Maar waar je op reageert en waar je naar kijkt had hetzelfde gevoel, datzelfde spookachtige dat Jims beelden hadden en ik vond het zo fascinerend dat je hersenen min of meer, als je eenmaal gelooft dat iets echt is, verplaats je er je hele gevoel in, de hele sfeer ...en toch is het volledig onecht.
Emoţiile pe care le exprimi şi lucrurile la care te uiţi aveau aceeaşi încărcătură, aceeaşi esenţă obsedantă pe care o are materialul filmat de Jim şi mi s-a părut atât de fascinant cum creierele noastre, odată ce credem că ceva e real, transferă tot ce simţim despre asta, această însuşire, şi este total artificial.