Pietro wantrouwde de formele kunstgeschiedenisopleiding. Hij was bang dat mensen werden volgestopt met jargon, Hij was bang dat mensen werden volgestopt met jargon, waardoor ze dingen meer classificeerden dan ernaar keken. Hij wilde ons eraan herinneren, dat alle kunst ooit hedendaags was. Hij wilde dat we onze ogen gebruikten. De reden dat hij hier zo prekerig over was, was dat hij bezig was blind te worden. De reden dat hij hier zo prekerig over was, was dat hij bezig was blind te worden.
Pietro era foarte suspicios faţă de instruirea formală în artă, în istoria artei, deoarece se temea că umple capul oamenilor cu jargoane, ca aceştia să înceapă să clasifice lucrurile în loc să le privească, şi a vrut să ne reamintească că toată arta a fost cândva contemporană şi a vrut să ne facă să ne folosim proprii noştri ochi şi era în mod special evanghelic cu acest mesaj, deoarece începea să îşi piardă vederea.