[9] Nezákonnost napadeného rozsudku spatřuje v nesprávném právním posouzení krajského soudu stran důkazní hodnoty dokladů vztahujících se k prokázání „obvyklého bydliště“ na území České republiky. Krajský soud podle stěžovatele dospěl k matoucí a nelogické interpretaci § 92 odst. 4 písm. d) a § 109 odst. 8 písm. g) zákona o silničním provozu, že doklady prokazující „obvyklé bydliště“ neprokazují „obvyklé bydliště“. Tato kontradikce má rovněž za následek nepřezkoumatelnost napadeného rozhodnutí.