Pokud jde o možný rozpor s důležitým veřejným zájmem, je opět nutné poměřit na jedné straně újmu hrozící stěžovateli v případě nepřiznání odkladného účinku a na straně druhé důležité zájmy společnosti. Pro zamítnutí návrhu přitom nepostačuje pouze existence kolidujícího veřejného zájmu, jak by se mohlo zdát z doslovného výkladu ustanovení § 73 odst. 2 s. ř. s. Toto ustanovení nutno vykládat ústavně konformním způsobem, a proto je třeba za pomoci testu proporcionality vážit intenzitu hrozícího zásahu do základního práva svědčícího žalobci s intenzitou narušení veřejného zájmu (srov. usnesení Nejvyššího správního soudu ze dne 6. 8. 2008, č. j. 5 As 17/2008 - 131, publ. pod č. 1698/2008 Sb. NSS). S ohledem na důvody správního vyhoštění, leží v daném případě proti podstatné újmě, hrozící stěžovateli, riziko narušení veřejného zájmu, které je s ohledem na okolnosti nyní posuzované věci nízké nebo maximálně mírné intenzity. Nejvyšší správní soud se neztotožnil s tvrzením žalované, že přiznání odkladného účinku by bylo v rozporu s důležitým veřejným zájmem, neboť stěžovatel na území České republiky vykonával pracovní činnost bez příslušného povolení k zaměstnání. Žalovaná zřejmě spatřuje hrozící nebezpečí v tom, že by stěžovatel mohl v této protiprávní činnosti pokračovat. To je však podle zdejšího soudu vyloučeno tím spíše, že stěžovatel v žalobním řízení předložil rozhodnutí Úřadu práce České republiky, Krajské pobočky pro hlavní město Prahu ze dne 11. 3. 2015, č. j. ABA-1196/2015-za, na jehož základě získal povolení k zaměstnání na pracovní pozici pomocný kuchař u zaměstnavatele ČÍNSKÝ OREL, s. r. o., IČ 27080161, se sídlem Újezd 598/5, Praha 5, s místem výkonu práce na adrese Vinohradská 2828/151, Praha 3, to znamená na stejném pracovním místě, které měl podle správních orgánů zastávat dne 29. 10. 2014 protiprávně. Stěžovatel získal povolení k zaměstnání na dobu od 1. 4. 2015 do 31. 3. 2016, z čehož vyplývá, že v současné době nevykonává uvedené zaměstnání protiprávně. Zdejší soud dospěl k závěru, že veřejný zájem na tom, aby se na území České republiky alespoň po určitý čas nezdržovali cizinci, kteří se dopustili protiprávního jednání, v posuzované věci nepřevažuje nad ústavním právem stěžovatele na spravedlivý proces ve smyslu usnesení zdejšího soudu ze dne 18. 8. 2011, č. j. 5 As 73/2011 - 100. Nepřiznání odkladného účinku by proto nebylo v rozporu s důležitým veřejným zájmem. Tím je splněna druhá podmínka pro přiznání odkladného účinku kasační stížnosti.