V odůvodnění svého podání stěžovatel poukázal na doslovné znění jednotlivých shora citovaných ustanovení, kterými se býv. Nižší vojenský soud v Brně při svém rozhodování neřídil. Jednání obviněného směřovalo k uplatnění uvedeného základního práva, které mu bylo zaručeno ustanoveními § 15 odst. 1 Ústavy Československé republiky z roku 1948 a dále článkem 18 Všeobecné deklarace lidských práv. Čin obviněného byl považován za trestný v rozporu s mezinárodním právem a ústavou ve smyslu ustanovení § 1 zákona č. 119/1990 Sb., o soudní rehabilitaci, k němuž je nutno přihlédnout, byť se tento zákon na projednávanou věc přímo nevztahuje vzhledem k tomu, že návrh na rehabilitační řízení podle § 5 cit. zákona nebyl v této věci podán.