Krajský soud v Praze jako odvolací soud rozsudkem ze dne 4. 11. 2008, sp. zn. 10 To 359/2008, výlučně z podnětu odvolání obviněného rozsudek soudu prvního stupně zrušil ve výroku o trestu a sám znovu rozhodl tak, že při nezměněném výroku o vině trestným činem krádeže podle § 247 odst. 1, 2 tr. zák. [správně § 247 odst. 1 písm. b), odst. 2 tr. zák.] dílem dokonaným, dílem ve stadiu pokusu podle § 8 odst. 1 tr. zák. a trestným činem poškozování cizí věci podle § 257 odst. 1 tr. zák. obviněného odsoudil podle § 247 odst. 2 tr. zák., § 35 odst. 1 tr. zák. k úhrnnému trestu odnětí svobody na sedm měsíců, pro jehož výkon jej zařadil do věznice s dozorem. V odůvodnění rozhodnutí uvedl, že soud prvního stupně pochybil, pokud dovodil vztah souhrnnosti k předchozímu odsouzení ve věci Okresního soudu Praha – východ pod sp. zn. 16 T 145/2006. Nevzal totiž v úvahu, že již 23. 8. 2006 byl soudem vydán trestní příkaz, který byl obviněnému doručen 29. 10. 2006. Podle odvolacího soudu nešlo proto o souběh trestných činů, jakkoliv byl konečný odsuzující rozsudek vyhlášen až 15. 2. 2008, v důsledku čehož nebylo na místě použít ustanovení § 35 odst. 2 tr. zák. Obviněnému nově uložil úhrnný trest odnětí svobody a trestem přiměřeným shledal znovu trest odnětí svobody v trvání sedmi měsíců, pro jehož výkon byl obviněný zařazen do věznice s dozorem (odvolací soud v důvodech svého rozsudku na straně 4 v rozporu s výrokovou částí uvádí věznici s dohledem, k čemuž relevantně přihlédnout nelze).