Efter min opfattelse er det klart i strid med og går langt ud over artikel 34, stk. 2, litra b, hvor der fastsættes hjemmel for såkaldte rammeafgørelser, der er bindende for medlemsstaterne med hensyn til de tilsigtede mål, men hvor det overlades til de nationale myndigheder at bestemme form og midler for gennemførelsen.