11. Pod uplatněný dovolací důvod podle § 265b odst. 1 písm. g) tr. ř. by sice bylo možné formálně podřadit námitky týkající se absence subjektivní stránky skutkové podstaty trestného činu loupeže podle § 173 odst. 1 tr. zákoníku, konkrétně že úmysl obviněného nesměřoval ke zmocnění se cizí věci, navíc za užití zbraně, a dále ve vztahu k témuž trestnému činu, že nejednal s dalšími dvěma osobami ve spolupachatelství ve smyslu § 23 tr. zákoníku, ale jednal zcela samostatně, a nedopustil se tak loupeže. Avšak z materiálního hlediska obviněný tyto námitky, stejně jako tvrzení, že v rámci skutku popsaného v bodu 2) poškozenému nevyhrožoval, postavil výlučně na výhradách proti učiněným skutkovým zjištěním, kdy v dovolání popisoval skutkový stav zcela odlišně od toho, než jak byl zjištěn. Jeho námitky tedy v daném rozsahu směřují proti způsobu hodnocení důkazů soudy obou stupňů a rozsahu dokazování, což s odkazem na dovolací důvod podle § 265b odst. 1 písm. g) tr. ř. činit nelze.