Vytýká-li ovšem dovolací soud nižším instancím jejich procesně příliš vyhraněný přístup, považuje za vhodné též připomenout výkladovou extenzi, kterou nastolil především Ústavní soud při interpretaci právních úkonů podle restitučních zákonů (srov. zejména nález ÚS ze dne 14.8.2001, sp. zn. II. ÚS 386/99, publikovaný ve Sbírce nálezů a usnesení, svazek 23, č. 118). Shledají-li tedy nižší instance, že žalobce je právním nástupcem subjektu, jenž uzavřel restituční dohodu, pak bude projev vůle účastníků dohody vyložen s ohledem na její účel. Je namístě šetřit právní jistotu účastníků i jejich případnou dobrou víru. V úvahu bude vzato také legitimní očekávání účastníků dohody ve vztahu k právu, jež bylo v restituci na straně oprávněné tvrzeno (viz výkladová kritéria podle rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 23.12.2004, sp. zn. 28 Cdo 440/2004).