„U soudcovského zástavního práva nastávají účinky vzniku ke dni, kdy byl návrh na jeho zřízení doručen soudu (§ 338b odst. 2 o. s. ř.). Tímto dnem se tedy řídí pořadí soudcovského zástavního práva oproti jiným zástavním právům váznoucím na nemovitosti. Dokud není soudcovské zástavní právo zřízeno, je v katastru nemovitostí uvedena poznámka, že návrh na zřízení tohoto práva byl podán. Po zřízení soudcovského zástavního práva je v katastru nemovitostí proveden záznam o jeho vzniku. (…) Věřitel, jehož pohledávka je zajištěna soudcovským zástavním právem na nemovitosti, je v konkursním řízení jedním z věřitelů, kteří mají postavení odděleného věřitele. Jeho nárok může tak být plně nebo částečně uspokojen již v průběhu konkursního řízení. Pro uspokojení oddělených konkursních věřitelů je rozhodující den, kdy vznikl právní důvod na oddělené uspokojení. Ten vzniká i v konkursu ke dni podání návrhu na zřízení soudcovského zástavního práva soudu. (…) Návrh na zřízení soudcovského zástavního práva je pro věřitele výhodnější než návrh na nařízení předběžného opatření. U předběžného opatření je totiž třeba osvědčit, že výkon rozhodnutí je ohrožen. Účinky předběžného opatření přitom nastávají až dnem doručení usnesení o jeho nařízení účastníkům, nikoli dnem podání návrhu u soudu“.