en horen de woorden die luider en luider spreken als we van pagina's dikke pakken maken om de dingen te zeggen die we moesten zeggen, de woorden die we moesten schrijven aan zussen en broers en zelfs vreemden, al veel te lang.
Încă ținem strâns acele scrisori la piept, acele cuvinte mute și totuși atât de răsunătoare, întorcând paginile care spun lucrurile pe care aveam nevoie să le spunem, cuvintele pe care aveam nevoie să le scriem surorilor și fraților noștri, poate chiar străinilor, de mult prea mult timp.