Přestože Nejvyšší soud neměl k dispozici spis bývalého Krajského vojenského soudu v Plzni sp. zn. Ktr 448/49, ale pouze kopii odsuzujícího rozsudku ze dne 28. 11. 1949 a kopii rozsudku bývalého Nejvyššího vojenského soudu v Praze ze dne 20. 1. 1950, sp. zn. P-270/49, a to toliko výrokové části tohoto rozsudku, je možno konstatovat, že z odůvodnění rozsudku bývalého Krajského vojenského soudu v Plzni ze dne 28. 11. 1949, sp. zn. Ktr 448/49, zcela jednoznačně vyplývá, že zemřelý obviněný neuposlechnul povolávací rozkaz a nenastoupil ve stanoveném termínu do činné vojenské služby a odmítl poslechnout rozkaz a obléknout si vojenský stejnokroj a přijmout zbraň z toho důvodu, že je svědek Jehovův, tedy pro své náboženské přesvědčení. Jinak vyjádřeno, motivem trestné činnosti zemřelého obviněného byla realizace jeho práva svědomí.