V tomto případě bylo odvolání povinného odmítnuto, neboť podle § 29 odst. 10 ex. řádu proti rozhodnutí vydaném v řízení o vyloučení exekutora není přípustný opravný prostředek; z citovaných ustanovení tak vyplývá, že dovolání proti výroku II. usnesení odvolacího soudu není podle § 238 odst. 1 písm. f) o. s. ř. přípustné. Z tohoto důvodu Nejvyšší soud dovolání povinného i v této části odmítl (§ 243c odst. 1 o. s. ř.).