Mensen reden langs in hun auto en schreeuwden: 'Zoek een baan!' Dan zei ik: 'Dit is mijn baan.' Maar het deed wel pijn, want het maakte me bang dat ik iets aan het doen was dat het woord werk niet waard was, en oneerlijk, beschamend.
Oameni ce strigau la mine din mașinile lor în mișcare: „La muncă cu tine!” Și mă gândeam: „Asta e slujba mea.” Dar mă durea, fiindcă mă făcea să mă tem că poate făceam ceva ne-slujbesc și necinstit, rușinos.