[18] Dle Nejvyššího správního soudu však nelze vyloučit ani druhou výkladovou možnost, která akcentuje systematiku směrnice Solventnost II, v níž je čl. 155 obsažen až v kapitole VIII, nadepsané jako Právo usazování a volný pohyb služeb, jehož smyslem a účelem je harmonizace veškerého dohledu nad oblastmi poskytování pojištění. Dle této výkladové varianty by tedy slovní spojení obsažené v čl. 155 odst. 1 směrnice Solventnost II „pojišťovna (…) nevyhovuje právním předpisům“ bylo vykládáno tak, že nevyhovuje jakýmkoli právním předpisům implementujícím unijní požadavky na postavení a činnost pojišťoven (tedy i jiné než plynou ze směrnice Solventnost II). Postup upravený v tomto článku se tedy užije na veškerou dohledovou činnost dohledových orgánů nad pojišťovnami.