[17] Této námitce stěžovatelky nelze přisvědčit. Krajský soud se k otázce legitimního cíle úpravy podle § 73 odst. 5 zákona o zdravotních službách vyjádřil v odst. 56 a vyložil, že o důvěrné informace se jedná nejen v případě fyzické osoby, ale i osoby právnické, a to tehdy, pokud lze tuto osobu na základě takových informací identifikovat. Následně krajský soud aplikoval na daný případ tři kroky testu proporcionality (kritérium vhodnosti, potřebnosti a poměřil základní práva stojící v kolizi). Krajský soud v odůvodnění uvedl své úvahy, které jej vedly k závěrům, že zájem na ochraně údajů o právnických osobách (jednotlivých porodnicích) převáží nad právem na informace, které i přes úpravu obsaženou v § 73 odst. 5 zákona o zdravotních službách není zcela vyloučeno. Krajský soud mohl jednotlivé kroky testu proporcionality vysvětlit podrobněji, jak namítá stěžovatelka, absence tak podrobného vysvětlení však nezpůsobuje vadu rozsudku, která by dosahovala intenzity nepřezkoumatelnosti. Nepřezkoumatelnost je dána teprve tehdy, pokud by nebylo možné seznat, z jakého důvodu krajský soud žalobu zamítl (viz rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 4. 12. 2003, č. j. 2 Azs 47/2003-130). O takovou situaci se v projednávaném případě nejedná, jelikož i stěžovatelka s právními argumenty krajského soudu v kasační stížnosti podrobně polemizuje.