Ray Andersons idee over "Het kind van morgen" laat me niet los. Ik vraag mezelf af waarom we in onze tijd niets deden om haaien, blauwvintonijn, pijlinktvissen, koraalriffen en de levende oceaan te redden, toen er nog tijd was.
Sunt bântuită de gândul pe care Ray Anderson îl numeşte "copilul de mâine," întrebându-ne de ce nu am făcut ceva când a fost timpul nostru pentru a salva rechinii şi tonul albastru şi calmarii şi recifele de corali şi oceanul viu când încă mai era timp.