De Liberianen evenmin, hoewel er veel opluchting in hun gelach klonk toen ze ons op de rug klopten en terug gingen naar hun kamer, en ons achterlieten in de straat, terwijl we handjes vasthielden.
Nici liberienii nu au înțeles, deși era o mare ușurare în râsul lor în timp ce ne băteau pe spate, și s-au întors în camera lor și ne-au lăsat singuri în stradă, ținându-ne de mâini.