Žalovaný ve svém vyjádření ze dne 18. 8. 2003 uvádí, že skutečnost, že z areálu cukrovaru patřícího žalobci vytékaly odpadní vody do povrchového toku v rozporu s povolením, byla ČIŽP v prvostupňovém řízení dostatečně prokázána. Neztotožňuje se ani s námitkou ohledně nemožnosti žalobce vyjádřit se k podkladům rozhodnutí, neboť dle údajů žalovaného byly tyto podklady shromážděny v období od 12. 3. 2002 do 29. 3. 2002, tedy dříve, než bylo žalobci dne 2. 4. 2002 doručeno oznámení o zahájení správního řízení obsahující výzvu k vyjádření k důkazům. Jedinou výjimkou byl dle žalovaného zápis z místního šetření ČIŽP konaného dne 30. 4. 2002, který byl ovšem se zástupci žalobce projednán dne 15. 5. 2002. Dokument „Hodnocení odpadních vod cukrovaru Č. B. – příčiny zápachu a možná řešení“ nebyl vzat žalovaným v potaz proto, že míjí problematiku pochybení, pro něž byla pokuta udělena, nezabývá se totiž samotným vypouštěním odpadních vod nedovoleným způsobem, ale pouze zápachem z tohoto vypouštění vyplývajícím.