Ústavně i mezinárodními smlouvami a dokumenty zaručená základní práva a svobody obviněného však býv. Nižší vojenský soud v Brně nerespektoval. Trestní právo v kritické době chránilo práva a oprávněné zájmy jak společnosti, tak i jednotlivce, avšak intenzita ochrany zájmů společnosti byla ve výrazném nepoměru v neprospěch ochrany zájmů jednotlivce do té míry, že právní úprava kolidovala i s tehdy platnými a uznávanými základními právy a svobodami. Obviněný pak neměl možnost dostát svým povinnostem, jež mu byly uloženy zákonem, aniž by se dostal do rozporu s vlastním svědomím, přestože svoboda svědomí je základním lidským právem absolutní povahy.