8. K odvolání žalovaného proti oběma rozhodnutím Vrchní soud v Praze v záhlaví označeným rozsudkem potvrdil části bodu I. výroku rozsudku insolvenčního soudu týkající se neúčinnosti kupní smlouvy z 1. srpna 2016 a dohody o započtení ve vztahu k vybavení domu a započtení pohledávky z kupní ceny v rozsahu 1 500 000 Kč proti pohledávkám žalovaného vůči dlužníku (první a druhý výrok), v části bodu II. výroku, ve které bylo žalovanému uloženo zaplatit do majetkové podstaty dlužníka 1 500 000 Kč, a v bodě III. výroku rozsudek insolvenčního soudu zrušil a v tomto rozsahu věc vrátil insolvenčnímu soudu k dalšímu řízení (třetí výrok), ve zbývajících částech bodů I. a II. výroku rozsudek insolvenčního soudu změnil tak, že zamítl žalobu o určení neúčinnosti kupní smlouvy z 1. srpna 2016 v části ohledně nemovitých věcí, o určení neúčinnosti dohody o započtení v rozsahu týkajícím se započtení kupní ceny ve výši 5 500 000 Kč proti pohledávkám žalovaného vůči dlužníku a o uložení povinnosti žalovanému zaplatit do majetkové podstaty dlužníka částku ve výši 5 500 000 Kč (čtvrtý výrok), a změnil usnesení insolvenčního soudu ze dne 19. listopadu 2018, č. j. 190 ICm XY, tak, že žalovanému uložil zaplatit část soudního poplatku ve výši 858 Kč na specifikovaný účet insolvenčního soudu (pátý výrok).