Dovolává-li se žalobkyně ustanovení § 5 odst. 7 zákona č. 261/2001 Sb. („Pokud účastník národního boje za osvobození nebo politický vězeň v národním boji za osvobození padl nebo na němž byl vykonán trest smrti nebo který zemřel při věznění, činí výše jednorázové peněžní částky pro vdovu nebo vdovce a děti podle § 1 odst. 2 120 000 Kč,“), přehlíží, že slovní spojení „účastník národního boje za osvobození“ je užitím legislativní zkratky z ustanovení § 1 odst. 1 a nezahrnuje tedy „československé politické vězně“, jak již uvedeno. Matka žalobkyně byla však popravena v době, kdy – což mezi účastníky není sporné – měla status právě československého politického vězně, nikoli „účastníka národního boje za osvobození“ ve smyslu § 1 odst. 1 zákona č. 261/2001 Sb. (v tomto případě účastníka Slovenského národního povstání).