Usnesení krajského soudu napadla stěžovatelka dne 19. 1. 2015 kasační stížností. Vzhledem k tomu, že s podáním kasační stížnosti je spojen vznik poplatkové povinnosti [§ 4 odst. 1 písm. d) zákona č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích, ve znění pozdějších předpisů, dále jen „zákon o soudních poplatcích“], a stěžovatelka tuto povinnost současně s podáním kasační stížnosti nesplnila, byla usnesením Nejvyššího správního soudu ze dne 18. 2. 2015, č. j. 2 Azs 12/2015 - 13, vyzvána k zaplacení soudního poplatku za kasační stížnost ve lhůtě sedmi dnů od jeho doručení. Toto usnesení bylo stěžovatelce prostřednictvím jejího zástupce prokazatelně doručeno dne 27. 2. 2015. Stěžovatelka následně, podáním ze dne 6. 3. 2015, požádala o osvobození od soudních poplatků v důsledku nepříznivé majetkové situace. Nejvyšší správní soud jí proto vyzval výzvou ze dne 10. 3. 2015, č. j. 2 Azs 12/2015 - 20 (doručena dne 11. 3. 2015) k doložení osobních, majetkových a výdělkových poměrů a stanovil jí k tomu lhůtu v délce dvou týdnů. Stěžovatelka však na předmětnou výzvu vůbec nereagovala, své poměry žádným způsobem soudu nedoložila, a stanovená lhůta tak marně uplynula dnem 25. 3. 2015. Žádost o osvobození od soudních poplatků byla proto usnesením ze dne 1. 4. 2015, č. j. 2 Azs 12/2015 – 22, zamítnuta. Tímto usnesením byla stěžovatelka rovněž opětovně vyzvána k zaplacení soudního poplatku za kasační stížnost a to ve lhůtě dvou týdnů od jeho doručení. Byla jím též poučena o následcích nesplnění poplatkové povinnosti. Uvedené usnesení bylo stěžovatelce prostřednictvím jejího zástupce prokazatelně doručeno dne 7. 4. 2015. Dvoutýdenní lhůta k zaplacení soudního poplatku tak uplynula dnem 21. 4. 2015. Stěžovatelka však v této lhůtě, ani později, soudní poplatek za kasační stížnosti nezaplatila. Je tedy evidentní, že soudní poplatek nebyl ke dni vydání tohoto usnesení zaplacen a není tak splněna esenciální podmínka, za níž může řízení o kasační stížnosti proběhnout.