פאולדינג היה חבר קרוב של וושינגטון אירווינג. יחדיו הם הובילו מיזם ספרותי. כפי שהוא תיאר, "יום אחד, כשהיינו במצב רוח עליז, עלה במוחנו הרעיון לכתב עת תקופתי קטן רק לשם השעשוע שלנו, להפצה בעיירה, משום שאף אחד מאתנו לא חשב על תפוצה מעבר לכך". התוצאה הייתה כתב העת הסאטירי "סלמגנדי" (Salmagundi), שיצא לאור במשך תקופה קצרה ובו הופיע לראשונה השם "גות'אם" (Gotham) כאחד מכינוייה של העיר ניו יורק.יחד עם אירווינג היה פאולדינג קשור ל"קבוצת ניקרבוקר" (Knickerbocker Group), קבוצה שבה היו חברים הסופרים והמשוררים ויליאם קאלן בריינט, ג'וליאן ורפלאנק, פיץ-גרין האלק, ג'וזף רודמן דרייק, רוברט צ'ארלס סנדס ונתניאל פרקר ויליס.כתביו הנוספים של פאולדינג כללו את "ההיסטוריה המשעשעת של ג'ון בול ואחיו ג'ונתן" (סאטירה משנת 1812), "הקמין של ההולנדי" (רומן שזכה לפופולריות משנת 1831), וכמה ספרי שירה. בעשור לפני שאירווניג וג'יימס פנימור קופר נחלו הצלחה, התנסה פאולדינג בכל סוגה במאמץ ליצור ספרות אמריקאית חדשה. לאחר מכן, תרומותיו היוצאות מן הכלל היו בכתיבת רומנים והצגות קומדיות. הרומן Koningsmarke, שהחל כפרודיה על הרומנים ההיסטוריים של וולטר סקוט, שבה את דמיונו באופן בלתי צפוי והיה לרומן כתוב היטב, שתיאור דמותה של האישה השחורה בלט בו באופן שהקדים את תיאוריו של ויליאם פוקנר וכן הוא התאפיין בתיאור אוהד, אך לא רומנטי של האינדיאנים. המחזה "האריה של המערב" (Lion of the West) משנת 1831 נבחר לתחרות מחזות בה שימש ויליאם קאלן בריינט כאחד השופטים והציג קריקטורה של דייווי קרוקט. היה זה המחזה האמריקאי שהוצג במספר הפעמים הרבות ביותר לפני אוהל הדוד תום וכן הוצג בגרסה שונה שזכתה להצלחה בלונדון. ספרו של פאולדינג, "מבט על העבדות בארצות הברית" (View of Slavery in the United States) משנת 1836 היה כתב הגנה מקיף הן על עבדות השחורים והן על הטענה שאמריקה הייתה מעוז החירות אל מול מתקופותיהם של מתנגדי העבדות והביקורת שנמתחה מצד גורמים באירופה.
איזה שם הופיע לראשונה בסלמגנדי ככינוי לניויורק?
גות'אם