Konečně je třeba uvést, že Obvodní soud pro Prahu 1 pochybil také tehdy, když jednání obviněného P. H. spáchané v době od 10. 1. 2002 do 20. 2. 2002 popsané pod bodem II. napadeného rozsudku a jednání spáchané v době od 1. 3. 2002 do 20. 3. 2002 popsané pod bodem III. napadeného rozsudku posoudil jako dva samostatné trestné činy krádeže. Jak bylo odůvodněno výše, jednání obviněného vykazovalo po celou výše uvedenou dobu všechny znaky pokračujícího trestného činu podle § 89 odst. 3 tr. zák., takže mělo být posouzeno jako jediný pokračující trestný čin krádeže.