[7] Zástupce stěžovatele ve své žádosti připomněl, že z vážných omluvitelných důvodů lze zmeškání lhůty prominout. Uvedl, že za takový důvod se dle rozsudku Nejvyššího správního soudu ze dne 28. 7. 2005, č. j. 2 Afs 95/2005 ‑ 110, považuje i nemoc. Nelze se však domnívat, že tímto omluvitelným důvodem je jakákoliv zdravotní indispozice, ale pouze taková, která skutečně brání v učinění určitého procesního úkonu zástupcem účastníka řízení. Důkazní břemeno nese v tomto případě ten, kdo se domáhá prominutí zmeškání lhůty (rozsudek ze dne 27. 4. 2012, č. j. 8 As 13/2012 ‑ 38).