Přes výše uvedené dospěl soud k závěru, že striktní požadavek na předložení relevantních důkazních prostředků navrhovatelem by mohl být při přezkumu voleb překážkou přístupu k soudu, a to zvláště v případě jednotlivých občanů, kteří nejsou účastni sčítání hlasů volebními komisemi. Aby však soud sám přistoupil k přepočtu hlasů či přezkoumávání správnosti jejich posouzení pouze na základě důkazně nepodložené volební stížnosti, musela by jej k tomu v daném případě přimět zvláště významná indicie, která by byla způsobilá vyvolat pochybnosti o správnosti vyhlášeného výsledku voleb. Takovou indicií by v souvislosti s nyní posuzovaným případem mohl být například vysoký počet odevzdaných hlasů označených za neplatné v jednom či několika volebních okrscích. Soud se proto zabýval počtem odevzdaných neplatných hlasů ve volebním obvodu č. 44 – Ch. a z veřejně přístupných údajů Českého statistického úřadu zjistil, že z celkového počtu 269 volebních okrsků v tomto obvodu se v 54 z nich vyskytl v druhém kole voleb nějaký neplatný hlas. Počet těchto neplatných hlasů v jednotlivých okrscích je převážně 1, v osmi případech 2, ve čtyřech 3 a pouze v jediném 5 (v daném případě se jedná o jeden z okrsků co do počtu zapsaných voličů největších ve volebním obvodu Ch.). Nejvyšší správní soud tak neshledal, že by se v některém z volebních okrsků jednalo o tak markantní počet neplatných odevzdaných hlasů, aby sám o sobě odůvodňoval alespoň pochybnosti o správnosti jejich vyhodnocení.