Die dag ging ik naar huis en kroop ik in mijn bed. Zo zag mijn leven eruit in de maanden die volgden: Ik lag half bewusteloos in bed en vluchtte voor de realiteit en mijn benen stonden naast mijn bed. Ik was lichamelijk en emotioneel helemaal kapot.
În acea zi, am mers acasă, m-am târât în pat și așa a arătat viața mea următoarele câteva luni: leșinată, fugind de realitate, cu picioarele odihnindu-se lângă mine, Eram total devastată psihic și fizic.