Povahu právně relevantních námitek z hlediska dovolacího důvodu podle § 265b odst. 1 písm. g) tr. ř. mají podle nejvyšší státní zástupkyně výhrady dovolatele ohledně naplnění subjektivní stránky trestného činu zpronevěry podle § 248 odst. 1, 2 tr. zák. a námitky, že soudy obou stupňů nesprávně vyhodnotily otázku společenské nebezpečnosti jednání obviněného. Tyto námitky však nejvyšší státní zástupkyně považuje za zjevně neopodstatněné. Soudy podle ní správně dospěly k závěru, že jednání obviněného je pokryto zaviněním ve formě nepřímého úmyslu podle § 4 písm. b) tr. zák., když ze skutečnosti, že obviněný po převodu inkriminované částky na svůj účet s těmito finančními prostředky dále nedisponoval, dovodily, že obviněný měl pochybnosti o zákonnosti svého postupu a byl minimálně srozuměn s tím, že finanční prostředky na svůj účet převedl neoprávněně. Pokud se týká společenské nebezpečnosti jednání obviněného, nejvyšší státní zástupkyně uvedla, že o nenaplnění materiální podmínky trestnosti jde pouze tehdy, když některé okolnosti případu snižují stupeň společenské nebezpečnosti natolik, že je pouze nepatrný ve smyslu § 3 odst. 2 tr. zák.