לפי התפיסה הסוציאליסטית, העובדים הם שמייצרים את כל עושרה של החברה. השביתה הכללית היא עבורם כלי פוליטי ממדרגה ראשונה, כיוון שהיא מוכיחה לכאורה את הטענה הזאת: כאשר שביתה היא כללית באמת, המשק אינו מתפקד כלל ובעלי ההון והמדינה חסרי אונים, לפחות זמנית. סוציאליסטים מהפכניים בתנועת העבודה, ובעיקר בזרם הסינדיקליסטי, ראו בשביתה הכללית את הכלי המרכזי העומד לראשות העובדים בהגשמת המהפכה, וטענו שלאחר שביתה כללית מוחלטת וממושכת לבעלי ההון לא תהיה בררה אלא "לתת את המפתחות" לפועלים, כדי להבטיח את שרידתם שלהם. ז'ורז' סורל, המהפכן הצרפתי הסינדיקליסט והאנטי-רציונליסט, הגדיר את השביתה הכללית בתור מיתוס שחשיבותו אינה בסבירות האובייקטיבית של הגשמתו אלא בכוחו לגייס את ההמונים למחשבה ופעולה מהפכנית.
מי היה ז'ורז' סורל?
המהפכן הצרפתי הסינדיקליסט והאנטי-רציונליסט