פולמוסים עם הגנוסטים היו בנושאים נוספים כמו ההשגחה. הגנוסטים לא האמינו בהשגחת האלוהים בעולם, בשל אמונתם שהאל הטוב טרנסצדנטלי ומנותק מהחיים והעולם וקיים רק בעולם אידאות רוחני. (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ב, עמוד ב') שחז"ל כמענה יחסו להם את הפסוק "אמר נבל בלבו - אין אלהים, השחיתו התעיבו עלילה, אין עושה טוב" (תהילים יד א). שאם האל הטוב אינו קשור לעולם ואינו מצווה על המצוות, הרי שאין משמעות לקיום מצוות, דבר הנקרא בשפת חז"ל "קיצוץ בנטיעות", ולא זו בלבד אלא שאם המצוות ניתנו מהאל הרע, אפשר אף ללעוג ולזלזל להם. במקום נוסף הגנוסטים מתוארים כמי שכופרים בתחיית המתים וסוברים שעולם הבא הוא עולם הנשמות בלבד, בשל תפיסתם שעצם קיומו של העולם הוא ברוע, ואין שום שכר בהמשך החיים עלי אדמות. (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ', עמוד ב'). לנושא זה קשורה גם המחלוקת על בחירת ישראל. בעוד שבתורה, בחז"ל וביהדות הרבנית נתפס עם ישראל כעם בחירה; ובעוד שהנצרות הממסדית טענה שהבחירה עברה מ'ישראל שבבשר לישראל שברוח'; טענו הגנוסטיקאים שהדמיורגוס, האל המרושע שמרד באל העליון הטהור והטוב, הוא שבחר את היהודים והשתמש בו כזרועו הארוכה עלי אדמות במלחמתו. כך, ניתן לראות בגנוסטיקה מרכיב המתנגד ליהדות.
מה הגנוסטים תופסים?
שעצם קיומו של העולם הוא ברוע, ואין שום שכר בהמשך החיים עלי אדמות.