Tijdens dit eerste hoofdstuk was er een hoog publiek bewustzijn over de mogelijkheid van een kernramp. Een onuitwisbaar beeld zette zich vast in ons collectieve geheugen. Een nucleaire holocaust zou absoluut wereldwijd destructief zijn en in sommige opzichten het einde betekenen van de beschaving zoals wij die kennen.
În timpul acestui prim capitol, exista un înalt nivel de conștientizare din partea publicului despre potențialul unei catastrofe nucleare și o imagine de neșters a fost înrădăcinată în mințile noastre colective că un holocaust nuclear ar putea să distrugă planeta și, ar putea chiarsă însemne sfărșitul civilizației, asa cum o știm.