Žalobkyně však nemůže být úspěšná ani potud, opírá-li svůj nárok o druhý status své matky, která byla nejen československým politickým vězněm, ale i účastníkem SNP. Tato účast trvala podle osvědčení vydaného podle § 8 zákona č. 255/1946 Sb. od 29. 8. 1944 do 5. prosince 1944, tedy dobu delší tří měsíců a zakládá tak podle § 1 zákona č. 255/1946 Sb. status účastníka národního boje za osvobození, jak je také osvědčeno. S dobou účasti delší tří měsíců zákon č. 261/2001 Sb. spojil vznik nároku na jednorázovou částku toliko pro samotné účastníky národního boje za osvobození, nikoli pro sirotky po nich (§ 5 odst. 3 zákona č. 261/2001 Sb.). Sirotkům po těchto účastnících národního boje za osvobození však zákon č. 261/2001 Sb. nárok přiznává jen za splnění podmínky, že rodič padl ve vlastnosti účastníka národního boje za osvobození (v zúženém smyslu zákona č. 261/2001 Sb.). Tato zákonná podmínka však splněna není.