Abed zou zeggen: "Het spijt me." Ik begon me af te vragen, zoals ik zo vaak had gedaan, hoe mijn leven eruit had gezien als deze man me niet had verwond, als mijn genen een andere dosis ervaring hadden opgedaan.
Abed îmi va spune: „Îmi pare rău.” Apoi am început să mă întreb, așa cum am făcut-o de atâtea ori și până acum cât de diferită mi-ar fi fost viața dacă acest om nu mă accidenta, dacă mi s-ar fi întipărit în gene o experiență diferită.