[13] Tvrzení krajského soudu, že stěžovatelka v době emise dluhopisů nemohla znát hospodářské výsledky v budoucnosti, je podle stěžovatelky neopodstatněné. Jednak toto tvrzení platí pro jakékoliv predikce budoucích výdajů ekonomických subjektů působících na trhu, a pokud by mu měla být přikládána přílišná váha, pak by byl nedostatečně podložený jakýkoliv důvod pořízení cizích zdrojů a daňově neuznatelné jakékoliv úroky. Krajský soud také opomenul, že vedení stěžovatelky, které rozhodovalo o vydání dluhopisů, se personálně významně překrývalo se složením valné hromady. Jedinými akcionáři stěžovatelky byli předseda představenstva Josef Škrkoň spolu se svojí manželkou, předsedkyní dozorčí rady. Vedení společnosti tedy mohlo zcela racionálně předjímat rozhodnutí valné hromady o výplatě části ze značného objemu nerozděleného zisku společnosti jako dividend (z rozhodnutí valné hromady z 24. 6. 2013 bylo na dividendách rozděleno 25 milionů Kč). Podle stěžovatelky sice nelze obecně mezi nerozdělený zisk a výplatu dividend klást rovnítko, v tomto konkrétním případě to ale možné je. Nebylo tak iracionální „půjčovat“ si prostředky na výplatu dividend, o které dosud nebylo rozhodnuto. Ve skutečnosti se zde jednalo o rozhodnutí na základě nejmenšího prvku nejistoty ze všech důvodů pro vydání dluhopisů.