V závěru stěžovatel ještě upozorňuje, že soud konstatoval nesplnění podmínek ustanovení § 2 odst. 1 písm. a) nařízení vlády č. 557/1990 Sb., ačkoliv toto ustanovení na posuzovaný případ nedopadá, neboť v úvahu přichází pouze aplikace ustanovení § 2 odst. 2 písm. a) téhož nařízení, což je velmi podstatný rozdíl. Navrhuje kasačnímu soudu, aby napadený rozsudek krajského soudu zrušil podle § 110 odst. 1 s. ř. s. a zároveň zrušil podle § 110 odst. 2 písm. a) s. ř. s. i rozhodnutí České správy sociálního zabezpečení.