Neobstojí ani tvrzení, že ČIŽP nepřihlédla ke všem skutečnostem, k nimž podle § 118 odst. 2 vodního zákona přihlédnout měla. S lokálním rozsahem ovlivnění jakosti povrchových vod se prvostupňové rozhodnutí vypořádává vyjmenováním zhoršení kvality toku v oblasti vodohospodářské, hygienické a estetické, po kterém následuje popis stavu znečištěného toku. Rozbor příčin nedovoleného vypouštění vod je pak náplní prakticky celé poslední třetiny odůvodnění napadeného rozhodnutí. Nelze tudíž tvrdit, že by správní orgán I. stupně neučinil zadost své povinnosti zjistit přesně a úplně skutečný stav věci ve smyslu § 32 odst. 1 správního řádu a z něj vycházet při uložení pokuty ve smyslu § 118 odst. 2 vodního zákona.