Odvolací soud se ztotožnil se zjištěným skutkovým stavem, nesouhlasil však s právním posouzením aplikace ustanovení § 706 odst. 1 obč. zák. Podle názoru odvolacího soudu traktoval nalézací soud - vřazením pravnučky mezi osoby taxativně vymezené v § 706 odst. 1 věta první – předmětnou právní problematiku „de lege ferenda“, tj. z hlediska toho, jaký by obsah dotčené normy (podle jeho názoru) měl být. Pro zákonnost a právní pořádek je však významné jen hledisko „de lege lata“, totiž obsah platných právních norem, který je třeba důsledně respektovat a rozhodovací praxi mu přizpůsobit. Soud I. stupně pochybil, pokud taxativní výčet osob uvedených v ust. § 706 odst. 1 věta první o. z. rozšířil o pravnuky. Tyto osoby patří mezi osoby uvedené v ust. § 706 odst. 1 věta druhá o. z., u nichž je pro přechod nájmu třeba splnit podmínku tříletého soužití s nájemcem ve společné domácnosti. Tento požadavek žalovaná nesplňuje (žila s pradědečkem od podzimu 1998 do jeho smrti dne 8.4. 1999), takže sporný byt obývá bez právního důvodu, a požadavek, aby jej vyklidila, je opodstatněn.