Akceptovat nelze ani závěr odvolacího soudu, že připuštění přistoupení dalšího účastníka do řízení by bylo procesně neekonomické z důvodu potřeby provádění dalšího dokazování. V rámci byť kusých skutkových tvrzení vymezujících požadavek žalobce vůči Ing. M. K., totiž žalobce jmenovaného považoval (vedle původní žalované) za „zavázaného ze smlouvy o dílo“, z čehož je zřejmé, že okruh právně významných skutečností, dokazování a posouzení kterých je nutné pro rozhodnutí věci, nedozná změn v takovém rozsahu, jenž by znamenal rozpor se zásadnou hospodárnosti řízení. K oddálení rozhodnutí věci mezi dosavadními účastníky pak nepovede ani to, že pro rozhodnutí věci vůči novému žalovanému bude nutné doposud provedené důkazy zopakovat.