Podstatou žalobní námitky je tvrzení, že žalobci měla být přiznána také jednorázová částka, odpovídající délce výkonu trestu, který žalobce vykonal proto, že mu byly „přeměněny“ tresty dřívější, uložené jako podmíněné „civilním“ soudem. Argumentuje tím, že kdyby nebylo odsouzení vojenským soudem (později rehabilitované podle zákona č. 119/1990 Sb.) nebyl by nařízen ani výkon trestu litoměřického soudu a má za to, že je spravedlivé, aby jednorázovou částku obdržel i za tento další výkon trestu.