Poté, co lhůta pro poshovění odpůrci uplynula, se Nejvyšší správní soud přípisem ze dne 2. 3. 2012 obrátil na odpůrce s tím, že hodlá přistoupit k rozhodnutí ve věci, a proto odpůrce požádal o sdělení, zda a k jakému posunu v dané věci z jeho strany došlo, a zda již chybějící podklady doplnil. Současně soud znovu odpůrce požádal o vyjádření, zda s ohledem na aktuální stav ve věci požaduje, aby daná věc byla projednána s nařízením jednání za jeho přítomnosti. To z toho důvodu, že v daném řízení se nerozhoduje podle skutkového, který tu byl v době podání návrhu, nýbrž podle skutkového stavu, který tu je v době rozhodnutí soudu (§ 96 s. ř. s.).