Ondanks haar armoede, haar sociale status als een gescheiden vrouw in een extreem conservatieve samenleving, en ondanks de tegenwerking van haar ouders om weer naar school te gaan, wist Fayza dat ze alleen door onderwijs grip op haar leven zou krijgen.
În ciuda sărăciei sale, și a statutului ei social de divorțată, într-o societate ultra-conservatoare, și a părințiilor ei care erau împotriva deciziei de a se întoarce la școală, Fayza a înțeles că singura cale de a-și controla propria viață este educația.