Dne 27. 6. 2015, k otázce zpětvzetí souhlasu poškozená J. I. deklarovala následující: „Pokud se mám vyjádřit k okolnostem a průběhu mého napadení ze strany mého druha K. P. ze dne 26. 6. 2015, tak uvádím, že nechci, aby byl můj druh za to, co mi toho dne udělal, trestně stíhán. Z tohoto důvodu taky beru zpět svůj souhlas k jeho trestnímu stíhání, který jsem udělila do protokolu dne 26. 6. 2015, když jsem na svého druha podávala trestní oznámení. Rozmyslela jsem si to dobře a rozhodla jsem se tak sama o své vůli. Byla jsem poučena o tom, že jednou odepřený souhlas nelze vzít zpět, a i přesto na tom trvám - nechci, aby byl můj druh trestně stíhán, a proto beru svůj souhlas zpět.“ V rámci závěrečné otázky vyslýchajícího, pokud by došlo ke změně právní kvalifikace a trestní stíhání jejího druha obv. K. P. bylo podmíněno jejím souhlasem, a jeho trestní stíhání by muselo být zastaveno, jelikož vzala svůj souhlas ve smyslu § 163 odst. 2 věty třetí trestního řádu zpět, svědkyně uvedla, „že si tuto skutečnost uvědomuje dobře a trvá na tom, že nechce, aby byl její druh stíhán. Chtěla, aby byl co nejdříve propuštěn ze zadržení, a aby se policie touto záležitostí už více nezabývala. Z toho důvodu nežádala žádnou krátkodobou ochranu, ani vykázání druha z obydlí na dobu 10-ti dní. Byla si jistá, že jí neublíží, strach z něho tehdy už neměla. Stalo se prvně a ona mu nechtěla zkazit život, chtěla mu dát ještě šanci. Hodlala s ním dále žít. “