כמנהיג צבאי דרש פרדריק קנפלר משמעת חזקה מאוד מחייליו, אך יחד עם זאת הוא היה סולידרי עמם במלוא מובן המילה. הוא חלק את כל הקשיים עם פקודיו, ודאג לחייליו אפילו בתוך הסכנות הגדולות ביותר. הוא מעולם לא ישן בבית מחוץ למחנה שלו ושאף לספק את הטיפול הטוב ביותר האפשרי לחייליו. כשאלה פגשו אותו מדי פעם וזיהו אותו, הריעו לו בהתלהבות.קנפלר עסק בעריכת דין באינדיאנפוליס לאחר מלחמת האזרחים. ולאחר מכן מונה על ידי הנשיא ה-19 של ארצות הברית רתרפורד הייז לראש משרד הגמלאים (הפנסיה) המחוזי וקנפלר עבד בתפקיד זה שמונה שנים. אחר כך נבחר ליו"ר הוועדה להקמת האנדרטה לחיילים ולימאים. הוא נפטר ב-14 ביוני 1901, בביתו באינדיאנפוליס. כל העיר נפרדה ממנו באהדה רבה ובכבוד. במאמר המערכת של העיתון של אינדיאנפוליס נפרדו ממנו ושיבחו את מעלותיו במלחמת האזרחים. הוא הובא למנוחות בבית העלמין קראון היל באינדיאנפוליס.קנפלר ויהודי הונגרי אחר, גנרל אף הוא במלחמת האזרחים, דיולה שטאהל-סאמוולד, הגיעו לדרגה הצבאית הגבוהה ביותר שיהודי יכל להגיע אז בצבא ארצות הברית.
מה הוא דרש כמנהיג צבאי?
משמעת חזקה מאוד מחייליו