Okresní soud ve Frýdku-Místku rozsudkem ze dne 18. 9. 2013, č. j. 140 EC 90/2012-177, zastavil řízení ohledně částky 1.500.000,- Kč, žalobu zamítl ohledně částky 1.121.400,- Kč a rozhodl o náhradě nákladů řízení. Ve sporu o náhradu škody ve výši 2.621.400,- Kč vyšel ze zjištění, že žalovaná na objednávku třetí osoby provedla likvidaci a odvoz kovové tlakové nádrže na vodík o obsahu 2.000 litrů, umístěné na pozemku žalobce. Své vlastnické právo k nádrži žalobce dovozoval ze smlouvy o bezúplatném převodu, kterou uzavřel dne 1. 10. 1996 se společností ENERGOVARS, spol. s r.o. v likvidaci, jejímž byl tehdy jednatelem a společníkem. Soud prvního stupně dospěl k závěru, že žalobce není ve věci aktivně legitimován, neboť své vlastnické právo k nádrži neprokázal. Smlouva o bezúplatném převodu by podle zákona musela být schválena valnou hromadou společnosti, zápis z takové valné hromady se však po likvidaci společnosti nedochoval a poslední jednatel společnosti ve svědecké výpovědi uvedl, že o takovém zápisu ani prodeji neví. Ze stejného důvodu soud nedovodil ani vydržení vlastnického práva k nádrži, neboť držba žalobce nemohla být za takového stavu oprávněná. Konečně soud uvedl, že nádrž lze od pozemku žalobce oddělit při zachování její funkčnosti, není tedy součástí pozemku, a proto ani z tohoto titulu žalobci vlastnické právo nesvědčí. Dne 4. 3. 2013 navrhla společnost ENERGOVARS, spol. s r.o., v likvidaci, svůj vstup do řízení na místě druhého žalobce, s tvrzením, že je vlastníkem věci. Následně však oznámila, že nastaly skutečnosti, pro které přestává být účastníkem řízení, neboť pohledávku vůči žalované ve veřejné dražbě konané 27. 3. 2013 vydražil žalobce. S ohledem na to soud dovodil, že je opět zpochybněna dobrá víra žalobce o nabytí vlastnického práva. Závěrem soud uvedl, že vydražení pohledávky sice vedlo ke zhojení nedostatku aktivní věcné legitimace žalobce ve sporu, vzhledem k zásadě koncentrace řízení ve smyslu § 118b o.s.ř. k tomu však nelze přihlížet. Žalobu proto zamítl.