Z uvedeného vyplývá, že jednání obviněného, které je předmětem projednávané trestní věci, je třeba hodnotit jako dva pokračující trestné činy krádeže podle § 247 odst. 1 tr. zák. (dílem spáchané v jednočinném souběhu s trestným činem podvodu podle § 250 tr. zák.), s tím, že prvního pokračujícího trestného činu krádeže se obviněný P. H. dopustil jednáním spáchaným v období od 20. 11. 2001 do 8. 1. 2002, druhého pokračujícího trestného činu krádeže se dopustil jednáním spáchaným v období od 10. 1. 2002 do 20. 3. 2002. Tyto dva pokračující trestné činy krádeže jsou přitom ve vztahu recidivy, neboť druhý pokračující trestný čin obviněného P. H. byl spáchán až po právní moci rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 9 ze dne 10. 1. 2002, sp. zn. 2 T 4/2002, která nastala dne 10. 1. 2002.