Pokud jde o námitky ohledně uloženého trestu vyhoštění na dobu neurčitou, je třeba zdůraznit, že i stěžovatel připustil, že pro uvedený druh trestu byly v konkrétním případě splněny zákonné podmínky, vyplývající z ustanovení § 57 odst. 1 tr. zák. Tedy, že obviněný není občanem České republiky ani není osobou, které bylo přiznáno postavení uprchlíka, a uložení takového trestu vyžadoval zájem na bezpečnosti majetku občanů. Souhlasit je možné i s výhradou, že výměra trestu vyhoštění - na neurčito - je v tomto případě přísná, ale nevybočuje z obecné hranice dané zákonem (§ 57 odst. 2 tr. zák.). Stížnost pro porušení zákona kromě jiného poukazuje na nevýraznou škodu na vozidle, jehož se obviněný zmocnil. Ze svědecké výpovědi poškozené Mgr. S. S. ale vyplývá, že její výdaje na opravu předmětného vozidla dosáhly částky cca 10 000,- Kč. Jmenovaná v důsledku nedostatečného prokázání výše způsobené škody v hlavním líčení byla s nárokem na její náhradu odkázána na občanskoprávní řízení, přičemž obviněný v průběhu přípravného řízení ani v řízení před soudem neprojevil sebemenší lítost nad spáchaným činem, ani snahu způsobenou škodu poškozené uhradit. Sám obviněný projevil přání, co nejdříve se vrátit do Spolkové republiky Německo a s vydaným soudním rozhodnutím souhlasil do té míry, že se na místě do protokolu svého práva na odvolání vzdal a to v přítomnosti obhájkyně, která mu byla pro toto řízení ustanovena.