1. Rozsudkem ze dne 17. října 2018, č. j. 190 ICm XY, Městský soud v Praze (dále jen „insolvenční soud“), určil, že kupní smlouva uzavřená dne 1. srpna 2016 mezi dlužníkem (V.) a žalovaným (T.), jejímž předmětem byl prodej nemovitých věcí specifikovaných ve výroku včetně rodinného domu č. p. XY (dále jen „nemovité věci“) a dále vybavení tohoto domu, které tvořily ve výroku uvedené movité věci (dále jen „vybavení domu“), a to za kupní cenu ve výši 7 000 000 Kč, a následný zápočet pohledávky žalovaného dle dohody o vypořádání vzájemných vztahů ze dne 1. srpna 2016 jsou neúčinnými „právními úkony“ vůči všem věřitelům dlužníka přihlášeným do insolvenčního řízení (bod I. výroku), uložil žalovanému zaplatit do majetkové podstaty dlužníka částku 7 000 000 Kč (bod II. výroku) a uložil žalovanému nahradit žalobci náklady řízení ve výši 7 278 Kč (bod III. výroku).