Rozsudkem bývalého Krajského vojenského soudu v Plzni ze dne 28. 11. 1949, sp. zn. Ktr 448/49, byl zemřelý obviněný J. P. uznán vinným přečinem neuposlechnutí povolávacího rozkazu podle § 65 písm. b) zák. č. 92/1949 Sb., branného zákona, a zločinem porušení subordinace podle § 145, § 146 písm. c), § 149 vojenského trestního zákona č. 19/1855 ř. z., kterých se podle tohoto soudu dopustil tím, že dne 1. října 1949 nenastoupil v K. do činné vojenské služby (základní služby) a dostavil se teprve 3. října 1949 (přečin neuposlechnutí povolávacího rozkazu) a tím, že po provedené presentaci odmítl obléknout vojenský stejnokroj a přijmout zbraně (zločin porušení subordinace). Za uvedené trestné činy byl obviněnému uložen podle § 149/I, § 97, § 92 vojenského trestního zákona č. 19/1855 ř. z. trest žaláře v trvání 2 roků zostřeného čtvrtletně postem a samovazbou v 1. a 6. měsíci každého roku. Podle § 127 vojenského trestního zákona č. 19/1855 ř. z. byla obviněnému započítána do trestu vyšetřovací vazba od 27. října 1949 do 28. listopadu 1949. Z odůvodnění citovaného rozsudku se podává, že důvodem trestné činnosti bylo náboženské přesvědčení zemřelého obviněného, který výslovně prohlásil, že je svědek Jehovův.