I den forbindelse er Blair, Aznar og de, der har fulgt dem, fanget i nogle banalt konformistiske og forældede gammelliberale opfattelser, nemlig at man skal lade markedet - og navnlig finansmarkedet - passe sig selv, gøre lønmodtagerne fleksible og reducere arbejdsomkostningerne, om man så skal skabe ulighed, utryghed og udstødelse i produktionsapparatet over hele verden.