Logickým důsledkem určení mezí dovolacího přezkumu je závěr, že k vadám řízení, které mohly mít za následek nesprávné rozhodnutí ve věci a které jsou posuzovány (je-li dovolání přípustné) z úřední povinnosti (§ 242 odst. 3, věta druhá, o. s. ř.), dovolací soud přihlédne jen za předpokladu, že jejich existence mohla mít vliv na řešení právní otázky dovolacímu přezkumu podléhající. Nejvyšší soud proto nevyvodil žádné důsledky z okolnosti, že vada odvolacího řízení (vadně provedený důkaz spisy rejstříkového soudu), pro kterou bylo zrušeno předchozí rozhodnutí odvolacího soudu, nebyla odvolacím soudem zhojena (důkaz těmito spisy nebyl znovu proveden). Odvolací soud totiž v novém rozhodnutí žádná zjištění z oněch spisů nečinil a své právní závěry založil na důkazech jiných.