Z výše uvedených důvodů proto ministr spravedlnosti v petitu stížnosti pro porušení zákona navrhl, aby Nejvyšší soud podle § 268 odst. 2 tr. ř. vyslovil, že napadeným usnesením a v řízení jemu předcházejícím byl ve prospěch i v neprospěch obviněného porušen zákon jednak v ustanovení § 2 odst. 5, 6 tr. ř. o dokazování a jednak v ustanoveních, na základě nichž bylo trestní stíhání obviněného zastaveno, tj. v § 314c odst. 1 písm. b) a § 172 odst. 2 písm. a) tr. ř. Dále navrhl, aby Nejvyšší soud podle § 269 odst. 2 tr. ř. toto usnesení zrušil a poté postupoval podle § 270 odst. 1 tr. ř.