בתקופת התנאים הייתה התייחסות שלילית כלפי מוכסים. לדוגמה, בברייתא מובא המוכס כדוגמה מובהקת לרשע: "אין לך משפחה שיש בה מוכס ואין כולם מוכסין, שיש בה לסטים ואין כולם לסטין. מפני שכולם מחפים עליו". התייחסות זו הייתה רווחת בארץ ישראל, והיא מופיעה אף בברית החדשה. כך למשל, בבשורה על-פי מתי, מורה ישו להתייחס לאלה הפוגעים שוב ושוב באחרים כאל גוי או כאל מוכס: "וְאִם־לֹא יִשְׁמַע אֲלֵיהֶם וְהִגַּדְתָּ אֶל־הַקָּהָל וְאִם־לֹא יִשְׁמַע גַּם־אֶל־הַקָּהָל וְהָיָה לְךָ כְּגוֹי וּכְמוֹכֵס". עם זאת, מתי עצמו היה מוכס במקצועו.
מה הדעה על מוכסים הקיימת בברייתא?
כדוגמה מובהקת לרשע