Ministr ve svém mimořádném opravném prostředku považuje výrok o vině napadeného trestního příkazu za naprosto správný, odpovídající zákonu i skutkovému stavu věci. Pochybení však spatřuje ve výroku o trestu, neboť za trestný čin maření výkonu úředního rozhodnutí podle § 171 odst. 1 tr. zák. lze uložit trest odnětí svobody ve výměře nejvýše šesti měsíců. Pokud proto byl napadeným trestním příkazem uložen trest tohoto druhu ve výměře jednoho roku, jde o zjevné porušení zákona, a to přesto, že výkon tohoto trestu byl podmíněně odložen na tříletou zkušební dobu. V petitu svého mimořádného opravného prostředku ministr navrhl, aby Nejvyšší soud podle § 268 odst. 2 tr. ř. vyslovil, že výrokem o trestu napadeného trestního příkazu Obvodního soudu pro Prahu 8 byl v neprospěch obviněného P. K. porušen zákon, tento výrok aby podle § 269 odst. 2 tr. ř. zrušil, a dále postupoval podle § 270 odst. 1 tr. ř.