V závěru podané stížnosti pro porušení zákona ministryně spravedlnosti navrhla, aby Nejvyšší soud České republiky podle § 268 odst. 2 tr. ř. vyslovil, že rozsudkem bývalého Vrchního vojenského soudu v Brně ze dne 6. 1. 1950, sp. zn. Zo-26/49-III. a v řízení předcházejícím byl porušen zákon v neprospěch obviněného I. R. ve vytýkaném směru, aby podle § 269 odst. 2 tr. ř. napadený rozsudek, jakož i předcházející rozsudek bývalého Krajského vojenského soudu v Táboře, zrušil, a to včetně všech dalších rozhodnutí na zrušená rozhodnutí obsahově navazujících, pokud vzhledem ke změně, k níž došlo zrušením, pozbyla podkladu, a dále postupoval podle § 271 odst. 1 tr. ř.