text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/34
 Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Janssen-Cases/Комисия
 (Дело T-688/16 R)
 ((Обезпечително производство - Публична служба - Обявяване на свободна длъжност - Омбудсман на Комисията - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2017/C 121/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Молител: Mercedes Janssen-Cases (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 Молба с правно основание член 278 и член 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 15 юни 2016 г. за назначаване на г-н X за омбудсман на Комисията, считано от 1 октомври 2016 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/3
 Определение на Съда (осми състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 1 de Granada — Испания) — Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega
 (Дело C-86/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Последователни срочни трудови договори в публичния сектор - Клауза 3, точка 1 - Понятие за работник на срочен трудов договор - Клауза 5, точка 1 - Мерки за предотвратяване на злоупотребата с последователни срочни трудови договори или правоотношения - Санкции - Трансформиране на срочно трудово правоотношение в правоотношение по трудов договор с неопределена продължителност, който не води до постоянно назначение - Право на обезщетение))
 (2015/C 127/04)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social no 1 de Granada
 Страни в главното производство
 Ищец: Marta León Medialdea
 Ответник: Ayuntamiento de Huetor Vega
 Диспозитив
 1)
 Клауза 2 и клауза 3, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г. и съдържащо се в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкуват в смисъл, че работник като ищеца в главното производство попада в приложното поле на това рамково споразумение, ако е сключил с работодателя си срочни трудови договори по смисъла на тези клаузи.
 2)
 Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не предвижда ефективна мярка за санкциониране на злоупотребите по смисъла на клауза 5, точка 1 от рамковото споразумение, произтичащи от използването на последователни срочни трудови договори в публичния сектор, тъй като във вътрешния правен ред не се предвижда ефективна мярка за санкциониране на такива злоупотреби.
 3)
 Запитващата юрисдикция следва да прецени в съответствие с националните законодателство, колективни трудови договори и/или практика от какво естество трябва да бъде обезщетението, предоставяно на работник като ищеца в главното производство, за да бъде то достатъчно ефективна мярка за санкциониране на злоупотребите по смисъла на клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа.
 При необходимост запитващата юрисдикция следва също, доколкото е възможно, да тълкува релевантните вътрешноправни норми в съответствие с правото на Съюза.
 (1) ОВ C 142, 12.5.2014 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/29
 Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. от Roca срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-412/10, Roca/Комисия
 (Дело C-638/13 P)
 2014/C 52/52
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Roca (представител: P. Vidal Martínez, abogada)
 Друга страна в производството:Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се приемат доводите, изложени от Roca в настоящата жалба.
 —
 да се отмени частично решението на Общия съд от 16 септември 2013 г. по дело T-412/10.
 —
 да се уважат исканията, направени от Roca, като се намали размерът на наложената му глоба.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от Roca в настоящото производство, както и тези по дело T-412/10, доколкото то се отнася до същите основания за обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на принципите на мотивиране, недопускане на дискриминация и равно третиране във връзка с преценката за по-малката тежест на нарушението на Roca, произтичаща от по-малката гама засегнати от нарушението продукти и от изопачаването на фактите, приети за доказани в решението.
 2.
 Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на практиката на Съда на Европейския съюз, нарушение на принципите на равно третиране и на оправданите правни очаквания в приложение на Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1).
 (1) ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/7
 Определение на Съда (шести състав) от 30 януари 2014 г. — Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-324/13 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Общността - Словна марка PATRICIA ROCHA - Възражение на притежателя на национална словна марка ROCHAS - Отказ на регистрация от отдела по споровете на СХВП - Недопустимост на жалбата, подадена пред апелативния състав на СХВП))
 2014/C 184/10
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Consultadoria e Serviços, Lda (представител: A. J. Rodrigues, advogado)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на Общия съд (пети състав) от 10 април 2013 г. по дело Fercal — Consultadoria e Serviços/СХВП — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA) (T-360/11), с което Общият съд отхвърля жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 април 2011 г. (преписка R 2355/2010-2) във връзка с процедура по възражение между Parfums Rochas SAS и Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Fercal — Consultadoria e Serviços Lda да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/23
 Решение на Общия съд от 3 октомври 2012 г. — Jurašinović/Съвет
 (Дело T-465/09) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Заявление за достъп до докладите, изготвени между 1 август и 31 август 1995 г. от наблюдателите на Европейския съюз в Хърватия - Отказ за достъп - Риск от засягане на защитата на международните отношения - Предходно оповестяване)
 2012/C 355/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ivan Jurašinović (Анжер, Франция) (представители: адв. M. Jarry и адв. N. Amara-Lebret)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално C. Fekete и K. Zieleśkiewicz, впоследствие C. Fekete и J. Herrmann)
 Предмет
 Искане главно за отмяна на решението на Съвета от 21 септември 2009 г., с което се предоставя достъп до някои от докладите, изготвени между 1 август и 31 август 1995 г. от наблюдателите на Европейския съюз в Хърватия, област Книн
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Ivan Jurašinović да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/4
 Жалба, подадена на 15 февруари 2017 г. от Société des produits Nestlé SA срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 15 декември 2016 г. по дело T-112/13: Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-84/17 P)
 (2017/C 178/04)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Société des produits Nestlé SA (представител: G.S.P. Vos, advocaat)
 Други страни в производството: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение на Общия съд на Европейския съюз от 15 декември 2016 г., дело T-112/13, на основание, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламента относно марката на Европейския съюз (1), и
 —
 да осъди Mondelez UK Holdings & Services Ltd — ответник в настоящото производство и жалбоподател в производството пред Общия съд, да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Nestlé обжалва решението на Общия съд с мотива, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 207/2009, изменен с Регламент (ЕС) No 2015/2424 (2).
 По-специално Nestlé обжалва решението на Общия съд, тъй като по въпроса на каква част от територията е необходимо да се установи отличителният характер, придобит чрез използване на марката, приема, че това би трябвало да е територията на Европейския съюз, т.е. на всички съответни държави членки.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/2424 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за изменение на Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета относно марката на Общността и Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2869/95 на Комисията относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (ОВ L 341, 2015 г., стр. 21).
 (2) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/5
 Решение на Съда (седми състав) от 5 октомври 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Riigikohus — Естония) — F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ
 (Дело C-572/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Индустриална и търговска собственост - Патент - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) No 469/2009 - Член 21, параграф 2 - Преходни разпоредби - Сертификат, издаден в съответствие с националното законодателство на държава членка преди присъединяването ѝ към Европейския съюз - Тълкуване на член 21, параграф 2 - Срок на действие на сертификата - Валидност на член 21, параграф 2 - Промени във вторичното право, произтичащи пряко от акта за присъединяване - Липса на компетентност на Съда))
 (2016/C 441/06)
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Riigikohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: F. Hoffmann-La Roche AG
 Ответник: Accord Healthcare OÜ
 Диспозитив
 1)
 Не е от компетентността на Съда на Европейския съюз да се произнася по валидността на член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти, изменен с Акта относно условията за присъединяване на Република Хърватия и промените в Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия.
 2)
 Член 21, параграф 2 от Регламент No 469/2009, изменен, трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към отнасящия се до определен лекарствен продукт сертификат за допълнителна закрила, издаден от държава членка преди присъединяването ѝ към Европейския съюз. Доколкото за този лекарствен продукт в Европейското икономическо пространство има издадено разрешение за пускане на пазара отпреди издаването на такова разрешение в тази държава членка и евентуално отпреди присъединяването ѝ към Съюза, само първото посочено разрешение за пускане на пазара трябва да се взема предвид за целите на определянето на срока на действие на въпросния сертификат за допълнителна закрила.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/13
 Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 17 февруари 2015 г. — Emmanuel Lebek/Janusz Domino
 (Дело C-70/15)
 (2015/C 171/15)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Najwyższy
 Страни в главното производство
 Взискател: Emmanuel Lebek
 Заинтересовано лице: Janusz Domino
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че упоменатата в него възможност за ответника да започне дело, за да оспори решението, обхваща както случая, в който за него е възможно да започне делото в предвидения в националното право срок за това, така и случая, в който срокът е изтекъл, но е възможно да се подаде молба за възстановяване на срока, а впоследствие — след като молбата бъде уважена — да се пристъпи и към самото оспорване чрез съответния способ за това?
 2)
 Трябва ли член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1348/2000 на Съвета (2) да се тълкува в смисъл, че изключва прилагането на разпоредбите на националното право относно възможността за възстановяване на срока, или трябва да се тълкува в смисъл, че ответникът има избор — или да подаде молба съгласно тази разпоредба, или да използва съответния национален правен институт?
 (1) ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.
 (2) ОВ L 324, стр. 79.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/37
 Жалба, подадена на 17 април 2014 г. — The Smiley Company/СХВП (Изображение на лице)
 (Дело T-242/14)
 2014/C 282/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представител: A. Freitag, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 януари 2014 г. по преписка R 836/2013-1,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща изображение във формата на лице, за стоки от класове 29 и 30 — заявка за марка на Общността No 1 1 1 68 762
 Решение на проверителя: отказва регистрация на заявената марка на основание на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/13
 Решение на Общия съд от 22 ноември 2011 г. — mPAY24/СХВП — Ultra (MPAY24)
 (Дело T-275/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността MPAY24 - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Поправка на решението от апелативния състав - Несъществуващ акт - Правило 53 от Регламент (ЕО) No 2868/95)
 2012/C 13/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: mPAY24 GmbH (Виена, Австрия) (представители: H.-G. Zeiner et S. Di Natale, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Словения)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение от 22 март 2010 г. на първи апелативен състав на СХВП (преписка R 1102/2008-1), в рамките на производство за обявяване на недействителността на марка между Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav и mPAY24 GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение от 22 март 2010 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (преписка R 1102/2008-1).
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 234, 28.8.2010 г.


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/62
 Жалба, подадена на 8 февруари 2017 г. — Kuka Systems/EUIPO (Matrix light)
 (Дело T-87/17)
 (2017/C 104/86)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Kuka Systems GmbH (Аусбург, Германия) (представители: B. Maneth и C. Huch-Hallwachs, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Matrix light“ — заявка за регистрация No 14 779 714
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 886/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 207/2009.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/31
 Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — Ecolab Deutschland и Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA
 (Дело T-243/17)
 (2017/C 221/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Германия) и Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard и P. Sellar, lawyers)
 Ответник: Европейска агенция по химикали
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени решението на Европейската агенция по химикали („ECHA“) за включването на дружеството Sasol Chemie GmbH & Co. KG като активен доставчик на веществото 1-пропанол в списъка по член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012 (1) („списъка по член 95“) за продукти от видове 1, 2 и 4,
 —
 да осъди ECHA да заплати съдебните разноски по производството.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 95, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) No 528/2012
 —
 Жалбоподателите изтъкват, че ECHA не е изпълнила правните изисквания за включване на дружество като Sasol в списъка по член 95, както е предвидено в член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012, тъй като за Sasol е било невъзможно да подаде пълно досие до ECHA. Според жалбоподателите досието му не е могло да съдържа копие от метода на изпитване Comet Assay или писмо за достъп, предоставящо права на позоваване на този метод.
 2.
 Второ основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация
 —
 Жалбоподателите изтъкват, че като е приела за пълно подаденото от Sasol за целите на включване в списъка по член 95 досие, ECHA е третирала различно дружества в сходно положение, без да има обективна обосновка, в нарушение на принципа за недопускане на дискриминация.
 3.
 Tрето основание: нарушение на установеното от Регламент (ЕС) No 528/2012 равно третиране, както и създаването на нелоялна конкуренция
 —
 Жалбоподателите твърдят, че като е включила Sasol в списъка по член 95, ECHA не е приложила правилата по членове 62 и 63 от Регламент (ЕС) No 528/2012, които са създадени, за да гарантират равно третиране между дружествата — като жалбоподателите — които са взели участие в разглеждането на 1-пропанола и тези като Sasol, които не са.
 (1) Регламент (ЕС) No 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, стр. 1).


text:
 3.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/10
 Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Total SA и Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 14 юли 2011 г. по дело T-190/06, Total и Elf Aquitaine/Комисия
 (Дело C-495/11 P)
 2011/C 355/17
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Total SA и Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и A. Noël-Baron, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Съда:
 Главно искане:
 —
 на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. по дело Total и Elf Aquitaine/Комисия, T-190/06,
 —
 да уважи исканията, предявени в първоинстанционното производство пред Общия съд,
 —
 вследствие на това да отмени член 1, букви o) и п), член 2, буква и), член 3 и член 4 от Решение на Комисията C(2006) 1766 окончателен от 3 май 2006 г.,
 при условията на евентуалност:
 —
 на основание член 261 ДФЕС да отмени глобите, наложени солидарно на Elf Aquitaine и Total по силата на член 2, буква и) от горепосоченото решение на Комисията,
 при условията на евентуалност спрямо предходното:
 —
 на основание член 261 ДФЕС да измени размера на глобите, наложени солидарно на Elf Aquitaine и Total по силата на член 2, буква и) от горепосоченото решение на Комисията,
 при всички положения
 , да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, включително направените от Elf Aquitaine и Total пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите излагат пет правни основания в подкрепа на главното си искане, едно правно основание, посочено при условията на евентуалност, и едно правно основание, посочено при условията на евентуалност спрямо предходното.
 С първото правно основание Total SA и Elf Aquitaine SA твърдят, че Общият съд нарушил член 5 ДЕС, тъй като потвърдил приложеният в случая от Комисията принцип на автоматична отговорност на дружеството майка за нарушенията, извършени от дъщерното му дружество, обоснован с понятието за предприятие по смисъла на член 101 ДФЕС. Подобен подход бил несъвместим с принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност (първа част), както и на пропорционалност (втора част).
 С второто правно основание жалбоподателите се позовават на явно погрешно тълкуване на националното право и на понятието за предприятие, в частност тъй като Общият съд придал неправилна юридическа стойност на принципа на автономия на юридическите лица.
 С третото правно основание жалбоподателите поддържат по същество, че Общият съд преднамерено не се съобразил с наказателноправното естество на санкциите в правото на конкуренцията и с новите задължения, произтичащи от Хартата на основаните права на ЕС. Всъщност Общият съд приложил неправомерно и погрешно понятието за предприятие в правото на Съюза, без да отчита презумпцията за автономия, на която се основава националното дружествено право, и с наказателноправното естество на санкциите в правото на конкуренция. Освен това жалбоподателите поддържат, че Общият съд трябвало служебно да обяви незаконосъобразността на действащата система на административно производство пред Комисията.
 С четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че в резултат на погрешно тълкуване на принципите на справедливост и равни процесуални възможности е нарушено правото на защита. Всъщност Общият съд одобрил прибягването от страна на Комисията до probatio diabolica и допуснал грешка, като постановил, че независимостта на дъщерно дружество трябва да се преценява по общ начин в зависимост от капиталовата му връзка с дружеството майка, докато тя трябвало да се преценява в зависимост от поведението му на определен пазар.
 С петото правно основание жалбоподателите сочат, че Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото по отношение на задължението за мотивиране на Комисията (първа част). Освен това страните твърдят, че Общият съд допуснал нарушение като заместил мотивите на Комисията със свои мотиви (втора част).
 С шестото правно основание страните искат при условията на евентуалност отмяна на наложените им глоби.
 Накрая със седмото правно основание, изтъкнато при условията на евентуалност спрямо предходното, страните искат намаляване на размера на наложените им глоби.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/46
 Жалба, подадена на 14 февруари 2007 г. от José António de Brito Sequeira Carvalho срещу решение, постановено на 13 декември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-17/05, Brito Sequeira Carvalho/Комисия
 (Дело T-40/07 P)
 (2007/C 82/98)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: José António de Brito Sequeira Carvalho (Брюксел, Белгия) (представител: O. Martins, адвокат)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за допустима и основателна;
 —
 да се нареди на Комисията да представи служебно досие, съдържащо всички документи, които се отнасят до жалбоподателя и които се намират в неговото административно досие, на IDOC в медицинската служба, и на всяко друго място, и преди всичко документите и актовете по първоначалната процедура от 2 февруари 2001 г. относно твърдените доказателства за клеветнически действия, които се приписват на жалбоподателя;
 —
 да се нареди на Комисията да изложи правното основание за образуване от длъжностно лице от Комисията на медицинска процедура относно психическото здраве на жалбоподателя, непосредствено след назначаването му от ОН в рамките на административно разследване на клеветническите действия, както и да представи опис на актовете, свързани с посочената първоначална процедура;
 —
 да се отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз по дело F-17/05;
 —
 да се установи незаконосъобразността на медицинската процедура, заменила административната процедура, започнала през 2001 г. и все още незавършила;
 —
 да се установи нарушение на принципа на разумния срок на посочената незавършила процедура;
 —
 да се установи недействителност поради липса на компетентност, липса на мотиви и нищожност на акта от 18 юни 2004 г. на длъжностно лице от Комисията и липса на връзка на този акт с Комисията;
 —
 да се установи юридическата недействителност на акта на ОН от 28 юни 2004 г. и неговата непротивопоставимост на жалбоподателя, на когото този акт не е бил съобщен;
 —
 да се установи наличието на паралелно служебно досие в Комисията, съдържащо неистински сведения от личен характер, които увреждат жалбоподателя;
 —
 да установи недействителност и незаконосъобразност на медицински акт от 13 юли 2004 г., който забранява на жалбоподателя достъп до сградите на Комисията, без мотивирано решение на ОН в съответната форма;
 —
 да се установи недействителност на акта от 22 септември 2004 г. на длъжностно лице от Комисията, с който се иска удължаване с шест месеца на така наречения служебен отпуск по болест на жалбоподателя и на другите последващи актове, отнасящи се до предходни документи на длъжностно лице от ОН от юни 2004 г.;
 —
 да уважи останалата част от исканията, направени пред първоинстанционния съд;
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 В жалбата си жалбоподателят твърди, че Съдът е допуснал грешка, като е основал решението си на неправилно правно основание, а именно член 59 от Правилника относно служебния отпуск по болест като, според жалбоподателя, Комисията не е взела предвид член 86 от Правилника и приложение IХ към него, както и текстовете относно провеждането на административни разследвания и дисциплинарни процедури. Освен това жалбоподателят твърди, че Съдът не е зачел правото му на защита и е нарушил член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, както и принципа на справедлив съдебен процес, произнасяйки се въз основа на непълно досие, а също и че не се е произнесъл относно твърдението за наличие на паралелно досие. Той твърди също така, че Съдът, като се е произнесъл на база на неистински доказателства, е нарушил член 8 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи. Освен това той упреква Съда, че в атакуваното решение той не е изразил становище по искането на жалбоподателя за възобновяване на производството. Той поддържа също така, че Съдът незаконосъобразно се е въздържал да изведе правни последици от твърдяната липса на компетентност на органа, взел решението за служебния отпуск по болест, което Съдът е трябвало, според жалбоподателя, да обяви за недействително поради липса на компетентност и липса на мотиви.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/23
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Reed der Nederlandan на 3 август 2007 г. — Staatssecretaris van Financiën/Hauschen & Schrouff Orientel Foods Trading BV
 (Дело C-375/07)
 (2007/C 269/45)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Reed der Nederlandan.
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën.
 Ответник по жалбата: Hauschen & Schrouff Orientel Foods Trading BV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Попадат ли листовете, описани в приложението към Регламент (ЕО) No 1196/97 на Комисията от 27 юни 1997 година (1), в позиция 1905 от Комбинираната номенклатура, когато те са приготвени от оризово брашно, сол и вода и след това са изсушени, но не са преминали топлинна обработка?
 2)
 В зависимост от отговора на предишния въпрос, валиден ли е посоченият по-горе регламент?
 3)
 Трябва ли член 871 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (2), съответно изменен с Регламент (ЕО) No 1677/98 на Комисията от 29 юли 1998 година (3), да се тълкува в смисъл, че тогава, когато съгласно член 871, параграф 1 митническата служба е длъжна да препрати даден случай на Комисията, преди да може да реши в този случай да не извършва последващо счетоводно оформяне, то националният съд, сезиран с жалба на носителя на митническото задължение срещу решението на митническата служба за (фактическо) пристъпване към последващо счетоводно оформяне, няма право да отменя последващото счетоводно оформяне, отчитайки, че предвидените в член 220, параграф 2, буква б) условия за (задължително) последващо счетоводно оформяне са били изпълнени, когато това заключение не се поддържа от Комисията?
 4)
 Ако отговорът на третия въпрос е, че фактът, че Комисията има право да вземе решение във връзка с допълнително събиране на мита, не включва ограничаване на правомощието на националните съдилища, които трябва да се произнесат по жалба във връзка с допълнително събиране на мита, то съдържа ли общностното право друг механизъм, който гарантира единното му прилагане, в случай на разминаване между заключенията на Комисията и на националния съд относно критериите, които трябва да се прилагат в рамките на член 220 от Митническия кодекс (4), за да се реши дали грешка, допусната от митническата служба, може да бъде установена от носителя на митническото задължение?
 (1) Регламент относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 170, стp. 13).
 (2) OВ 1993 L 253, стp. 1.
 (3) OВ 1998 L 212, стp. 18.
 (4) ОВ 1992 L 302, стр. 1.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/14
 Решение на Съда (седми състав) от 4 май 2017 г. — August Storck KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 (Дело C-417/16 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 7, параграф 1, буква б) - Абсолютни основания за отказ - Фигуративна марка - Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо - Отличителен характер))
 (2017/C 213/16)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: August Storck KG (представители: I. Rohr и P. Goldenbaum, Rechtsanwältinnen)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда August Storck KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 428, 21.11.2016 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/15
 Определение на Съда (седми състав) от 7 юли 2011 г. — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-536/10 P) (1)
 (Жалба - Марка на Общността - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Словен знак „ROI ANALYZER“)
 2011/C 311/22
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (представител: W. Göpfert, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Общия съд (втори състав) от 10 септември 2010 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (T-233/08), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. относно отхвърляне на жалбата срещу решението на проверителя, с което се отказва регистрацията на словния знак „ROI ANALYZER“ като марка на Общността за определени продукти и услуги от класове 9, 35 и 42 — Отличителен характер на марката
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата, като частично явно недопустима и частично явно лишена от правно основание.
 2.
 Осъжда MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/28
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 17 октомври 2011 г. — Lowlands Design Holding BV/Minister van Financiën
 (Дело C-524/11)
 (2012/C 25/47)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Lowlands Design Holding BV
 Ответник: Minister van Financiën
 Преюдициални въпроси
 Как следва да се тълкуват подпозиции 6209 20 и 6211 42 по Комбинираната номенклатура, както и подпозиция 9404 30 по Комбинираната номенклатура във връзка с тарифното класиране на артикули за бебета и малки деца, като разглежданите в настоящото производство?


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/21
 Иск, предявен на 29 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-516/10)
 ()
 2011/C 13/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и E. Montaguti)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като запазва в действие член 5 във връзка с член 2, параграфи 3 и 4, както и член 6, параграф 2, буква ж) от VGVG (Vorarlberger Grundverkehrsgesetz, Закон за сделките със земя на провинция Vorarlberger) Република Австрия нарушава членове 49 и 63 ДФЕС;
 —
 да се установи, че като запазва в действие член 6, параграф 2, буква г) във връзка с член 2, параграфи 3 и 4 от VGVG, Република Австрия нарушава членове 49 и 63 ДФЕС;
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията не поставя под съмнение обстоятелството, че държавите членки имат право да предвидят ограничения за придобиването на поземлени имоти по съображения от обществен интерес. Въпреки това, посочените в исканията разпоредби от Vorarlberger Grundverkehrsgesetzes (Закон за сделките със земя на провинция Vorarlberger, наричан по-нататък VGVG) представлявали ограничение, което не било пропорционално на свободата на движение на капитали и на свободата на установяване.
 По-специално, не било пропорционално т.нар. „Interessentenregel“ („правило на заинтересованата страна“), според което при придобиване на земеделска земя следвало да се отдава приоритет на земеделските производители пред лицата, които не се занимават със селско стопанство. Последващото ползване на съответната земеделска земя за нуждите на селското стопанство можело да се гарантира например дори и в случай, че потенциалният приобретател възнамерявал да отдаде съответната земя дългосрочно под аренда на лицето, което към съответния момент е неин арендатор.
 Също така не било ясно защо „правилото на заинтересованата страна“ се прилагало дори и тогава, когато досегашният собственик я апортирал като непарична вноска в капитала на търговско дружество или я включвал в имуществото на фондация, независимо дали се гарантирало последващото ползване на земята за нуждите на селското стопанство.
 Според Комисията не било пропорционално и повторното прилагане на посоченото „правило на заинтересованата страна“, когато не се стигало до сключване на договор за покупко-продажбата поради причини, за които не отговарял продавачът.
 Накрая Комисията възразява срещу пропускът във VGVG да се предвиди каквото и да е правило, което да позволява в случай, че собственикът земеделски производител няма интерес да обработва земеделската земя, да може да я продава при отпадане на задължението за приобретателя да продължава да я ползва за нуждите на селското стопанство.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/24
 Жалба, подадена на 6 септември 2011 г. — Oster Weinkellerei/СХВП — Viñedos Emiliana (Igama)
 (Дело T-474/11)
 2011/C 319/51
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Andreas Oster Weinkellerei KG (Кохем, Германия) (представител: N. Schindler, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Viñedos Emiliana, SA (Сантяго, Чили)
 Искания на жалбоподателя:
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 юни 2011 г. по преписка R 637/2010-2;
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя;
 —
 при условията на евентуалност, да спре производството по делото до постановяване на окончателно решение по висящото пред СХВП производство по обявяване на недействителност, номер на преписката 000005716 C.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Igama“ за стоки от клас 33
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Viñedos Emiliana, SA
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „GAMMA“ за стоки от клас 33
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/47
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 април 2016 г. — Rouffaud/ЕСВД
 (Дело F-59/13 RENV) (1)
 ((Публична служба - Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна на решението му - Персонал на ЕСВД - Договорно нает служител - Договорно нает служител със спомагателни функции - Преобразуване на договор на договорно служител със спомагателни функции в договор на договорно нает служител за неопределено време - Отказ))
 (2016/C 191/67)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Thierry Rouffaud (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. De Montigny, avocats)
 Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението да се отхвърли молбата на жалбоподателя последователните му срочни договори да бъдат преобразувани в договор за неопределено време и стажът му като договорно нает служител със спомагателни функции да бъде зачетен за служебен стаж, придобит като договорно нает служител.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски по дела F-59/13 и F-59/13 RENV.
 3)
 Осъжда Европейската служба за външна дейност да понесе направените от нея съдебни разноски по дело T-457/14 P и да заплати съдебните разноски, направени от г-н Thierry Rouffaud по дело T-457/14 P.
 (1) ОВ C 233, 10.8.2013 г., стр. 14 (първоначално дело F-59/13).


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/21
 Решение на Съда (пети състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-286/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директиви 2006/12/ЕО и 91/689/ЕИО - Опасни отпадъци - Задължение за изготвяне приемане на план за управление на опасните отпадъци - Задължение за създаване на интегрирана и адекватна мрежа от инсталации за обезвреждане на опасните отпадъци - Директива 1999/31/ЕО - Депониране на отпадъци - Обезвреждане на опасните отпадъци)
 2009/C 267/36
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 1, параграф 2 и член 6 от Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци (ОВ L 377, стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 91) и на член 5, параграфи 1 и 2, член 7, параграфи 1и 4 и член 8 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година относно отпадъците (ОВ L 114, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 45), [която заменя Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г., съответно изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 г.] — Нарушение на член 3, параграф 1, членове 6—9, член 13 и член 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94) — Неизпълнение на задължението за изготвяне на план за управление на опасните отпадъци, съответстващ на изискванията на общностното законодателство и за създаване на интегрирана и адекватна мрежа от инсталации за обезвреждане на опасните отпадъци — Неизпълнение на задълженията относно управлението и депонирането на отпадъците
 Диспозитив
 1)
 Република Гърция,
 —
 като не е изготвила и приела в разумен срок план за управление на опасните отпадъци, съответстващ на изискванията на приложимото общностно законодателство и като не е създала интегрирана и адекватна мрежа от инсталации за обезвреждане на опасните отпадъци, която да се характеризира с използване на най-подходящите методи, за да се осигури висока степен на закрила на околната среда и на общественото здраве,
 —
 като не е приела всички необходими мерки, за да гарантира по отношение на управлението на опасните отпадъци съобразяване с членове 4 и 8 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година относно отпадъците и член 3, параграф 1, членове 6—9, 13 и 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци,
 не е изпълнила задълженията си, първо, по член 1, параграф 2 и член 6 от Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци, във връзка с член 5, параграфи 1 и 2, и член 7, параграф 1 от Директива 2006/12/ЕО, второ, по член 1, параграф 2 от Директива 91/689, във връзка с членове 4 и 8 от Директива 2006/12/ЕО, както и, трето, по член 3, параграф 1, членове 6—9, 13 и 14 от Директива 1999/31.
 2)
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/14
 Решение на Съда (осми състав) от 3 декември 2009 г. — Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
 (Дело C-476/08 P) (1)
 (Обжалване - Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 и Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 - Възлагани от общностните институции за тяхна сметка обществени поръчки - Грешка в доклада на комисията за оценка - Задължение за мотивиране на отхвърлянето на офертата на оферент)
 2010/C 24/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, dikigoros)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Wilderspin и E. Manhaeve)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 10 септември 2008 г. по дело Evropaïki Dynamiki/Комисия (T-59/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна на решението на Комисията от 23 ноември 2004 г., отхвърлящо офертата, представена от жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка относно предоставянето на услуги, свързани с развитието и поддръжката на информационни системи и свързаните услуги по техническо обслужване, предназначени за финансовите информационни системи на ГД „Земеделие и развитие на селските райони“, както и за отмяна на решението да възложи обществената поръчка на друг оферент — Задължение за мотивиране на отхвърлянето на офертата на оферент
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 19, 24.1.2009 г.


text:
 7.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/71
 Жалба, подадена на 29 май 2015 г. — Hmicho/Комисия
 (Дело T-275/15)
 (2015/C 294/86)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Samir Hmicho (Пул, Обединено кралство) (представители: V. Davies, Solicitor, и T. Eicke, QC)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 г. относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 147, стр. 14), и/или Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 64, стp. 41), и/или Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/784 на Съвета от 19 май 2015 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 124, стp. 13), доколкото те се отнасят до жалбоподателя;
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 г. относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 16, стp. 1), и/или Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/375 oт 6 март 2015 година да изпълнение на Регламент (EС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 124, стp. 1), и/или Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/780 на Съвета от 19 май 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 64, стp. 10), доколкото тe се отнасят до жалбоподателя;
 —
 да отмени решението на Съвета, съдържащо се в писмо от 20 май 2015 г., референтен No SGS15/06024, с което се потвърждава вписването на жалбоподателя и се „изменя информацията относно [жалбоподателя], посочена в решението и регламента за изпълнение;
 —
 да осъди Европейския съюз да заплати обезщетение на жалбоподателя;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 С първото си основание жалбоподателят твърди липса на правно основание за налагането на ограничителни мерки срещу него и/или че е налице явна грешка в преценката, въз основа на това, че няма рационална връзка между него и лицата, към които са насочени ограничителните мерки, приети от Съюза, а именно тези, които са се възползвали от или са поддържали сирийския режим.
 С второто си основание жалбоподателят твърди, че Решения 2013/255/ОВППС, 2015/383 и 2015/784 на Съвета, Регламенти No 36/2012, No 2015/375 и No 2015/780 на Съвета, и/или решението от 20 май 2015 г., нарушават неговите основни права, защитени от Хартата на основните права на ЕС и/или от Европейската конвенция за защита на правата на човека, включително правото на жалбоподателя на човешко достойнство, правото на добра администрация, включително правото му на защита, задължението за посочване на мотиви и правото да бъде считан за невинен до доказване на противното, правото на ефективно средство за защита и на справедлив процес, правото на зачитане на неговия личен и семеен живот, дома и кореспонденцията му, свободата на стопанска инициатива и правото му на собственост.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/27
 Жалба, подадена на 25 септември 2014 г. от DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 11 юли 2014 г. по дело T-533/10, DTS Distribuidora de Televisión Digital/Комисия
 (Дело C-449/14 P)
 (2014/C 395/33)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. (представители: H. Brokelmann и M. Ganino, abogados)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Telefónica de España, S.A., Telefónica Móviles España, S.A., Кралство Испания и Corporación de Radio y Televisión Española, S.A. (RTVE)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 Да отмени решение от 11 юли 2014 г. на Общия съд DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A./Европейска комисия, T-533/10, и вследствие на това съгласно член 61 от Статута на Съда
 —
 въз основа на наличните данни да уважи исканията, направени в първоинстанционната жалба, и да отмени Решение 2011/1/ЕС (1) на Комисията от 20 юли 2010 г. относно схемата за държавни помощи C38/09 (ex NN 58/09), които Испания възнамерява да предостави на Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE), или
 —
 при условията на евентуалност да върне делото за разглеждане от Общия съд, който да се произнесе с оглед на решението на Съда
 —
 Да осъди Комисията и подпомагащите страни да заплатят съдебните разноски както в настоящото производство, така и в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 1.
 Първо основание, изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС поради неправилно тълкуване на понятието „помощ“
 Обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, като възприема неправилно тълкуване на понятието „помощ“ и по-специално на изискванията, които съгласно решение Laboratoires Boiron (2) трябва да са изпълнени, за да се счита, че дадена такса е неразделна част от държавна помощ.
 2.
 Второ основание, изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС поради недостатъчно изчерпателен контрол в обжалваното решение върху съществуването на държавната помощ и поради изопачаване на испанското право
 Обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не осъществява изчерпателен контрол върху изпълнението на изискванията, установени в решение Régie Networks (1), за да може таксата, наложена на DTS, да се счита за неразделна част от държавната помощ в полза на RTVE и тъй като изопачава испанското право
 3.
 Трето основание, изведено от грешка при прилагането на правото и по-специално на член 106, параграф 2 ДФЕС
 Обжалваното решение е незаконосъобразно поради грешка при прилагането на правото и по-специално на член 106, параграф 2 ДФЕС. То изопачава твърденията на DTS, които целят да се установи, че начинът на финансиране на помощта за RTVE нарушава конкуренцията по непропорционален начин, като възприема тези твърдения като отнасящи се до последиците от помощта в тесен смисъл, а не до последиците от таксите, чрез които тя се финансира. Вследствие на това обжалваното решение съдържа произнасяне ultra petita по въпроси, които не са поставени от DTS в жалбата и не са разглеждани в решението на Комисията, като изменя предмета на спора и превишава пределите на съдебния контрол на Общия съд.
 (1) ОВ 2011, L1, стр. 9
 (2) C-526/04, EU:C:2006:528
 (1) C-333/07, EU:C:2008:764


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/61
 Жалба, подадена на 1 юни 2009 г. — INEOS Healthcare/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
 (Дело T-222/09)
 2009/C 180/112
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: INEOS Healthcare Ltd (Уорингтън, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, Barrister и A. Smith, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Ерусалим, Израел)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 24 март 2009 г. по преписка R 1897/2007-2 и
 —
 да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „ALPHAREN“ за стоки от клас 5
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „ALPHA D3“ за стоки от клас 5, регистрирана в Унгария, словна марка „ALPHA D3“ за стоки от клас 5, регистрирана в Литва, словна марка „ALPHA D3“ за стоки от клас 5, регистрирана в Латвия
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Апелативният състав не е взел предвид обстоятелството, че другата страна в производството пред него не е представила доказателства за приликата между съответните стоки; нарушение на член 75 от Регламент 207/2009 на Съвета и на правото на изслушване, тъй като апелативният състав неправилно e основал съществени части от решението си на доказателства, по които на жалбоподателя не е предоставена възможност да изрази становището си; нарушение на член 76 от Регламент 207/2009 на Съвета, тъй като в производството, свързано с относителните основания за отказ на регистрация, апелативният състав не се е ограничил до разглеждане на исканията на страните и на представените от тях факти, доказателства и доводи; нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка в определянето на съответните потребители и общо в преценката на вероятността от объркване.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/4
 Решение на Съда (голям състав) от 11 март 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Schwerin — Германия) — Rüdiger Jager/Amt für Landwirtschaft Bützow
 (Дело C-420/06) (1)
 (Обща селскостопанска политика - Регламенти (ЕО) No 1254/1999 и (ЕО) No 1782/2003 - Говеждо и телешко месо - Интегрирана система за администриране и контрол на определени схеми за подпомагане на Общността - Регламенти (ЕИО) No 3887/92, (ЕО) No 2419/2001 и (ЕО) No 796/2004 - Молби за предоставяне на помощи за „живи животни“ - Премия за крави с бозаещи телета - Нередност - Неспазване на разпоредбите за идентификация и регистрация на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ - Регламент (ЕО) No 1760/2000 - Изключване на правото на помощ - Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 - Принцип на прилагане с обратна сила на по-лекото наказание)
 (2008/C 107/06)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Schwerin
 Страни в главното производство
 Ищец: Rüdiger Jager
 Ответник: Amt für Landwirtschaft Bützow
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Schwerin — Тълкуване на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166) — Отхвърляне на молба за премия за животни поради установена разлика от повече от 20 % между броя на декларираните животни и броя, установен при проверка — Прилагане с обратно действие на последващи по-леки административни санкции относно премиите за животни, приложими единствено след премахването на системата на премии за животни в съответната държава-членка.
 Диспозитив
 Член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности следва да бъде тълкуван в смисъл, че разпоредбите, установени с членове 66 и 67 с Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители в редакцията му след измененията и поправките, внесени с Регламент (ЕО) No 239/2005 на Комисията от 11 февруари 2005 г., не могат да се прилагат с обратно действие спрямо молба за помощи за „живи животни“, попадаща в приложното поле ratione temporis на Регламент (ЕИО) No 3887/92 на Комисията от 23 декември 1992 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол за определени схеми за помощи на Общността в редакцията му след изменението, внесено с Регламент (ЕО) No 2801/1999 на Комисията от 21 декември 1999 година, която е довела до изключване на правото на помощ по член 10г от този регламент.
 (1) ОВ C 326 от 30.12.2006 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/30
 Решение на Общия съд от 15 януари 2015 г. — Ziegler/Комисия
 (Съединени дела T-539/12 и Т-150/13) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Конкуренция - Пазар на международните услуги по преместване в Белгия - Преместване на длъжностните лица и другите служители на Съюза - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Фиктивни оферти - Обхват на отговорността на дадена институция - Сила на пресъдено нещо - Задължение за полагане на грижа - Причинно-следствена връзка))
 (2015/C 065/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Ziegler SA (Брюксел, Белгия); и Ziegler Relocation SA (Брюксел) (представители: J.-F. Bellis, M. Favart и A. Bailleux, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и A. Bouquet)
 Предмет
 Искане за поправяне, от една страна, на твърдяна вреда в резултат на приемането на Решение C (2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38543 — Международни услуги по преместване), а от друга страна, на твърдяна вреда в резултат на продължаване на практиката на „фиктивни оферти“ след приемането на Решение C (2008) 926 в периода между 11 март 2008 г. и 1 януари 2014 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Ziegler SA понася, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия по дело T-539/12.
 3)
 Ziegler Relocation SA, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия по дело T-150/13.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 27.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 215/15
 Жалба, подадена на 22 май 2013 г. — Nutrexpa/СХВП — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
 (Дело T-271/13)
 2013/C 215/20
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Nutrexpa, SL (Барселона, Испания) (представители: J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño и Y. Sastre Canet, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Милано, Италия)
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 март 2013 г. по преписка R 1285/2012-1, с което се отхвърля заявката за (фигуративна) марка на Общността No 9 056 045„Cuétara MARÍA ORO“ за обозначаване на „консервирани и сушени плодове: консервирани зеленчуци, сухи и печени“ (клас 29) и „брашно и произведения от зърнени храни, хляб, сладкиши и захарни изделия, лед; бисквити“ (клас 30), като вследствие на това марката трябва да се регистрира от СХВП,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „Cuétara MARÍA ORO“ за стоки от класове 5, 29 и 30 — заявка за регистрация на марка на Общността No 9 056 045
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка и фигуративна марка на Общността, съдържащи словния елемент „ORO“ за стоки от класове 29 и 30
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/23
 Преюдициално запитване от Općinski sud u Velikoj Gorici (Хърватия), постъпило на 15 юни 2016 г. — VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika
 (Дело C-335/16)
 (2016/C 296/31)
 Език на производството: хърватски
 Запитваща юрисдикция
 Općinski sud u Velikoj Gorici
 Страни в главното производство
 Ищец: VG Čistoća d.o.o.
 Ответници: Đuro Vladika, Ljubica Vladika
 Преюдициален въпрос
 Как се изчислява таксата за събиране и извозване на битови отпадъци съгласно правото на Съюза и как гражданите на Съюза плащат фактурите за събиране и извозване на битови отпадъци — според обема на изпразнените контейнери или според обема на извозените отпадъци, а също и заплащат ли някакви други такси?


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/37
 Жалба, подадена на 23 март 2016 г. — PayPal/EUIPO — Hub Culture (VENMO)
 (Дело T-132/16)
 (2016/C 191/49)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: PayPal, Inc. (Сан Хосе, Калифорния, Съединени щати) (представители: A. Renck, lawyer и I. Junkar, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Hub Culture Ltd (Hamilton, Бермудски острови)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „VENMO“ — марка на Европейския съюз No 9 509 357
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. по преписка R 2974/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO, както и другата страна в производството пред апелативния състав, ако встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 30.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/24
 Решение на Общия съд от 12 февруари 2015 г. — Compagnie des montres Longines, Francillon/СХВП — Cheng (B)
 (Дело T-505/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „B“ - По-ранна международна фигуративна марка, представляваща две разперени крила - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 107/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Сент-Имие, Швейцария) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, впоследствие P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Xiuxiu Cheng (Будапеща, Унгария)
 Предмет
 Жалба срещу решение на пети апелативен състав на СХВП от 14 септември 2012 г. (преписка R 193/2012-5) относно производство по възражение между Compagnie des montres Longines, Francillon SA и Xiuxiu Cheng.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Compagnie des montres Longines, Francillon SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/25
 Решение на Съда (осми състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Ostravě — Чешка република) — Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje
 (Дело C-447/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Транспорт - Директива 2003/59/ЕО - Изискване за получаване на начална квалификация - Член 4 - Придобити права - Притежатели на свидетелства за управление на превозно средство, издадени преди датите, посочени в член 4 - Освобождаване от изискването за получаване на начална квалификация - Национална правна уредба, която като допълнително условие за това освобождаване предвижда първо да се премине продължаващо обучение с продължителност 35 часа))
 (2016/C 335/33)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Krajský soud v Ostravě
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ivo Muladi
 Ответник: Krajský úřad Moravskoslezského kraje
 Диспозитив
 Член 4 от Директива 2003/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 година относно начална квалификация и продължаващо обучение на водачи на някои пътни превозни средства за превоз на товари или пътници, за изменение на Регламент (ЕИО) No 3820/85 на Съвета и Директива 91/439/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 76/914/ЕИО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която за целите на предвиденото в този член освобождаване от изискването за начална квалификация на водачите на някои пътни превозни средства за превоз на товари или пътници задължава тези водачи първо да преминат продължаващо обучение с продължителност 35 часа, за да могат да извършват въпросната дейност по управление на превозни средства.
 (1) ОВ C 389, 23.11.2015 г.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/9
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия) на 2 юли 2013 г. — H. T./Land Baden-Württemberg
 (Дело C-373/13)
 2013/C 325/14
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: H. T.
 Ответник: Land Baden-Württemberg
 Преюдициални въпроси
 1.
 а)
 Следва ли разпоредбата на член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83/ЕО (1) относно задължението на държавите членки да издават разрешение за пребиваване на лица, на които е предоставен статут на бежанец, да се прилага и в случаите на отмяна на вече издадено разрешение за пребиваване?
 б)
 Във връзка с това трябва ли тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че тя не допуска отмяната или прекратяването на разрешението за пребиваване на лице, на което е предоставен статут на бежанец (например вследствие на експулсиране съгласно националното право), ако не са изпълнени условията по член 21, параграф 3 във връзка с параграф 2 от Директива 2004/83/ЕО, т.е. не са налице „императивни причини, свързани с националната сигурност или с обществения ред“ по смисъла на член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83?
 2.
 При положителен отговор на въпросите по точка 1:
 а)
 Как следва да се тълкува основанието за дерогация „императивни причини, свързани с националната сигурност или с обществения ред“ в член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83/ЕО с оглед на заплахите, произтичащи от извършване на действия по подпомагане на терористична организация?
 б)
 Може ли да се приеме, че са налице „императивни причини, свързани с националната сигурност или с обществения ред“ по смисъла на член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83, ако лице, на което е предоставен статут на бежанец, е подпомагало ПКК [Кюрдска работническа партия], по-специално чрез събиране на дарения и постоянно участие мероприятия с цели, близки до тези на ПКК, дори когато не са изпълнени условията за отпадане на забраната за връщане на бежанци (забраната „non-refoulement“) съгласно член 33, параграф 2 от Женевската конвенция за статута на бежанците и така не са изпълнени условията на член 21, параграф 2 от Директива 2004/83?
 3)
 При отрицателен отговор на въпроса по точка 1а):
 Само при наличието на условията по член 21, параграф 3 във връзка с параграф 2 от Директива 2004/83 (съответно на по-късно приетата идентична разпоредба от Директива 2011/95/ЕС) ли са допустими отмяната и прекратяването на разрешението за пребиваване на лице, на което е предоставен статут на бежанец (например вследствие на експулсирането му съгласно националното право)?
 (1) Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр.12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/71
 Жалба, подадена на 30 ноември 2015 г. — Volfas Engelman/СХВП — Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)
 (Дело T-700/15)
 (2016/C 038/96)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Volfas Engelman AB (Kaunas, Литва) (представител: P. Olson, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Rauch Fruchtsäfte GmbH (Rankweil, Австрия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „BRAVORO PINTA“ — заявка за регистрация No 10 725 381
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 17.9.2015 г. по преписка R 1649/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да допусне регистрацията на марка на Общността No 10 72538 и
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Апелативният състав неправилно определил съответните потребители,
 —
 Апелативният състав неправилно приел, че съответните потребители ще проявят средна степен на внимание,
 —
 Апелативният състав неправилно не взел предвид съществените визуални елементи на заявената марка,
 —
 Апелативният състав неправилно приел, че между марките е налице фонетично сходство,
 —
 Апелативният състав неправилно основал решението си на направената в точка 42 от него констатация, че по-ранната марка е отличителна за енергийни напитки,
 —
 Апелативният състав неправилно приел, че е налице вероятност от объркване.


text:
 15.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/5
 Преюдициално запитване, отправено от Sø- og Handelsret (Denmark) на 16 януари 2014 г. — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
 (Дело C-23/14)
 2014/C 78/10
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Sø- og Handelsret
 Страни в главното производство
 Ищец: Post Danmark A/S
 Ответник: Konkurrencerådet
 Встъпила страна: Bring Citymail Denmark A/S
 Преюдициални въпроси
 1.
 Какви насоки следва да се използват за да се установи дали прилаганата от предприятие с господстващо положение схема за отстъпки със стандартни обеми, която отговаря на посочените в точки 10 и 11 от преюдициалното запитване характеристики, представлява злоупотреба с господстващо положение в противоречие с член 82 от Договора за ЕО??
 От Съда се иска в отговора си да изясни какво значение има за тази преценка въпросът дали праговете на схемата за отстъпки са определени така, че тя се прилага за по-голямата част от клиентите на този пазар.
 Освен това от Съда се иска в отговора си да изясни какво е значението, и дали има такова, на цените и разходите на предприятието с господстващо положение за оценката по член 82 от Договора за ЕО на такава схема за отстъпки (значение на проверката за „равностойния по ефикасност конкурент“).
 В същото време от Съда се очаква да изясни какво значение имат в това отношение характеристиките на пазара, включително дали те могат да обосноват блокиращият ефект да бъде доказан чрез изследвания и анализи, различни от проверката за „равностойния по ефикасност конкурент“ (вж. в тази връзка, точка 24 от Съобщението на Комисията по прилагането на член 82 от Договора за ЕО).
 2.
 Колко вероятен и колко сериозен трябва да е антиконкурентният ефект на схема за отстъпки, която отговаря на посочените в точки 10 и 11 от преюдициалното запитване характеристики, за да се приложи член 82 от Договора за ЕО?
 3.
 Предвид отговорите, дадени на първия и втория въпрос, какви конкретни обстоятелства трябва да вземе предвид националният съд за да прецени дали схема за отстъпки — при условия като описаните в преюдициалното запитване (характеристики на пазара и на схемата за отстъпки) — има или може да има такъв блокиращ ефект в конкретния случай, че да представлява злоупотреба по член 82 от Договора за ЕО?
 Има ли в тази връзка изискване блокиращият ефект да е значителен?


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/14
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 26 май 2011 г. — DTZ Zadelhoff vof/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-259/11)
 2011/C 252/27
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: DTZ Zadelhoff vof
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 13, Б, буква г), точка 5 от Шеста директива (1) да се тълкува в смисъл, че обхваща и сделки като извършваните от длъжника, които по същество са свързани с притежаваните от съответните дружества недвижими имоти и тяхното (косвено) прехвърляне, когато единственото съображение за този извод е, че целта на сделките е да се прехвърлят акции в дружества и това е и резултатът от тях?
 2.
 Прилага ли се предвиденото в член 13, Б, буква г), точка 5, второ тире от Шеста директива изключение от освобождаването дори когато държавата членка не е използвала предоставената ѝ с член 5, параграф 3, буква в) от Директивата възможност да счита за материална вещ и акциите или дружествените дялове, които дават на притежателя им права на собственост или владение върху недвижим имот?
 3.
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос трябва ли да се приеме, че в категорията на гореупоменатите акции или дружествени дялове попадат и акциите в дружества, които пряко или косвено (чрез дъщерни дружества и непреки дъщерни дружества) притежават недвижими имоти, независимо дали ги стопанисват като такива, или ги използват за друг вид икономическа дейност?
 (1) Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/27
 Жалба, подадена на 25 май 2012 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Eduardo López Cabré (VOGUE)
 (Дело T-229/12)
 2012/C 227/46
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представител: C. Aikens, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Eduardo López Cabré (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 март 2012 г. (R 1170/2011-4);
 —
 при условията на субсидиарност, да уважи възражението единствено в частта, в която се отнася до чадъри за дъжд и за слънце, и аксесоари за чадъри за дъжд и слънце; и
 —
 да осъди направилото възражение лице да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „VOGUE“ за стоки и услуги от класове 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 26, 28, 35, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 и 45 — заявка за марка на Общността No 4 023 041
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марката на Общността и националната словна марка „VOGUE“ и националната фигуративна марка „VOGUE moda en lluvia“ за стоки от клас 18
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/21
 Определение на Общия съд от 19 септември 2011 г. — Matkompaniet/СХВП — DF World of Spices (KATOZ)
 (Дело T-473/09) (1)
 (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 340/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Matkompaniet AB (Borås, Швеция) (представители: J. Gulliksson и J. Olson, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: DF World of Spices GmbH (Dissen, Германия) (представители: A. Ebert-Weidenfeller и S. Schmüser, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 9 септември 2009 г. (преписка R 1023/2008-2) относно производство по възражение между Matkompaniet AB и DF World of Spices GmbH
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.
 2.
 Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях да заплати половината от съдебните разноски на ответника.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/12
 Иск, предявен на 18 юли 2007 г. — CSL Behring/Комисия и ЕМЕА
 (Дело T-264/07)
 (2007/C 235/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: CSL Behring (Marburg, Федерална република Германия) [представители: професор C. König и адв. F. Leinen]
 Ответници: Комисия на Европейските общности и Европейска агенция по лекарствата (ЕМЕА)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени на основание член 231, параграф 1 EО решението на Европейска агенция по лекарствата (EMEA) от 24 май 2007 г. във връзка с преписка „Human Fibrinogen — Application for Orphan Medicinal Product Designation — EMEA/OD/018/07“, за което ищецът е бил уведомен на 24 май 2007 г.,
 —
 да се осъди ответника съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд да заплати съдебните разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва съдържанието на писмото на EMEA от 24 май 2007 г. Според ищеца, последното съдържа отказ с правно-обвързващ характер от страна на ЕМЕА, да продължи процедурата за обозначаване на лекарствата на ищеца като лекарства сираци съгласно член 5, параграф 1 от Регламент (EО) No 141/2000 (1).
 В подкрепа на иска си ищецът посочва две правни основания.
 На първо място, ищецът изтъква, че тълкуването на член 5, параграф 1 от Регламент No 141/2000, според което заявлението за обозначаване на дадено лекарство като лекарство сирак би трябвало да предхожда подаването на заявление за разрешително за пускане на пазара на съответното лекарство, е неправилно.
 На второ място, ищецът излага, че член 5, параграф 1 от Регламент No 141/2000 противоречи на първичното право и съгласно член 241 EG би следвало да се установи неговата неприложимост, ако той се тълкува в смисъл че заявлението за обозначаване на дадено лекарство като лекарство сирак би трябвало да предхожда подаването на заявлението за разрешително за пускане на пазара на това лекарство. В тази връзка се посочва, че това тълкуване е в противоречие с гарантираните от общностното право права на собственост и на свободно упражняване на професията, на принципа за равно третиране и на принципа за защита но оправданите правни очаквания.
 (1) Регламент (EО) No 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1999 г. за лекарствата сираци (ОВ L 18, стр. 1).


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/35
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 юни 2016 г. — FV/Съвет
 (Дело F-40/15) (1)
 ((Публична служба - Атестиране - Атестационен доклад - Правен интерес - Влошаване на аналитичните преценки - Сезиране на комитета по атестиране - Изменение от втория атестиращ на някои оценки, което не засяга общото атестиране - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране - Задължение за полагане на грижа))
 (2016/C 287/42)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: FV (представители: първоначално T. Bontinck и A. Guillerme, avocats, впоследствие L. Levi, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)
 Предмет
 Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2013 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда FV да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 178, 1.6.2015 г., стр. 27.


text:
 10.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 362/10
 Решение на Съда (чевърти състав) от 20 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal in Northern Ireland, Обединено кралство) — Department of the Environment for Northern Ireland/Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd
 (Дело C-474/10) (1)
 (Преюдициално запитване - Директива 2001/42/ЕО - Член 6 - Определяне на орган за консултиране, който е вероятно да бъде засегнат от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите - Възможност за консултиращия орган да създава планове или програми - Задължение за определяне на отделен орган - Ред и условия за информиране и консултиране на органите и на обществеността)
 2011/C 362/14
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal in Northern Ireland
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Department of the Environment for Northern Ireland
 Ответници: Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Appeal in Northern Ireland — Тълкуване на член 6, параграфи 2, 3 и 4 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, стр. 30, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135) — Определяне на орган за консултиране, който е вероятно да бъдат засегнат от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите — Ред и условия за информиране и консултиране на органите и на обществеността
 Диспозитив
 1.
 При обстоятелства като тези по делото в главното производство член 6, параграф 3 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда не налага създаването или определянето на друг консултиращ орган по смисъла на тази разпоредба, при условие че в структурата на органа, който обикновено отговаря за осъществяване на консултациите във връзка с околната среда и е определен като такъв, бъде осъществено функционално обособяване по такъв начин, че в рамките на този орган административна структура да се ползва с действителна автономия, което по-конкретно предполага тя да бъде снабдена със собствени административни и човешки ресурси и по този начин да бъде в състояние да изпълнява задачите, поверени на консултиращите органи по смисъла на член 6, параграф 3 от тази директива, и по-конкретно да дава обективно своето мнение относно плана или програмата, подготвян(а) от органа, към който е прикрепена.
 2.
 Член 6, параграф 2 от Директива 2001/42/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква сроковете, в които определените органи и обществеността, която е засегната или може да бъде засегната по смисъла на параграфи 3 и 4 от този член, трябва да могат да изразят становището си по даден проект за план или за програма, както и по придружаващия го екологичен доклад, да бъдат определени точно в националното законодателство, с което се транспонира тази директива, и следователно тази разпоредба не е пречка такива срокове да бъдат определяни за всеки конкретен случай от органа, който изработва плана или програмата. При последното описано положение обаче същият параграф 2 изисква с оглед на консултирането на тези органи и на тази общественост относно даден проект за план или за програма реално определеният срок да бъде достатъчен и по този начин да дава ефективна възможност на тези органи и общественост да изразят в подходящ срок становищата си по този проект за план или за програма, както и по придружаващия го екологичен доклад.
 (1) ОВ C 13, 15.1.2011 г.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/29
 Решение на Общия съд от 14 юли 2016 г. — Латвия/Комисия
 (Дело T-661/14) (1)
 ((ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Фиксирана финансова корекция - Кръстосано спазване - Mинимални изисквания за добро селскостопанско и екологично състояние - Стандарти - Член 5, параграф 1 и приложение IV към Регламент (ЕО) Noo1782/2003 - Член 6, параграф 1 и приложение III към Регламент (ЕО) Noo73/2009))
 (2016/C 305/40)
 Език на производството: латвийски
 Страни
 Жалбоподател: Република Латвия (представители: I. Kalniņš и D. Pelše)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Sauka и D. Triantafyllou)
 Предмет
 Искане основано на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение 2014/458/ЕС на Комисията от 9 юли 2014 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 205, 2014 г., стр. 62), в частта в която с това решение се изключват от финансиране от страна на Съюза някои разходи на Република Латвия в размер на 739 393,95 EUR, поради несъответствието им с нормите на Съюза
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение 2014/458/ЕС на Комисията от 9 юли 2014 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която с него се изключват от финансиране от страна на Съюза някои разходи на Република Латвия в размер на 739 393,95 EUR поради несъответствието им с нормите на Съюза.
 2)
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 395, 10.11.2014 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/11
 Определение на Съда (пети състав) от 22 януари 2010 г. — ecoblue AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
 (Дело C-23/09 P) (1)
 (Жалба - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - По-ранна марка BLUE - Словен знак „Ecoblue“ - Вероятност от объркване - Прилика в знаците)
 2010/C 134/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ecoblue AG (представител: C. Osterrieth, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 12 ноември 2008 г. по дело ecoblue AG/СХВП (T-281/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на заявителя на словната марка „Ecoblue“ за услуги от класове 35, 36 и 38 срещу решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 25 април 2007 г. по преписка No R 844/2006-1, с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете за отказ от регистрация на посочената марка в рамките на възражението, повдигнато от притежателя на словната марка на Общността „BLUE“ за стоки и услуги от класове 9, 36 и 38, както и на други словни марки на Общността, съдържащи думата „BLUE“
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда ecoblue AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/15
 Жалба, подадена на 15 декември 2015 г. от The Tea Board срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 2 октомври 2015 г. по дело T-626/13 — The Tea Board/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-675/15 P)
 (2016/C 106/17)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Tea Board (представители: M.C. Maier, A. Nordemann, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Delta Lingerie
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. по дело T-626/13 доколкото Общият съд отхвърля искането във връзка със следните услуги, за които се отнася заявената марка, попадащи в класове 35 и 38:
 —
 Бизнес консултации за създаване и експлоатация на пунктове за продажба на дребно, центрове за покупка за продажба на дребно и реклама; услуги — насърчаване на продажбите (за трети лица), реклама, управление на търговски сделки, търговска администрация, онлайн реклама чрез информационна мрежа, реклама чрез директна поща (диплянки, проспекти, безплатни вестници, мостри), абониране за вестници за сметка на трети лица; търговска информация или справки; организиране на мероприятия, изложби с търговски или рекламни цели, управление на рекламата, наем на рекламна площ, радиореклама и телевизионна реклама, рекламно спонсорство (клас 35);
 —
 Телекомуникации, предаване на съобщения и изображения чрез компютър, услуги за интерактивно телеразпространение, свързано с представяне на продукти, комуникация чрез компютърни терминали, предаване по световна информационна мрежа (предаване), отворена и затворена (клас 38).
 —
 ако е необходимо, да върне делото на Общия съд,
 —
 да осъди ответника да заплати направените от него съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 Жалбата цели частична отмяна на решението на Общия съд по дело T-626/13 от 2 октомври 2015 г., доколкото Общият съд е отхвърлил жалбата във връзка с услугите, за които се отнася оспорената марка и попадащи в класове 35 и 38.
 2.
 Жалбата почива на две правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1) и нарушение на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.
 3.
 Жалбоподателят счита, че основната функция на колективната марка на Общността съгласно член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността, състояща се в указание за географския произход на стоките, за които се отнася, не е да служи като указание за търговския произход, а само да гарантира колективния произход на стоките или услугите, предлагани с тази марка, т.е. че стоките произхождат от едно и също предприятие, което се намира в географския регион, приет като колективна марка на Общността и което може да използва колективната марка на Общността.
 4.
 Следователно, според жалбоподателя трябва да се приеме, че в рамките на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, географският произход трябва да бъде взет предвид като релевантен фактор — било при преценката на сходството на разглежданите стоки и/или услуги и/или при извършването на цялостната преценка за наличие на вероятност от объркване.
 5.
 Поради това, когато се сравняват стоки и/или услуги от по-ранна колективна марка на Общността съгласно член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността, състояща се в географско обозначение, с тези на индивидуална марка на Общността, според жалбоподателя решаващо не е дали въпросните стоки и услуги са сходни по отношение на тяхното естество, цел, крайни потребители и/или дистрибуторски канали. Трябва да се разгледа дали въпросните стоки и/или услуги могат да имат същия географски произход.
 6.
 Тълкуването на жалбоподателя на член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността произтича от:
 1)
 вътрешната логика на Регламент No 207/2009, в частност от факта, че:
 i.
 член 66, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността съставлява изключение в Регламент No 207/2009, доколкото съгласно член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността марките, които се състоят изключително от знаци или обозначения могат да служат в търговията за обозначаване на географския произход на стоките или за предоставянето на услугите не следва да се регистрират;
 ii.
 съгласно член 67, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността правилата, уреждащи колективната марка на Общността, състояща се в географско обозначение трябва да позволят на всяко лице, чиито стоки или услуги произхождат от съответния географски, да стане член на сдружението, което е притежател на марката и следователно, колективната марка на Общността, състояща се в географско обозначение никога не може да разграничи стоките на членовете на сдружението, което е притежател на марката, от тези на други предприятия.
 2)
 тълкуването на тази разпоредба в светлината на Регламент No 1151/2012 (2) и на Споразумението за ТРИПС, съгласно което географските указания следва да се ползват с висока степен на защита и съгласно което изображенията на стоки, които сочат или внушават, че въпросната стока произхожда от географски регион, различен от действителното място на произход, по заблуждаващ за потребителите начин относно географския произход на стоката, трябва да бъдат забранени.
 7.
 Жалбоподателят счита, че качествата, установени от Общия съд във връзка с „DARJEELING“ са приложими и спрямо услугите, като бизнес консултациите и телекомуникационните услуги и могат да засилят притегателната сила на оспорената марка в това отношение. По-нататък, жалбоподателят посочва, че Общият съд не е посочил никакви убедителни основания в решението си защо качествата, свързани с марката „DARJEELING“ не биха могли да се приложат и спрямо услугите от класове 35 и 38, което само по себе си е грешка в правото.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (OB L 343, стр. 1).


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/29
 Жалба, подадена на 4 юли 2017 г. от JYSK sp. z o.o. срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 4 май 2017 г. по дело T-403/15, JYSK sp. z o.o./Европейска комисия
 (Дело C-402/17 P)
 (2017/C 309/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: JYSK sp. z o.o. (представител: H. Sønderby Christensen, advokat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят твърди, че решението на Общия съд, с което той приема, че жалбата му за отмяна е недопустима, тъй като той не е пряко и лично засегнат от решение на Комисията C (2015) 3228 окончателен от 11 май 2015 г., трябва се отмени, тъй като с него е нарушен принципът на ефективна съдебна защита. .
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че непрекият достъп до Съда на ЕС чрез отправяне на преюдициално запитване от полските съдилища не осигурява защитата, предвидена в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за правата на човека.
 Жалбоподателят твърди, че е пряко и лично засегнат от посоченото по-горе решение на Комисията.