Tot ongeveer de Tweede Wereldoorlog waren dirigenten allemaal dictators -- tirannieke figuren die repeteerden, niet alleen met het hele orkest, maar ook met individuen, tot ze erbij neervielen.
Până la şi în jurul celui de-al Doilea Război Mondial, dirijorii erau, fără excepţie, dictatori, aceste figuri tiranice care repetau nu doar cu întreaga orchestră, ci şi cu muzicienii din ea, la distanţă de un centimetru de vieţile lor.