En opeens hoorde ik mezelf zeggen terwijl tranen over mijn wangen rolden, 'Dat ben ik. Dat ben ik.' En die simpele woorden brachten vele gedachten terug die ik eerder had gehad, over de samensmelting van onze zielen in een hogere entiteit, over het feit dat in de kern van onze beiden zielen onze identieke hoop en dromen voor onze kinderen lagen, over het idee dat deze hoop niet apart of verschillend was,
Şi dintr-o dată m-am trezit spunând pe măsură ce lacrimile curgeau, 'Sunt eu. Sunt eu.' Iar acele simple cuvinte au readus multe din gândurile pe care le avusesem înainte, despre fuziunea sufletelor noastre într-o entitate de nivel mai înalt, despre faptul că în centrul sufletelor amândurora stau speranţele şi visele noastre identice pentru copiii noştri, despre noţiunea că acele speranţe nu erau speranţe separate sau distincte,