Podle § 238 odst. 1 písm. b/ o.s.ř. nemůže být dovolání přípustné proto, že v pořadí druhým rozsudkem soudu prvního stupně nebylo rozhodnuto jinak než v jeho dřívějším (zrušeném) rozsudku (v obou případech šlo o rozsudky zamítavé). Protože odvolací soud sám ve výroku svého potvrzujícího rozsudku přípustnost dovolání nevyslovil (naopak návrhu žalobkyně na vyslovení přípustnosti dovolání nevyhověl), nemůže být dovolání přípustné ani podle § 239 odst. 1 o.s.ř. Zbývá proto posoudit přípustnost dovolání podle § 239 odst. 2 o.s.ř.; ostatně žalobkyně přípustnost svého dovolání o citované ustanovení opřela.