Rozsudkem Krajského soudu v Praze ze dne 24. 3. 2004, sp. zn. 1 T 27/2003, byli obvinění P. P. a Š. P. uznáni vinnými trestným činem podvodu podle § 250 odst. 1, 4 tr. zák. Za to byl obviněnému P. P. v sazbě § 250 odst. 4 tr. zák. uložen trest odnětí svobody v trvání šesti let, pro jehož výkon byl obviněný podle § 39a odst. 2 písm. c) tr. zák. zařazen do věznice s ostrahou. Obviněné Š. P. byl podle § 250 odst. 4 tr. zák. uložen trest odnětí svobody v trvání pěti let, pro jehož výkon byla podle § 39a odst. 3 tr. zák. zařazena do věznice s dozorem. Podle § 228 odst. 1 tr. ř. byla oběma obviněným uložena povinnost uhradit společně a nerozdílně poškozenému Ing. R. K., škodu ve výši 15.000.000,- Kč s dvouprocentním úrokem od 27. 11. 2003 do zaplacení. Se zbytkem svého nároku byl poškozený Ing. R. K. podle § 229 odst. 2 tr. ř. odkázán na řízení ve věcech občanskoprávních.