הוא מוסיף וכותב:"באמנה שנחתמה בין דיירי הבית והדיירים למען הגנת רכושם הפרטי, לא קיימת זכות כמו דיבור חופשי (בלתי מוגבל), אפילו לא לדיבור בלתי מוגבל של רכוש הדייר. אדם יוכל לטעון דברים רבים ולקדם כמעט כל רעיון תחת השמש, אבל כמובן שאיש אינו רשאי לטעון לרעיונות המנוגדים למטרה של האמנה והגנה על רכוש פרטי, כגון דמוקרטיה וקומוניזם.אין סובלנות כלפי דמוקרטים וקומוניסטים בסדר חברתי ליברלי. הם יצטרכו להיות מופרדים פיזית ולהיות מגורשים מן החברה. כמו כן, באמנה שנוסדה לצורך הגנה על משפחה וקרובי משפחה, לא תהיה שום סובלנות כלפי אותו אורח חיים המקדם אורח חיים שאינו עולה בקנה אחד עם מטרה זו. הם - חסידי אורח החיים החלופי, הלא-משפחתי, כמו למשל הדוניסטים אינדיבידואלים, טפילים, הומוסקסואלים או קומוניסטים - יצטרכו אף הם להיות מוסרים פיזית מהחברה, אם בכוונתנו לשמור על הסדר הליברטריאני." מרטין סניידר מה-"American Association of University Professors" טען בנוגע לפסקה זו כי דבריו של הופה יציקו ל"אלו בעלי זיכרון טוב יותר משל הופה על אפרטהייד, מתקני הכליאה ומחנות ריכוז, כוכבים צהובים ומשולשים ורודים". הופה עורר גם מחלוקת בהגדירו את ההומוסקסואליות כ"סטייה או אי-נורמליות", לצד וולגריות, שימוש בסמים, התנהגויות מיניות חריגות ופדופיליה.
לפי הטקסט, למי אין מקום בחברה?
דמוקרטים וקומוניסטים בסדר חברתי ליברלי