[19] Z výše uvedeného je zřejmé, že nyní napadené rozhodnutí vydal místně příslušný správce daně - žalovaný, jehož místní příslušnost byla založena rozhodnutím Generálního ředitelství cel ze dne 29. 3. 2016 a následně potvrzena rozhodnutím téhož celního orgánu ze dne 18. 8. 2017. Skutečnost, že posledně uvedené rozhodnutí bylo vydáno až po vydání žalobou napadených rozhodnutí žalovaného, na tomto závěru ničeho nemění. Místní příslušnost správce daně založená delegací podle § 18 odst. 1 daňového řádu trvá do doby, než je toto rozhodnutí podle § 18 odst. 2 daňového řádu pravomocně změněno či zrušeno. Ke změně místní příslušnosti nedochází bez dalšího změnou rozhodných skutečností, ale až na základě rozhodnutí podle § 18 odst. 2 daňového řádu. Krajský soud tuto otázku posoudil správně a podrobně ji stěžovateli vysvětlil. Argumentace stěžovatele v kasačních námitkách je pak již pouze nepřiléhavou polemikou se správnými závěry krajského soudu, na které Nejvyšší správní soud v podrobnostech odkazuje. Nelze souhlasit ani s námitkou, že krajský soud odepřel stěžovateli právo na soudní přezkum údajné místní nepříslušnosti správce daně. Proti rozhodnutí o delegaci místní příslušnosti ze dne 29. 3. 2016, jakož i proti rozhodnutí o jejím potvrzení ze dne 18. 8. 2017 se stěžovatel mohl bránit žalobou podle § 65 odst. 1 a násl. s. ř. s., čehož v případě naposledy uvedeného rozhodnutí také využil. V nynějším řízení již otázka delegace místní příslušnosti nemůže být posuzována.