Wat ik dacht dat de ultieme beperking zou zijn, bleek achteraf de ultieme bevrijding te zijn. Elke keer dat ik een creatie maakte, bracht de vernietiging me terug bij nul, verfrist en klaar om het volgende project te starten.
Ce am crezut că reprezenta culmea restricţionării s-a dovedit a fi culmea eliberării, pentru că de fiecare dată când cream ceva, distrugerea mă readucea în acel punct neutru unde mă simţeam împrospătat şi gata de următorul proiect.