Het herinnert me aan de balanceer-act van Michael Moshen -- want je vecht zo hard om in balans te blijven en om de tonen zuiver te houden, en tegelijkertijd wil je niet de hele tijd focussen op zuivere tonen; je wil de muziek voelen.
Îmi reamintește de actul de echilibristică de mai devreme, ceea ce făcea Michael, pentru că încerci atât de greu să ții echilibrul cu ceea ce cânți, și să ții tonalitatea potrivită, și în același timp nu vrei să te concentrezi atât de mult cu a fi în tonalitatea potrivită tot timpul; vrei să simți muzica.