K odvolání žalované byl rozsudek soudu první instance Krajským soudem v Praze změněn a žaloba byla zamítnuta (měnící výrok I.). Soud se ztotožnil se závěrem o sukcesi žalobce do práv a povinností TJ Králodvorské železárny a usuzoval tedy na existenci jeho vlastnického práva k uvedenému nemovitému majetku i ke dni 12. 4. 1991. Na rozdíl od soudu prvního stupně však odvolací soud konstatoval, že platné rozhodnutí valné hromady z tohoto data (o sloučení spolků a zároveň přechodu aktiv a pasiv sdružení v rámci sloučení na žalovanou) prokazatelně představuje akt majetkového vypořádání, kterým došlo k začlenění veškerého majetku SK Litavan do majetku žalované Jednoty.