Ik dacht dat als ik het juiste huis had, de juiste auto, de juiste man in mijn leven, dat ik dan gelukkig zou zijn, maar toen ik die necrologie-oefening deed, werd ik een klein beetje meer volwassen en ik realiseerde me dat ik mijn eigen toekomst moest bepalen.
Credeam că, dacă am casa perfectă, mașina perfectă, sau bărbatul perfect în viața mea, atunci aș putea fi fericită, dar atunci când am făcut exercițiul scrierii necrologului, chiar m-am maturizat puțin în acel moment și am înțeles că trebuia să-mi creez propriul viitor.