[10] V doplnění kasační stížnosti ze dne 10. 3. 2015 stěžovatelka prostřednictvím svého zástupce uvedla, že napadá rozsudek z důvodu uvedeného v § 103 odst. 1 písm. b) zákona č. 150/2002 Sb., soudní řád správní, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „s. ř. s.“). Vytýkala krajskému soudu, že se nedostatečně zabýval jejím zdravotním stavem. Nebyla totiž zjištěna a posouzena její způsobilost k práci. Krajský soud se pouze spokojil s posudky posudkových komisí, aniž by se snažil sám nezávisle posoudit její zdravotní stav, kdy by musel zjistit, že v jejím případě se jedná o invaliditu třetího stupně. Posudkové komise nadto přehlédly subjektivní stránku jejího zdravotního stavu. Nesouhlasila přitom s tím, že by v minulosti pochybila v oblasti životosprávy, neboť v rámci svých možností se řídí zásadami, které jí lékaři stanovili. V neposlední řadě namítala, že nikdo neurčil, k jaké práci by vlastně měla být způsobilá a co by mohla vykonávat. Stěžovatelka proto navrhovala, aby Nejvyšší správní soud zrušil rozsudek krajského soudu a věc mu vrátil k dalšímu řízení.