Wanneer je rondrijdt en dode tapirs naast de autowegen ziet liggen en merkt dat er tapirs ronddwalen middenin suikerbietplantages waar ze niet thuishoren. Wanneer kinderen je vertellen dat ze weten hoe tapirvlees smaakt, omdat hun ouders ze stropen en opeten; dat is hartverscheurend.
Când conduci și găsești tapiri morți de-a lungul autostrăzilor și semne de tapirii rătăciți în plantațiile de trestie de zahăr unde nu ar trebui să fie, și vorbești cu copii și îți spun că știu gustul cărnii de tapir pentru că familiile lor îi braconează ca să îi mănânce, într-adevăr ți se rupe sufletul.