Toen de kanker geconstateerd werd, vonden wij het helemaal niet raar dat we, zonder het uit te spreken, geloofden dat, zolang we maar slim genoeg, sterk genoeg en dapper genoeg waren, en we maar hard genoeg werkten, we hem voor altijd in leven konden houden.
Când am aflat că avea cancer, nu ni s-a părut deloc ciudat că fără să ne spunem vreun cuvânt, am crezut că, dacă eram îndeajuns de isteți de puternici și curajoși, și dacă ne străduiam destul, ar fi putut să nu moară niciodată.