Samosoudkyně tohoto soudu aniž zjišťovala s jakým výsledkem toto předchozí řízení skončilo, případně v jakém stadiu se rozhodování této trestní věci nachází, vydala dne 11. 1. 2005 pod sp. zn. 38 T 6/2005, trestní příkaz, jímž obviněné při shodném popisu skutku a užití právní kvalifikace uvedené v návrhu na potrestání, uložila trest obecně prospěšných prací ve výměře 400 hodin. To vše za situace, kdy táž samosoudkyně opět pro trestný čin krádeže podle § 247 odst. 1 písm. e) tr. zák. již vydala ve věci sp. zn. 38 T 66/2004 dne 23. 12. 2004 trestní příkaz, jímž byl obviněné J. K. uložen trest obecně prospěšných prací ve výměře 100 hodin. V daném případě tak došlo k porušení zákona v ustanoveních § 2 odst. 5, odst. 6 tr. ř., neboť samosoudkyně neprovedla řádná skutková zjištění vztahující se k otázce jaký druh trestu a v jaké výši obviněné uložit, aby splňoval zákonná kriteria uvedená v ustanovení § 23 a 31 tr. zák. Zmíněný trestní příkaz byl také teoreticky v rozporu s ustanovením § 36 tr. zák., které přikazuje, aby v případě, kdy je ukládán stejný druh trestu, který již před tím byl obviněnému jiným rozhodnutím rovněž uložen, a dosud není vykonán, výměra tohoto a nově ukládaného trestu nepřekročila horní hranici, který je pro takovýto druh trestu zákonem stanoven. V daném případě stanoví § 45 odst. 1 tr. zák., že trest obecně prospěšných prací může být uložen v maximální výměře 400 hodin, přičemž v posuzovaném případě součet obou trestů činil 500 hodin.