[23] Žalobkyně zdůraznila, že v projednávaném případě šlo o mikroúvěry, jejichž výše nepřekročila 20.000 Kč. Od obou žadatelů vyžádala informace o jejich příjmech a výdajích, tyto informace posoudila z hlediska jejich věrohodnosti, přičemž zjistila, že nevzbuzují pochybnost o poctivosti žadatelů a o pravdivosti poskytnutých informací. Dále ověřila, že žadatelé nejsou evidováni v evidenci exekucí ani v nebankovním registru dlužníků, a tedy ověřila, že se nejedná o osoby, které by byly zadlužené a které by nesplácely (nemohly splácet) své dluhy. Tuto skutečnost potvrdila i pozitivní zkušenost s žadateli a jejich schopností obdobný úvěr splatit. Žalobkyně doplnila, že se jednalo o případ, kdy byl předchozí úvěr již splacen, a tedy nikoli o případ, kdy by se žadatel pokoušel splatit dříve poskytnutý úvěr novým úvěrem. Nejednalo se tedy o situaci, kdy by mohly opakované žádosti o úvěr nasvědčovat finančním problémům žadatele. Oba žadatelé poskytnuté úvěry bez problému splatili.