Neobsahuje-li přípis žalované ze dne 19. listopadu 1997 jinou výši závazku, pak byl závazek uznán v rozsahu, v jakém byl uveden ve smlouvě o prodeji podniku, resp. v dodatku k této smlouvě, který je opatřen i razítkem žalované a podpisem osoby za ni jednající. K platnosti uznání závazku není třeba uvádět výši, v jaké je uznán, je-li závazek uznán zcela. Požadavek ustanovení § 132 odst. 2 hosp. zák., aby byl závazek uznán „co do rozsahu“, je tak naplněn, neboť žalovaná uznala svůj závazek v celém rozsahu. Uvedení výše splátek dluhu a doba jejich splatnosti není náležitostí uznání závazku podle citovaného ustanovení, jde o způsob úhrady dluhu.