text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/21
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 24 ноември 2014 г. — Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-532/14)
 (2015/C 065/31)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Касатор: Toorank Productions BV
 Oтветник в касационното производство: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициален въпрос
 Следва ли позиция 2206 от КН да се тълкува в смисъл, че напитка с алкохолно съдържание от 13,4 обемни процента, произведена чрез добавянето на захар, аромати, оцветители, овкусители, сгъстители, консерванти и дестилиран алкохол към получена от ябълков концентрат посредством ферментация пречистена алкохолна (основна) напитка с названието „Ferm fruit“ по начин, че както по обем, така и по съдържание дестилираният алкохол не надхвърля 49 % от съдържащия се в напитката алкохол, докато 51 % от алкохола произхожда от ферментация, трябва да се класира в тази позиция? Ако отговорът е отрицателен, следва ли подпозиция 2208 70 от КН да се тълкува в смисъл, че подобна напитка трябва да се класира като ликьор в тази подпозиция?


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/13
 Решение на Съда (трети състав) от 28 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Katja Ettwein/Finanzamt Konstanz
 (Дело C-425/11) (1)
 (Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора - Равно третиране - Самостоятелно заети погранични работници - Граждани на държава - членка на Съюза - Трудови доходи, получени в тази държава членка - Промяна на местопребиваването в Швейцария - Отказ да се предостави данъчно предимство в посочената държава членка поради промяна в пребиваването)
 2013/C 114/17
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Katja Ettwein
 Ответник: Finanzamt Konstanz
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Baden-Württemberg — Тълкуване на Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора, сключено на 21 юни 1999 г., одобрено от името на Общността с решение на Съвета и на Комисията от 4 април 2002 г. (ОВ L 114, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 74, стр. 97), и по-специално на членове 1, 2, 11, 16 и 21 от това споразумение, както и на членове 9, 13 и 15 от приложение I към него — Пряко данъчно облагане на пограничните работници — Правна уредба на държава членка, която позволява съвместното данъчно облагане на съпрузите (Ehegattensplitting) в случай, че те пребивават в държава — членка на Съюза или в държава — членка на Европейското икономическо пространство, и която изключва тази възможност в случай че съпрузите пребивават в Конфедерация Швейцария
 Диспозитив
 Член 1, буква а) от Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора, подписано в Люксембург на 21 юни 1999 г., както и член 9, параграф 2, член 13, параграф 1 и член 15, параграф 2 от приложение I към това споразумение трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, която отказва съвместното облагане посредством прилагането на предвидения в същата правна уредба метод, наречен „splitting“, на съпрузи, които са граждани на тази държава и подлежат на облагане в същата държава с данък върху доходите за всички техни облагаеми доходи, само поради това че местопребиваването им е на територията на Конфедерация Швейцария.
 (1) ОВ C 331, 12.11.2011 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/47
 Жалба, подадена на 7 март 2014 г. — ANKO/Комисия и REA
 (Дело T-165/14)
 2014/C 175/65
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, адвокат)
 Ответник: Комисия и Изпълнителна агенция за научни изследвания (REA)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да установи, че спирането на плащането, наложено и поддържано в сила от страна на REA, който действа въз основа на делегация от Комисията, що се отнася до сумата, която Комисията продължава да дължи на жалбоподателя на основание участие в проекта „Emergency Support System“ (ESS), представлява неизпълнение на договорните задължения на последната;
 —
 да установи, че сумата в размер на 125 253,82 EUR, която Комисията продължава да не изплаща за участие в проекта ESS, съответства на допустимите разходи, които поради товa Комисията трябва да плати на ANKO;
 —
 да установи, че общата сума в размер на 216 172,68 EUR, която Комисията вече е платила на жалбоподателя за участие в проекта ESS, съответства на допустимите разходи, и
 —
 да осъди REA и Комисията да заплатят направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Предмет на настоящата жалба е отговорността на REA и на Комисията на основание член 272 ДФЕС по договор No 217951 за изпълнението на проекта ESS.
 Жалбоподателят поддържа по-конкретно, че REA, който действа въз основа на делегация от Комисията, е спряла плащането към ANKO, без да има право да направи това и в нарушение на договора за проекта ESS. Жалбоподателят поддържа също така, че като се е стремяла да приложи метода на „екстраполацията“, Комисията е оспорила, без правно основание и в нарушение едновременно на договора и на приложимата правна уредба, допустимостта, в основни линии, на всички разходи, направени от ANKO за проекта ESS.


text:
 7.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/11
 Решение на Съда (първи състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Verden — Германия) — Ender Balkaya/Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH
 (Дело C-229/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 98/59/EО - Член 1, параграф 1, буква а) - Колективни уволнения - Понятие „работник“ - Член на управителния орган на капиталово дружество - Лице, което работи в рамките на схема за професионално обучение и професионална преквалификация и което получава публична помощ за обучението, но не и възнаграждение от работодателя))
 (2015/C 294/14)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Arbeitsgericht Verden
 Страни в главното производство
 Ищец: Ender Balkaya
 Ответник: Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH
 Диспозитив
 1)
 Член 1, параграф 1, буква а) от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба или практика, съгласно която при изчисляването на предвидения в тази разпоредба брой на наетите работници не се отчита член на управителния орган на капиталово дружество като разглеждания по главното производство, който изпълнява дейността си под ръководството и контрола на друг орган на това дружество, получава възнаграждение за дейността си и сам не притежава дялове в посоченото дружество.
 2)
 Член 1, параграф 1, буква а) от Директива 98/59 трябва да се тълкува в смисъл, че за лице като разглежданото по главното производство, което в рамките на стаж не получава възнаграждение от работодателя си, но с финансова подкрепа и одобрение от отговорните за насърчаване на заетостта публични органи на практика работи при него, за да придобие или задълбочи знания, или за да завърши професионално обучение, трябва да се счита, че има качеството на работник по смисъла на тази разпоредба.
 (1) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 20.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/28
 Жалба, подадена на 7 декември 2016 г. — Miserini Johansson/ЕИБ
 (Дело T-870/16)
 (2017/C 086/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Virna Miserini Johansson (Люксембург, Люксембург) (представител: A. Senes, lawyer)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 Главно искане:
 —
 да отмени решението на ЕИБ от 25 януари 2016 г.;
 —
 да осъди ЕИБ да възстанови в пълна степен правото ѝ на възнаграждение и всички съответни с него плащания, в това число пенсионните права и вноските по Схемата за допълнително доброволно осигуряване;
 —
 да осъди ЕИБ да възстанови сумата, съответстваща на загубата на заплата (временно изчислена на 24 000 от 31 декември 2016 г.);
 —
 да осъди ЕИБ да изчисли с обратно действие всички пенсионни права на жалбоподателката и вноските ѝ по Схемата за допълнително доброволно осигуряване, считано 1 февруари 2016 г.;
 —
 да осъди ЕИБ да заплати обезщетение на жалбоподателката за претърпените от нея неимуществени вреди, временно изчислени на 5 000 EUR;
 —
 да осъди ЕИБ да заплати разноските по настоящото производство, в това число съдебните разноски и разноските за експерти (ако е необходимо).
 При условията на евентуалност:
 —
 да осъди ЕИБ да възстанови вредите, претърпени от жалбоподателката, поради загубата на пълното ѝ право на възнаграждение, като ѝ се заплати сума, временно изчислена на 24 000 EUR, считано от 31 декември 2016 г.;
 —
 да се назначи експерт, който да определи точно окончателния размер на горепосочените суми, на пенсионните права на жалбоподателката и вноските ѝ по Схемата за допълнително доброволно осигуряване, считано от 1 февруари 2016 г.;
 —
 да осъди ЕИБ да възстанови медицинските разходи и разходите от психологически характер, породени от здравословните проблеми, получени в резултат на причинения на жалбоподателката огромен стрес, които не са възстановени от Здравноосигурителната схема на ЕИБ;
 —
 да осъди ЕИБ да обезщети жалбоподателката за причинените ѝ неимуществени вреди, оценени на 5 000 EUR, и ако Общият съд поиска, да бъде назначен експерт, който да определи точната сума;
 —
 да осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски в настоящото производство, в това число съдебните разноски и разноските за експерти.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателката изтъква едно основание, а именно, че ЕИБ нарушила основните ѝ права, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз и практиката на Съда относно защитата на основните права (по-специално, решение от 13 декември 1979 г., Hauer v Rheinland-Pfalz, C-44/79, EU:C:1979:290).
 Според жалбоподателката ЕИБ не изпълнила общото си задължение да положи дължимата грижа спрямо нея предвид клиничното ѝ състояние и рисковете, на които то я излага. Освен това жалбоподателката не била правилно информирана за това какви процедури трябва да следва, за да докаже наличието на професионално заболяване. Жалбоподателката така или иначе твърди, че заболяването, от което страда, е обявено като професионално в своя произход от становище на лекар и че тя е предоставила на ЕИБ всички релевантни документи, които могат да установят това. От нейна страна не се изисквали други процедурни действия и ЕИБ трябвало незабавно да удовлетвори нейните искания.


text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/8
 Решение на Съда (трети състав) от 12 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzgericht — Австрия) — Christine Nigl и др./Finanzamt Waldviertel
 (Дело C-340/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Шеста директива 77/388/ЕИО - Член 4, параграфи 1 и 4 - Директива 2006/112/ЕО - Членове 9 и 11 - Понятие за данъчнозадължено лице - Граждански дружества, които продават продуктите си под обща марка и чрез капиталово дружество - Понятие за самостоятелни предприятия - Отказ за признаване на качеството на данъчнозадължено лице - Обратна сила - Шеста директива 77/388 - Член 25 - Директива 2006/112 - Членове 272 и 296 - Режим на единна данъчна ставка за земеделски производители - Изключване от режима на единна данъчна ставка - Обратна сила))
 (2016/C 462/11)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Christine Nigl, Gisela Nigl старша, Gisela Nigl младша, Josef Nigl, Martin Nigl
 Ответник: Finanzamt Waldviertel
 Диспозитив
 1)
 Член 4, параграф 1 и параграф 4, първа алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2004/66/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г., от една страна, както и член 9, параграф 1, първа алинея и член 10 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, от друга страна, трябва да се тълкуват в смисъл, че граждански дружества като разглежданите в главното производство, които действат самостоятелно като такива в отношенията с доставчиците си, с публичните органи и до известна степен с клиентите си — като всяко от тях произвежда своя собствена продукция предимно със свои производствени средства — но продават продуктите си главно под обща марка чрез капиталово дружество, чиито дялове се държат от съдружниците в гражданските дружества и от други членове на семейството, следва да бъдат разглеждани като самостоятелни задължени по данъка върху добавената стойност предприятия.
 2)
 Член 25 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2004/66, и член 296 от Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат предвиденият в тях общ режим на единна данъчна ставка за земеделски производители да не бъде приложен за граждански дружества като разглежданите в главното производство, които се приемат за самостоятелни задължени по данъка върху добавената стойност предприятия и които си сътрудничат, с мотива че поради големината на предприятието или правноорганизационната форма този режим не се прилага за капиталово дружество, за обединение на лица, състоящо се от съдружниците в гражданските дружества, или за обединение на лица, състоящо се от капиталовото дружество и от съдружниците в посочените граждански дружества, дори и гражданските дружества да не попадат в изключена от този режим категория производители, стига поради връзките си с това дружество или с едно от тези обединения практически да са в състояние да поемат административните разходи за изпълнение на формалностите, свързани с прилагането на общия или опростения режим на данъка върху добавената стойност, като това обстоятелство трябва да бъде преценено от запитващата юрисдикция.
 3)
 Когато прилагането на общия режим на единна данъчна ставка за земеделски производители принципно се изключва за граждански дружества като разглежданите в главното производство, решението за изключване поражда действие за периода преди датата на приемането му, стига то да е прието в преклузивния срок, в който данъчните органи трябва да предприемат действия, и да не поражда последици с обратна сила за периода преди настъпването на правните и фактическите обстоятелства, въз основа на които е прието.
 (1) ОВ C 328, 5.10.2015 г.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/10
 Решение на Съда (седми състав) от 15 май 2008 г. (преюдициално запитване от Corte d'appello di Firenze — Италия) — Nancy Delay/Universita' degli studi di Firenze, Instituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Италианска република
 (Дело C-276/07) (1)
 (Свободно движение на работници - Дискриминация, основана на гражданство - Категория „лектори на обменни начала“ - Бивши лектори по чужд език - Признаване на придобити права)
 (2008/C 171/17)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Corte d'appello di Firenze
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nancy Delay
 Ответници: Universita' degli studi di Firenze, Instituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Италианска република
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte d'appello di Firenze — Тълкуване на член 39 ЕО — Признаване на придобити права на бивши лектори по чужд език — Лектори, наети в приложение на спогодба за културен обмен с други държави-членки („lettori di scambio“) — Приложимост на принципите, произтичащи от решенията по дело С-212/99 и дело С-119/04
 Диспозитив
 При замяната на срочен трудов договор като лектор на обменни начала с трудов договор за неопределено време като сътрудник и езиков експерт по майчин език член 39, параграф 2 ЕО не допуска на лице, което се намира в положението на жалбоподателя в главното производство, да се откаже признаването на придобитите права от датата на първото му наемане на работа, с последиците от това във връзка с възнаграждението, отчитането на трудовия стаж и с изплащането от работодателя на осигурителни вноски, ако това се признава на национален работник, поставен в сходно положение. Националната юрисдикция трябва да провери дали това е така в главното производство.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 10.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 244/13
 Жалба, подадена на 4 август 2009 г. — Fuller & Thaler Asset Management/СХВП (BEHAVIOURAL INDEXING)
 (Дело T-310/09)
 2009/C 244/22
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fuller & Thaler Asset Management, Inc. (Сан Матео, Съединени американски щати) (представител: S. Malynicz, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на големия апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 април 2009 г. по преписка R 323/2008-G; и
 —
 да се осъди ответникът да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „BEHAVIOURAL INDEXING“ за стоки и услуги от класове 9 и 36
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав (i) допуска грешка по отношение на значението и синтаксиса на марката, както и по отношение на годността ѝ да бъде понятие, което непосредствено и пряко описва въпросните стоки и услуги; (ii) не установява служебно фактите, въз основа на които да се приеме, че разглежданата марка на Общността е описателна за съответните потребители, макар правилно да заключава, че съответните потребители са специалисти в областта; и (iii) не взема предвид обществения интерес, който обуславя това основание за отказ, и не приема за установено въз основа на доказателствата, че в съответната специализирана област е налице основателна вероятност други търговци, осъществяващи дейност в същата област, да искат в бъдеще да използват разглежданата марка на Общността.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/44
 Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. — Lidl Stiftung/СХВП (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)
 (Дело T-623/15)
 (2016/C 016/53)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия) (представители: M. Wolter, A. Marx и A. Berger, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „JEDE FLASCHE ZÄHLT!“ — заявка No 13 510 123
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 септември 2015 г. по преписка R 479/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително разноските за производството пред СХВП.
 Изложено основание
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 27.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/25
 Жалба, подадена на 13 февруари 2017 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-88/17)
 (2017/C 095/33)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: M. Sampol Pucurull и M. García-Valdecasas Dorrego)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени отчасти, що се отнася до разплащателната агенция на Екстремадура, Решение за изпълнение на Комисията (ЕС) No 2016/2113 от 30 ноември 2016 година относно уравняването на сметките на разплащателните агенции на държавите членки във връзка с разходите, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) през последната година (16 октомври 2014 г. — 31 декември 2015 г.) от изпълнението на програмния период 2007—2013 г. на ЕЗФРСР, по силата на което на тази агенция не е възстановена сумата от 5 364 682,52 EUR,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на член 69 от Регламент (ЕО) No 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 277, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101), изменен с Регламент (ЕО) No 473/2009 на Съвета от 25 2009 година (ОВ L 144, стр. 3), доколкото не позволява приспадането на сумата от 5 364 682,52 EUR (суми, които не могат да бъдат използвани повторно) при уравняването на сметките относно финансовите разходи от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) през последната година от изпълнението на програмния период 2007—2013 г. на ЕЗФРСР.
 2.
 Второто основание е изтъкнато при условията на евентуалност, в случай че Общият съд приеме, че не е налице нарушение на член 69 от Регламент (ЕО) No 1698/2005, и е изведено от това, че действията на ответника са произволни, че той е надхвърлил свободата на преценка, с която разполага, и също, че е нарушил принципа на оправданите правни очаквания.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/30
 Определение на Общия съд от 18 януари 2017 г. — Banco Popular Español/EUIPO — Pledgeling (p)
 (Дело T-407/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне по същество))
 (2017/C 161/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Banco Popular Español, SA (Мадрид, Испания) (представител: M. de Justo Bailey, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Pledgeling LLC (Хюстън, Тексас, САЩ)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 29 април 2016 г. (преписка R 1693/2015-2), постановено в производство по възражение между Banco Popular Español, SA и Pledgeling LLC.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Осъжда Banco Popular Español, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 343, 19.9.2016 г.


text:
 23.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 219/17
 Определение на председателя на Общия съд от 9 юни 2011 г. — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Комисия
 (Дело T-533/10 R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи - Изменение на системата за финансиране на испанския обществен радиотелевизионен оператор RTVE - Решение на Комисията, с което новата система за финансиране се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
 2011/C 219/26
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Мадрид, Испания) (представители: H. Brokelmann и M. Ganino, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana и C. Urraca Caviedes)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado); и Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Мадрид, Испания) (представители: A. Martínez Sánchez, A. Vázquez-Guillén Fernández de la Riva и J. Rodríguez Ordóñez, avocats)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение 2011/1/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 година относно схема за държавна помощ C 38/09 (ex NN 58/09), която Испания планира да отпусне на RTVE (ОВ L 1, 2011 г., стр. 9).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/30
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Roca/Комисия
 (Дело T-412/10) (1)
 (Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Съгласуване на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Икономическа криза - Известие от 2002 г. относно сътрудничеството - Намаляване на размера на глобата - Съществен доказателствен принос)
 2013/C 325/50
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Roca (Saint Ouen L’Aumone, Франция) (представител: P. Vidal Martínez, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis и F. Castilla Contreras, впоследствие F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis и F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно производство съгласно член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.092 — Оборудване за баня) и искане за намаляване на размера на глобата, наложена в това решение на жалбоподателя.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 2, параграф 4, буква б) от Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 година относно производство съгласно член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.092 — Оборудване за баня), доколкото Европейската комисия е определила размера на наложената на Roca при условията на солидарна отговорност глоба, без да вземе предвид оказаното от това дружество сътрудничество.
 2.
 Размерът на глобата, наложена на Roca в член 2, параграф 4, буква б) от Решение C(2010) 4185 окончателен, е 6 298 000 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Комисията понася наред с направените от нея съдебни разноски и една трета от тези, направени от Roca.
 5.
 Roca понася две трети от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/47
 Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Liberbank/Комисия
 (Дело T-703/13)
 2014/C 52/90
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Liberbank, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,
 —
 да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/41
 Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — Facebook/СХВП — Brand IP Licensing (lovebook)
 (Дело T-757/15)
 (2016/C 068/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Facebook, Inc. (Менло Парк, САЩ) (представители: M. Granado Carpenter и M. Polo Carreño, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Brand IP Licensing Ltd (Роуд Таун, Британски Вирджински острови)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Общността „lovebook“ — заявка за регистрация на марка на Общността No 9 926 577
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 30 септември 2015 г. по преписка R 2028/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение изцяло, доколкото с него се отменя решението на отдела по споровете, уважаващо възражението срещу заявка за регистрация на марка на Общността No 9 926 577 LOVEBOOK, поради наличие на вероятност от объркване, доколкото съгласно изводите в него сходствата между знаците са несъществени в сравнение с различията между тях, общото впечатление на знаците във възприятията на съответните потребители е че те не са сходни и то дори по-ранната марка да се ползва с повишена степен на отличителност;
 —
 да му присъди съдебните разноски в производството по обжалване пред Общия съд.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009.


text:
 10.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/6
 Дело, заведено на 29 август 2011 г. от Hurtigruten ASA срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-10/11)
 2011/C 325/03
 На 29 август 2011 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от предприятието Hurtigruten ASA, представлявано от адвокатите Siri Teigum и Odd Stemsrud от Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs gate 10, 0116 Осло, Норвегия.
 Ищецът изисква от Съда на ЕАСТ:
 1.
 да анулира Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 205/11/COL от 29 юни 2011 г. относно допълнителното споразумение за Hurtigruten Service;
 2.
 като алтернативна възможност да обяви за невалидни членове 3 и 4 от Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 205/11/COL от 29 юни 2011 г., доколкото с тях се нарежда възстановяването на помощта по член 1 от решението; както и
 3.
 да нареди на Надзорния орган на ЕАСТ да поеме своите разходи и да изплати разходите, понесени от Hurtigruten ASA.
 Правен и фактологичен контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Ищецът, Hurtigruten ASA, е публично дружество с ограничена отговорност, което извършва пътнически и транспортни услуги в Норвегия и в чужбина.
 —
 На 28 ноември 2008 г. норвежките органи информираха Надзорния орган на ЕАСТ за предоговарянето на споразумението между норвежките органи и Hurtigruten ASA за придобиване на транспортните услуги между Берген и Киркенес в Норвегия. На 14 юли 2010 г. Надзорният орган на ЕАСТ информира норвежките органи, че ще започне официалната процедура по разследване, предвидена в член 1, параграф 2 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд във връзка с допълнителните плащания за Hurtigruten през 2008 г.
 —
 С Решение No 205/11/COL Надзорният орган на ЕАСТ реши, че допълнителното споразумение представлява държавна помощ, която е несъвместима с функционирането на Споразумението за ЕИП по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, доколкото то представлява форма на свръхкомпенсация за обществена услуга.
 —
 Между другото ищецът твърди, че Надзорният орган на ЕАСТ е обосновал оспорваното решение върху явни грешки при прилагане на правото и/или грешки в преценката:
 —
 съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП, свързано с правото на норвежкото правителство да гарантира, че дейността на предприятие, на което е поверено предоставянето на услуги от общ икономически интерес, не е възпрепятствана, когато продължаването на неговите дейности е изложено на риск, и нивото на компенсация, която може да се предостави при тези обстоятелства,
 —
 съгласно член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП и рамката Altmark и последващото прилагане на решението,
 —
 съгласно член 63, параграф 3 и приложимостта на Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, както и
 —
 че решението трябва да бъде анулирано въз основа на неспособността на Надзорния орган на ЕАСТ да обоснове причините за своето решение, както се изисква от член 16 на СНС, на нарушението на принципа за добрата администрация, на нарушението на задължението за полагане на дължимата грижа, на липсата на правно основание в протокол 3 към СНС и/или нарушението на принципа за правната сигурност.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/83
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Rosenbaum/Комисия
 (Дело F-9/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен - Искане за ново класиране - Приложно поле на член 13 от приложение XIII към Правилника за персонала - Вземане предвид на професионалния опит - Назначаване на посочената в обявлението за конкурса степен - Член 31 от Правилника за персонала - Принцип на недопускане на дискриминация - Свобода на движение на работници)
 2009/C 267/150
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Eckehard Rosenbaum (Бон, Германия) (представител: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)
 Страна, встъпила в подкрепа на исканията на ответника:: Съвет на Европейските общности (представители: M. Simm и M. Bauer)
 Предмет
 Публична служба — От една страна, отмяна на решението за класиране на жалбоподателя, чието име фигурира в списъка на успешно издържалите конкурс за назначаване като администратори на степен A7/A6, доколкото с него се определя степен AD 6/2, и, от друга страна, искане за ново класиране
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Rosenbaum да заплати направените от него както и от Комисията на Европейските общности съдебни разноски.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г., стр. 70.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/25
 Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 24 юни 2014 г. — Pfotenhilfe-Ungarn e.V. срещу Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
 (Дело C-301/14)
 2014/C 303/32
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.
 Ответник: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
 В присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses към Bundesverwaltungsgericht
 Преюдициални въпроси
 1)
 Налице ли е транспортиране на животни, което не се осъществява във връзка с дадена икономическа дейност по смисъла на член 1, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1/2005 (1), когато това транспортиране се осъществява от организация за защита на животните, призната като занимаваща се с благотворителност, и е предназначено да предостави на трети лица бездомни кучета срещу скромно възнаграждение („Schutzgebühr“), което
 а)
 не покрива или едва покрива направените от организацията разноски за животното, транспортирането и предоставянето,
 б)
 надвишава тези разноски, но печалбата служи за финансиране на останалите непокрити разходи за предоставянето на други бездомни животни, разходите за бездомните животни или за финансиране на други проекти за защита на животните?
 2)
 Налице ли е търговец, участващ в търговията в рамките на Общността по смисъла на член 12 от Директива 90/425/ЕИО (2), когато организация за защита на животните, призната като занимаваща се с благотворителност, въвежда в Германия бездомни кучета и ги предоставя на трети лица срещу скромно възнаграждение („Schutzgebühr“), което
 а)
 не покрива или едва покрива направените от организацията разноски за животното, транспортирането и предоставянето,
 б)
 надвишава тези разноски, но печалбата служи за финансиране на останалите непокрити разходи за предоставянето на други бездомни животни, разходите за бездомните животни или за финансиране на други проекти за защита на животните?
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) No 1255/97; ОВ L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 62, стр. 3.
 (2) Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 година относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар; ОВ L 224, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 8, стр. 53.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/29
 Жалба, подадена на 13 юли 2011 г. — ZZ/Европейска комисия
 (Дело F-67/11)
 2011/C 319/62
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя във връзка с изпълнението от страна на ответника на решението на Съда на публичната служба от 9 юни 2010 г. по дело F-56/09 и с поправянето на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението за отхвърляне на искането от 28 февруари 2011 г.,
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, докладната записка от 24 юни 2011 г.,
 —
 да се постанови, че Европейската комисия незаконосъобразно се е въздържала да приеме мерките за изпълнение на точка 2 от диспозитива на решението на Съда на публичната служба от 9 юни 2010 г. по дело F-56/09, особено що се отнася до унищожаването на фотографиите, посочени в тази точка от диспозитива, и до съобщаването на жалбоподателя на информация за унищожаването,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя сумата от 2 831 EUR като обезщетение за претърпените от последния вреди, включително до днешна дата, поради неприемането на всички мерки за изпълнение на съдебното решение от 9 юни 2010 г., заедно с лихвите върху посочената сума в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, считано от утре до деня, в който посочената сума от 2 831 EUR бъде получена от жалбоподателя,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя сумата от 12 EUR на ден за всеки следващ ден неприемане от страна на Европейската комисия на всички мерки за изпълнение на съдебното решение от 9 юни 2010 г., считано от утре до 180-тия ден, следващ датата 4 март 2011 г., заедно с лихвите върху посочената сума от 12 EUR на ден в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, считано от 181-вия ден, следващ датата 4 март 2011 г., до деня, в който посочената сума от 12 EUR бъде получена от жалбоподателя,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя сумата от 15 EUR на ден за всеки следващ ден неприемане от страна на Европейската комисия на всички мерки за изпълнение на съдебното решение от 9 юни 2010 г., считано от 181-вия ден, следващ датата 4 март 2011 г., до 270-тия ден, следващ датата 4 март 2011 г., заедно с лихвите върху посочената сума от 15 EUR на ден в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, считано от 271-вия ден, следващ датата 4 март 2011 г., до деня, в който посочената сума от 15 EUR бъде получена от жалбоподателя,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя сумата от 18 EUR на ден за всеки следващ ден неприемане от страна на Европейската комисия на всички мерки за изпълнение на съдебното решение от 9 юни 2010 г., считано от 271-вия ден до 360-тия ден, следващ датата 4 март 2011 г., заедно с лихвите върху посочената сума от 18 EUR на ден в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, считано от 361-вия ден, следващ датата 4 март 2011 г., до деня, в който посочената сума от 18 EUR бъде получена от жалбоподателя,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати на жалбоподателя сумата от 25 EUR на ден за всеки следващ ден неприемане от страна на ЕК на всички мерки за изпълнение на съдебното решение от 9 юни 2010 г., считано от 361-вия ден, следващ датата 4 март 2011 г., ad infinitum, която да се изплаща периодично на жалбоподателя в края на всеки период от 360 дни, изтекъл след 361-вия ден, следващ датата 4 март 2011 г.,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/43
 Определение на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — Regione Siciliana/Комисия
 (Дело T-156/06) (1)
 (Европейски социален фонд (FSE) - Намаляване на първоначално предоставената финансова помощ от Общността - Жалба за отмяна - Регионално или местно формирование - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 (2008/C 51/79)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Regione Siciliana (Италия) (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn, M. Velardo и A. Weimar, подпомагани от G. Faedo, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2006) 1171 на Комисията от 23 март 2006 г. относно намаляване на финансовата помощ, предоставена от Европейския социален фонд (FSE) за оперативна програма в региона на Сицилия, която се вписва в общностната рамка за подпомагане на структурните дейности на Общността, свързани с цел No 1 в Италия (за периода от 1994 година до 1999 година).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Regione Siciliana да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 178, 29.7.2006 г.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/43
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Banco Privado Português и Massa Insolvente do Banco Privado Português/Комисия
 (Дело T-487/11) (1)
 ((Държавни помощи - Финансов сектор - Държавна гаранция, свързана с банков заем - Помощ, насочена към преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка - Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение - Съответствие със съобщенията на Комисията относно помощите във финансовия сектор в контекста на финансовата криза - Оправдани правни очаквания - Задължение за мотивиране))
 (2015/C 046/52)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподатели: Banco Privado Português, SA (Лисабон, Португалия) и Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA (Лисабон) (представители: C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, T. Mafalda Santos, R. Leandro Vasconcelos и A. Kéri, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и M. Afonso)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2011/346/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 година относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР (ОВ L 159, 2011 г., стр. 95)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Banco Privado Português, SA и Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/2
 Решение на Съда (трети състав) от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-154/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Шеста директива ДДС - Член 2, член 4, параграфи 1, 2 и 5 - Хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота - Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа - Данъчнозадължени лица - Дейности или сделки, извършвани от „registradores de la propiedad“ в качеството им на органи за събиране на данъци от териториалния регистър за недвижимите имоти - Икономически дейности - Дейност, упражняване по независим начин - Публичноправни образувания, извършващи дейност в рамките на упражняването на обществените си функции - Нарушение на общностното право, за което е отговорна национална юрисдикция)
 2010/C 11/03
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Afonso и F. Jimeno Fernández)
 Ответник: Кралство Испания (представител: J.M. Rodríguez Cárcamo)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2 и член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Данъчнозадължени лица — Дейности или сделки, извършвани от „registradores de la propiedad“
 Диспозитив
 1.
 Като приема, че не подлежат на облагане с данък върху добавената стойност услугите, предоставяни на автономна област от „registradores de la propiedad“ в качеството им на органи за събиране на данъци от териториалния регистър за недвижимите имоти („oficina liquidadora de distrito hipotecario“), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 2 и член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171, 5.7.2008 г.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/27
 Решение на Общия съд от 14 април 2016 г. — Henkell & Co. Sektkellerei/EUIPO — Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini („PICCOLOMINI“)
 (Дело T-20/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „PICCOLOMINI“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „PICCOLO“ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 191/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Henkell & Co. Sektkellerei KG (Висбаден, Германия) (представител: J. Flick, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Kusturovic и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola (Милано, Италия) (представители: F. Cecchi, P. Pozzi и F. Ghisletti Giovanni, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 31 октомври 2014 г. (преписка R 2265/2013-1) относно производство по възражение между Henkell & Co. Sektkellerei KG и Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Henkell & Co. Sektkellerei KG да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и на Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/50
 Жалба, подадена на 26 юли 2016 г. — Starbucks/EUIPO — Nersesyan (COFFEE ROCKS)
 (Дело T-398/16)
 (2016/C 335/66)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Starbucks Corp. (Сиатъл, Вашингтон, Съединени щати) (представители: I. Fowler, Solicitor и J. Schmitt, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Hasmik Nersesyan (Борглон, Белгия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „COFFEE ROCKS“ — заявка за регистрация No 11 881 943
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 май 2016 г. по преписка R 559/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на Службата от 24 May 2016 г. по преписка R 559/2015-4, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, или — в случай че другата страна встъпи в производството — да я осъди да заплати заедно с ответника.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/26
 Жалба, подадена на 2 септември 2016 г. — Troszczynski/Парламент
 (Дело T-626/16)
 (2016/C 383/35)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mylène Troszczynski (Ноайон, Франция) (представител: M. Ceccaldi, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 23 юни 2016 г., прието съгласно членове 33, 43, 62, 67 и 68 от измененото Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май и 9 юли 2008 г. за „установяване на мерки за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент“, с което е установено вземане в размер на 56 554,00 EUR към жалбоподателя поради неправомерно изплатени суми в рамките на дейността на парламентарните сътрудници, като се посочват мотиви за възстановяването им съгласно член 68 от мерките за прилагане [на Устава на членовете на Европейския парламент] и съгласно членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;
 —
 да се отмени дебитно известие No 2016-888 без посочена дата, с което жалбоподателят се уведомява, че е установено вземане към него вследствие на решението на генералния секретар от 23 юни 2016 г., събиране на неоснователно изплатените суми за парламентарни сътрудници, прилагане на член 68 от мерките за прилагане и на членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство;
 —
 да се осъди Европейският парламент за заплати на г-жа Mylène Troszczynski сумата 50 000,00 EUR с оглед на възстановяването на подлежащи на възстановяване разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е наличието на пороци, които засягат процесуалната законосъобразност на оспорваните актове. Това основание се разделя на три части.
 —
 Първата част обхваща твърдението, че за оспорваните актове е компетентно по същество Бюрото на Европейския парламент, а не генералният секретар, тъй като става въпрос за решения с имуществени последици, които засягат политически партии и следователно членовете на Европейския парламент.
 —
 Втората част обхваща твърдението, че Бюрото на Европейския парламент не разполага с компетентност по отношение на собствената си компетентност и поради това не може да изменя естеството и обхвата ѝ. Генералният секретар обаче не посочил като обосновка, че председателят на Бюрото на Европейския парламент правомерно му е прехвърлил правомощия, предоставяйки му правото да приеме, подпише и връчи оспорваните актове във връзка с уреждането на финансови въпроси, които засягат членовете на Европейския парламент.
 —
 Третата част обхваща твърдението, че авторът на оспорваните актове не е изпълнил изискването за мотивиране. Така, изложените мотиви не се покриват с установената в посочените актове фактическа обстановка и в тях е налице непреодолимо противоречие между оплакването, че сътрудникът на жалбоподателя на практика изпълнява едновременно две длъжности, и оплакването, че той изпълнява само една длъжност и никаква друга, като само втората хипотеза е посочена от генералния секретар,
 2.
 Второто основание е наличието на пороци, които засягат материалната законосъобразност на оспорваните актове. Това основание се разделя на девет части.
 —
 Първата част обхваща твърдението, че изтъкнатите в подкрепа на оспорваните актове нарушения не са налице.
 —
 Втората част обхваща твърдението, че оспорваните актове са приети в нарушение на правилата и общите принципи на правото, приложими в областта на установяването на доказателствата и тежестта на доказване.
 —
 Третата част обхваща твърдението, че приетото от генералния секретар решение за връщане на недължимо платеното е в нарушение на принципа за пропорционалност. Освен това нито посочените данни, нито методиката на изчисляване не обосновавали размера на поисканата сума.
 —
 Четвъртата част обхваща твърдението, че оспорваните актове представлявали нарушение на политическите права на местните сътрудници на членовете на Европейския парламент.
 —
 Петата част обхваща твърдението, че оспорваните актове са опорочени от превратно упражняване на власт, тъй като генералният секретар си присвоил правомощия за упражняване на принуда от финансово естество, с които не разполагал, за да ограничи средствата за действие на член на Европейския парламент, по отношение на когото е публично известен и безспорен факт, че не споделя нито идеалите, нито политическата програма.
 —
 Шестата част обхваща твърдението, че оспорваните актове са дискриминационни и предполагали намерението да се навреди на политическата дейност на жалбоподателя, както и че съществувал fumus persecutionis.
 —
 Седмата част обхваща твърдението, че оспорваните актове накърнявали независимостта на жалбоподателя в качеството му на член на Европейския парламент.
 —
 Осмата част обхваща твърдението, че оспорваните актове били в нарушение на принципа una via electa и поставят въпроса за пристрастността на OLAF, която водела разследване само срещу всички френски членове на Европейския парламент, избрани от списъците на Front National.
 —
 Деветата част обхваща твърдението, че оспорваните актове представлявали нарушение на общия принцип на правото, че „в гражданското производство се изчаква изходът от наказателното производство“, доколкото производствата по връщане на недължимо платеното следвало да бъдат спрени, като се изчака изходът от другите производства, по-специално от производството пред френските органи, като тази част включва и твърдение за нарушение на правилото non bis in idem.


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/10
 Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te ’s-Gravenhage (Нидерландия) на 28 март 2011 г. — Leno Merken BV/Hagelkruis Beheer BV
 (Дело C-149/11)
 2011/C 179/18
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Gerechtshof te’s-Gravenhage
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Leno Merken BV
 Ответник: Hagelkruis Beheer BV
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1) относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че за да е налице реално използване на марката на Общността, е достатъчно марката да се използва в една-единствена държава членка, доколкото това използване — ако ставаше дума за национална марка — би се считало за реално използване в съответната държава членка (вж. Съвместна декларация No 10 по член 15 от Регламент (ЕО) No 40/94 (2) Съвета от 20 декември 1993 г. и Насоките на СХВП за производството по възражение)?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос: при всички случаи ли това използване на марката на Общността в една-единствена държава членка не може да се разглежда като реално използване в Общността по смисъла на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009?
 3.
 Ако използването на марката на Общността в една-единствена държава членка при всички случаи не може да се разглежда като реално използване в Общността, какви изисквания за големината на територията, на която се използва марката, трябва да се прилагат — наред с други фактори — при преценката дали е налице реално използване в Общността?
 4.
 Обратно, трябва ли член 15 от Регламента относно марката на Общността да се тълкува в смисъл, че при преценката на реалното използване в Общността изобщо не следва да се вземат предвид границите на територията на отделните държави членки (а като критерий следва да се използват например пазарните дялове (продуктов пазар/географски пазар)?
 (1) ОВ L 78, стр. 1.
 (2) Регламент относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/55
 Жалба, подадена на 1 януари 2017 г. — Safe Skies/EUIPO — Travel Sentry (TSA LOCK)
 (Дело T-60/17)
 (2017/C 104/77)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Safe Skies LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: V. Schwepler, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Travel Sentry, Inc. (Уиндърмър, Флорида, Съединени щати)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „TSA LOCK“ — марка на Европейския съюз No 4 530 168
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 ноември 2016 г. по преписка R 233/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, както и да осъди (евентуално) встъпилата страна да заплати разноските за административното производство пред апелативния състав,
 —
 да определи дата за провеждане на съдебно заседание, в случай, че Общият съд не може да се произнесе без провеждане на устни състезания.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент No 207/2009.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/62
 Жалба, подадена на 11 юни 2009 г. — United States Polo Association/СХВП — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
 (Дело T-228/09)
 2009/C 180/114
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: United States Polo Association (Lexington, Съединени американски щати) (представители: P. Goldenbaum, T. Melchert и I. Rohr, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Textiles CMG, SA (Onteniente, Валенсия, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 март 2009 г. по преписка R 886/2008-4, и
 —
 да се осъди ответникът да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя, и, ако другата страна в производството пред апелативния състав встъпи в съдебното производство, същата да понесе направените от нея съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „U.S. POLO ASSN.“ за стоки от класове 9, 20, 21, 24 и 27
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „POLO-POLO“ за стоки от клас 24, регистрирана в Испания, словна марка „POLO-POLO“ за стоки от класове 24, 25 и 39, регистрирана в Общността
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението за всички оспорени стоки
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав е допуснал грешка като е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/49
 Жалба, подадена на 2 април 2013 г. — Gemeente Leidschendam-Voorburg/Комисия
 (Дело T-190/13)
 2013/C 156/91
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Gemeente Leidschendam-Voorburg (Община Лейдсхендам Ворбург, Нидерландия) (представители: A. de Groot и J. J. M. Sluijs)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалва се Решение C(2013) 87 на Комисията от 23 януари 2013 година относно държавна помощ SA.24123 (12/C) (ex 11/NN), приведена в действие от Нидерландия — предполагаема продажба на земя от Община Лейдсхендам Ворбург под пазарната цена.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на съществени процесуални правила и/или неизпълнение на задължението за мотивиране:
 —
 Първо, Комисията се забавила прекомерно дълго, преди да започне процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС, поради което у заинтересованите лица се породили оправдани правни очаквания, че спорните договорености не съставляват нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 —
 Второ, Комисията преценила фактите неправилно и непълно.
 —
 Трето, Комисията не установила правилно фактите относно наличието на финансиране с държавни ресурси.
 2.
 Второ правно основание: неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС:
 —
 Първо, общината действала така, както би действало и всяко частно предприятие в същата ситуация.
 —
 Второ, на Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV и на Bouwfonds Ontwikkeling BV не било предоставено предимство, каквото не биха получили при обичайните пазарни условия.
 3.
 Трето правно основание: неправилно прилагане на член 107, параграф 3 ДФЕС: ако все пак се приеме, че общината е отпуснала помощ, същата следвало да се разглежда като съвместима с член 107, параграф 3 ДФЕС.


text:
 16.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/20
 Определение на председателя на Общия съд от 4 декември 2014 г. — Vanbreda Risk & Benefits/Комисия
 (Дело T-199/14 R)
 ((Обезпечително производство - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на услуги за застраховане на имущество и лица - Отхвърляне на офертата на оферент - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Fumus boni juris - Неотложност - Претегляне на интереси))
 (2015/C 056/27)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Vanbreda Risk & Benefits (Антверпен, Белгия) (представители: P. Teerlinck и P. de Bandt, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и L. Cappelletti)
 Предмет
 Молба за постановяване на временни мерки, целяща по същество спирането на изпълнението на решението на Комисията от 30 януари 2014 г., с което тя е отхвърлила направената от ищеца оферта в отговор на покана за представяне на оферти за застраховането на имущество и лица и е възложила тази поръчка на друго дружество.
 Диспозитив
 1)
 Спира изпълнението на решението на Европейската комисия от 30 януари 2014 г., с което тя отхвърля офертата на Vanbreda Risk & Benefits, представена в процедура за възлагане на обществена поръчка за застраховането на имущество и лица, и възлага тази поръчка на друго дружество, в частта му относно възлагането на партида No 1.
 2)
 Оставя в сила посоченото решение на Комисията от 30 януари 2014 г. до изтичането на срока за обжалване на настоящото определение.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/24
 Определение на председателя на Съда от 4 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна (България) — „Векос Трейд“ АД/Директор на дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 (Дело C-403/14) (1)
 (2015/C 016/40)
 Език на производството: български
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 395, 10.11.2014 г.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/22
 Решение на Общия съд от 4 септември 2015 г. — Обединено кралство/Комисия
 (Дело T-245/13) (1)
 ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Схема на единно плащане - Ключови проверки - Вторични проверки - Членове 51, 53, 73 и 73а от Регламент (ЕО) No 796/2004))
 (2015/C 346/24)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално C. Murrell, M. Holt и E. Jenkinson, впоследствие M. Holt, подпомагани от D. Wyatt, QC, и от V. Wakefield, barrister)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и K. Skelly)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 67, стр. 20), в частта, в която се отнася до позицията в приложение 1 към него, предвиждаща екстраполирана корекция от 5,19 % за осъществени в Северна Ирландия (Обединено кралство) разходи през финансовата 2010 г. в размер на 16 513 582,57 EUR.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 189, 29.6.2013 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/34
 Решение на Общия съд от 15 януари 2014 г. — SICOM/Комисия
 (Дело T-279/12) (1)
 (Арбитражна клауза - Хранителна помощ - Доставка на олио от рапица на Гвинея - Неизпълнение на договора - Погасителна давност)
 2014/C 52/63
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: SICOM Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Италия) (представител: R. Manzi, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Bartelt и F. Moro)
 Предмет
 Основан на арбитражна клауза иск за осъждане на Комисията да заплати на ищеца сума, отговаряща на неустойките за недоставените количества и за забавата при доставката, приспадната от Комисията от окончателния размер на сумата, изплатена на ищеца за доставката на рафинирано олио от рапица в полза на Република Гвинея в рамките на акция за хранителна помощ, осъществена в съответствие с Регламент (ЕО) No 664 на Комисията от 2 април 2001 г. (ОВ L 93, стp. 3)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като неоснователен.
 2.
 Осъжда SICOM Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/36
 Жалба, подадена на 20 септември 2011 г. — Русе индъстри/Комисия
 (Дело T-489/11)
 2011/C 347/66
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател:„Русе индъстри“ АД (Русе, България) (представители: Ал. Ангелов, Св. Панов, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет
 Искане за отмяна на членове 2, 3, 4 и 5 от Решение на Комисията от 13 юли 2011 г. относно държавна помощ C 12/2010 и N 389/2009, приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“.
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Общият съд:
 —
 да отмени поради недействителност членове 2, 3, 4 и 5 от Решение на Комисията от 13 юли 2011 г. относно държавна помощ C 12/2010 и N 389/2009, приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“;
 —
 да му присъди направените по делото разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на своята жалба.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушението на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото според него това, което Комисията счита за непредприемане на стъпки за събиране от страна на държавата на дължимите ѝ суми, не представлявало нова държавна помощ по смисъла на член 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), нито представлявало изменение на съществуваща държавна помощ. Също така жалбоподателят твърди, че не било налице увеличение на общия риск за държавата, а дори той да съществувал, това също не можело да бъде основание за квалифициране на разглежданите обстоятелства като нова държавна помощ.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушението на член 263, алинея 2, предложение трето от ДФЕС, доколкото Комисията, без позоваване на никакви доказателства и без посочване на мотиви, неправилно приела, че неизискването от страна на държавата на дължимите суми създало предимство за дружеството в нарушение на конкуренцията, като по този начин възникнала несъвместимост с вътрешния пазар.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението за допуснато процесуално нарушение, тъй като в решението на Комисията липсвали мотивите, довели до формулиране на направените изводи.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушението на член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999, тъй като в оспорваното решение не бил посочен размерът на подлежащата на възстановяване от страна на жалбоподателя сума, както и съответните лихви в размер съгласно фиксиран от Комисията подходящ процент.
 (1) ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/31
 Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Japan Airlines/Комисия
 (Дело T-36/11) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 048/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Japan Airlines Co. Ltd, по-рано Japan Airlines International Co. Ltd (Токио, Япония) (представители: J.-F. Bellis, K. Van Hove, адвокати, и R. Burton, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално N. von Lingen и S. Noë, впоследствие S. Noë и J. Bourke и накрая A. Dawes, подпомагани от J. Holmes, barrister)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) и при условията на евентуалност искане да се намали размерът на глобата, наложена на жалбоподателя и на Japan Airlines Corp
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Japan Airlines Co. Ltd и Japan Airlines Corp.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на Japan Airlines Co. Ltd.
 (1) ОВ C 80, 12.3.2011 г.


text:
 17.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/12
 Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 01 март 2016 година — Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София/„Ибердрола Инмобилиария Риъл Естейт Инвестмънтс“ ЕООД
 (Дело C-132/16)
 (2016/C 175/13)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Върховен административен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София
 Ответник:„Ибердрола Инмобилиария Риъл Естейт Инвестмънтс“ ЕООД
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 26, параграф 1, буква б), член 168, буква а) и член 176 от [Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност] допускат ли национална правна норма като член 70, алинея 1, точка 2 от [Закона за данъка върху добавената стойност], която ограничава правото на приспадане на данъчен кредит по доставка на услуги за изграждане или подобряване на обект, собственост на трето лице, от които се ползват както получателят на доставката, така и третото лице, само защото третото лице получава резултата от услугите безвъзмездно, без оглед на факта, че услугите ще се използват в икономическата дейност на получателя — данъчнозадължено лице?
 2.
 Член 26, параграф 1, буква б), член 168, буква а) и член 176 от [Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност] допускат ли данъчна практика, според която не се признава право на приспадане на данъчен кредит по доставка на услуги, разходите за които са осчетоводени като част от общите разходи на данъчнозадълженото лице по съображения, че са направени за изграждане или подобряване на обект, чужда собственост, без да се отчита фактът, че обектът ще се използва и от получателя по доставката на строителните услуги в икономическата му дейност?
 (1) OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


text:
 27.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/16
 Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — GRE/EUIPO (Mark1)
 (Дело T-844/14) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „Mark1“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2016/C 232/21)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Клостер Ленин, Германия) (представители: I. Memmler и S. Schulz, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 2 октомври 2014 г. (преписка R 648/2014-1) относно заявка за регистрация на словния знак „Mark1“ като марка на Европейския съюз.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).
 (1) ОВ C 65, 23.2.2015 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/13
 Решение на Съда (трети състав) от 14 май 2009 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen, Белгия) — Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV/Belgische Staat
 (Дело C-161/08) (1)
 („Свободно движение на стоки - Общностен транзит - Международни превози, извършвани под покритието на карнет ТИР - Нарушения или нередности - Срок за уведомяване - Срок за представянето на доказателството за мястото, където е извършено нарушението или нередовността“)
 2009/C 153/25
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Antwerpen
 Страни в главното производство
 Ищец: Internationaal Verhuis- en Transportsbedrijf Jan de Lely BV
 Ответник: Belgische Staat
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van beroep te Antwerpen — Тълкуване на член 2 от Регламент (ЕИО) No 1593/91 на Комисията от 12 юни 1991 година относно условия за прилагане на Регламент (ЕИО) No 719/91 на Съвета относно използването в Общността на карнети ТИР и карнети ATA в качеството им на документи за транзитен превоз (ОВ L 148, стp. 11) във връзка с член 11 от Конвенцията ТИР — Нарушения или нередовности — Срок за нотифициране
 Диспозитив
 1)
 Член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1593/91 на Комисията от 12 юни 1991 година за прилагане на Регламент (ЕИО) No 719/91 на Съвета относно използването в Общността на карнети ТИР и на карнети ATA като транзитни документи, разглеждан във връзка с член 11, параграф 1 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР, подписана в Женева (Швейцария) на 14 ноември 1975 година, трябва да се тълкува в смисъл, че неспазването на срока за уведомяване за неприключването на карнета ТИР спрямо титуляра на този карнет не води до изгубване от страна на компетентните митнически органи на правото да пристъпят към събиране на митата и таксите, дължими във връзка с международен превоз на стоки под покритието на споменатия карнет.
 2)
 Член 2, параграфи 2 и 3 от Регламент No 1593/91, разглеждан във връзка с член 11, параграфи 1 и 2 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР, подписана в Женева на 14 ноември 1975 година, трябва да се тълкува в смисъл, че той определя единствено срока за представянето на доказателството за редовността на транспортната операция, а не и срока, в който трябва да бъдат представени доказателствата за мястото, където е извършено нарушението или нередовността. Задача на националния съд е да определи според принципите на своето национално право, приложими в областта на доказването, дали в конкретния случай, с който е сезиран, и предвид всички обстоятелства доказателствата са били представени в срок. Националният съд обаче трябва да преценява този срок при спазване на общностното право, и по-специално като отчита факта, че от една страна, срокът не трябва да е прекомерно дълъг с оглед на това събирането на дължимите в друга държава-членка суми да е юридически и материално възможно, а от друга — че срокът не трябва да поставя титуляра на карнет ТИР в материална невъзможност да представи гореспоменатите доказателства.
 (1) ОВ C 183, 19.7.2008 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/22
 Решение на Първоинстанционния съд от 25 юни 2008 г. — Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Комисия
 (Дело T-268/06) (1)
 (Държавни помощи - Помощи в полза на авиокомпаниите за вредите, причинени от атентатите от 11 септември 2001 г. - Решение, с което схемата за помощи се обявява за частично несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на отпуснатите помощи - Член 87, параграф 2, буква б) ЕО - Известие на Комисията от 10 октомври 2001 г. относно последиците от атентатите от 11 септември - Причинно-следствена връзка между извънредното събитие и вредата - Задължение за мотивиране)
 (2008/C 197/37)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Атина, Гърция) (представители: P. Anestis, avocat, T. Soames и G. Goeteyn, solicitors, S. Mavrogenis и M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini и I. Chatzigiannis)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение C (2006) 1580 окончателен на Комисията от 26 април 2006 година относно схемата за държавни помощи C 39/2003 (ex NN 119/2002), приведена в действие от Република Гърция в полза на въздушните превозвачи вследствие на вредите, претърпени от 11 до 14 септември 2001 г.
 Диспозитив
 1)
 Отменя членове 1 и 2 от Решение C (2006) 1580 окончателен на Комисията от 26 април 2006 година относно схемата за държавни помощи C 39/2003 (ex NN 119/2002), приведена в действие от Република Гърция в полза на въздушните превозвачи вследствие на вредите, претърпени от 11 до 14 септември 2001 г., в частта, с която обявяват за несъвместими с общия пазар помощите, предоставени на Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, на първо място, за вредите, причинени от отмяната на полета за Канада на 15 септември 2001 г., на второ място, за вредите, свързани с неговата мрежа извън Северноатлантическия океан и Израел, и на трето място, за пропуснатите доходи от превоз на стоки, за разходите за унищожаване на нетрайни стоки, за допълнителните разходи за контрол на сигурността за стоките, за разходите, свързани с извънредния труд на персонала и за разходите, свързани с допълнителните спешни мерки за сигурност.
 2)
 Отменя член 4 от Решение C (2006) 1580 окончателен, доколкото с него се нарежда възстановяване на посочените в предходната точка помощи.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 4)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 294, 2.12.2006 г.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/8
 Определение на Съда (девети състав) от 15 януари 2015 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, Telefónica SA/Европейска комисия
 (Съединени дела C-587/13 P и C-588/13 P) (1)
 ((Обжалване - Схема за помощи, предвидена в испанското данъчно законодателство - Разпоредба относно корпоративния данък, позволяваща на установените на територията на Испания предприятия да амортизират репутацията от придобиването на дялови участия в предприятия, които не са установени на посочената територия - Решение, с което схемата за държавни помощи е обявена за несъвместима с вътрешния пазар))
 (2015/C 146/11)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA и Telefónica SA (представители: J. Ruiz Calzado и J. Domínguez Pérez, abogados, M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и P. Němečková)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA и Telefónica SA да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 15, 18.1.2014 г.
 ОВ C 24, 25.1.2014 г.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/15
 Жалба, подадена на 23 септември 2011 г. от Mitsubishi Electric Corp. срещу Решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 юли 2011 г. по дело T-133/07, Mitsubishi Electric Corp./Европейска комисия
 (Дело C-489/11 P)
 2011/C 347/24
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mitsubishi Electric Corp. (представители: R. Denton, Solicitor, J. J Vyavaharkar, Solicitor, K. Haegeman, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени съдебното решение в частта му, с която се отхвърля подадената от Melco жалба пред Общия съд,
 —
 да отмени онези членове от решението на Комисията, които не са отменени с обжалваното съдебно решение, в частта им, в която се отнасят до Melco и до TMT&D за времето, през което Melco е солидарно отговорно с Toshiba за действията на TMT&D,
 —
 при всички положения да постанови, че Комисията следва да заплати направените от нея разноски, както и направените разноски от Melco във връзка с настоящото производство и във връзка с производството пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят посочва, че Общият съд е допуснал значителни грешки при прилагането на правото при преценката на доказателствата относно наличието на твърдяното „общо споразумение“:
 —
 Общият съд изопачил доказателствата за наличие на „общо споразумение“.
 —
 Общият съд приложил неправилно правилата за проверка на доказателствата и установения в съдебната практика принцип, че изявленията, които не са в интерес на техния автор, трябва по принцип да се разглеждат като особено надеждни доказателства.
 —
 Общият съд приложил неправилно съдебната практика относно правилата за доказването и претеглянето на доказателствата, като заключил, че изявлението на г-н М можело да бъде прието за достоверно и имало доказателствена стойност.
 —
 Общият съд приложил неправилно разпоредбите относно потвърждението по отношение на отговора на Fuji по изложението на възраженията.
 —
 Общият съд не взел предвид цялостното въздействие на отделните нарушения от страна на Комисията на правото на защита на Melco и на правото му на изслушване.
 —
 Общият съд нарушил правото на защита на Melco, и по-специално презумпцията за невиновност, тъй като изискал от Melco да доказва отрицателни факти, за да докаже, че Melco не е извършило нарушение.
 —
 Общият съд нарушил презумпцията за невиновност и приложил неправилно правните принципи, тъй като отказал да вземе предвид другото възможно обяснение.
 Жалбоподателят посочва също така, че при преценката на претендираната продължителност на твърдяното нарушение, Общият съд допуснал сериозни пропуски при прилагането на правото:
 —
 Общият съд не доказал надлежно претендираната продължителност на твърдяното нарушение.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/44
 Жалба, подадена на 20 април 2010 г. — GEA Group/Комисия
 (Дело T-189/10)
 2010/C 179/77
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: GEA Group AG (Бохум, Германия) (представители: адв. A. Kallmayer, адв. I. du Mont и адв. G. Schiffers Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 1 от решението за изменение, доколкото с него се налага глоба на жалбоподателя;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали глобата, наложена на жалбоподателя в член 1 от решението за изменение;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят оспорва Решение No C(2010) 727 окончателен на Комисията от 8 февруари 2010 г., с което Комисията изменя в частност по отношение на жалбоподателя свое Решение No C(2009) 8682 окончателен от 11 ноември 2009 г. по преписка COMP/38.589 — Топлинни стабилизатори (наричано по-нататък: „решение за изменение“). Изменението засяга член 2, точки 31 и 32 от Решение No C(2009) 8682 окончателен на Комисията по отношение на солидарната отговорност на жалбоподателя.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва пет правни основания.
 На първо място, жалбоподателят възразява, че е нарушено правото му на защита, тъй като преди постановяване на решението за изменение не е изслушан, нито е взел някакво участие в производството. Като второ правно основание жалбоподателят сочи пороци в мотивите на решението за изменение, тъй като те се основават единствено на неотчитането на горната граница според член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1), която следва да се вземе предвид служебно, а индивидуални мотиви по отношение на жалбоподателя липсват. В третото правно основание жалбоподателят посочва липсата на правно основание за приемане на решението за изменение, което по отношение на определени адресати е влязло в сила, съответно спрямо него е налице висящо съдебно производство. Като четвърто правно основание жалбоподателят изтъква, че промяната на глобата в негова вреда е недопустима. Накрая жалбоподателят се позовава на изтекла давност, тъй като решението за изменение е постановено след изтичане на давностния срок съгласно член 25, параграф 6 от Регламент No 1/2003.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/30
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 12 юли 2010 г. — X/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-334/10)
 ()
 2010/C 246/50
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Касационен жалбоподател: X
 Друга страна: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1.
 Данъчнозадължено лице, което използва временно за собствени нужди част от дълготраен актив, принадлежащ към имуществото на неговото търговско предприятие, има ли на основание член 6, параграф 2, първа алинея, букви а) и б), член 11, А, параграф 1, буква в), както и на основание член 17, параграф 2 от Шестата директива (1) право на приспадане на ДДС, начислен върху разходи за дълготрайни преобразувания на имуществени активи, извършени изключително с оглед на тяхната частна употреба?
 2.
 За отговора на този въпрос има ли различно значение фактът, че при покупката на дълготрайния актив във фактурата на данъчнозадълженото лице е включен и ДДС, който то приспада?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/8
 Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 29 септември 2014 г. — Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute/Doc Generici srl
 (Дело C-452/14)
 (2014/C 448/11)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
 Ответник: Doc Generici srl
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 3, параграф 2, буква a) от действащия текст на Регламент (ЕО) No 297/95 (1) на Съвета от 10 февруари 1995 г. да се тълкува в смисъл, че по отношение на измененията на разрешение за търговия от тип I — и по-специално, що се отнася до главното производство, от тип IA — когато са налице идентични изменения, отнасящи се до няколко разрешения за търговия на един и същ притежател, се дължи една единствена такса в посочения в тази разпоредба размер, или толкова такси, колкото са разрешенията, в които е направено изменение?
 2)
 При условията на настоящото производство налице ли е задължение, както приема запитващата юрисдикция, или възможност за отправяне на запитване до Съда?
 (1) Регламент (ЕО) No 297/95 на Съвета от 10 февруари 1995 година относно таксите, дължими на Европейската агенция за оценка на лекарствените продукти (ОВ L 35, стр. 1).


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/22
 Жалба, подадена на 2 декември 2014 г. от Arctic Paper Mochenwangen GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 26 септември 2014 г. по дело T-634/13, Arctic Paper Mochenwangen GmbH/Европейска комисия
 (Дело C-551/14 P)
 (2015/C 026/27)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Arctic Paper Mochenwangen GmbH (представител: S. Kobes, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Общия съд от 26 септември 2014 г. по дело T-634/13, доколкото жалбата е отхвърлена;
 —
 да се уважи първоинстанционната жалба, като се отмени член 1, параграф 1 от Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (C(2013) 5666) (1), доколкото с него се отхвърля вписването на инсталацията, посочена в приложение I, точка А с идентификатор DE000000000000563, в списъка с инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО (2) и представени на Комисията от Германия съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, както и предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за тази инсталация;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени посоченото съдебно решение в точка 1 и да се върне делото на Общия съд;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква нарушение на правото на Съюза по смисъла на член 58, алинея 1, второ и трето изречение от Статута на Съда. Като нарушил основните права и принципа на пропорционалност, Общият съд приел, че отказът на Комисията да отпусне безплатно квоти за емисии на основание на клауза за прекомерни трудности на държава членка е съвместим с правото на Съюза. Обжалваното съдебно решение нарушавало правата на жалбоподателя по членове 16 и 17 от Хартата на основните права.
 Във връзка с посоченото основание жалбоподателят изтъква, че в Решение 2011/278/ЕС (3) в уредбата на безплатното разпределяне на квоти за емисии Комисията не е предвидила предпазна мярка за достатъчна индивидуална защита на основните права. Според Решение 2011/278/ЕС безплатното разпределяне на квоти за емисии се основавало на стандартни фактори за изчисление. Решението обаче не предвиждало уредба, която да позволи допълнително безплатно разпределяне на квоти за емисии, за случаите, в които чрез прилагането на стандартните фактори за изчисление разпределянето води в частност до извънредно натоварване или прекомерни трудности.
 Отхвърлянето на жалбата в първоинстанционното производство нарушавало основните права от Хартата и принципа на пропорционалност. Общият съд взел предвид само своеобразно възникналия ефект от натоварването на системата за разпределяне на емисии и на разпределителния режим съгласно Решение 2011/278/ЕС. В нарушение на практиката на Съда Общият съд напълно пренебрегнал необходимата индивидуална защита на правата на жалбоподателя.
 (1) ОВ L 240, стр. 27.
 (2) Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, глава 15, том 10, стр. 78).
 (3) Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стр. 1).


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/23
 Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. — Agencja Wydawnicza Technopol/СХВП (222, 333 и 555)
 (Съединени дела T-200/07—T-202/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявки за словни марки на Общността 222, 333 и 555 - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 11/43
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Agencja Wydawnicza Technopol sp. Z o.o. (Częstochowa, Полша) (представител: D. Rzążewska, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и K. Zajfert)
 Предмет
 Три жалби срещу решенията на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 март 2007 г. (преписки No R 1276/2006-4, No R 1277/2006-4 и No R 1278/2006-4) относно заявките за регистрация на словни марки 222, 333 и 555 като марки на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 Осъжда Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 183, 4.8.2007 г.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/1
 2011/C 55/01
 Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 46, 12.2.2011 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 38, 5.2.2011 г.
 ОВ C 30, 29.1.2011 г.
 ОВ C 13, 15.1.2011 г.
 ОВ C 346, 18.12.2010 г.
 ОВ C 328, 4.12.2010 г.
 ОВ C 317, 20.11.2010 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/13
 Решение на Съда (първи състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Luigi Scarpelli/NEOS Banca SpA
 (Дело C-509/07) (1)
 (Директива 87/102/ЕИО - Защита на потребителите - Потребителски кредит - Неизпълнение на договор за продажба)
 2009/C 141/21
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Bergamo
 Страни в главното производство
 Ищец: Luigi Scarpelli
 Ответник: NEOS Banca SpA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale di Bergamo — Тълкуване на член 11, параграф 2 от Директива 87/102/ЕИО на Съвета от 22 декември 1986 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно потребителския кредит (ОВ L 42, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 252) — Потребителски кредит — Право на потребителя да предявява иск срещу кредитора в случай на неизпълнение на договора за продажба във връзка със стоките, финансирани с кредита
 Диспозитив
 Член 11, параграф 2 от Директива 87/102/ЕИО на Съвета от 22 декември 1986 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно потребителския кредит трябва да се тълкува в смисъл, че в ситуация като тази по главното производство наличието на договор между кредитора и доставчика, въз основа на който заем се отпуска изключително от този кредитор на клиентите на този доставчик, не е необходимо условие за правото на тези клиенти да предявяват претенции срещу посочения кредитор в случай на неизпълнение на задълженията от доставчика, за да постигнат развалянето на договора за заем и последващото възстановяване на сумите, изплатени на финансиращата организация.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.