[28] Z citovaných pasáží rozhodnutí pátého senátu následně otevřeně vycházely i další senáty, byť posuzující daňová řízení vedená již dle daňového řádu (jedná se o rozsudky ze dne 8. 2. 2017, č. j. 7 Afs 248/2016 - 29, ze dne 1. 3. 2017, č. j. 6 Afs 9/2017 - 29, ze dne 13. 9. 2017, č. j. 7 Afs 7/2017 - 28, všechny posuzující věc totožného stěžovatele a obdobný skutkový základ). V těchto věcech šlo o situaci, kdy odvolací daňový orgán v odvolacím řízení doplnil dokazování výslechem svědků. Následně daňovému subjektu v obecnosti sdělil hodnotící úvahu, že jeho tvrzení nebyla prokázána. Daňový subjekt v tomto postupu, kdy se v podstatě hodnocení důkazů od odvolacího daňového orgánu nedozvěděl, spatřoval porušení zákazu překvapivých rozhodnutí v § 115 daňového řádu. Nejvyšší správní soud v uvedených věcech nejdříve přímo citoval pasáže z rozsudku pátého senátu a následně uvedl, že nemá důvod se od nich odchýlit. Výslovně také odmítl následovat opačný názor doktríny s tím, že ten není závazný (viz např. výše uvedený rozsudek č. j. 7 Afs 248/2016, body 22, 23).