Ze waren zo gericht op hun eigen individuele werk dat ze niet eens wisten wie er naast hen zat, en pas toen ik erop stond dat we stopten met werken en tijd investeerden in elkaar leren kennen, kregen we echt vaart.
Erau atât de concentraţi asupra muncii proprii, încât nici nu ştiau lângă cine stăteau şi numai când am insistat să ne oprim din muncit şi să investim timp în a ne cunoaşte, am ajuns la adevărata performanță.