Krajský soud v Ostravě rozsudkem ze dne 18. července 2003, č. j. 20 Cm 4/2001-82, zamítl žalobu o určení, že žalobce má právo, aby jeho pohledávka ve výši 6.607.396,40 Kč byla uspokojena ze zpeněžení ve výroku specifikovaných nemovitostí zapsaných u Katastrálního úřadu v P. na listu vlastnictví 516 pro obec a katastrální území H. (bod I. výroku) a uložil žalobci zaplatit žalovanému na náhradě nákladů řízení částku 12.012,50 Kč (bod II. výroku). Soud prvního stupně dospěl po provedeném dokazování k závěru, že žalobce právo na oddělené uspokojení pohledávky, kterou přihlásil do konkursu vedeného na majetek úpadkyně K. H., a. s., (dále též jen „úpadkyně“), nemá, jelikož soudcovské zástavní právo, z nějž žalobce právo na oddělené uspokojení odvozoval, zaniklo prohlášením konkursu podle § 14 odst. 1 písm. f/ zákona č. 328/1991 Sb., o konkursu a vyrovnání (dále též jen „ZKV“). Návrh na nařízení výkonu rozhodnutí zřízením soudcovského zástavního práva byl podán 24. listopadu 1998, konkursní řízení ohledně pozdější úpadkyně bylo zahájeno 4. února 1999, výkon rozhodnutí zřízením soudcovského zástavního práva byl nařízen usnesením Okresního soudu v Přerově ze dne 8. února 1999, č. j. 20 E 1545/98-22, které nabylo právní moci dne 19. března 1999 a konkurs na majetek K. H., a. s. byl prohlášen 9. srpna 2000. Soudcovské zástavní právo pak vzniká až právní mocí onoho usnesení; se dnem podání návrhu na nařízení soudcovského zástavního práva spojuje zákon pouze určení pořadí zástavního práva. Ohledně pozemku p. č. 906/1 zamítl soud žalobu proto, že dne 16. června 1999 nabylo právní moci usnesení soudu výkonu rozhodnutí, jímž byl výkon rozhodnutí ohledně této nemovitosti zastaven.