Dovolatelka tvrdí, že za stavu, kdy bylo dovolání připuštěno, podává dovolání v souladu s ustanovením § 238 o. s. ř. Se zřetelem ke změnám občanského soudního řádu, provedeným s účinností od 1. ledna 1996 zákonem č. 238/1995 Sb., je ovšem možnost odvolacího soudu založit přípustnost dovolání výrokem rozsudku, jímž bylo rozhodnutí soudu prvního stupně potvrzeno, upravena v ustanovení § 239 o. s. ř. (oproti ustanovení § 238 odst. 2 písm. a/ o. s. ř. ve znění do 31. prosince 1995). Rozsudek odvolacího soudu se sice od rozsudku soudu prvého co do právního posouzení věci liší (soud prvního stupně žalobu zamítl pro nedostatek pasivní věcné legitimace na straně první žalované a proto, že žalobce není právním nástupcem akciové společnosti z roku 1924), obsah práv a povinností účastníků řízení, vymezených rozhodnutím soudu prvního stupně, však zůstal nezměněn (obě rozhodnutí vyústila v závěr, že žalobkyně vlastníkem sporných nemovitostí není). O měnící rozsudek odvolacího soudu ve smyslu ustanovení § 238 odst. 1 písm. a) o. s. ř. tedy nejde. Napadané rozhodnutí nelze podřadit ani odstavci 1 písmenu b) citovaného ustanovení.