Zástavní smlouva ze dne 21.4.1992 byla - jak soudy za řízení zjistily - registrována rozhodnutím býv. Státního notářství v H. K. ze dne 3.7.1992 pod č. R III 1033/92. I když státní notářství mělo při své rozhodování zkoumat též právní titul, na základě kterého zástavce dával nemovitosti do zástavy, nemá jeho opomenutí v tomto směru v projednávané věci právní význam. Z nesprávného postupu státního notářství při rozhodování o registraci zástavní smlouvy totiž není možné usuzovat na dobrou víru zástavního věřitele, neboť nic nevypovídá o tom, jak zástavní věřitel při uzavírání zástavní smlouvy postupoval (měl postupovat).