Dit resultaat werd het krachtigste uitgebuit voor pragmatische doeleinden door de 18de-eeuwse filosoof Jeremy Bentham, die een belangrijk vraagstuk ging oplossen dat het industriële tijdperk met zich meebracht, toen instellingen voor het eerst zo groot en gecentraliseerd werden dat ze niet meer in staat waren tot monitoring en controle van elk individueel lid. Zijn oplossing was een architecturaal ontwerp dat oorspronkelijk voor gevangenissen bedoeld was
Această constatare a fost folosită mai puternic în scopuri pragmatice de filosoful Jeremy Bentham, în sec. XVIII, pentru a rezolva o problemă importantă creată de revoluția industrială, care, pentru prima oară, a făcut ca instituțiile să devină atât de mari și de centralizate încât nu mai erau capabile să monitorizeze și deci să controleze fiecare membru individual al său, iar soluția pe care a găsit-o a fost o schiță arhitectonică care inițial fusese gândită pentru a fi aplicată în închisori