I den omhyggelige anerkendelse af de gældende og fælles rettigheder skal der være plads til de grundlæggende sociale rettigheder, hvis egentlige karakter ikke afviger fra de andre rettigheders, nemlig retten til foreningsfrihed, de grundlæggende rettigheder til livet og til sikkerhed på arbejdspladsen samt retten til uddannelse, der aldrig før har været så vigtig for at sikre udvikling, beskæftigelse og konkurrencedygtighed på verdensmarkedet.