Rozsudkem ze dne 29. dubna 1997 pak M ě s t s k ý s o u d v Praze po doplnění dokazování dalšími listinnými důkazy rozsudek soudu prvního stupně znovu potvrdil. Odvolací soud na rozdíl od soudu prvního stupně nepovažoval za rozhodující řešení otázky totožnosti či kontinuity žalobkyně a obchodní společnosti M., akciové společnosti pro grafický průmysl a nakladatelství v P., zapsané do obchodního rejstříku v roce 1924. Usuzoval, že když žalobkyně uplatňuje vlastnické právo ke sporným nemovitostem proto, že nebyly znárodněny, závisí výsledek sporu právě na zjištění, zda ke znárodnění došlo či nikoli. Po doplnění dokazování pak odvolací soud dospěl k závěru, že uvedené nemovitosti byly zestátněním znárodněny. Za této situace - jelikož nebylo tvrzeno ani prokázáno, že by nemovitosti po znárodnění opět přešly do vlastnictví žalobkyně nebo jejích právních předchůdců - uzavřel, že žaloba, jíž se žalobkyně domáhá určení vlastnictví ke sporným nemovitostem, není důvodná.