Proti tomuto rozsudku podal ministr spravedlnosti České republiky dne 15. 9. 2000 u Nejvyššího soudu České republiky stížnost pro porušení zákona v neprospěch obou obviněných. Vytkl v ní, že napadeným rozsudkem byl porušen zákon ve prospěch obou obviněných v ustanoveních § 2 odst. 5, 6 tr. ř. a § 226 písm. b) tr. ř. ve vztahu k ustanovení § 150 odst. 1 tr. zák. Podle názoru ministra spravedlnosti odvolací soud své rozhodnutí opřel o opačné hodnocení důkazů, aniž by ve svém rozhodnutí uvedl, v čem nalézací soud pochybil. Tento závěr vychází ze subjektivních stanovisek soudce poté, co byl proveden při hlavním líčení důkaz zajištěnými páry obuvi. Dále ministr spravedlnosti namítl, že krajský soud zcela pominul skutečnost, že ustanovení § 150 tr. zák. je blanketní normou a pro posouzení, zda konkrétní označení jakékoliv věci splňuje podmínky ochranné známky či nikoli, je nutno vycházet ze zák. č. 137/1995 Sb., o ochranných známkách, ve znění pozdějších předpisů. Odvolací soud podle názoru ministra spravedlnosti vycházel z toho, že část zaregistrovaných známek firmy ADIDAS u Úřadu průmyslového vlastnictví České republiky ohrožuje hospodářskou soutěž a jedná se o zneužití známky v konkurenčním boji, a proto takto označené zboží, nemůže požívat ochrany jako ochranná známka. Dále ministr spravedlnosti uvedl, že odvolací soud vyšel ze subjektivních a laických závěrů, kterými vykládá rozhodnutí státního orgánu, příslušného rozhodovat o ochranné známce, opačně než nalézací soud. Poukázal přitom na to, že podle zák. č. 14/1993 Sb., o opatřeních na ochranu průmyslového vlastnictví, je Úřad průmyslového vlastnictví České republiky ústředním orgánem státní správy na ochranu průmyslového vlastnictví. Ministr spravedlnosti dovodil, že odvolací soud mohl učinit jiné rozhodnutí pouze na základě stanoviska příslušného orgánu, který by mohl podat závazný výklad, zda v daném případě došlo ke zneužití ochranné známky firmy ADIDAS. Za tím účelem si měl vyžádat znalecký posudek a teprve poté rozhodnout o tom, zda obvinění naplnili skutkovou podstatu trestného činu podle § 150 odst. 1 tr. zák. Protože tak neučinil, rozhodl podle ministra spravedlnosti na základě nedostatečně zjištěného skutkového stavu věci.