S přihlédnutím k tomu, že přípis žalované ze dne 19. listopadu 1997 byl odpovědí na dopis věřitelky ze dne 4. listopadu 1997, a v dodatku ke smlouvě o prodeji podniku č. 745/94 obsahujícím výpočet kupní ceny (hodnoty převáděného majetku) na základě účetní hodnoty majetku, který byl zpracován podle bodu III.2. této smlouvy, je mezi převzatými závazky jen jediný závazek vůči Konsolidační bance Praha, s.p.ú. ve výši 12,237.000,- Kč, nemá Nejvyšší soud žádné pochybnosti o tom, že závazek byl v dopise žalované ze dne 19. listopadu 1997 identifikován způsobem, který jej činí nezaměnitelným s jiným, neboť neměla-li žalovaná vůči věřitelce, Konsolidační bance Praha, s.p.ú. žádný jiný závazek než ten, jehož zaplacení je předmětem sporu, byl uznán závazek ze smlouvy o úvěru a závěr odvolacího soudu o nekonkrétnosti uznaného závazku nemůže obstát (srov. závěry rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 28. srpna 2008, sp. zn. 29 Odo 1489/2006, in www.nsoud.cz).