title:  BOG JE IMAO DRUGE NAMJERE
date:   31/05/2019
---

Kad je završila srednju školu, Jo-Anna Clayton osmislila je plan za koledž. Prve godine upisala bi se u koledž u blizini doma u američkoj saveznoj državi West Virginia. Tako bi mogla pohađati osnovne predmete, smanjiti troškove školovanja i biti s roditeljima i tri mlađe sestre. Nakon toga prešla bi na adventističko učilište.

Ali plan se srušio tijekom ljeta. Jednostavno nije mogla pronaći način da se ne ne bi morala odvojiti od roditeljskog doma. Jo-Anna nije mogla dobiti vozačku dozvolu jer su njezini roditelji, domoroci s Jamajke, još sređivali isprave za boravak u Sjedinjenim Američkim Državama. Njezini roditelji nisu je mogli voziti svakoga dana tamo i natrag, a blizu njih nije stajao nijedan autobus.

Uskoro je preostalo samo mjesec dana do početka školske godine, a ona nije imala rješenje gdje će nastaviti školovanje.

Tada se njezina majka, Suzanne, prisjetila da obiteljski prijatelji rade u Institutu Weimar u Kaliforniji. Jo-Anna se odmah javila i poduzela neka istraživanja.

"Ne želim ići u Kaliforniju!" rekla je majci. "To je predaleko."

"Trebala bi barem razmisliti o tome i moliti se za to", odgovorila je njezina majka.

Kasnije toga dana se molila: "Molim Te, Bože, nemoj me tjerati da idem u Kaliforniju. Ali ako moram ići u Kaliforniju, neka netko od mojih prijatelja pođe sa mnom."

Tjedan dana kasnije, Jo-Anna je razgovarala s Institutom Weimar i počela razmišljati da Bog možda hoće da ona tamo studira. No, ispriječila se velika zapreka: njezini roditelji su mogli pokriti samo iznos školarine za prva tri mjeseca.

Tada se brzo razvio niz neočekivanih događaja. Jo-Anna se prijavila i dobila stipendiju. Dok je pomagala ljudima pogođenima mjesnim poplavama, povezala se s nekoliko adventističkih liječnika i oni su obećali slati pet stotina dolara mjesečno za njezinu školarinu. Napisala je pismo obiteljskim prijateljima o potrebi za još 1.800 dolara. Uskoro je imala dovoljno novca, upisala se na učilište, i na jesen je počela pohađati predavanja.

"Ne sumnjam da sam tamo gdje Bog želi da budem", kaže ona.

Iako je prvih nekoliko mjeseci strašno patila, jer nije bila uz svoju obitelj, uvidjela je da je u središtu Božjeg zanimanja, i to ju je osnažilo dok je radila dvadeset i pet sati tjedno da zaradi više za školarinu.

Jo-Anna, koja danas ima devetnaest godina, završila je prvu godinu bez duga, i kaže da joj Bog još uvijek plaća račune. "Radim kao luda, a kad radim što mogu, kažem: Gospodine, to mogu pružiti. Sada mi pokaži što Ti možeš učiniti." kaže ona i zaključuje: "On radi za mene."

*Andrew McChesney*
