V dovolání se dále uvádí, že důkazy předloženými v průběhu řízení (a v dovolání vyjmenovanými) žalobkyně doložila, že předmětné nemovitosti dříve vlastnil M., akciová společnost pro grafický průmysl a nakladatelství v P., jakož i fakt, že šlo o tiskařský a nakladatelský podnik politické strany zastoupené v Národním shromáždění, propojený se stranou NS personálně, finančně i jinak. Tyto důkazy podle dovolatelky ozřejmovaly i postup, jakým po válce politické strany zastoupené v Národním shromáždění na základě dohody vlády v Košicích přebíraly zpět své tiskařské podniky, jakož i okolnosti, za nichž došlo k tzv. znárodnění akciové společnosti. Namítá se dále, že právní závěr o zestátnění znárodněním a o tom, že není nutno se zabývat kontinuitou či totožností na straně žalobkyně, přijal odvolací za téže důkazní situace, za které soudy v předchozím řízení dospěly k názoru, že znárodnění bylo provedeno v rozporu se znárodňovacími předpisy.