Ze zjištění soudů obou stupňů nevyplývá (a netvrdí to ani dovolatel), že by účastníci ve smlouvě projevili vůli ji uzavřít bez určení ceny díla. To má ten důsledek, že ke vzniku smlouvy o dílo byla nutná dohoda o ceně díla. Pokud by k dohodě o ceně díla ve smyslu cit. ustanovení (a tím i ke vzniku smlouvy o dílo) nedošlo, bylo by třeba nárok žalobce posuzovat podle ustanovení občanského zákoníku o bezdůvodném obohacení. Jestliže se ovšem účastníci o ceně díla dohodli [a podle zjištění odvolacího soudu tomu tak bylo, uvedl-li v odůvodnění napadeného rozsudku, že došlo k dohodě o rozsahu díla i k cenové dohodě a vytýkal-li soudu prvního stupně pochybení, „když se mezi účastníky ústně dohodnutou cenu díla pokoušel zjistit znaleckým posudkem ...“, jelikož „výši (předem) ústně uzavřené cenové dohody nelze prokazovat jakýmkoliv znaleckým posudkem ...“], pak odvolací soud nemůže obsah takové dohody při posuzování nároku žalobce na doplatek ceny díla pominout.