Zrušen byl i výrok odvolacího soudu, jímž byla připuštěna "změna návrhu" rozšířením o návrh na vydání ideální poloviny nemovitostí . Dovolací soud je toho názoru, že formální vyjádření práva podle § 13 odst. 2 zákona č. 229/1991 Sb. činilo žalobkyni potíže, vícekráte je upravovala, a pro jistotu kumulovala návrhy, přičemž je rozhodující, jak správně postřehl odvolací soud, že z hlediska tohoto práva soud prvního stupně věc posuzoval. Nešlo tedy ve skutečnosti o změnu návrhu, jak má na zřeteli ustanovení § 95 o. s. ř., ale o jeho úpravu, a výrok odvolacího soudu, jímž připustil tuto změnu návrhu, byl proto nadbytečný.