Proti tomuto rozsudku Vrchního soudu v Olomouci podal obviněný Ing. P. H. prostřednictvím své obhájkyně dne 12. 5. 2009 dovolání, které opřel o dovolací důvod uvedený v § 265b odst. 1 písm. g) tr. řádu. Podle názoru obviněného soudy nižších stupňů u něj nesprávně dovodily naplnění subjektivní stránky trestného činu zneužívání informací v obchodním styku podle § 128 odst. 2 tr. zák. a jeho společenskou nebezpečnost. Obviněný je totiž přesvědčen, že svým jednáním naopak zabránil ohrožení zájmů obchodní společnosti A. T., a. s., což z hlediska zavinění vylučuje jak volní, tak intelektovou složku úmyslu. Jak dále obviněný zdůraznil, odvolací soud formuloval skutkovou větu uvedenou ve výroku o vině v napadeném rozsudku odlišně od podané obžaloby a mimo jiné nepostupoval podle pravidla „in dubio pro reo“. Závěrem svého dovolání obviněný navrhl, aby Nejvyšší soud zrušil rozsudek Vrchního soudu v Olomouci ze dne 10. 3. 2009, sp. zn. 4 To 6/2009, a aby věc přikázal tomuto soudu k novému projednání a rozhodnutí.