Nejvyšší soud pro úplnost z obsahu spisu připomíná další odvolacím soudem nezdůrazněné skutečnosti, např. že svědkem prvotní fáze konfliktu byli vedle účastníků samotného konfliktu svědci V. R. a J. N., kteří byli současně jedinými svědky, které sám vyslechl i odvolací soud. Svědek V. R. k prvotní fázi konfliktu vypověděl, že první fyzický kontakt byl veden ze strany J. Š. a M. V., kteří nejprve začali „sprostě nadávat a křičet na něj (tj. na obviněného)“, „pak se to seběhlo strašně rychle, oni chytili pana M.“ a „Š. ho chytil někde pod krkem a V. někde na prsou a snažili se s ním třást, trhali s ním“ (č. l. 504 spisu). Svědek J. N. (č. l. 250 spisu) u hlavního líčení konaného dne 2. 4. 2012 k této prvotní fázi konfliktu vypověděl, že „M. byl opřený o zeď a oni stáli před ním a drželi se“ (č. l. 250 spisu). Při výslechu v řízení před odvolacím soudem tento svědek uvedl, že si předmětnou událost již nepamatuje (č. l. 501 spisu) a žádnou novou skutečnost neuvedl. Odvolací soud sice vzal za prokázané, že „v určitém okamžiku napadali J. Š. a M. V. obviněného tak, že jej natlačili na zeď a škrtili“ (což vyvodil z výpovědi svědků J. N. a V. R.– viz strana 15 rozsudku), avšak již nevycházel z té části výpovědi svědka V. R., ve které tvrdil, že obviněný byl napaden, nebo pokud uváděl, že slyšel dvě rány, byť i tuto skutečnost v odůvodnění svého rozsudku konstatoval (viz strana 14 rozsudku odvolacího soudu).