Obviněný dále uvedl, že pokud by soud dospěl k závěru, že nedošlo k platnému vzniku jeho nároku na jednatelskou odměnu, bylo by podle obviněného třeba zohlednit jeho přesvědčení o platnosti jeho nároku, přinejmenším z pohledu subjektivní stránky, neboť jednal v dobré víře, že má vůči společnosti oprávněný nárok a neměl jakýkoli relevantní důvod předpokládat, že by „Smlouva o zařizování záležitostí společnosti (o výkonu funkce jednatele)“ neměla být považována za platnou.