Žalobou napadeným rozhodnutím žalovaná zamítla žádost žalobkyně podle zákona č. 261/2001 Sb., o poskytnutí jednorázové peněžní částky účastníkům národního boje za osvobození, politickým vězňům a osobám z rasových nebo náboženských důvodů soustředěných do vojenských pracovních táborů a o změně zákona č. 39/2000 Sb., o poskytnutí jednorázové peněžní částky příslušníkům československých zahraničních armád a spojeneckých armád v letech 1939 až 1945. Rozhodnutí je odůvodněno tím, že matka žalobkyně sice byla účastníkem národního boje za osvobození, zemřela však v době, kdy měla status „československého politického vězně“ [§ odst. 1 bod 1. písm. g) zákona č. 255/1946 Sb.]; na tuto kategorii účastníků národního boje za osvobození se zákon č. 261/2001 Sb. nevztahuje. Odůvodnění napadeného rozhodnutí dodává, že žalobkyni byla již v roce 1995 přiznána jednorázová částka podle zákona č. 217/1994 Sb., o poskytnutí jednorázové peněžní částky některým obětem nacistické perzekuce.