Naproti tomu bylo nutno dovolání odmítnout, pokud směřovalo proti výroku odvolacího soudu o určení vlastnictví žalobkyně k ideální polovině nemovitostí ( § 243b odst. 4, § 218 odst. 1 o. s. ř.). Tento výrok byl výrokem potvrzujícím rozsudek soudu prvního stupně a nevztahuje se na něj přípustnost dovolání založená výrokem odvolacího soudu , který se týkal výkladu ustanovení o vydání nemovitostí podle ustanovení § 13 odst. 2 zákona č. 229/1991 Sb.