Obviněný dále namítl, že jeho platební neschopnost byla způsobena objektivními okolnostmi, zejména dlouhodobou rekonstrukcí ulice, kde se nacházel obchod společnosti a situací na trhu. Z učiněných skutkových zjištění vyplývá, že obviněný jednak uzavíral obchodní transakce, přestože věděl, že nebude schopen dostát svým závazkům, a jednak odebíral zboží, které následně prodal, aniž by finanční prostředky utržené z prodeje alespoň částečně použil na úhradu závazků vůči dodavatelům. Tyto prostředky použil pro svoji potřebu a nevložil je do společnosti. Takové úmyslné jednání nebylo způsobeno objektivními okolnostmi, jichž se obviněný dovolává, a které by podle něj měly vyloučit jeho trestněprávní odpovědnost. Jednání obviněného naopak naplnilo veškeré zákonné znaky skutkových podstat trestných činů poškozování věřitele podle § 256 odst. 1 písm. a), odst. 3 tr. zák., ve znění zák. č. 265/2001 Sb., a podvodu podle § 250 odst. 1, 4 tr. zák., ve znění zák. č. 265/2001 Sb.