Enkele dagen later stuurde ik haar dit.  ♫ Op dit moment voelt het alsof ik het licht ben vergeten aan te doen ♫ ♫ Dingen die er zo goed uitzagen gisteren ♫ ♫ zijn nu grijstinten ♫ ♫ Het lijkt alsof de aarde draait ♫ ♫ Terwijl ik stilsta ♫ ♫ Of misschien draai ik, ik weet het niet ♫ ♫ En dan zeg jij ♫
Și după câteva zile i-am trimis asta:  ♫ Chiar acum, mă simt ca și cum am uitat să aprind lumina ♫ ♫ Iar lucrurile care arătau atât de bine ieri ♫ ♫ sunt acum doar în nuanțe de gri ♫ ♫ Și parcă lumea întreagă se învârte ♫ ♫ În timp ce eu stau nemișcat ♫ ♫ Sau poate eu mă învârt, nu-mi dau seama ♫ ♫ Iar apoi tu spui ♫