לפני מלחמת העולם השנייה שכנו שלושה שדות תעופה במלטה - השדה בלואה שהוקם בין השנים 1937-1940, שדה תעופה קטן בטא' אלי (Ta’ Qali) ממערב לו ושדה קטן נוסף בחאל פאר (Ħal Far) סמוך מדרום-מזרח לו. במהלך המלחמה נפגעו כל שלושת השדות באופן קשה. מעמדו של הנמל בלואה התבסס כאשר טרמינל נוסעים חדש נחנך בו בעת השלטון הבריטי באי ב-31 במרץ 1958. עם עצמאות מלטה הופקדה הממשלה על הפעלתו של השדה. בשנת 1977 נחנך המסלול הארוך בשדה (14/32), ובית הנתיבות הורחב, אולם המתקנים היו מיושנים ולא העניקו מענה לצרכים, ועל כן החליטה ממשלת מלטה על הקמת בית נתיבות חדש ב-1987. הקמת המבנה השוכן דרומית מערבית לטרמינל הקודם החלה בספטמבר 1989 והסתיימה בחודש פברואר 1992. במקביל הוקמה "חברת נמל התעופה הבינלאומי של מלטה בע"מ" (Malta International Airport plc) שהתאגדה ב-16 במאי 1991 והחלה בפעולתה ב-1 בינואר 1992. החברה תפסה את מקומה של הממשלה בהפעלת בית הנתיבות ובניהולו, והטרמינל החדש החל בפעילות מלאה ב-25 במרץ 1992. הטרמינל הישן הפך למסוף מטען. בשנת 1998 הופקדה חברת שדה התעופה גם על יתר שירותי השדה ועל פיקוח הטיסה האזורי של מלטה, אם כי זה הופרד ממנה בשנת 2001. החל בשנת 2002 מכרה ממשלת מלטה את כל מניותיה בחברה המנהלת וזו הופרטה.
מתי הופרטה החברה המנהלת?
2002