Ustanovení § 266 odst. 1 obch. zák. dává přednost projevu vůle před jeho jazykovým vyjádřením, uvádí-li, že se projev vůle vykládá podle úmyslu jednající osoby, jestliže tento úmysl byl straně, které byl určen, znám nebo jí znám být musel. Občanský zákoník v § 35 odst. 3 výslovně stanoví princip ochrany dobré víry toho, komu byl právní úkon určen. Tento princip je konkretizován odstavcem čtvrtým § 266 obch. zák., podle něhož projev vůle, který obsahuje výraz připouštějící různý výklad, je třeba v pochybnostech vykládat k tíži strany, která jako první v jednání tohoto výrazu použila. Pravidlo dobré víry souvisí s pravidlem oprávněného očekávání, i k němu je třeba při výkladu právních úkonů přihlédnout a neopomenout, že jejich výklad má být rozumný a spravedlivý, neboť podstatou práva má být spravedlnost.