[6] Krajský soud v Hradci Králové – pobočka v Pardubicích v návaznosti na tuto žádost žalobkyně si v žalobním řízení vyžádal další revizní posudek Posudkové komise Ministerstva práce a sociálních věcí, detašované pracoviště v Brně, ze dne 9. 7. 2014, č. j. 2014/1393-BR. Posudková komise dospěla k týmž závěrům jako předchozí dvě posudkové komise, že k datu vydání napadeného rozhodnutí šlo u žalobkyně o dlouhodobě nepříznivý zdravotní stav, jehož rozhodující příčinou byl diabetes mellitus. Míru poklesu pracovní schopnosti posudková komise posoudila podle kapitoly IV, položka 2 písmeno c) přílohy k vyhlášce č. 359/2009 Sb., a to na horní hranici možného rozpětí ve výši 45%. Vysvětlila přitom, že samotná cukrovka bez rozvinutých komplikací, pokud by byla uspokojivě kompenzována nebo by vykazovala jen občasné metabolické kolísání, by byla hodnocena podle písmene b) v rozpětí 15 - 25%. Posudková komise však stav hodnotila podle písmene c) pro neuspokojivou kompenzaci diabetu, i když toto jde zřejmě do velké míry na vrub nedostatečné léčby ze strany posuzované, a v důsledku toho jsou některé denní aktivity vykonávány s obtížemi. Pro předchozí vykonávanou výdělečnou činnost a dosaženou kvalifikaci posudková komise zvýšila hodnotu poklesu pracovní schopnosti podle § 3 odst. 2 citované vyhlášky o celých 10%, takže celkově činí míra poklesu pracovní schopnosti 55%. Pro vyšší procentní hodnocení neshledala posudková komise důvody, protože postižení nesplňuje medicínská kritéria uvedená v písmenech d) a e) stejné položky. Ostatní zdravotní postižení uvedená v diagnostickém souhrnu by samostatně nezpůsobila větší pokles pracovní schopnosti než rozhodující příčina dlouhodobě nepříznivého zdravotního stavu. K datu vydání napadeného rozhodnutí proto šlo u žalobkyně o invaliditu II. stupně.