Z citovaného ustanovení je zřejmé, že trestným činem není pouze to, že osoba vykonává nějakou činnost neoprávněně. K trestnosti činu se vyžaduje, aby mezi výkonem předmětné činnosti a rozhodnutím, jehož výkon se maří nebo podstatně ztěžuje, byla souvislost spočívající v tom, že neoprávněnost výkonu dané činnosti vyplývá z rozhodnutí. Jestliže nedostatek oprávnění k této činnosti vyplývá z jiného titulu, než je rozhodnutí, nejde o přečin, protože chybí zákonný znak, který vyjadřuje, že pachatel maří nebo podstatně ztěžuje „výkon rozhodnutí“.