Protože dovolání je vybudováno na závěru opačném, než je ten, na kterém spočívá napadené rozhodnutí, je předmětem daného dovolacího důvodu otázka, zda je správný právní závěr odvolacího soudu, že účastníkům k dotčenému bytu nevzniklo právo společného nájmu. Dovolací soud je povinen - vázán dovolacím důvodem podle ustanovení § 241 odst. 2 písm. d) o. s. ř. - při zkoumání správnosti právního posouzení věci vycházet ze skutkových zjištění odvolacího soudu. Rozhodným je především zjištění, že žalobci byl byt přidělen za trvání manželství účastníků v roce 1990, a to podle ustanovení § 24 dříve platného zákona č. 41/1964 Sb., jako byt z bytového fondu Ministerstva vnitra ve smyslu ustanovení § 69 odst. 1 citovaného zákona. Vzhledem k tomu je posouzení toho, zda účastníkům k tomuto bytu svědčí právo společného nájmu, přímo závislé na vyřešení otázky, zda k tomuto bytu vzniklo účastníkům právo společného užívání bytu, totiž zda se v důsledku úpravy v přechodném ustanovení § 871 odst. 1 o. z. (s účinností od 1. 1. 1992) právo společného užívání bytu manžely (pokud vzniklo) změnilo na společný nájem.