V dovolání uvedla, že předmětem řízení o povolení zápisu do obchodního rejstříku je právě otázka, zda jsou platně zvolenými jednateli J. V. a F. B. nebo A. B. a O. D. F. B. a J. V. se svými podáními v tomto řízení domáhají toho, aby soud tuto otázku kvalifikovaně posoudil a rozhodl. K jejich námitkám se soud vyjádřil jednou větou na straně 3. odůvodnění rozhodnutí. Tím, že odvolání odmítl jako odvolání osob, které nebyly oprávněny k jeho podání, odňal jim možnost jednat před soudem (§ 237 odst. 1 písm. f/ o. s. ř.). Možnost jednat před soudem jim odvolací soud odňal i tím, že jim neumožnil vyjádřit se k odvolání, které podali jménem společnosti ostatní jednatelé. Pokud jde o vlastní rozhodování valné hromady, dovolatelka zastává stanovisko, že valná hromada nemůže v téže věci opakovat rozhodnutí již učiněná, neboť tomu brání překážka věci rozhodnuté. Kromě toho podle názoru dovolatelky nelze, pokud bylo usnesení valné hromady konané dne 28. září 1994 napadeno žalobou o prohlášení jeho neplatnosti, přijímat nová usnesení potvrzující usnesení napadané žalobou. Takové usnesení je platné až do právní moci rozsudku, jímž je neplatnost vyslovena. Tvrzené dvě valné hromady 8. listopadu 1994 a 15. srpna 1995 se konaly před vynesením rozsudku o neplatnosti usnesení valné hromady 28. září 1994, na které byli J. V. a F. B. odvoláni z funkce jednatele, a tento rozsudek nabyl právní moci až doručením rozhodnutí odvolacího soudu ze dne 30. května 1996. Dovolatelka nenapadla usnesení valných hromad z 8. listopadu 1994 a 15. srpna 1995 žalobami pro neplatnost, ač by k tomu byly důvody; zastává totiž názor, že uvedená usnesení nejsou neplatná, ale nulitní, a to z důvodů uvedených shora.