V posuzované věci je zřejmé, že k tvrzenému vydražení sporné pohledávky žalobcem (dne 27. 3. 2013) došlo až po skončení prvního jednání ve věci (24. 10. 2012) a že tato skutečnost byla soudu bez zbytečného prodlení oznámena. Jde proto o skutečnost, která je významná pro posouzení aktivní legitimace žalobce ve sporu (podle § 154 odst. 1 o.s.ř. pro rozsudek je rozhodující stav v době jeho vyhlášení) a která nastala po uplynutí desetidenní lhůty, kterou dal soud při prvním jednání účastníkům k navržení důkazů, tedy až poté, co nastaly procesní účinky, tzv. koncentrace řízení. Pokud pak soud prvního stupně k takovému důkazu nepřihlédl, upřel žalobci možnost v mezích pravidel nastavených procesním předpisem prolomit dovoleným způsobem zásadu koncentrace řízení.