Ze hoefden zich niet rot te voelen voor me omdat ik nerveus was, ze konden dat samen met mij ervaren, als één grote, blije, nerveuze, ongemakkelijke familie.  Door over mijn publiek te denken, door mijn probleem te omarmen en uit te buiten, kon ik iets nemen dat mijn vooruitgang belette en het omzetten in iets dat essentieel was voor mijn succes.
Nu trebuia să le fie milă pentru că eram anxios, puteau să experimenteze asta cu mine, și eram cu toții o familie mare, fericită, anxioasă și stânjenită.  Gândindu-mă la publicul meu, îmbrățișând și exploatând problema, am putut lua ceva care îmi bloca progresul, și să îl transform într-un lucru esențial pentru succesul meu.