O k r e s n í s o u d v Novém Jičíně zamítl návrh žalobkyně, který původně směřoval jen proti prvé žalované a byl formulován tak, že " navrhovatelka má nárok na jednu ideální polovinu zemědělského majetku vydaného podle § 9 zákona č. 229/91 Sb. odpůrkyni. Okresní soud ruší dohodu o vydání nemovitostí ze dne 2. 1. 1992 uzavřenou mezi odpůrkyní a Zemědělským družstvem S. v P. a rozhodnutí pozemkového úřadu Okresního úřadu v N. J. ze dne 27. 10. 1992." V průběhu řízení před soudem prvního stupně došlo se souhlasem soudu k " rozšíření žaloby" na žalovanou M. B., na niž žalovaná H. U. vlastnické právo k uvedeným pozemkům převedla, jednak k různým změnám žalobního návrhu. Podáním z 19. 9. 1994 žalobkyně navrhla, aby soud rozhodl, že je vlastnicí uvedených nemovitostí; tuto "změnu žaloby " soud usnesením , vyhlášeným při jednání dne 27. 2. 1995 , nepřipustil. Naproti tomu připustil změnu spočívající v tom, že pokud nebude možno vyhovět dosavadním návrhům, požaduje žalobkyně na první žalované z titulu "obohacení se na úkor žalobkyně" částku 348 451,30 Kč. Podáním z 23. 1. 1993 se dále žalobkyně domáhala výroku, že darovací smlouva uzavřená mezi žalovanými dne 14. 3. 1994, je právně neúčinná; tento návrh, který byl soudem jako rozšíření žaloby dne 27. 2. 1995 připuštěn, později vzala zpět. Závěrečný návrh žalobkyně před vynesením rozsudku soudu prvního stupně zněl, aby bylo ve vztahu k oběma žalovaným určeno, že žalobkyně je vlastnicí ideální jedné poloviny předmětných nemovitostí. Na tuto okolnost soud prvního stupně nereagoval jako na změnu návrhu. Žalobkyně i nadále setrvala na návrhu, který se týkal zaplacení částky 348 451,30 Kč ze strany žalované H. U.. V průběhu odvolacího řízení pak ještě svůj návrh rozšířila tak, aby oběma žalovaným bylo uloženo vydat žalobkyni ideální polovinu nemovitostí.