אמנם מחבר עברי אנכי ואל אחי העברים אשים מגמת פני, אשר כמוני כמוהם נולדו על ברכי השפה הקדושה והטהורה וכגבר מתרונן מיין שמתי פעמי לעיר ב. לדפוק על פתחי נדיבי אצילי בני עמי ולהגיש לפניהם ראשית מנחת שירתי תוכה רצוף מליצה וצוארה נאוה בחרוזים, ולבי היה נכון ובטוח כי תמצא חן וחסד בעיניהם, ולא יראתי מבקרת משפטם (כי כבר שירי יצאו מאֻשרים ונמלטו בחייהם מחרב חדה מורי היקר המבקר מוהר"ר ח"צ לערנער, אשר ירדוף באף הדגושים וישמידם מעל ספרי), אבל אהה, לתוחלתי כי נכזבה! כי תחת מענה רך השיבו לי דבר מר כמו דבר בליעל יצוק בי – הם הרעימו פניהם, מצחם עשו כנחושה, ובצואר עתק פערו עלי פיהם כשאול: מי זה האיש החפץ חיים ללכת כרוח הזמן, יִוָאֵל לבלות עתותיו לריק לקלוע זֵר פטורי ציצים על ראש שפה בשכחה אשר כבר עבר עליה כלח? שא עיניך, משורר צעיר, והביטה מי זאת הנשקפה כמו שחר מתרפקת על דודה? הלא היא ההשכלה! – רוח עת החדשה הנה זה בא ועלינו רק לשום מעיינינו בשפות עמים כִּי חיים הנה חיים כלהן היום ולא להחיות עצמות היבשות ולאמר לשפה המתה "חֲיִי" אשר אין לו כל רוח בקרבה... צא לך בעקבות שפה נכריה ורעה את מליצותיך על משכנות הגוים!!" ומסביר את המעבר דווקא ליידיש: "אלכה נא ואשובה אל אחי בני דַלַת העם! אנכי לעמי אנכי אשירה! ואם שפתו שפת-עלגים לא יגרע כבודי ממני. ידבר עמי עם ממֻשך ומורט, בשפתו ממֻשכה ומורטה, (זשאַרגאָן) ידבר! ואנכי אעננו בקול שירי!!".ב-1865 פרסם גולדפדן את ספר השירה הראשון שלו, ציצים ופרחים, שפורסם בעברית. ספר השירים הראשון שלו ביידיש, דאָס יידעלע ('היהודי הקטן'), יצא לאור ב-1866. ב-1867 קיבל גולדפדן משרת הוראה בסִימפֶרוֹפּוֹל. שנה אחרי כן עבר לעיר אודסה, ובה התגורר תחילה בבית דודו. שם עזר לו בן-דודו, שהיה פסנתרן, לכתוב מוזיקה לכמה משיריו.
מתי שירים הראשונים יצאו?
1866.