Dus ging ik terug in de scanner, keek naar meer gezichten en meer voorwerpen en kreeg hetzelfde vlekje... En ik deed het opnieuw... en opnieuw... en opnieuw en opnieuw... en tegen die tijd besloot ik te geloven dat het echt was.
Așadar m-am întors în scanner, m-am uitat la mai multe fețe și obiecte și am obținut o pată asemănătoare, apoi m-am uitat din nou, și din nou, și din nou, și din nou, iar cam atunci am decis să cred că este adevărat.