text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/36
 Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — Austrian Power Grid и Voralberger Übertragungsnetz/ACER
 (Дело T-333/17)
 (2017/C 249/52)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Austrian Power Grid AG (Виена, Австрия) и Voralberger Übertragungsnetz GmbH (Брегенц, Австрия) (представители: H. Kristoferitsch и S. Huber, lawyers)
 Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло решението на апелативния състав на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия от 17 март 2017 г., дело A-001-2017 (консолидиран) и следните части от решение No 06/2016 на ACER от 17 ноември 2016 г. относно предложението на операторите на електропреносната мрежа за определяне на регионите за изчисляване на преносната способност:
 i.
 член 1 от оспорваното решение във връзка със:
 —
 приложение I, член 1, параграф 1, буква в);
 —
 думата „също“ и текста „за целите на разпределението на преносната способност на границите на тръжните зони до изпълнението на предвидените в член 5, параграф 3 от този документ изисквания“ в приложение I, член 2, параграф 2, буква д);
 ii.
 член 2 от оспорваното решение;
 iii.
 приложение IV;
 iv.
 приложение V;
 При условията на евентуалност
 да отмени изцяло оспорваното решение и да върне делото на апелативния състав;
 —
 да осъди ответника да плати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.
 1.
 В рамките на първото основание се твърди, че апелативният състав неправилно е приел, че ACER е компетентна да измени предложението на операторите на преносната мрежа.
 Жалбоподателите считат обжалваното решение за незаконосъобразно, тъй като апелативният състав не е разгледал въпроса за липсата на компетентност на ACER да измени съдържанието на предложението на всички оператори на преносната мрежа относно регионите за изчисляване на преносната способност.
 2.
 В рамките на второто основание се твърди, че апелативният състав неправилно е приел, че ACER е била компетентна да отхвърли искането на E-Control за изменение.
 Според жалбоподателите молбата на австрийския национален регулаторен орган E-Control за изменение на проекта на всички оператори на преносната мрежа за определяне на регионите за изчисляване на преносната способност не е разгледана в съответствие с производството, установено в член 9, параграф 12 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (1). Жалбоподателите твърдят, че апелативният състав е допуснал грешка при прилагане на правото, като е утвърдил това незаконосъобразно прилагане на член 9 от посочения регламент.
 3.
 В рамките на третото основание се твърди, че апелативният състав е допуснал грешка, като е приел, че ACER е компетентна да определи тръжни зони в хода на производство по член 15 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването.
 Според жалбоподателите всички налични тълкувателни способи, както и съдебната практика и даденото от Комисията автентично тълкуване явно подкрепят извода, че разделянето на съществуваща тръжна зона и задължение за въвеждане на механизъм за разпределение на преносния капацитет не може да се основава на член 15 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването. Обратно на това, според жалбоподателите възприетото от ACER тълкуване, което апелативният състав споделя, се основава на неправилно и непълно тълкуване на закона и на фактите по делото.
 4.
 В рамките на четвъртото основание се твърди, че апелативният състав е дал неправилно тълкуване на понятието „структурно претоварване“ и на обхвата на осъществявания от него контрол.
 Според жалбоподателите в решението относно регионите за изчисляване на преносната способност ACER дава тълкуване на понятието за структурно претоварване, което не се основава нито на Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването, нито на Регламент (EО) No 714/2009 (2), за да обоснове извода си, че германо-австрийската граница е структурно претоварена. Жалбоподателите изтъкват, че приемайки фактически това неправилно тълкуване на приложимото законодателство, апелативният състав е взел решение, което е незаконосъобразно по същество. Освен това жалбоподателите твърдят, че като е възприел извода на ACER за наличието на структурно претоварване на германо-австрийската междусистемна връзка апелативният състав неправилно е прехвърлил доказателствената тежест на жалбоподателите и е нарушил задължението си да разгледа фактите по делото в тяхната цялост и да изложи мотивите си.
 5.
 В рамките на петото основание се твърди, че апелативният състав е допуснал грешка, като е приел за пропорционално разделянето на германо-австрийската тръжна зона.
 Жалбоподателите твърдят, че ясно са доказали, че разделянето на германо-австрийската тръжна зона, което е разпоредено от ACER, съставлява несъразмерна намеса в техните права. При все това, според жалбоподателите апелативният състав изобщо не е взел предвид доводите, изложени в техните жалби. По-нататък жалбоподателите изтъкват, че апелативният състав погрешно е приел за удачни разделянето на тръжната зона и въвеждането на механизъм за разпределяне на преносната способност.
 6.
 В рамките на шестото основание се твърди, че е погрешен изводът на апелативния състав, че въвеждането на германо-австрийска тръжна зона не ограничава основните свободи.
 Жалбоподателите твърдят, че са доказали, че обратно на направения от ACER и апелативния състав извод, въвеждането на механизъм за разпределение на преносния капацитет на германо-австрийската граница ограничава предвиденото в членове 34 и 35 ДФЕС свободно движение на стоки и предвиденото в член 56 ДФЕС свободно предоставяне на услуги. Жалбоподателите посочват, че много сбито и немотивирано апелативният състав е отхвърлил доводите им и е приел, че количествени ограничения на двустранната търговия с електроенергия не противоречат на основните свободи. Според жалбоподателите по този начин апелативният състав е нарушил първичното право на ЕС и задължението си за мотивиране.
 7.
 В рамките на седмото основание се твърди, че апелативният състав неправилно е приел, че решението на Агенцията относно регионите за изчисляване на преносната способност е в съответствие с процесуалните разпоредби.
 Жалбоподателите посочват, че в жалбите си са доказали, че решението на Агенцията относно регионите за изчисляване на преносната способност е частично опорочено поради следните съображения: (i) Агенцията е надхвърлила своите правомощия, като е обявила, че необвързващото Становище 09/2015 от месец септември 2015 г. има обвързващо действие и тъй като това становище не е част от процедурата по консултиране, ACER е нарушила съществено процесуалните права на жалбоподателите; (ii) в преписката на Агенцията за подготовка на решението относно регионите за изчисляване на преносната способност липсват технически изследвания, анализи и задълбочени оценки: или Агенцията е предоставила на жалбоподателите много непълна информация и по този начин е нарушила тяхното право на пълен достъп до преписката в съответствие с член 41 от Хартата на основните права, или тя изобщо не е изготвила и/или не е използвала техническа експертиза и анализи, за да снабди решението относно регионите за изчисляване на преносната способност със солидна фактическа основа; (iii) Агенцията не е взела предвид задължителните изисквания за изменение на тръжна зона съгласно член 33 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването; (iv) решението относно регионите за изчисляване на преносната способност се основава на факти, които не са били достатъчно изяснени и Агенцията не е изложила съображения.
 Според жалбоподателите, въпреки наличието на тези значителни нарушения на законово установените процесуални разпоредби от страна на ACER, апелативният състав, отново много общо, е потвърдил решението относно регионите за изчисляване на преносната способност и следователно е действал незаконосъобразно.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1222 на Комисията от 24 юли 2015 година за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (ОВ L 197, 2015 г., стр. 24).
 (2) Регламент (ЕО) No 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1228/2003. (ОВ L 211, 2009 г., стр. 8).


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/48
 Жалба, подадена на 9 август 2007 г. — Offshore Legends NV/СХВП
 (Дело T-305/07)
 (2007/C 269/87)
 Език, на който е изготвена жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Offshore Legends NV (Nevele, Белгия) (представители: P. Maeyaert, и N. Clarembeaux, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Acteon SARL (Saint-Tropez, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени частично решението на втория апелативен състав от 29 май 2007 г. (преписка R 1031/2006-2);
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „Offshore Legends“ в черно и бяло за стоки по класове 3, 9, 14, 18, 20, 24, 25, 28 и 35 — заявка No 3 160 231
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Acteon SARL
 Марка или знак, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Национална и международна фигуративна марка „Offshore One“ за стоки по класове 16, 18 и 25
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението за всички оспорени стоки
 Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете в частта, с която е отхвърлено възражението за стоки по класове 18 и 25
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), състоящо се в допусната от апелативния състав грешка в преценката на вероятността от объркване и в частност, грешка в преценката на приликата между марките, предмет на спора.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 130/7
 Решение на Съда (осми състав) от 3 март 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-508/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Опазване на дивите птици - Директива 79/409/ЕИО - Дерогации от режима на опазване на дивите птици)
 2011/C 130/11
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Recchia и C. Zadra)
 Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri и G. Fiengo, S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 9 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77) — Дерогации — Регион Сардиния
 Диспозитив
 1.
 Тъй като Регион Сардиния е приел и приложил правна уредба, която допуска дерогации от режима на опазване на дивите птици, без да са изпълнени условията, установени в член 9 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 9 от тази директива.
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/38
 Решение на Общия съд от 12 май 2010 г. — Комисия/Meierhofer
 (Дело T-560/08 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Назначаване - Конкурс на общо основание - Решение, с което се установява, че кандидатът не е положил успешно устния изпит - Отказ на Комисията да се съобрази с процесуално-организационни действия)
 2010/C 179/65
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)
 Друга страна в производството: Stefan Meierhofer (Мюнхен, Германия) (представител: H.-G. Schiessl, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 14 октомври 2008 г. по дело Meierhofer/Комисия (F-74/07, все още непубликувано в Сборника), с която се цели отмяната на това решение
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 14 октомври 2008 г. по дело Meierhofer/Комисия (F-74/07, все още непубликувано в Сборника).
 2.
 Връща делото на Съда на публичната служба за постановяване на решение.
 3.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/46
 Определение на Общия съд от 14 юли 2016 г. — Alcimos Consulting/ЕЦБ
 (Дело T-368/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Иск за поправяне на вреди - Решения на Управителния съвет на ЕЦБ - Спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки - Ограничаване на размера - Липса на пряко засягане - Недопустимост - Неспазване на изискванията за форма))
 (2016/C 335/61)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alcimos Consulting SMPC (Атина, Гърция) (представител: F. Rodolaki, адвокат)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: K. Laurinavičius и M. Szablewska, подпомагани от H.-G. Kamann, адвокат)
 Предмет
 От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Управителния съвет на ЕЦБ от 28 юни 2015 г., с което последният запазва ограничаването на размера на спешната помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки, на равнището, определено в решенията от 26 юни 2015 г. и от 6 юли 2015 г., с които по същия начин се запазва ограничаването и се приема корекция на дисконтиранията, прилагани към приеманите на това основание обезпечения от Гръцката централна банка, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за поправяне на вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на посочените решения
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Alcimos Consulting SMPC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 302, 14.9.2015 г.


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/4
 Преюдициално запитване, отправено от Kúria (Унгария) на 8 юли 2013 г. — UPC Magyarország kft/Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
 (Дело C-388/13)
 2013/C 304/07
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Ищец: UPC Magyarország kft
 Ответник: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 5 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (наричана по-нататък „Директивата за нелоялните търговски практики“) (1) да се тълкува в смисъл, че при заблуждаващи търговски практики по смисъла на член 5, параграф 4 от тази директива е недопустимо да се извършва специална проверка за изпълнението на критериите по член 5, параграф 2, буква a) от Директивата?
 2.
 Може ли да се приеме, че съобщаването на невярна информация на един единствен потребител представлява търговска практика по смисъла на цитираната директива?
 (1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/28
 Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 18 октомври 2016 г. — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/AB SEB bankas
 (Дело C-532/16)
 (2017/C 006/35)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 Ответник: AB SEB bankas
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли членове 184—186 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство механизмът за корекция на приспадането, предвиден в Директива 2006/112, е неприложим, в случай че изобщо не е следвало да се извършва първоначално приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС), тъй като въпросната сделка е освободена сделка за доставка на земя?
 2)
 Има ли значение за отговора на първия въпрос обстоятелството, че 1) при закупуването на поземлени имоти първоначално е приспаднат ДДС поради практиката на данъчната администрация, съгласно която въпросната доставка неправилно се счита за доставка на земя за строеж, подлежаща на облагане с ДДС съгласно член 12, параграф 1, буква б), и/или 2) след първоначално извършеното от купувача приспадане доставчикът на земята му издал кредитно известие по ДДС, с което се коригира посоченият (вписан) размер на ДДС в първоначалната фактура?
 3)
 Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, следва ли при обстоятелства като разглежданите в главното производство членове 184 и/или 185 от Директива 2006/112 да се тълкуват в смисъл, че когато изобщо не е следвало да се извършва първоначално приспадане — тъй като въпросната сделка е освободена от ДДС — трябва да се приеме, че задължението на данъчнозадълженото лице да коригира приспадането е възникнало незабавно или едва когато е станало ясно, че не е следвало да се извършва първоначално приспадане?
 4)
 Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, следва ли при обстоятелства като разглежданите в главното производство Директива 2006/112, и по-специално членове 179, 184—186 и 250 от нея да се тълкуват в смисъл, че коригираните суми на подлежащия на приспадане ДДС по получени доставки трябва да се приспаднат през данъчния период, в който е възникнало задължението и/или правото на данъчнозадълженото лице да коригира първоначалното приспадане?
 (1) ОВ L 347, 2006 г., стр. 1.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/44
 Определение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Comprojecto-Projectos e Construções и Gomes de Azevedo/ЕЦБ
 (Дело T-22/16) (1)
 ((Искания за установяване на неправомерно бездействие, за отмяна и за обезщетение за вреди - Икономическа и парична политика - Надзор върху кредитните институции - Предотвратяване на използването на финансовата система за целите на изпирането на пари - Корективни мерки - Липса на покана за действие - Неуточненост на исковата молба - Неподлежащ на обжалване акт - Искане, отчасти явно недопустимо и отчасти явно лишено от всякакво правно основание))
 (2017/C 144/60)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищци: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda (Лисабон, Португалия), Julião Maria Gomes de Azevedo (Лисабон), Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo (Лисабон), Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (Лисабон) (представител: M. Ribeiro, адвокат)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: A. Karpf, P. Ferreira Jorge и K. Kaiser)
 Предмет
 Първо, искане на основание член 265 ДФЕС за установяване на неправомерно бездействие от страна на ЕЦБ, доколкото тя не предприела действия спрямо португалски кредитни институции с оглед предотвратяването на използването на финансовата система за целите на изпирането на пари, второ, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на акта, с който ЕЦБ е върнала на ищците отправената ѝ от тях покана за действие и трето, искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищците твърдят, че са претърпели поради това бездействие
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля исканията.
 2)
 Осъжда Comprojecto — Projectos e Construções, Lda, Julião Maria Gomes de Azevedo, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo и Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 106, 21.3.2016 г.


text:
20150731011616632015/C 270/10582014CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL201506119911Дело C-58/14: Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Hauptzollamt Hannover/Amazon EU Sàrl (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) No 2658/87 — Митнически съюз и обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Позиция 8543 70 — Електрически машини и апарати със специфична функция, неупоменати, нито включени другаде в глава 85 от Комбинираната номенклатура — Подпозиции 8543 70 10 и 8543 70 90 — Четци за електронни книги с функции за превод или за речник)
 ---documentbreak--- C2702015BG910120150611BG00109191Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Hauptzollamt Hannover/Amazon EU Sàrl
 (Дело C-58/14) (
 1
 )
 „(Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) No 2658/87 — Митнически съюз и обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Позиция 8543 70 — Електрически машини и апарати със специфична функция, неупоменати, нито включени другаде в глава 85 от Комбинираната номенклатура — Подпозиции 8543 70 10 и 8543 70 90 — Четци за електронни книги с функции за превод или за речник)“2015/C 270/10Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hauptzollamt Hannover
 Ответник: Amazon EU Sàrl
 Диспозитив
 Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕС) No 861/2010 на Комисията от 5 октомври 2010 г., трябва да се тълкува в смисъл, че четец за електронни книги с функция за превод или за речник, когато тази функция не е основната му функция, което следва да се провери от запитващата юрисдикция, подлежи на класиране в подпозиция 8543 70 90, а не в подпозиция 8543 70 10.
 (
 1
 ) ОВ C 142, 12.5.2014 г.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/2
 Жалба, подадена на 31 май 2017 г. от Windrush Aka LLP срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 22 март 2017 г. по дело T-336/15, Windrush Aka LLP/EUIPO
 (Дело C-325/17 P)
 (2017/C 347/02)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Windrush Aka LLP (представители: S. Britton, Solicitor, S. Malynicz QC, S. Tregear, Solicitor)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Jerry Dammers
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението от 22 март 2017 г. по дело T-366/15 на Общия съд,
 —
 да осъди EUIPO и г-н Jerry Dammers (притежателят на марката на Европейския съюз) да заплатят собствените си разноски и тези на жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 1)
 Първо, Общият съд е изопачил доказателствата и неправилно е оценил фактите и решението му съдържа съществена неточност при установеното относно представените пред него документи.
 2)
 Второ, Общият съд е нарушил член 113 от Процедурния правилник на Общия съд от 4 март 2015 г. (OВ L 105, 2015 г., стp. 1), като е отказал да проведе изслушване в светлината на отказа на притежателя на марката на Европейския съюз от съществена част от доказателствата в подкрепа на използването на оспорената марка на Европейския съюз след съдебното заседание.
 3)
 Трето, Общият съд погрешно е приел, че жалбоподателят е повдигнал ново оплакване за пръв път в съдебното заседание.
 4)
 Четвърто, Общият съд не е оценил правните последици на прехвърлянето на правото на име, например че прехвърлянето не дава повече право на прехвърлителя (например притежателят на марката на Европейския съюз) да дава или отказва съгласие за използване на името (например оспорената марка на Европейския съюз), в резултат на което вече не е налице съгласие по силата на правото на Съюза след датата на прехвърлянето.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/17
 Иск, предявен на 26 март 2007 г. — Dada/СХВП — Dada (DADA)
 (Дело T-101/07)
 (2007/C 129/30)
 Език, на който е изготвен искът: италиански
 Страни
 Ищец: Dada S.p.A. (Флоренция, Италия) (представители: D. Caneva и G. Locurto, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Dada S.r.l.
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение от 12 януари 2007 г. на Първи апелативен състав на СХВП по процедура R 1342/2005-1, връчено на Dada S.p.A. на 25 януари 2007 г. и в последствие, да се уважи подадената от Dada S.p.A. заявка за регистрация No 1903111 също и по отношение на услугите, посочени в класове 42 от Споразумението от Ница;
 —
 да се осъди ответника да заплати разноските, понесени от Dada S.p.A. в хода на настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността:Ищецът.
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, състояща се от дума „DADA“, възпроизведена печатно върху фон, представляващ черен правоъгълник, разположен над изображението на един атом; заявка за регистрация No 1.903.111, за услуги от клас 42.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: DAD S.r.l.
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението:Италианска словесна марка „DADA “за услуги от класове 35, 37, 38 и 42, както и фирмено наименование DADA, използвано в обичайния търговски оборот в Италия с цел да се отличат следните дейности: „ежедневно управление на търговски дейности, управление на стопанска дейност, офисни услуги, сделки с недвижими имоти, далекосъобщения, образование, обучение, правни услуги, компютърно програмиране“.
 Решение на отдела по споровете:Уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация във връзка с услугите, предмет на спора.
 Решение на апелативния състав:Потвърждава обжалваното решение и отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:Недостатъчно доказателства относно използването на национална марка, на което се позовава ответникът и отсъствие в конкретния случай на риск от объркване.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/33
 Определение на председателя на Общия съд от 6 април 2016 г. — GABO:mi/Комисия
 (Дело T-10/16 R)
 ((Обезпечително производство - Субсидии - Шеста и Седма рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г. и 2007 — 2013 г.) - Писма с искане за възстановяване на част от предоставените субсидии - Дебитно известие - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Липса на неотложност))
 (2016/C 191/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Ahlhaus и C. Mayer, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude, S. Lejeune и M. Sickierzyńska)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението, от една страна, на две писма на Комисията от 2 декември 2015 г., с които тя уведомява жалбоподателя, че ще пристъпи към събиране на част от субсидиите, които са му били предоставени в рамките на Шеста и Седма рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г. и 2007 — 2013 г.) и, от друга страна, на дебитно известие на Комисията, с което му се разпорежда да плати сумата от 1 770 417,29 EUR най-късно до 15 януари 2016 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.
 2)
 Отменя определението от 18 януари 2016 г., постановено по дело T-10/16 R.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/13
 Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — производство, образувано по жалба на K Oy
 (Дело C-219/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 98, параграф 2 - Точка 6 от приложение III - Намалена ставка на ДДС, приложима само за книгите, отпечатани на хартия - Прилагане на стандартната ставка на ДДС за книгите, които са издадени на нехартиен физически носител - Данъчен неутралитет))
 2014/C 409/17
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страна в главното производство
 K Oy
 Диспозитив
 Член 98, параграф 2, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2009/47/ЕО на Съвета от 5 май 2009 г., и точка 6 от приложение III към тази директива трябва да се тълкуват в смисъл, че стига да е спазен присъщият за общата система на данъка върху добавената стойност принцип на данъчен неутралитет, което запитващата юрисдикция следва да провери, те допускат национално законодателство като приложимото в главното производство, което предвижда към книгите хартиено издание да се прилага намалена ставка на ДДС, а към книгите на друг физически носител, например на дискове от типа CD или CD-ROM или на USB устройства, да се прилага стандартната ставка на данъка.
 (1) ОВ C 178, 22.6.2013 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/27
 Преюдициално запитване, отправено от Corte di Appello di Torino (Италия) на 15 март 2010 г. — SCF Consorzio Fonografici/Marco Del Corso
 (Дело C-135/10)
 2010/C 134/42
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte di Appello di Torino
 Страни в главното производство
 Ищец: SCF Consorzio Fonografici
 Ответник: Marco Del Corso
 Преюдициални въпроси
 1.
 Римската конвенция от 26 октомври 1961 г. относно сродните права, Споразумението TRIPs (The Agreement on Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights), Договорът на СОИС (Световна организация за интелектуална собственост) за изпълненията и звукозаписите (WPPT) имат ли непосредствено приложение в общностния правен ред;
 2.
 посочените инструменти на международното право имат ли непосредствено задължително действие спрямо частноправните отношения;
 3.
 понятията „представяне пред обществена аудитория“, които се съдържат съответно в горепосочените инструменти на международното договорно право, съответстват ли на тези в Директива 100/92/ЕО (1) и Директива 2001/29/ЕО (2), и в случай на отрицателен отговор, кой текст има предимство;
 4.
 безвъзмездното излъчване на звукозаписи в зъболекарски кабинет в полза и въпреки волята на клиентите, извършено в рамките на упражняването на свободна професия, съставлява ли „публично разпространяване“ или „предоставяне на публично разположение“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО;
 5.
 подобно разпространение поражда ли право на възнаграждение за производителите на звукозаписи?
 (1) ОВ L 346, стр. 61.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 120.
 (2) ОВ L 167, стр. 10.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/8
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 19 юли 2010 г. — Irtel Srl/Comune di Venegono Inferiore
 (Дело C-359/10)
 ()
 2010/C 260/11
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Ищец: Irtel Srl
 Ответник: Comune di Venegono Inferiore
 Преюдициални въпроси
 1.
 Възпрепятстват ли правилното прилагане на членове 15 и 16 от Директива 2006/123/CE (1) националните разпоредби на член 32, параграф 7 bis от Законодателен декрет No 185 от 29 ноември 2008 г., добавен със Закон за преобразуване No 2 от 28 януари 2009 г., впоследствие изменен със Закон No 14 от 27 февруари 2009 г., които предвиждат, с изключение за дружествата с мажоритарно публично участие: нищожност на възлагането на обществена поръчка за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти на лица, които не отговарят на финансовото условие за минимален изцяло внесен дружествен капитал от 10 милиона евро; задължение за лицата, вписани в регистъра на частноправните субекти, оправомощени да упражняват дейност по определяне и събиране на такси и други приходи на провинциите и общините, да изменят дружествения си капитал в съответствие с горепосочения минимален размер, съгласно член 53, параграф 3 от Законодателен декрет No 446 от 15 декември 1997 г., съответно изменен; забрана за възлагане на нови обществени поръчки и за участие в процедури по възлагане на обществени поръчки за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти до изпълнение на горепосоченото задължение за изменение на дружествения капитал;
 2.
 възпрепятстват ли правилното прилагане на членове 3, 10, 43, 49, и 81 ЕО националните разпоредби на член 32, параграф 7 bis от Законодателен декрет No 185 от 29 ноември 2008 г., добавен със Закон за преобразуване No 2 от 28 януари 2009 г., впоследствие изменен със Закон No 14 от 27 февруари 2009 г., които предвиждат, с изключение за дружествата с мажоритарно публично участие: нищожност на възлагането на обществена поръчка за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти на лица, които не отговарят на финансовото условие за минимален изцяло внесен дружествен капитал от 10 милиона евро; задължение за лицата, вписани в регистъра на частноправните субекти, оправомощени да упражняват дейност по определяне и събиране на такси и други приходи на провинциите и общините, да изменят дружествения си капитал в съответствие с горепосочения минимален размер, съгласно член 53, параграф 3 от Законодателен декрет No 446 от 15 декември 1997 г., съответно изменен; забрана за възлагане на нови обществени поръчки и за участие в процедури по възлагане на обществени поръчки за услуги за определяне и събиране на такси и други приходи на местните власти до изпълнение на горепосоченото задължение за изменение на дружествения капитал.
 (1) ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/10
 Жалба, подадена на 16 април 2007 г. от Република Гърция срещу решението, постановено на 17 януари 2007 г. от Първоинстанционния съд (първи състав) по дело T-231/04, Република Гърция/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-203/07 P)
 (2007/C 155/19)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представител: Π. Μυλωνόπουλος και Στ. Τρεκλή)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за допустима настоящата жалба;
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности в частта, в която то е оспорено;
 —
 да се уважи жалбата в съответствие с изложените в нея искания;
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Република Гърция твърди, че Първоинстанционният съд на Европейските общности не е дал правилно тълкуване на членове 12, 13 и 15 от основния меморандум за разбирателство, на член 14 от допълнителния меморандум и на принципите на добросъвестност и на закрила на оправданите правни очаквания, като е решил, че задълженията на държавите-членки във връзка с проектите Abouja I и II се определят от поведението на всяка държава-членка и че те нямат чисто договорен характер и не се уреждат от разпоредбите на двата горепосочени меморандума; докато при едно правилно тълкуване на горепосочените разпоредби на тези договорни документи Първоинстанционният съд следва да приеме, че за Република Гърция не са възникнали финансови задължения, щом като тя само е подписала, но не е ратифицирала допълнителния меморандум, и следователно не го е одобрила, като по този начин не са били изпълнени всички предвидени в него специални условия за възникване на финансови задължения.
 Република Гърция твърди, че Първоинстанционният съд на Европейските общности не е дал правилно тълкуване на член 15 от основния меморандум, като е приел, че преди подписването на допълнителния меморандум, на 24 февруари 1997 г., е било сключено мълчаливо споразумение между партньорите за изпълнение на проекта, и по този начин посоченият по-горе член 15, параграф 1, по същество е бил отменен или изменен.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/21
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Düsseldorf (Германия) на 2 март 2010 г. — Zuckerfabrik Jülich AG/Hauptzollamt Aachen
 (Дело C-113/10)
 2010/C 134/32
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Zuckerfabrik Jülich AG
 Ответник: Hauptzollamt Aachen
 Преюдициален въпрос
 Валиден ли е Регламент (ЕО) No 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) No 1762/2003, (ЕО) No 1775/2004, (ЕО) No 1686/2005 и (ЕО) No 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (1)?
 (1) ОВ L 321, стр. 1.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/13
 Решение на Съда (пети състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна — България) — „Руседеспред“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 (Дело C-138/12) (1)
 (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 203 - Принцип на данъчен неутралитет - Възстановяване на доставчика на платения от него данък, когато на получателя на освободена доставка е отказано правото на приспадане)
 2013/C 156/20
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд — град Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Руседеспред“ ООД
 Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 Предмет
 Преюдициално запитване — Административен съд — град Варна — Тълкуване на член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в OB L 74, 2011 г., стр. 3 и OB L 249, 2012 г., стр. 15) — Принципи на данъчен неутралитет, ефективност и равно третиране — Право на данъчен кредит — Право на доставчика да иска възстановяване на недължимо платения данък, когато на получателя на доставката е отказано правото на данъчен кредит по съображения, че според националното право тази доставка е освободена
 Диспозитив
 1.
 Принципът на неутралитет на данъка върху добавената стойност, така както е конкретизиран от съдебната практика по член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска на основание на национална разпоредба за транспониране на посочения член данъчната администрация да откаже да възстанови на доставчика по освободена доставка неправилно фактурирания на неговия клиент данък върху добавената стойност, по съображение че този доставчик не е коригирал сгрешената фактура, при положение че данъчната администрация с влязъл в сила акт е отказала правото на същия клиент да приспадне посочения данък върху добавената стойност, а поради влезлия в сила отказ режимът на корекция, предвиден в националния закон, вече не е приложим.
 2.
 Данъчнозадължено лице може да се позове на принципа на неутралитет на данъка върху добавената стойност, така както е конкретизиран от съдебната практика по член 203 от Директива 2006/112, за да се противопостави на разпоредба на националното право, съгласно която за възстановяването на неправилно фактурирания данък върху добавената стойност е необходимо сгрешената фактура да бъде коригирана, при положение че правото на приспадане на посочения данък върху добавената стойност е отказано с влязъл в сила акт, а поради влезлия в сила отказ режимът на корекция, предвиден в националния закон, вече не е приложим.
 (1) ОВ C 151, 26.5.2012 г.


text:
 7.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/63
 Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Flachglas Torgau и др./Комисия
 (Дело T-276/14) (1)
 ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 294/77)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Flachglas Torgau GmbH (Торгау, Германия), Saint-Gobain Isover G+H AG (Лудвигсхафен-на-Рейн, Германия) и Saint-Gobain Oberland AG (Бад Вурцах, Германия) (представители: S. Altenschmidt и H. Janssen, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3)
 Flachglas Torgau GmbH, Saint-Gobain Isover G+H AG и Saint-Gobain Oberland AG понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 4)
 Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 14.7.2014 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/30
 Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 14 февруари 2017 г. — Fundo de Garantia Automóvel/Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana
 (Дело C-80/17)
 (2017/C 144/39)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal de Justiça
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fundo de Garantia Automóvel
 Ответник: Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 3 от Директива 72/166/ЕИО (1) на Съвета от 24 април 1972 г. (в сила към датата на произшествието) да се тълкува в смисъл, че задължението за сключване на застраховка „Гражданска отговорност“ се отнася и до положения, при които по желание на собственика превозното средство е спряно от движение в частен имот и е извън обществените пътища?
 или
 Независимо от отговорността, която се поема от Fundo de Garantia Automóvel [Фонд за автомобилно гарантиране] по отношение на трети лица, по-специално в случай на противозаконно отнемане на превозното средство, при тези обстоятелства собственикът не е длъжен да сключи застраховка?
 2)
 Трябва ли член 1, параграф 4 от Директива 84/5/ЕИО (2) на Съвета от 30 декември 1983 г. (в сила към датата на произшествието) да се тълкува в смисъл, че Fundo de Garantia Automóvel [Фонд за автомобилно гарантиране], който при липса на договор за застраховка „Гражданска отговорност“ изплаща обезщетение на увредени трети лица поради пътно транспортно произшествие, причинено от превозно средство, което без знанието и разрешението на собственика, е отнето от частния имот, на който се намира спряно от движение, има право на суброгация срещу собственика на превозното средство, независимо от отговорността му за произшествието?
 или
 Суброгацията на Fundo de Garantia Automóvel [Фонд за автомобилно гарантиране] по отношение на собственика зависи от проверката на предпоставките на гражданската отговорност, а именно обстоятелството, че към момента на настъпване на произшествието превозното средство не се е намирало във фактическата власт на собственика?
 (1) Директива на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите-членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка ОВ 1972, L 103, стр. 1; 13 F2 стр. 113
 (2) Втора директива на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) ОВ 1984, L 8, стр. 17; EE 13 F15 стр. 244


text:
 29.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 93/25
 Жалба, подадена на 31 декември 2013 г. — Mikhalchanka/Съвет
 (Дело T-693/13)
 2014/C 93/42
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Aliaksei Mikhalchanka (Минск, Беларус) (представител: M. Michalauskas, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Беларус в частта му, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, в частта му, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание е изведено от засягане на правото на защита, тъй като Съветът не е спазил предварителната състезателна процедура.
 2.
 Второто основание е изведено от непълнотата на мотивите, тъй като мотивите на актовете не позволяват на жалбоподателя да оспори валидността на тези актове пред Общия съд и на последния — да упражни контрол за законосъобразността им.
 3.
 Третото основание е изведено от грешка в преценката, тъй като в обжалвания акт напълно липсва фактическа обосновка.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от неспазване на принципа на пропорционалност, по-специално що се отнася до ограничението за влизане и транзитно преминаване през територията на Европейския съюз.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/49
 Жалба, подадена на 22 юли 2016 г. — AIA/EUIPO — Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)
 (Дело T-389/16)
 (2016/C 335/65)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Agricola italiana alimentare SpA (AIA) (San Martino Buon Albergo, Италия) (представител: S. Rizzo, avvocato)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Casa Montorsi Srl (Vignola, Италия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „MONTORSI F. & F.“ — No 5 681 663
 Производство пред EUIPO: Производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: Решение на първи апелативен състав на EUIPO от 28 април 2016 г. по преписка R 1239/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 53, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009 във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 53, параграф 3 от Регламент No 207/2009.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/38
 Решение на Общия съд от 25 септември 2014 г. — Spirlea/Комисия
 (Дело T-306/12) (1)
 ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Член 4, параграф 2, трето тире - Искания за информация, отправени от Комисията до Германия в рамките на процедура EU Pilot - Отказ да бъде предоставен достъп - Задължение за конкретна и индивидуална проверка - По-висш обществен интерес - Частичен достъп - Задължение за мотивиране))
 (2014/C 395/46)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Darius Nicolai Spirlea и Mihaela Spirlea (Капецано Пианоре, Италия) (представители: първоначално V. Foerster и T. Pahl, впоследствие V. Foerster и E. George, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira, подпомагана първоначално от A. Krämer и R. Van der Hout, впоследствие от R. Van der Hout, адвокати)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Дания (представители: първоначално V. Pasternak Jørgensen и C. Thorning, впоследствие C. Thorning и K. Jørgensen), Република Финландия (представител: S. Hartikainen) и Кралство Швеция (представители: първоначално C. Meyer-Seitz, A. Falk, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson, K. Ahlstrand-Oxhamre и H. Karlsson, впоследствие C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, L. Swedenborg, C. Hagerman и E. Karlsson)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller и D. Hadroušek) и Кралство Испания (представители: първоначално S. Centeno Huerta, впоследствие M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията от 21 юни 2012 г., с което на жалбоподателите се отказва достъп до две искания за информация, отправени от Комисията до Федерална република Германия на 10 май и на 10 октомври 2011 г. в рамките на процедурата EU Pilot 2070/11/SNCO.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 273, 8.9.2012 г.


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/31
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 юли 2016 г. — Opreana/Комисия
 (Дело F-67/15) (1)
 ((Публична служба - Срочно нает служител - Срочно нает служител, заемащ постоянна длъжност - Неподновяване на договор, сключен за определен срок - Състояние на бременност - Акт с неблагоприятни последици - Липса на компетентност на автора на акта с неблагоприятни последици - Право на изслушване - Задължение за полагане на грижа))
 (2016/C 364/35)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Luisa Opreana (Арлон, Белгия) (представители: първоначално A. Salerno, avocat, впоследствие A. Salerno и P. Singer, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и F. Simonetti)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което срокът на договора на жалбоподателката не се удължава след изтичането му, при положение, че тя била в края на бременността си.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Европейската комисия, с което изтеклият на 31 август 2014 г. договор на г-жа Luisa Opreana като срочно нает служител не се подновява.
 2)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на г-жа Opreana.
 (1) ОВ C 213, 29.6.2015 г., стр. 50.


text:
 20.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/14
 Решение на Общия съд от 10 септември 2014 г. — Micrus Endovascular/СХВП — Laboratorios Delta (DELTA)
 (Дело T-218/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „DELTA“ - Международни и национални по-ранни фигуративни марки на Общността „DELTA PORTUGAL“ и наименование на дружество „LABORATORIOS DELTA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 372/18
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, Delaware, Съединени американски щати) (представител: B. Brandreth, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Laboratórios Delta Lda (Queluz, Португалия) (представител: J. Sena Mioludo, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 март 2012 г. (преписка R 244/2011-2), постановено в производство по възражение между Laboratórios Delta Lda и Micrus Endovascular Corp.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Micrus Endovascular LLC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/24
 Преюдициално запитване от Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 10 ноември 2016 г. — Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 (Дело C-566/16)
 (2017/C 104/35)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dávid Vámos
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на правото на Съюза национална правна уредба, в съответствие с която при последваща данъчна проверка данъчните органи могат да изключат възможността за избор на субективно освобождаване, като твърдят, че данъчнозадълженото лице разполага с тази възможност само в момента на подаване на декларацията за започване на своята облагаема дейност?


text:
 1.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/9
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 12 март 2015 г. — Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover
 (Дело C-124/15)
 (2015/C 178/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Salutas Pharma GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hannover
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли Комбинираната номенклатура в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1) в редакцията му, изменена с Регламент (ЕО) No 1777/2001 на Комисията от 7 септември 2001 г. (2), да се тълкува в смисъл, че разтворими таблетки със съдържание на калций от 500 мг във всяка, които се прилагат за превенция или лечение на недостиг на калций и като допълнение към специална терапия за превенция или лечение на остеопороза и чиято указана върху етикета препоръчителна максимална дневна доза е 3 таблетки (= 1 500 мг) за възрастни, следва да бъдат класирани в подпозиция 3004 9000?
 (1) ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.
 (2) ОВ L 240, стр. 4.


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/3
 Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2016 г. (преюдициално запитване от Klagenævnet for Udbud — Дания) — MT Højgaard A/S, Züblin A/S/Banedanmark
 (Дело C-396/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 267 ДФЕС - Компетентност на Съда - Качеството „юрисдикция“ на запитващия орган - Обществена поръчка в областта на железопътната инфраструктура - Процедура на договаряне - Директива 2004/17/ЕО - Член 10 - Член 51, параграф 3 - Принцип на равно третиране на оферентите - Обединение на две дружества, допуснато като оферент - Оферта, подадена от едното от двете дружества от свое собствено име, след като срещу другото дружество е открито производство по несъстоятелност - Дружество, за което се приема, че може да бъде допуснато като самостоятелен оферент - Възлагане на обществената поръчка на това дружество))
 (2016/C 260/03)
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Klagenævnet for Udbud
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: MT Højgaard A/S, Züblin A/S
 Ответник: Banedanmark
 Диспозитив
 Принципът на равно третиране на икономическите оператори по член 10 от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, във връзка с член 51 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че възложителят не нарушава този принцип, когато разреши на единия от двамата икономически оператори в обединение от предприятия — което като такова е било поканено от възложителя да подаде оферта — да замести това обединение след прекратяването му и да участва от свое собствено име в процедура на договаряне за възлагане на обществена поръчка, стига да се установи, от една страна, че този икономически оператор сам отговаря на определените от възложителя изисквания, и от друга страна, че по-нататъшното му участие в посочената процедура не води до влошаване на конкурентоспособността на останалите оференти.
 (1) ОВ C 388, 3.11.2014 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/25
 Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. от Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 10 декември 2013 г. по дело T-176/11, Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión)/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-99/14 P)
 2014/C 112/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (представители: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte, abogada)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени определението на Общия съд от 10 декември 2013 г. по дело Carbunión/Съвет, T-176/11, и съответно да реши окончателно спора, като отмени член 3, параграф 1, букви а), б) и е) и параграф 3 от Решение 2010/787 (1) от 10 декември 2010 г. относно държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (наричани по-нататък съответно „спорните разпоредби“ и „спорното решение“), и
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.
 Основания и доводи
 Жалбоподателят сочи пет основания за обжалване.
 —
 Първо, той поддържа, че Общият съд не е изпълнил задължението си за мотивиране по член 36 от Статута на Съда, когато е приел, че спорните разпоредби са неотделими от останалата част от решението.
 —
 Второ, жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, когато е приел, че член 7 от спорното решение би бил безпредметен без спорните разпоредби.
 —
 Трето, Общият съд допуснал грешка при тълкуването на член 3, параграф 1, буква а) от спорното решение, като не съобразил, че посоченият в него краен срок определя особения времеви обхват на спорното решение.
 —
 Четвърто, Общият съд тълкувал неправилно условията по член 3, параграф 1, буква е) от спорното решение, като приел, че става дума за условие за съвместимост, а не за правило за отпускане на помощта за закриване.
 —
 Пето, Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, като заключил, че евентуално отделяне на спорните разпоредби би изменило духа и същността на спорното решение.
 (1) ОВ L 336, стр. 24.


text:
 29.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 93/2
 Решение на Съда (трети състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Työtuomioistuin — Финландия) — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry/Terveyspalvelualan Liitto ry (C-512/11), Ylemmät Toimihenkilöt (YTN) ry/Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy (C-513/11)
 (Съединени дела C-512/11 и С-513/11) (1)
 (Социална политика - Директива 92/85/ЕИО - Защита на безопасността и здравето на работниците - Бременни работнички, работнички родилки или кърмачки - Отпуск по майчинство - Запазване на трудовото възнаграждение и/или на право на получаване на съответно обезщетение - Директива 96/34/ЕО - Рамково споразумение за родителския отпуск - Лично право на родителски отпуск на основание на раждане или осиновяване на дете - Условия на труд и възнаграждение - Национален колективен трудов договор - Работнички или служителки, които са ползвали отпуск по майчинство след прекъсване на неплатен родителски отпуск - Отказ да се изплати трудовото възнаграждение по време на отпуска по майчинство)
 2014/C 93/02
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Työtuomioistuin
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry (C-512/11), Ylemmät Toimihenkilöt (YTN) ry (C-513/11)
 Ответници: Terveyspalvelualan Liitto ry (C-512/11), Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy (C-513/11)
 В присъствието на: Mehiläinen Oy (C-512/11)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Työtuomioistuin — Тълкуване на Директива 2006/54/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагане на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262) и на Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3) — Колективен трудов договор, който предвижда право на възнаграждение за работничките или служителките в отпуск по майчинство, изплащано в пълен размер по време на отпуска по майчинство, при условие че те са работили без прекъсване най-малко 3 месеца преди началото на отпуска по майчинство — Отказ да се изплати възнаграждение по време на предвидения в този колективен договор отпуск по майчинство на работнички или служителки, които са започнали да ползват този отпуск веднага след като са ползвали неплатен отпуск за отглеждане на малко дете
 Диспозитив
 Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба от национално право като предвидената в разглежданите в главните производства колективни трудови договори, по силата на която бременна работничка или служителка, която прекъсне неплатен родителски отпуск по смисъла на тази директива, за да ползва незабавно отпуск по майчинство по смисъла на Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО), не се ползва от запазването на възнаграждението, на което е щяла да има право, ако отпускът по майчинство е бил предшестван от минимален период от време, през който се е върнала на работа.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/18
 Иск, предявен на 12 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Унгария
 (Дело C-462/12)
 2012/C 379/30
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и K. Talabér-Ritz)
 Ответник: Унгария
 Искания на ищеца
 1.
 Да се обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си по силата на членове 12 и 14 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183):
 —
 като е наложила плащането на специален данък със Закон No XCIV от 2010 г. за специалния данък, наложен на определени сектори на дейност (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény), на предприятията, предоставящи далекосъобщителни услуги в рамките на общо разрешение, и
 —
 като не е съобщила надлежно на заинтересованите лица намерението си да измени общите разрешения, права и условия [за използване и за изграждане на инфраструктура], и като не е предоставила на заинтересованите страни достатъчен срок, за да могат да изложат своето мнение по предложените изменения.
 2.
 Да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Със Закон No XCIV от 2010 г. за специалния данък, наложен на определени сектори на дейност (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény) се въвежда нова такса, наречена специален данък в тежест на три основни сектора от унгарската икономика, тоест търговията на дребно, далекосъобщенията и на всички предприятия от енергийния сектор, която съответните лица трябва да плащат през три последователни години въз основа на своя оборот преди данъчно облагане.
 В подкрепа на своето искане да се обяви неизпълнението на задължения Комисията излага следните основания и твърдения:
 В Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета е посочено, че тя има за цел да създаде вътрешен пазар на електронните съобщителни мрежи и услуги чрез хармонизация и опростяване на правилата и условията за разрешение. В тази връзка директивата набляга на решителността на законодателя режимите на общи разрешения да не нарушават конкуренцията и да не поставят пречки пред достъпа до пазарите.
 Директивата предвижда норми относно процедурите по предоставяне на разрешения и относно съдържанието на разрешенията, както и относно естеството и обхвата на финансовите задължения, които могат да се налагат в рамките на въпросните процедури. Съгласно член 12 административните такси покриват единствено административните разходи по управлението, контрола и изпълнението на общата лицензионна схема, правата за използване и някои специфични задължения, както и разходите, свързани с регулаторната дейност по подготовката и въвеждането в сила на вторичното законодателство и административните решения.
 Що се отнася до специалния данък, доставчиците на далекосъобщителни услуги се облагат освен с административните такси и контролните такси, с друго парично задължение, което е в разрез с предвиденото в член 12 от Директивата не е предназначено да финансира административни разходи, свързани с режима на общо разрешение, а да покрие общите бюджетни разходи на унгарската държава.
 Комисията счита, че така събираният специален данък има характер на тежест върху доставчиците на далекосъобщителни услуги в рамките на общото разрешение, увеличава значително финансовата тежест, която те понасят, поставя пречки пред свободното движение на далекосъобщителните услуги и има за цел финансиране на разходи, което не е разрешено от Директивата и като такова е несъвместимо с член 12.
 Накрая Комисията счита, че Унгария не е уведомила надлежно заинтересованите лица за намерението си да измени общите разрешения и правата и условията [за използване и за изграждане на инфраструктура], нито е предоставила достатъчен срок, за да могат те да изразят своето мнение по предложените изменения. С тези си действия Унгария не е изпълнила задълженията си по член 14 от Директивата.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/26
 Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 30 май 2017 г. — People Over Wind, Peter Sweetman/Coillte Teoranta
 (Дело C-323/17)
 (2017/C 277/38)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court (Ирландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: People Over Wind, Peter Sweetman
 Ответник: Coillte Teoranta
 Преюдициален въпрос
 Могат ли и при какви условия да бъдат взети предвид смекчаващи мерки при предварителната проверка на необходимостта от оценка съгласно член 6, параграф 3 oт Директивата за местообитанията (1)?
 (1) Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/7
 Решение на Съда (трети състав) от 15 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden и Gerechtshof te Amsterdam, Нидерландия) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
 (Съединени дела C-538/08 и C-33/09) (1)
 (Шеста директива ДДС - Право на приспадане на заплатения по получени доставки данък - Национална правна уредба, с която се изключва правото на приспадане за някои категории стоки и услуги - Възможност за държавите членки да запазят в сила действащите към момента на влизане в сила на Шеста директива ДДС правила за изключване на правото на приспадане - Изменение след влизането в сила на тази директива)
 2010/C 148/11
 Език на производството: нидерландски
 Запитващи юрисдикции
 Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: X Holding B.V. (C-538/08), Oracle Nederland BV (C-33/09)
 Ответници: Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 11, параграф 4 от Втора директива 67/228/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година относно хармонизацията на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Структура и процедури за приложение на общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ 71, стp. 1303), на член 6, параграф 2 и на член 17, параграфи 2 и 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Изключване на правото на приспадане — Възможност за държавите членки да запазят съществуващите изключения към момента на влизане в сила на Шеста директива — Правна уредба, предхождаща Шеста директива, която предвижда изключване на правото на приспадане за някои категории стоки и услуги, предназначени за личен транспорт — Определяне на посочените категории
 Диспозитив
 1.
 Член 11, параграф 4 от Втора директива 67/228/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година относно хармонизацията на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Структура и процедури за приложение на общата система на данъка върху добавената стойност и член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчна правна уредба на държава членка, съгласно която правото на приспадане на данък върху добавената стойност е изключено по отношение на разходите, от една страна, за „превозни средства за лично ползване“, „храна“, „напитки“ и „жилища“, както и за „организиране на отдих“ за членовете на персонала на данъчнозадълженото лице, и от друга страна, за „рекламни или други подаръци“.
 2.
 Член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която е приета преди влизането в сила на тази директива и предвижда, че данъчнозадълженото лице не може да приспадне изцяло заплатения ДДС при получаването на някои стоки и услуги, които са използвани отчасти за стопански, отчасти за лични цели, а може да го приспадне само съразмерно на използването за стопански цели.
 3.
 Член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на държава членка след влизането в сила на посочената директива да измени съществуващо изключение от правото на приспадане, като изменението по принцип е предназначено да ограничи обхвата му, като обаче не би могла да се изключи, в отделни случаи и за конкретна данъчна година, възможността ѝ да разшири значението на това изключване поради общия характер на изменения режим.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.
 ОВ C 90, 18.4.2009 г.


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/19
 Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-294/11) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансирането - Маслиново масло - Полски култури - Явна грешка в преценката - Увеличаване на процента на фиксираната корекция поради повторност на неизпълнението - Последици от реформата на Общата селскостопанска политика (ОСП) за фиксираната корекция - Пропорционалност - Естество на разходите, предназначени за създаването на Географска информационна система (ГИС) за маслиновите насаждения)
 2013/C 189/37
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и S. Papaïoannou)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и A. Markoulli)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2011/244/ЕС на Комисията от 15 април 2011 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 102, стр. 33), в частта относно Република Гърция.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/32
 Решение на Общия съд от 25 ноември 2014 г. — Brouwerij Van Honsebrouck/СХВП — Beverage Trademark (KASTEEL)
 (Дело T-374/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка „KASTEEL“ - По-ранна национална словна марка „CASTEL BEER“ - Относително основание за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 - Член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009)
 (2015/C 016/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Brouwerij Van Honsebrouck (Ingelmunster, Белгия) (представител: P. Maeyaert, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Beverage Trademark Co. Ltd BTM (Tortola, Британски Вирджински острови, Обединено кралство) (представител: R. Dequiré-Portier, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 юни 2012 г. (преписка R 2551/2010-2) във връзка с производство по възражение между Beverage Trademark Co. Ltd BTM и Brouwerij Van Honsebrouck.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Brouwerij Van Honsebrouck понася собствените си разноски и разноските, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Beverage Trademark Co. Ltd BTM.
 (1) ОВ C 343, 10.11.2012 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/29
 Жалба, подадена на 8 април 2014 г. — Mabrouk/Съвет
 (Дело T-218/14)
 2014/C 194/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Carthage, Тунис) (представители: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, lawyers, и S. Crosby, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2014/49/ОВППС на Съвета от 30 януари 2014 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 38) и Регламент за изпълнение (ЕС) No 81/2014 на Съвета от 30 януари 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 101/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 2), в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, доколкото тези ограничителни мерки се изразяват в замразяване на активи, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че с приемането на обжалваните актове ответникът помага в рамките на наказателно производство в Тунис и така извършва действия като правораздавателен орган в наказателнопровен контекст и че посочените от ответника правни основания, а именно член 29 ДЕС и член 215, параграф 2 ДФЕС, не му предоставят правомощия за подобни дейстгвия.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че обжалваните актове са приети, за да подпомогнат правораздавателните органи в Тунис, а не поради причините, изтъкнати в подкрепа на избраните правни основания, поради което последните били нарушени.
 3.
 Третото правно основание е твърдението, че е налице а) явна грешка в преценката, за наличие на връзка между притежаваните от жалбоподателя активи в ЕС и съдебното разследване в Тунис, б) явна грешка в преценката, която стои в основата на твърдението, че диспозитивите на обжалваните актове оправдават включването на името на жалбоподантеля в списъците на лицата, чиито активи ще бъдат замразени и в) явна грешка в преценката на фактическата обстановка, на която се позовава ответникът, за да обоснове обжалваните актове.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението за нарушение на правото на защите на жалбоподателя и на основните му права, по-специално: презумпцята за невиновност, правото на жалбоподателя да се запознае с доказателствата, които ответникът приема срещу него, правото на изслушване, правото на равни процесуални възможности, правото на ефективна съдебна защита, принципът на пропорционалност и правото на собственост.
 5.
 Петото правно основание е изведено от недостатъчност на мотивите.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/5
 Решение на Съда (пети състав) от 1 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Hessisches Finanzgericht — Германия) — Wallenborn Transports SA/Hauptzollamt Gießen
 (Дело C-571/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Режим на външен транзит - Превоз на стоки през свободно пристанище, намиращо се в държава членка - Правна уредба на тази държава членка, която изключва свободните пристанища от националната данъчна територия - Отклонение от митнически надзор - Възникване на митническо задължение и изискуемост на данъка върху добавената стойност))
 (2017/C 249/07)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Hessisches Finanzgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wallenborn Transports SA
 Ответник: Hauptzollamt Gießen
 Диспозитив
 1)
 Член 61, първа алинея и член 71, параграф 1, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2007/75/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че позоваването на „един от режимите или положенията, посочени“ в член 156 от нея, включва свободните зони.
 2)
 Член 71, параграф 1 от Директива 2006/112, изменена с Директива 2007/75, трябва да се тълкува в смисъл, че отклоняването на стока от митнически надзор в свободна зона не съставлява данъчно събитие, нито води до изискуемост на данъка върху добавената стойност при внос, ако стоката не е включена в икономическия оборот на Европейския съюз, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 3)
 Член 71, параграф 1, втора алинея от Директива 2006/112, изменена с Директива 2007/75, трябва да се тълкува в смисъл, че когато по силата на член 203 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г., възниква митническо задължение и с оглед на обстоятелствата по спора в главното производство е изключено то да води до възникване на задължение във връзка с данък върху добавената стойност, не следва да се прилага член 204 от този регламент единствено с цел да се оправдае наличието на данъчно събитие във връзка със същия данък.
 (1) ОВ C 90, 7.3.2016 г.


text:
 11.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/27
 Определение на Общия съд от 11 март 2015 г. — Albis Plastic/СХВП — IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)
 (Дело T-132/14) (1)
 ((Марка на Общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне по същество))
 (2015/C 155/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Albis Plastic GmbH (Хамбург, Германия) (представители: първоначално C. Klawitter, впоследствие C. Klawitter и P. Nagel, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: IQAP Masterbatch Group, SL (Масиес де Рода, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 декември 2013 г. (преписка R 1015/2012-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни IQAP Masterbatch Group, SL и Albis Plastic GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по същество по жалбата.
 2)
 Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/43
 Определение на Първоинстанционния съд от 27 юни 2008 г. — Denka International/Комисия
 (Дело T-30/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Директива 2006/92/ЕО - Максимални количества на остатъци за дихлорвос - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 (2008/C 223/74)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Denka International BV (Barneveld, Нидерландия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Директива 2006/92/ЕО на Комисията от 9 ноември 2006 г. за изменение на приложенията към Директиви 76/895/ЕИО, 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максималните количества на остатъци за каптан, дихлорвос, етион и фолпет (ОВ L 311, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 76, стр. 222).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Denka International BV следва да понесе както направените от него съдебни разноски, така и съдебните разноски, направени от Комисията.
 (1) ОВ C 82, 14.4.2007 г.


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/29
 Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. от Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 8 септември 2016 г. по дело T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Европейска комисия
 (Дело C-601/16 P)
 (2017/C 030/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (представители: C. Firth, S. Kon, C. Humpe, Solicitors)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд от 8 септември 2016 г. по дело T-467/13 и/или да отмени членове 1, 2 и 3 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. по дело AT.39226—Lundbeck, доколкото те се отнасят до Arrow, или
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното искане, да отмени решението на Общия съд от 8 септември 2016 г. по дело T-467/13 и да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, или
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходните искания, да отмени решението на Общия съд от 8 септември 2016 г. по дело T-467/13, доколкото с него се потвърждава глобата, наложена на Arrow с член 2 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията във връзка със споразуменията за Обединеното кралство и за Дания, или да намали размера на тази глоба, и
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от Arrow съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Първо основание: Общият съд приложил неправилно релевантния критерий за потенциална конкуренция
 1.
 Първо твърдение: Общият съд прехвърлил тежестта на доказване на Arrow и освободил Комисията от задължението ѝ да докаже наличието на потенциална конкуренция.
 2.
 Второ твърдение: Общият съд неправилно извел наличието на потенциална конкуренция от серия от хипотези в противоречие с принципа, че за да е налице потенциална конкуренция, е необходимо да има реална и конкретна възможност за навлизане на пазара.
 3.
 Трето твърдение: Общият съд придал неоснователна тежест на намеренията на Lundbeck и неправилно преценил доказателствената стойност на факти, настъпили след сключването на споразуменията.
 4.
 Четвърто твърдение: Общият съд не взел предвид релевантността и последиците от постановеното от английски съд решение относно пароксетин.
 5.
 Пето твърдение: Общият съд неправилно извел наличието на потенциална конкуренция от факта, че Arrow било предприело действия за навлизане на пазара.
 6.
 Шесто твърдение: Общият съд неправилно приложил презумпция за временна невалидност и липса на нарушение на патентите на Lundbeck.
 Второ основание: Общият съд неправилно заключил, че споразуменията за доброволно уреждане на патентни спорове имали за цел да ограничат конкуренцията
 1.
 Първо твърдение: Общият съд не взел предвид факта, че споразумение, което „само може“ да ограничи конкуренцията, не е нарушение с оглед на целта.
 2.
 Второ твърдение: Общият съд неправилно приел, че разглежданите споразумения по същество са споразумения за изключване от пазара.
 3.
 Трето твърдение: Общият съд неправилно заключил, че Комисията може да докаже антиконкурентната цел на споразуменията, без да разгледа какво би било положението, ако те не бяха сключени.
 Трето основание: Общият съд неправилно приел извода на Комисията, че Arrow е извършило твърдяното нарушение умишлено или поради небрежност, и не трябвало да се налага глоба.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/46
 Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Chart/ЕСВД
 (Дело T-138/14) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Местен служител към Делегацията на Съюза в Египет - Прекратяване на договор - Непредоставяне от Делегацията на египетското ведомство за социално осигуряване на удостоверението за прекратяване на служебното правоотношение на служителя и неуреждане във връзка с това на неговото положение - Погасителна давност - Продължаващо увреждане - Частична недопустимост - Принцип на добра администрация - Разумен срок - Член 41 от Хартата на основните права - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Сигурна вреда - Причинно-следствена връзка))
 (2016/C 048/52)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Randa Chart (Волуве Сен Ламбер, Белгия) (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)
 Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Предмет
 Иск за обезщетение на вредите, които ищцата твърди, че е претърпяла поради непредоставянето от Делегацията на Европейския съюз в Кайро (Египет) след нейното напускане на удостоверение за прекратяване на служебното ѝ правоотношение на египетското ведомство за социално осигуряване и последвалото във връзка с това неуреждане на нейното положение.
 Диспозитив
 1)
 Осъжда Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) да заплати обезщетение от 25 000 EUR на г-жа Randa Chart.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Г-жа Chart понася две десети от направените от нея съдебни разноски и две десети от тези, които са направени от ЕСВД.
 4)
 ЕСВД понася осем десети от направените от нея съдебни разноски и осем десети от тези, които са направени от г-жа Chart.
 (1) ОВ C 159, 26.5.2014 г.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/7
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 15 януари 2009 г. — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
 (Дело C-16/09)
 2009/C 90/11
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Gudrun Schwemmer
 Ответник: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
 Преюдициални въпроси
 1)
 Нормата на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1), следва ли да се прилага по аналогия с член 10, буква а) от Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) No 1408/71 (2), към случаите, в които родителят с право на обезщетения не е поискал семейните обезщетения, на които има право в страната на заетост?
 2)
 В случай че член 76, параграф 2 от Регламент No 1408/71 следва да се прилага по аналогия: въз основа на какви съображения за преценка компетентната по отношение на семейните обезщетения институция на страната на пребиваване може да приложи член 10, буква а) от Регламент No 574/72, все едно че в страната на заетост са били отпуснати обезщетения? Може ли да се ограничи правото на преценка на институцията да приеме, че в страната на заетост са получени семейни обезщетения, когато лицето с право на обезщетения съзнателно не е поискало семейните обезщетения, на които има право в страната на заетост, за да навреди на лицето, което има право на обезщетения за деца в страната на пребиваване?
 (1) ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.
 (2) ОВ L 074, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/78
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 10 ноември 2009 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-70/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Възражение за паралелна жалба - Явна недопустимост)
 2010/C 24/146
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: C. Cipressa, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и J. Currall)
 Предмет
 Отмяна на решението на Комисията да не уважи искането на жалбоподателя за възстановяване на частта от направените от него разходи, за която Комисията е била осъдена с Определение на Първоинстанционния съд от 6 март 2006 г. по дело T 176/04 — Искане за обезщетение — Дело T-176/04 DEP, върнато за ново разглеждане от Първоинстанционния съд с Определение от 6 юли 2009 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля първото, второто, третото и шестото искане по жалбата на г-н Marcuccio като явно недопустими.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски по отношение на първото, второто, третото и шестото искане по жалбата на г-н Marcuccio, включително разноските, направени в рамките на производството по дело T-176/04 DEP.
 (1) ОВ C 223, 22.9.2007 г., стр. 20.


text:
 10.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/9
 Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. — Warsteiner Brauerei Haus Cramer/СХВП — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)
 (Дело T-243/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „ALOHA 100 % NATURAL“ - По-ранна национална словна марка „ALOA“ - Абсолютно основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 233/15
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG (по-рано International Brands Germany GmbH & Co. KG) (Warstein, Германия) (представители: B. Hein и M.-H. Hoffmann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и впоследствие A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Stuffer SpA (Bolzano, Италия) (представител: F. Jacobacci, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 14 март 2012 г. (преписка R 1058/2011-1) относно производство по възражение между Stuffer SpA и Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG, по-рано International Brands Germany GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/26
 Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 27 април 2017 г. — M.G. Tjebbes и др./Minister van Buitenlandse Zaken
 (Дело C-221/17)
 (2017/C 239/32)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: M.G. Tjebbes, G.J.M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux
 Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално в светлината на член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че поради липсата на конкретна преценка от гледна точка на принципа на пропорционалност — що се отнася до последиците за заинтересованото лице от гледна точка на правото на Съюза, когато това лице загубва гражданството си — тези норми не допускат законови разпоредби като разглежданите в главното производство, които предвиждат, че:
 а)
 пълнолетно лице, което притежава и гражданство на трета държава, загубва ex lege гражданството на своята държава членка и следователно гражданството на Съюза, когато в продължение на непрекъснат период от десет години то е имало обичайно пребиваване в чужбина и извън Европейския съюз, макар и да съществуват възможности за прекъсване на този срок от десет години?
 б)
 при определени обстоятелства малолетно или непълнолетно лице загубва ex lege гражданството на своята държава членка и следователно гражданството на Съюза, когато негов родител загуби гражданството си в хипотезата по буква а)?


text:
 13.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/15
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 10 ноември 2014 година
 по дело E-8/14
 Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
 (Неизпълнение на задълженията на договаряща страна — Директива 2009/38/ЕО — неприлагане)
 (2015/C 158/09)
 По дело Е-8/14 Надзорният орган на ЕАСТ/Исландия – ИСК за постановяване, че като не е приела в определения срок и/или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ относно всички мерки, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 27 от приложение XVIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (преработена), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение No 54/2010 на Съвместния комитет на ЕИП от 30 април 2010 г., Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно въпросния акт и по член 7 от Споразумението за ЕИП – Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 10 ноември 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че с неприемането в определения срок на всички мерки, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 27 от приложение XVIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (преработена), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение No 54/2010 на Съвместния комитет на ЕИП, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно въпросния акт и по член 7 от Споразумението.
 2.
 Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.