Základní zásady správního řízení stanoví, že správní rozhodnutí musí být vydávána v souladu se zákony a ostatními obecně závaznými právními předpisy. Ust. § 47 zákona č. 71/1967 Sb., o správním řízení (správní řád), specifikuje, které základní náležitosti musí správní rozhodnutí mít, aby bylo způsobilé vyvolat právní účinky, které správní orgán daným rozhodnutím zamýšlel. Absence těchto náležitostí může mít za následek neplatnost nebo dokonce nicotnost celého rozhodnutí. Z ust. § 47 odst. 5 správního řádu vyplývá povinnost správního orgánu, který rozhodnutí vydal, uvést v písemném vyhotovení rozhodnutí datum vydání rozhodnutí, jméno a příjmení účastníků řízení. Rozhodnutí musí být podle tohoto ustanovení rovněž opatřeno úředním razítkem a podepsáno s uvedením jména, příjmení a funkce oprávněné osoby. Soud proto před tím, než se mohl zabývat žalobou po věcné stránce, musel se vyrovnat s námitkou žalobce, který zpochybnil platnost rozhodnutí o jeho nároku podle zákona č. 261/2001 Sb. poukazem na to, že jím obdržené rozhodnutí nemá základní znaky úřední listiny, neboť není podepsáno. Soud po posouzení originálu písemného vyhotovení rozhodnutí zaslaného žalovanou žalobci, i všech vyhotovení předmětného rozhodnutí, včetně konceptů, obsažených ve spise dospěl k závěru, že musí žalobcově námitce přisvědčit, protože ani jediné z nich nebylo opatřeno vlastnoručním podpisem oprávněné osoby, nýbrž pouze razítkem nebo předtištěným jménem označujícím osobu referenta, který danou věc vyřizoval a opatřeno doložkou „za správnost vyhotovení“ podepsanou osobou, která stejnopisy písemného vyhotovení pořídila. Používání podpisového razítka (předtištění jména osoby, která je oprávněna správní rozhodnutí podepsat) je v takovém případě vyloučeno a pokud je použito, je třeba na takové správní rozhodnutí pohlížet jako na nepodepsané. Vzhledem k tomu, že daný postup nemá oporu ve správním řádu, je povinností soudu takové rozhodnutí pro vady řízení zrušit.