18. Vzhledem ke všem výše uvedeným skutečnostem proto Nejvyšší soud ke stížnosti pro porušení zákona podle § 268 odst. 2 a § 269 odst. 2 tr. ř. rozhodl, že pravomocným usnesením Okresního soudu Plzeň-město ze dne 19. 1. 2021, sp. zn. 5 T 100/2017, a v řízení mu předcházejícím, byl porušen zákon v neprospěch obviněného P. K. v ustanovení § 86 odst. 1 tr. zákoníku, ve znění účinném do 31. 12. 2021, a v ustanovení § 339 odst. 1, 2 zákona č. 104/2013 Sb., o mezinárodní justiční spolupráci ve věcech trestních, ve znění pozdějších předpisů. Nejvyšší soud současně usnesení Okresního soudu Plzeň-město ze dne 19. 1. 2021, sp. zn. 5 T 100/2017, a řízení mu předcházející, zrušil, přičemž současně zrušil také všechna další rozhodnutí, na zrušené rozhodnutí obsahově navazující, pokud vzhledem ke změně, k níž došlo zrušením, pozbyla podkladu. Tímto kasačním rozhodnutím tak napravil výše popsaná pochybení, jichž se dopustil Okresní soud Plzeň-město.