Jakékoli opodstatnění pak nemá námitka dovolatele, že auta byla (kromě jednoho) vrácena téměř nová a leasingové společnosti je měly dále prodat v souladu s judikaturou, na kterou poukazoval dovolatel, protože takovéto skutečnosti by mohly být případně zohledněny ve výroku o náhradu škody, když však (jak vyplývá z rozsudku soudu prvního stupně ve spojení s dovoláním napadeným rozsudkem soudu druhého stupně) poškozené společnosti byly v otázce náhrady škody odkázány podle § 229 odst. 1 tr. ř. Pro určení výše škody jako kvalifikačního znaku trestného činu podvodu pak (zejména s ohledem na výše uvedené) tyto skutečnosti již žádný právní význam nemají, vzhledem k momentu dokonání (spáchání) trestného činu.