Ud fra denne betragtning står det for det første klart, at demokratiseringsprocessen i Tyrkiet er det maksimale, vi skal stræbe efter, men samtidig også det minimale, og for det andet at vi er nødt til at befri Tyrkiet for frygten for at risikere at blive splittet, hvis det anerkender de rettigheder, som skal tilkendes minoriteterne, for det er ikke kun kurderne, det er også araberne, de hemmelige kristne og andre.