Door deze tweedeling te accepteren, of het nou ironisch bedoeld is of niet, en het inpassen in onze wereld, door de wereld op die manier in te richten, verpesten we de toekomst. Wie wil er nou niet creatief zijn? Wie wil er nou onlogisch zijn?
Acceptând această dihotomie, chiar dacă este în spirit de glumă, când încercăm să o cuprindem în lumea noastră, și încercăm să construim fundația noastră pentru lume, încurcăm viitorul, pentru că, cine nu vrea să fie creativ? Cine vrea să fie ilogic?