U hlavního líčení vyslechl poškozenou J. I., která sice uvedla, že již není družkou obviněného, ale potvrdila, že v době páchání trestné činnosti jí byla, což je ostatně vyjádřeno větou „ve společně obývaném bytě po předchozím požití alkoholických nápojů a po předchozí slovní rozepři fyzicky napadl svou tehdejší družku J. I.“. Jednání obviněného nelze již posoudit přísněji, než jako zmíněný přečin nebezpečného vyhrožování podle § 353 odst. 1, odst. 2 písm. c) trestního zákoníku, tudíž trestný čin podléhající režimu trestního stíhání se souhlasem poškozeného.