Část konfliktu mezi obviněným J. M. a J. Š. a M. V. viděl rovněž svědek M. S. (č. l. 235 spisu), který obviněnému vyběhl na pomoc poté, co byl na konflikt upozorněn svědkem J. N.. M. S. uvedl, že v době, kdy obviněného viděl, byl tento “přilepený na zdi, oba dva ho drželi pod krkem a tlačili na zeď“. Tento svědek dále uvedl, že „V. strčil a ten odlítl od M.“, M. V. však i poté v útoku pokračoval, svědek jej tak znovu odstrčil. Oba byli podle tohoto svědka totálně opilí. I poté, co svědek srazil M. V. na zem, se poškozený J. Š. po obviněném drápal (č. l. 236 spisu). Obviněný měl podle uvedeného svědka po konfliktu krk rudý, těžko se mu dýchalo, ale „kýval, že je v pořádku“. Nejvyšší soud připomíná, že takto popsané okolnosti uvedeným svědkem odvolací soud do svého hodnocení výpovědi obviněného a jeho věrohodnosti nezahrnul, ač jde o svědka, který se přímo účastnil, byť v závěru, předmětného útočného incidentu, a jde tedy o svědectví, které má důležitý význam. Z těchto důvodů bude třeba jej rovněž v další části řízení náležitě vyhodnotit ve smyslu § 2 odst. 6 tr. ř., což se však dosud nestalo.