Odvolací soud vycházel z toho, že v řízení o žalobě Z. H. (nyní žalované) proti M. G. (nyní žalobkyni) o vyklizení pozemků parcel č. 1388 a č. 1389 bylo rozsudkem (pro zmeškání) Obvodního soudu pro Prahu 4 ze dne 17. 4. 2003, č. j. 21 C 285/2002-19 M. G. uloženo, aby vyklidila parcely č. 1388 a č. 1389 v katastrálním území D. P. do jednoho měsíce od právní moci rozsudku. Předmětný rozsudek nabyl právní moci dne 4. 6. 2003. Podle § 159a odst. 1, 4 OSŘ nestanoví-li zákon jinak, je výrok pravomocného rozsudku závazný pro účastníky řízení. V rozsahu, v jakém je výrok závazný pravomocného rozsudku závazný pro účastníky řízení a popřípadě jiné osoby, je závazný též pro všechny orgány. Tímto rozsudkem byl proto vyřešen právní vztah mezi nynější žalobkyní a nynější žalovanou týkající se práva vstupu žalobkyně na předmětné pozemky a žalobkyně, která je povinna pozemky vyklidit, se již k nim nemůže domáhat zřízení věcného břemene. Dovodil, že žalobkyně neprokázala, že jí tento rozsudek nebyl doručen a že tedy nenabyl právní moci. Odvolací soud tak shledal žalobu neopodstatněnou ze zcela jiného důvodu než soud prvního stupně.