Z hlediska úvah o ukládání trestu však bylo třeba vzít dále v úvahu, že obviněný P. H. byl trestním příkazem Obvodního soudu pro Prahu 4 ze dne 7. 11. 2001, sp. zn. 37 T 207/2001, uznán vinným dalším trestným činem krádeže podle § 247 odst. 1 písm. e) tr. zák., kterého se dopustil jednáním ze dne 10. 9. 2001. Trestný čin krádeže je v tomto případě samostatným trestným činem, nikoli dílčím útokem výše vymezeného prvního pokračujícího trestného činu krádeže, neboť nejsou naplněny znaky pokračování podle § 89 odst. 3 tr. zák. (možnost pokračování vylučuje nezachovaná časová souvislost a způsob provedení trestného činu, kdy obviněný P. H. spáchal tento trestný čin tím způsobem, že odcizil z volného výběru zboží obchodního domu B. 2 ks telefonů). S ohledem na skutečnost, že trestní příkaz byl obviněnému P. H. doručen až dne 6. 6. 2002, jsou trestný čin krádeže spáchaný dne 10. 9. 2001 a pokračující trestný čin krádeže spáchaný v období od 20. 11. 2001 do 8. 1. 2002 ve vztahu vícečinného souběhu.