Nejvyšší správní soud přezkoumal napadený rozsudek krajského soudu i řízení, jež jeho vydání předcházelo v souladu s § 109 odst. 2 a 3 s. ř. s. a neshledal přitom vady, k nimž by musel podle § 109 přihlédnout z úřední povinnosti; vázán rozsahem a důvody kasační stížnosti, které stěžovatel uplatnil, dospěl k závěru, že kasační stížnost není důvodná.