בעשור הראשון להקמתה עסקה ההסתדרות בארגון ובאיחוד כל המסגרות הנפרדות שהיו קיימות קודם לכן תחת "מטרייה" ארגונית אחת (ובפרט קופות החולים והמשביר המרכזי). בעשור הראשון אוחדו ההסתדרויות החקלאיות והוקם "המרכז החקלאי" שתיאם את כל הפעילות במגזר זה בראשותו ארוכת השנים (כ-40 שנה) של אברהם הרצפלד. כן היה ניסיון לאחד גם את האיגודים המקצועיים שקדמו להסתדרות, אולם חלק מהם כמו הסתדרות המורים וההסתדרות הרפואית נותרו כאיגודים חוץ-הסתדרותיים. הוקמה חברת העובדים ובמסגרתה המוסדות העיקריים של משק הפועלים כבנק הפועלים, "המשרד לעבודות ציבוריות" (כעין לשכת תעסוקה) שאיחד שני משרדים בעלי שם זהה שהופעלו על ידי שתי המפלגות העיקריות, וממנו צמח מאוחר יותר סולל בונה, חברת "שיכון" (שהקימה את שכונת בורוכוב בגבעתיים, ואת מעונות עובדים בתל אביב, חיפה וירושלים). כן הוקמו תנועת הנוער העובד ומועדון ספורט "הפועל". ברפורמה כלכלית שבאה בעקבות משבר כלכלי וארגוני ב-1926 נוסדה חברת "תנובה" כזרוע השיווק של ההתיישבות העובדת ונפרדה בכך מהמשביר המרכזי וחברת יכין לעיבוד חקלאי ולתעסוקה. נוסדו העיתון "דבר", הוצאת הספרים דבר ותיאטרון האהל. מורי "ועדת התרבות" של ההסתדרות נשלחו ללמד בהתיישבות ובשכונות פועלים, בבתי ספר שיהפכו לימים לזרם העובדים בחינוך (ביוזמת רוזה כהן, אמו של יצחק רבין). בנוסף, נוסדו בעשור זה מפעלים וארגונים נוספים שהיוו את השדרה המרכזית הן של המשק ההסתדרותי והן של הטיפול בפרט.
איזו תנועת נוער הוקמה?
תנועת הנוער העובד