[36] Pokud stěžovatelka namítá, že s těmito pozemky již dlouhodobě (předtím) nakládala jako s lesy zvláštního určení - například tím, že budovala jejich rekreační funkci prostřednictvím stezek, odpočinkových míst a odstraňováním náletových dřevin, podle kasačního soudu se jednalo toliko o vlastní rozhodnutí stěžovatelky nakládat s lesy určitým způsobem v mezích stanovených zákonem a lesním hospodářským plánem. Takové nakládání s pozemky však bylo dobrovolné, nikoliv povinné. Povinnost určitého nakládání s předmětnými pozemky byla založena teprve rozhodnutím o zařazení do kategorie lesů zvláštního určení podle § 8 odst. 3 lesního zákona.