член 3, член 4, параграф 1 или 2, член 5, член 6, параграф 2, член 8 и член 9 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) и на член 6, параграф 3 и член 4 във връзка с член 7 и с член 12, параграф 1, букви б) и г) от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7 Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109), съобразно с тълкуването ѝ в Решение на Съда от 13 януари 2005 г. по дело C-117/03 и в Решение на Съда от 14 септември 2006 г. по дело C-244/05 — Проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501 — СЗЗ ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Предложена ТЗО ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ и предложена ТЗО ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“
 Диспозитив
 1.
 Като не се е съобразило с изискванията по:
 —
 член 2, параграф 1, член 3, член 4, параграф 1 или в зависимост от случая параграф 2, и член 5 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г., що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 1, 2 и 4 от път M-501,
 —
 член 6, параграф 2 и член 8 от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 2 и 4 от този път,
 —
 член 9 от Директива 85/337, изменена с Директива 2003/35, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 1, 2 и 4 от същия път,
 —
 член 6, параграфи 3 и 4 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна във връзка с член 7 от същата, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечки 1, 2 и 4 от път M-501 във връзка със специална защитена зона ES0000056, „Encinares del río Alberche y río Cofio“, и
 —
 член 12, параграф 1, букви б) и г) от същата директива, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на отсечка 1 от път M-501 във връзка с предложената територия от значение за Общността ES3110005, „Cuenca del río Guadarrama“, както и на отсечки 2 и 4 от същия път във връзка с предложената територия от значение за Общността ES3110007, „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“,
 Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по упоменатите разпоредби.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/29
 Решение на Общия съд от 1 март 2016 г. — Secop/Комисия
 (Дело T-79/14) (1)
 ((Държавни помощи - Оздравяване на предприятия в затруднение - Помощ под формата на държавна гаранция - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Незапочване на официалната процедура по разследване - Сериозни затруднения - Процесуални права на заинтересованите страни))
 (2016/C 136/41)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Secop GmbH (Фленсбург, Германия) (представители: U. Schnelle и C. Aufdermauer, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati, T. Maxian Rusche и R. Sauer)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2013) 9119 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 г. относно държавна помощ SA.37640 — помощ за оздравяването на ACC Compressors SpA — Италия
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Secop GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 85, 22.3.2014 г.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/30
 Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Makhlouf/Съвет
 (Дело T-98/12)
 2012/C 151/50
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ehab Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,
 —
 вследствие на това да отмени Решение 2011/782/ОВППС от 1 декември 2011 година, както и Регламент No 36/2012 (ЕС) от 18 януари 2012 година, и последващите ги актове за изпълнение в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са идентични или подобни на правните основания, изложени по дело T-433/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/28
 Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Buzzi Unicem/Европейска комисия
 (Дело T-297/11)
 2011/C 226/56
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Италия) (представители: адв. C. Osti и адв. A. Prastaro, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени изцяло обжалваното решение поради липса или непълнота на мотивите и произтичащото от това нарушение на правото на защита на жалбоподателя, както и на принципа на добра администрация,
 —
 да отмени изцяло обжалваното решение поради превишаване и заобикаляне на правомощия и произтичащото от това разместване на доказателствената тежест,
 —
 да отмени изцяло или частично обжалваното решение поради превишаване на поверените на Комисията с член 18 правомощия, нарушение на принципите на пропорционалност и на добра администрация, липса на предварително състезателно производство, в нарушение на добрите практики на Комисията,
 —
 във всички случаи да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от липса или непълнота на мотивите, нарушение на правото на защита, нарушение на принципа на добра администрация
 —
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава задължението за мотивиране на Комисията, както и правото му на защита, тъй като не предоставя или предоставя недостатъчна информация относно предмета и обхвата на разследването.
 2.
 Второ правно основание, изведено от превишаване и заобикаляне на правомощия и разместване на доказателствената тежест
 —
 Жалбоподателят изтъква, че Комисията е превишила и заобиколила правомощията си, тъй като искането за предоставяне на информация трябва да служи за проверка на улики, с които тя вече разполага, а не за създаването на цялостна база данни за пазара, при липсата на улики. Това нарушава и презумпцията за невиновност като очевидно размества доказателствената тежест.
 3.
 Трето правно основание, изведено от превишаване на правомощия с оглед разпоредбите на член 18 от Регламент No 1/2003
 —
 Жалбоподателят поддържа, че с отправеното искане Комисията превишава поверените ѝ с член 18 правомощията, според който тя може да изисква информация само относно факти, които може да са познати на предприятието, и предоставянето на съответните документи, с които разполага това предприятие.
 4.
 Четвърто правно основание, изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и от превишаване на правомощия с оглед член 18
 —
 Жалбоподателят посочва, че обжалваното решение превишава предвидените в член 18 граници на необходимост и нарушава принципа на пропорционалност, било защото изисква информация, която не е необходима, било защото от многото подходящи мерки не избира тази която създава най-малко неудобства за предприятието, било защото отправените искания са особено тежки за жалбоподателя
 5.
 Пето правно основание, изведено от нарушение на добрите практики на Комисията и на принципа на добра администрация
 —
 Жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила добрите си практики, тъй като първоначално е поискала от жалбоподателя да изрази становището си по проекта на обжалваното решение, но впоследствие не е отчела това становище, като се има предвид по-специално фактът, че обжалваното решение се различава съществено от проекта. Освен това той изтъква, че непрекъснатото изменение на въпросите представлява явно доказателство за липсата на грижливост, която характеризира действията на Комисията, в нарушение на принципа на добра администрация.


text:
 21.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 429/27
 Жалба, подадена на 29 май 2015 г. — Ezz и др./Съвет
 (Дело T-288/15)
 (2015/C 429/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ahmed Abdelaziz Ezz (Гиза, Египет), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Кайро, Египет), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Гиза, Египет), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Гиза, Египет) (представители: J. Lewis, QC, B. Kennelly и J. Pobjoy, Barristers, J. Binns, Solicitor, J. Bellis и S. Rowe, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2015/486 на Съвета от 20 март 2015 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 77, 2015 г., стр. 16), в частта относно жалбоподателите, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет основания.
 1.
 Първо основание: Съветът не посочил подходящо правно основание за приемане на обжалваното решение. Жалбоподателите твърдят, че член 29 ДЕС не е подходящо правно основание за приемане на обжалваното решение.
 2.
 Второ основание: Съветът нарушил правата на жалбоподателите по член 6 във връзка с членове 2 ДЕС и 3 ДЕС, както и по членове 47 и 48 от Хартата на основните права на ЕС, като приел, че в съдебните производства в Египет се спазват основните човешки права.
 3.
 Трето основание: Съветът не изпълнил критерия за включване на жалбоподателите в списъка — критерий, установен в член 1 от Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2011 г., стр. 63 и поправка в ОВ L 203, 11.7.2014 г., стр. 113) (съответно изменено) и в член 2 от Регламент (ЕС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2011 г., стр. 4) (съответно изменен). Жалбоподателите твърдят, че не е „установено, че са отговорни“ за присвояване на държавни средства на Египет или за нарушаване на човешки права в Египет, нито че са свързани с лица, надлежно признати за отговорни за такива деяния.
 4.
 Четвърто основание: Съветът нарушил правото на защита на жалбоподателите и правата на добра администрация и ефективна съдебна защита. Жалбоподателите твърдят по-специално, че Съветът не е разгледал надлежно и безпристрастно дали мотивите, поради които се твърди, че са включени повторно в списъка, са обосновани с оглед на изявленията на жалбоподателите преди повторното включване.
 5.
 Пето основание: Съветът неоснователно и непропорционално нарушил основните права на жалбоподателите, включително правата им на неприкосновеност на частната собственост и на добро име. Според жалбоподателите Съветът не е доказал, че замразяването на средствата и икономическите им ресурси е свързано или обосновано с легитимна цел, и още по-малко, че е пропорционално на такава цел.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/10
 Решение на Съда (десети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
 (Дело C-470/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Поръчки, недостигащи прага, предвиден в Директива 2004/18/ЕО - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Приложимост - Сигурен трансграничен интерес - Основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка - Изключване на икономически оператор, допуснал нарушение на националните правила за конкуренция, установено със съдебно решение, прието не повече от пет години по-рано - Допустимост - Пропорционалност))
 (2015/C 065/14)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Generali-Providencia Biztosító Zrt
 Ответник: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
 Диспозитив
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС допускат прилагането на национална правна уредба, която изключва от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка икономически оператор, допуснал нарушение на конкурентното право, установено със съдебно решение, придобило сила на пресъдено нещо, за което му е наложена глоба.
 (1) ОВ C 367, 14.12.2013 г.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/3
 Решение на Съда (голям състав) от 14 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Brně — Чешка република) — Toshiba Corporation и др./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
 (Дело C-17/10) (1)
 (Конкуренция - Картел на територията на държава членка, започнал преди присъединяването на тази държава към Европейския съюз - Международен картел, чиято дейност оказва влияние на територията на Съюза и на Европейското икономическо пространство - Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП - Преследване и санкциониране на нарушението за периода преди и след датата на присъединяване - Глоби - Разпределение на правомощията на Комисията и тези на националните органи по конкуренция - Налагане на глоби от Комисията и от националния орган по конкуренция - Принцип ne bis in idem - Регламент (ЕО) No 1/2003 - Член 3, параграф 1 и член 11, параграф 6 - Последствия от присъединяването на нова държава членка към Съюза)
 2012/C 98/04
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Krajský soud v Brně
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Toshiba Corporation, T&D Holding, по-рано Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, по-рано Areva T&D SAS, Alstom Grid AG, по-рано Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA
 Ответник: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
 Предмет
 Преюдициално запитване — Krajský soud v Brně — Тълкуване на член 81 ЕО, на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 303, 2007 г., стр. 1), на Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) и по-конкретно на член 3, параграф 1 и член 11, параграф 6 от него, както и на точка 51 от Известието на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция (ОВ C 101, 2004 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 111) — Картел на територията на държава членка, създаден преди присъединяването на тази държава към Европейския съюз и прекратен след това събитие — Налагане на глоби от Комисията и от националния орган по конкуренция — Компетентност на националния орган по конкуренция да налага санкция при същите факти за периода, предхождащ присъединяването — Принцип non bis in idem
 Диспозитив
 1.
 Разпоредбите на член 81 ЕО и на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, трябва да се тълкуват в смисъл, че в рамките на производство, образувано след 1 май 2004 г., те не са приложими към картел, който е породил последици на територията на държава членка, присъединила се към Съюза на 1 май 2004 г., през периоди преди тази дата.
 2.
 По силата на член 11, параграф 6 от Регламент No 1/2003 във връзка с член 3, параграф 1 от същия регламент образуването от Европейската комисия на производство по глава III от Регламент No 1/2003 срещу картел не освобождава националния орган по конкуренция на съответната държава членка от правомощията му да санкционира, прилагайки националното право на конкуренция, антиконкурентните последици, породени от този картел на територията на посочената държава членка, за времето преди нейното присъединяване към Европейския съюз.
 Принципът ne bis in idem допуска националният орган по конкуренция на съответната държава членка да наложи глоби на предприятия, участващи в картел, за да санкционира последиците от действията на картела на територията на тази държава членка преди нейното присъединяване към Съюза, при положение че наложените глоби на същите участници в картела с решение на Комисията, прието преди решението на посочения национален орган по конкуренция, не са имали за предмет именно тези последици.
 (1) ОВ C 100, 17.4.2010 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/10
 Решение на Съда (трети състав) от 3 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation, Белгия) — État belge/Nathalie De Fruytier
 (Дело C-237/09) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 13, A, параграф 1, буква г) - Освободени доставки при дейности от обществен интерес - Доставки на човешки органи, кръв и кърма - Дейност по транспортиране на човешки органи и проби, извършвана от самостоятелно заето лице, в полза на болници и лаборатории - Понятия за доставка на стоки и за доставка на услуги - Критерии за разграничаване)
 2010/C 209/13
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: État belge
 Ответник: Nathalie De Fruytier
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Белгия) — Тълкуване на член 13 А, 1, буква г) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Освободени доставки при дейности от обществен интерес — Доставка на човешки органи, кръв и кърма — Възможно ли е да се счита за доставка транспортирането на човешки органи и проби, осъществявано от самостоятелно заето лице, в полза на болници и лаборатории?
 Диспозитив
 Член 13, A, параграф 1, буква г) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, освобождаващ от данък върху добавената стойност „доставките на човешки органи, кръв и кърма“, трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага към дейността по транспортиране на човешки органи и проби, извършвана от самостоятелно заето лице, за сметка на болници и лаборатории.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/31
 Иск, предявен на 3 август 2007 г. — Economidis/Комисия
 (Дело F-80/07)
 (2007/C 235/58)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Белгия) [представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и E. Marchal, avocats]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението за преструктуриране на Генерална дирекция „Изследвания“ в частта, в която с това решение се правят назначения, по-специално за заемане на длъжностите на началник-отделите F.1 „Хоризонтални аспекти и съгласуване“ и F.5 „Биотехнология и здравеопазване“,
 —
 да се осъди ответната страна да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 През октомври 2006 г. Комисията, при извършване на реорганизация на Генерална дирекция „Изследвания“, назначава господата H и X за началници на отдели F.1 и F.5. С решение от 14 декември 2006 г., по дело Economidis/Комисия, F 122/05 (1), Съдът на публичната служба на Европейските общности отменя решението на Комисията от 23 декември 2004 г., за назначаване на г-н. H. на длъжността началник-отдел „Биотехнология и приложна геномика“, т. е. на един от отделите на същата Генерална дирекция, преди реорганизацията.
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава, първо на нарушение на член 233 EО, изразяващо се в това, че Комисията, поради реорганизацията на посочената Генерална дирекция, поддържа, че не е възможно да се изпълни решението от 14 декември 2006 г. Според ищеца, след като решението от 23 декември 2004 г. е отменено, г-н H. не може да бъде назначен отново на длъжност началник-отдел, при реорганизацията на съответната Генерална дирекция.
 Освен това, ищецът изтъква, че е възможна само една от двете хипотези: или секцията „Биотехнология и приложна геномика“ продължава да съществува, но с друго наименование и с отново определени задачи, или тя е напълно премахната. В първата хипотеза, ръководството би трябвало да изпълни решението от 14 декември; във втората хипотеза, ръководството би трябвало да открие процедура за заемане на длъжностите на началник-отдел засегнати от реорганизацията и така да даде възможност на ищеца да се кандидатира. Като не е провела тази процедура ответницата е нарушила членове 4, 7, 27 и 29 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и принципа на оправдани очаквания за кариера.
 (1) ОВ C 331, 30.12.2006 г., стр. 47.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/24
 Жалба, подадена на 23 май 2008 г. от Nuova Agricast Srl срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети състав) на 12 март 2008 г. по дело T-443/07, Nuova Agricast Srl/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-225/08 P)
 2009/C 267/41
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Nuova Agricast Srl (представител: адв. M. A. Calabrese)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 С Определение от 29 юни 2009 г. Съдът (осми състав) отхвърля жалбата.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/46
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Hoffmann/EUIPO (Genius)
 (Дело T-425/16)
 (2016/C 343/62)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Karl Hoffmann (Бад Швалбах, Германия) (представител: Rechtsanwalt C. Jonas)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Genius“ — заявка за регистрация No 13 509 071
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 31 май 2016 г. по преписка R 1631/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/38
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 април 2009 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-281/06) (1)
 („ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Компенсаторни помощи за производителите на банани - Нередности при извършване на контрола върху качеството - Вид на приложената финансова корекция - Пропорционалност“)
 2009/C 141/77
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2006/554/ЕО на Комисията от 27 юли 2006 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 218, стр. 12), доколкото то предвижда финансова корекция, приложима спрямо разходите, обявени от Кралство Испания за компенсаторни помощи за производителите на банани за финансовите 2002 и 2003 година.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 294, 2.12.2006 г.


text:
 7.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 271/27
 Дело, заведено на 26 юли 2010 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Норвегия
 (Дело E-10/10)
 2010/C 271/07
 На 26 юли 2010 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Markus Schneider, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да постанови, че:
 1.
 с неприемането или с неуведомяването в предвидения срок на Надзорния орган относно мерките, необходими за пълното прилагане в своето национално законодателство на актовете, посочени в точка 1 и в точка 1, второ тире от приложение VII към Споразумението за ЕИП (Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, изменена с Регламент (ЕО) No 1430/2007 на Комисията от 5 декември 2007 година за изменение на приложения II и III към Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно признаването на професионалните квалификации), всеки от тях адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Кралство Норвегия не е изпълнило своите задължения съгласно член 63, параграф 1 от директивата и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП;
 2.
 Република Исландия поема разходите по съдебното производство.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 искът се отнася до неспазването от страна на Норвегия на мотивираното становище, издадено от Контролния орган на ЕАСТ, относно неприемането или неуведомяването на Органа относно мерките, необходими за пълното прилагане на акта ЕИП, съответстващ на Директива 2005/36/ЕО на Европейския съюз относно признаването на професионалните квалификации, с измененията,
 —
 мерките, които Норвегия трябва да предприеме, се отнасят до поправки на няколко национални разпоредби за признаване на професионалните квалификации, получени в други държави от ЕИП,
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че не е получил информация от норвежкото правителство, според която актът е напълно транспониран в националното право, нито разполага с някаква друга информация, която да му позволи да стигне до това заключение,
 —
 норвежкото правителство не оспори факта, че е закъсняло да транспонира напълно акта.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/32
 Иск, предявен на 14 август 2007 г. — Zangerl-Posselt/Комисия
 (Дело F-83/07)
 (2007/C 235/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Brigitte Zangerl-Posselt (Саарбрюкен, Германия) [представител: S. Paulmann, Rechtsanwalt]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на конкурсната комисия за конкурс EPSO/AST/27/06 (асистенти (AST1) с немски език), съобщено на ищцата с писмо на EPSO от 18 юни 2007 г. и потвърдено с писмо от 25 юли 2007 г. за недопускане на последната до практическите и устните изпити на този конкурс;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Конкурсната комисия за конкурс EPSO/AST/27/06 (асистенти (AST1) с немски език за изпълнение на секретарска дейност) не е допуснала ищцата до практическите и устните изпити, тъй като тя нямала необходимата диплома (Abitur).
 Ищцата по същество изтъква, че нейната диплома (Realschulabschluss) отговаря на изискванията на дял A, точка II.1, ii) от обявата за конкурса. Според нея класификацията на дипломите както в Германия, така и в Европа, се основавала на създадената от ЮНЕСКО International Standard Classification of Education от 1997 г. (ISCED), като тази терминология била възприета и в обявата за конкурса. Поради това Realschulabschluss също бил диплома за средно образование (ISCED, ниво 2) и давал достъп до образование след средно образование (ISCED, ниво 4).
 Освен това ищцата твърди, че мотивите към решението на ответника са непълни и неправилни.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/16
 Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Испания/Комисия
 (Съединени дела T-515/13 и T-719/13) (1)
 ((Държавни помощи - Корабостроене - Данъчни разпоредби, приложими за някои споразумения, въведени за финансирането и придобиването на плавателни съдове - Решение, с което помощта се обявява за частично несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното частично възстановяване - Жалба за отмяна - Лично засягане - Допустимост - Предимство - Селективен характер - Засягане на търговията между държавите членки - Нарушаване на конкуренцията - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 059/16)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Кралство Испания (представители: първоначално N. Díaz Abad, впоследствие M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (дело T-515/13); Lico Leasing, SA (Мадрид, Испания) и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Мадрид) (представители: M. Merola и A. Sánchez, адвокати) (дело T-719/13)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier и P. Němečková)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2014/200/ЕС на Комисията от 17 юли 2013 година относно държавна помощ SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), приведена в действие от Испания — Система за данъчно облагане, приложима за някои споразумения за финансов лизинг, известна като испанска система „лизинг срещу данък“ (ОВ L 114, 2014 г., стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2014/200/ЕС на Комисията от 17 юли 2013 година относно държавна помощ SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), приведена в действие от Испания — Система за данъчно облагане, приложима за някои споразумения за финансов лизинг, известна като испанска система „лизинг срещу данък“.
 2)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Кралство Испания, Lico Leasing, SA и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA.
 (1) ОВ C 336, 16.11.2013 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/40
 Решение на Общия съд от 4 юни 2015 г. — Deluxe Laboratories/СХВП (deluxe)
 (Дело T-222/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „deluxe“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит с използването - Член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 236/53)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Deluxe Laboratories, Inc. (Бърбанк, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: S. Serrat Viñas, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втория апелативен състав на СХВП от 22 януари 2014 г. (преписка R 1250/2013-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „deluxe“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 22 януари 2014 г. (преписка R 1250/2013-2).
 2)
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 175, 10.6.2014 г.


text:
 2.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 330/16
 Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Álvarez de Linera Granda/Комисия и ЕСП
 (Дело T-498/17)
 (2017/C 330/21)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Pablo Álvarez de Linera Granda (Мадрид, Испания) (представители: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero и N. Subuh Falero, abogados)
 Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение No SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г., адресирано до FROB (Фонд за организирано преструктуриране на банките), с което се одобрява план за преструктуриране на Banco Popular Español,
 —
 да отмени Решение 2017/1246 на Европейската комисия от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español, и
 —
 в съответствие с член 340 ДФЕС да обяви извъндоговорната отговорност на ЕСП и на Европейската комисия и да разпореди поправяне на причинената вреда на жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране и T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.
 По-специално жалбоподателят изтъква, че в конкретния случай е допусната злоупотреба с власт.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/13
 Решение на Съда (пети състав) от 9 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège — Белгия) — Sabrina Wathelet/Garage Bietheres & Fils SPRL
 (Дело C-149/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 1999/44/ЕО - Продажба и гаранции на потребителските стоки - Приложно поле - Понятието „продавач“ - Посредник - Изключителни обстоятелства))
 (2017/C 006/15)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Liège
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sabrina Wathelet
 Ответник: Garage Bietheres & Fils SPRL
 Диспозитив
 Понятието „продавач“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква в) от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася и до действащия като посредник за сметка на физическо лице търговец, който не е уведомил надлежно потребителя купувач, че собственикът на продаваната стока е физическо лице — което запитващата юрисдикция следва да провери, като вземе предвид всички обстоятелства по случая. За горното тълкувание е без значение дали посредникът получава или не възнаграждение за своето участие.
 (1) ОВ C 213, 29.6.2015 г.


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/40
 Иск, предявен на 14 ноември 2014 г. — Legakis и др./Съвет
 (Дело T-765/14)
 (2015/C 034/48)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищци: Georgios Legakis, Myrto Panagiota Legaki, Maria Legaki и Melina Legaki (Palaio Faliro, Гърция) (представител: B. Christianos, avvocato)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищците
 Ищците искат от Общия съд:
 —
 да осъди ответника да заплати на ищците сумата 1 9 91 194,40 EUR като обезщетение за претърпените от тях вреди в резултат на незаконосъобразните актове на ответника, ведно с лихвата считано от датата на неправомерното им лишаване от депозитите им (29 март 2013 г.) до постановяване на решението по настоящото дело, ведно с мораторната лихва от постановяване на решението по настоящото дело до окончателното изплащане на присъдената сума,
 —
 при условията на евентуалност, да осъди ответника да заплати на ищците 95 % от посочената по-горе сума, т.е. 1 8 91 634,68 EUR, като обезщетение за претърпените от тях вреди в резултат на незаконосъобразните актове на ответника, ведно с лихвата считано от датата на неправомерното им лишаване от депозитите им (29 март 2013 г.) до постановяване на решението по настоящото дело, ведно с мораторната лихва от постановяване на решението по настоящото дело до окончателното изплащане на присъдената сума,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното, да определи сумата, която ответникът ще трябва да заплати на ищците като обезщетение за претърпените от тях вреди в резултат на незаконосъобразните актове на ответника,
 —
 да осъди ответника да заплати на всеки от ищците по 20 000 EUR (т.е. обща сума в размер на EUR 80 000 EUR) като обезщетение за претърпените от тях неимуществени вреди поради нарушаването на принципа на равно третиране,
 —
 да осъди ответника да заплати на всеки от ищците по 20 000 EUR (т.е. обща сума в размер на EUR 80 000 EUR) като обезщетение за претърпените от тях неимуществени вреди, поради нарушаването на правото на ефективна съдебна защита и
 —
 да осъди ответника да заплати направените от ищците съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищците искат на основание член 340, втора алинея ДФЕС Общият съд на Европейския съюз, компетентен въз основа на член 268 ДФЕС, да им присъди обезщетение за вредите, претърпени от тях поради неправомерните действия на ответника.
 Ищците твърдят, че вредата е настъпила, когато ответника, превишавайки собствените си правомощия и в нарушение на вторичното право на Съюза и на общите принципи на правото на Съюза, е наложил и впоследствие предизвикал намаляване на банковите депозити на ищците в Cyprus Popular Bank Public Co Ltd. (Народна банка) и във всеки случай е допринесъл за това.
 Ищците твърдят по-конкретно, че ответникът е допуснал/виновен за/следните нарушения на основните права и на общите принципи на правото на Съюза:
 —
 на първо място, нарушаване на правото на собственост,
 —
 на второ място, нарушаване на принципа на равно третиране и
 —
 на трето място, нарушаване на правото на ищците на съдебна защита и на принципа на правна сигурност.
 Ищците твърдят, че са налице посочените в съдебната практика условия за ангажиране на извъндоговорната отговорност на ответника за възстановяване на щетите.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/19
 Жалба, подадена на 19 август 2016 г. — Flir Systems Trading Belgium/Комисия
 (Дело T-467/16)
 (2016/C 383/27)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Flir Systems Trading Belgium (Меер, Белгия) (представители: N. Reypens, C. Docclo и T. Verstraeten, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да съедини настоящото дело с дело T-131/16 поради връзката между тях, за целите на устната фаза на производството и на съдебното решение,
 —
 да допусне и уважи изложените в настоящата жалба основания за отмяна,
 —
 да отмени членове 1 и 2 от атакуваното решение (1),
 —
 при условията на евентуалност, да отмени член 2 от атакуваното решение, доколкото то не въвежда преходни мерки,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.
 1.
 Първо основание — твърдение за явна грешка в преценката при определянето на правните актове, където е предвидена твърдяната държавна помощ, както и за неправилно тълкуване на член 1, буква г) от Регламент No 2015/1589 (2).
 2.
 Второ основание — твърдение за фактическа грешка в описанието на референтната система, за явна грешка в преценката при нейния анализ и за неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 1, буква а) от Регламент No 2015/1589.
 3.
 Трето основание — твърдение за неправилна преценка на икономическо предимство и за неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 1, буква а) от Регламент No 2015/1589.
 4.
 Четвърто основание — твърдение за неправилна преценка на селективността, която трябва да е налице, за да бъде обсъжданият режим характеризиран като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 1, буква а) от Регламент No 2015/1589, както и за неправилна преценка при анализа на механизмите на спорния режим.
 5.
 Пето основание — твърдение за неправилна преценка при анализа на обосновката на условията за прилагане на спорния режим.
 6.
 Шесто основание — твърдение за неправилна преценка, когато се оценява твърдяното получено от спорния режим предимство, както и за липса на прецизност при разглеждането на този режим.
 7.
 Седмо основание — твърдение за незачитане на оправданите правни очаквания на данъкоплатците и на правната сигурност.
 (1) Решение на Комисията от 11 януари 2016 година относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на допълнителната печалба, прилагана от Белгия, [схема за държавна помощ SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN)]
 (2) Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


text:
 30.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/21
 Жалба, подадена на 2 април 2012 г. — Investrónica/СХВП — Olympus Imaging (MICRO)
 (Дело T-149/12)
 2012/C 194/35
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Investrónica, SA (Мадрид, Испания) (представители: адв. E. Seijo Veiguela и адв. J. L. Rivas Zurdo)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Olympus Imaging Corp. (Токио, Япония)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Решение на четвърти апелативен състав от 31 януари 2012 г. по преписка R 347/2011-4, като обяви, че в приложение на член 8, параграф 1, буква б) от РМО жалбата на заявителя на марката пред СХВП е трябвало да се отхвърли и да се потвърди решението на отдела по споровете за пълен отказ на смесената марка на Общността No 7 014 392„MICRO“;
 —
 да осъди страната или страните, които се противопоставят на настоящата жалба, да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Olympus Imaging Corporation
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „MICRO“ в бяло и черно за стоки от клас 9 (заявка за регистрация No 7 014 392)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателя
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска фигуративна марка „micro“ в светлосиньо и тъмносиньо за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 (марка No 2736947)
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отменя решението на отдела по споровете за отхвърляне
 Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от регламент No 207/2009, тъй като съществувала вероятност от объркване между конфликтните знаци