Mens den første krig om Tjetjenien endnu kunne fremkalde sympati hos os som en kamp for autonomi og uafhængighed, så man kunne få orden i sagerne i sit eget område, må vi nu sige, at man, efter at denne krig egentlig endte godt for tjetjenerne, ikke har brugt den mellemliggende tid, og at Tjetjenien som land er blevet et fuldstændigt kaos, hvor kidnapning hører til dagens orden, og hvor borgernes sikkerhed er forsvundet.