Trestný čin podvodu podle § 250 odst. 1, 4 tr. zák., ve znění zák. č. 265/2001 Sb., spáchal obviněný tím, že jako jednatel a zároveň jediný společník obchodní společnosti H., spol. s. r. o., se sídlem B., přestože věděl, že nebude moci dostát svým závazkům, postupně odebral v období let 1997 až 1998 od společnosti R. V. – E., se sídlem v T., elektrozboží na faktury, k nimž tento dodavatel vystavil tři směnky v celkové hodnotě 1.200.000,- Kč, a to ze dne 14. 1. 1998, 14. 1. 1998 a 27. 7. 1998; přičemž obviněný jménem společnosti H., spol. s. r. o., tyto cizí směnky akceptoval a směnky byly následně eskontovány – odkoupeny K. b., která obchody společnosti H., spol. s. r. o., financovala; v době splatnosti však společnost H., spol. s. r. o., směnky v plném rozsahu přímo K. b. neuhradila, a proto byly směnky vráceny výstavci – společnosti R. V. – E., se sídlem v T., která je následně uhradila, a to ve výši 1.050.000,- Kč, neboť obviněný z prvé směnky uhradil pouze 150.000,- Kč, vedle toho odebral v březnu 1998 až únoru 1999 další zboží od této dodavatelské společnosti na faktury v hodnotě 391.925,50 Kč, které ve lhůtě splatnosti ani dodatečně neuhradil, a takto způsobil společnosti R. V. – E., se sídlem v T., škodu v celkové výši 1.441.925,50 Kč (bod III./ 1. výroku o vině rozsudku);