Za této situace měl Obvodní soud pro Prahu 1 u prvního pokračujícího trestného činu krádeže obviněného P. H. postupovat podle § 37a tr. zák. a zrušit v rozsudku Obvodního soudu pro Prahu 9 ze dne 10. 1. 2002, sp. zn. 2 T 4/2002, výrok o vině o pokračujícím trestném činu, celý výrok o trestu, jakož i další výroky, které měly v uvedeném výroku o vině svůj podklad, a znovu při vázanosti skutkovými zjištěními ve zrušeném rozsudku rozhodnout o vině pokračujícím trestným činem, včetně nových dílčích útoků, popřípadě trestným činem spáchaným s ním v jednočinném souběhu. Vzhledem k tomu, že tento pokračující trestný čin krádeže byl ve vztahu vícečinného souběhu k trestnému činu krádeže spáchanému obviněným P. H. dne 10. 9. 2001 a odsouzenému trestním příkazem Obvodního soudu pro Prahu 4, měl být za oba tyto trestné činy, při současném zrušení výroku o trestu z trestního příkazu Obvodního soudu pro Prahu 4, uložen společný a souhrnný trest podle zásad uvedených v ustanovení § 37a a § 35 odst. 2 tr. zák.