Žalovaný ve vyjádření ke kasační stížnosti uvedl, že jeho rozhodnutí i rozsudek krajského soudy byly vydány v souladu se zákonem. V případě stěžovatelky neshledal existenci žádného z taxativně vymezených důvodů pro udělení azylu dle § 12 zákona o azylu. Nebyly naplněny ani zákonné důvody pro udělení doplňkové ochrany dle § 14a odst. 2 téhož zákona. Dle žalovaného bylo ve věci provedeno podrobné dokazování, byly shromážděny všechny podklady potřebné pro rozhodnutí a žalovaný se také zabýval všemi skutečnostmi, které stěžovatelka ve správním řízení uvedla. K pochybení dle jeho názoru nedošlo ani v případě posouzení, zda je u stěžovatelky odůvodněno udělení humanitárního azylu. Zdůraznil, že stěžovatelka je státní příslušnicí Ukrajiny ruské národnosti, proto považoval za nadbytečné se podrobněji zabývat v kasační stížnosti zmiňovanou národnostní otázkou mezi Uzbeky a obyvateli Kyrgyzstánu. Stěžovatelka má v zemi původu matku i bratra, kteří jí mohou se začleněním do společnosti pomoci. Za nadbytečné považoval žalovaný rovněž dokazování ohledně majetku stěžovatelky. V postupu krajského soudu nespatřil žádné pochybení, neboť se řádně vypořádal se všemi žalobními body, které se do značné míry shodují s body stížními.