Po prostudování předmětného spisového materiálu Nejvyšší soud České republiky dospěl k závěru, že v projednávané věci není dán žádný důvod k pochybnostem o nepodjatosti jmenovaných soudců a není tedy důvod nevěřit jejich tvrzení, že takové vazby neexistují. Z obsahu spisu nevyplývají žádné objektivní skutečnosti, které by zakládaly důvod pochybovat o jejich nepodjatosti. Úpadce jako důvod údajné podjatosti výše uvedených soudců Vrchního soudu v Praze uvádí skutečnost, že mu pracovnice soudní kanceláře zpočátku odmítala zdarma pořídit fotokopii vyjádření ze spisu, ač na toto měl právo, neboť ještě nebylo v právní moci usnesení Městského soudu v Praze ze dne 23. 12. 2008, sp. zn. 52 K 92/1997, na základě kterého mu bylo osvobození od soudních poplatků odebráno. Nakonec však pracovnice soudní kanceláře úpadci v jeho žádosti vyhověla a požadovanou fotokopii mu zdarma pořídila. Takovouto okolnost však není možno považovat za důvod k vyloučení soudců z projednávání a rozhodnutí věci z důvodu podjatosti.