Deze film spreekt ook het Iraanse volk aan: hij vraagt hun om terug te keren naar hun geschiedenis en zichzelf te bekijken zoals ze waren voor ze zo geïslamiseerd werden -- hoe we eruit zagen, hoe we muziek speelden, wat voor intellectueel leven we hadden.
Acest film vorbește, de asemenea, iranienilor prin faptul că le cere să se întoarcă la istoria lor și să se privească înainte să devină atât de islamizați -- în modul în care noi arătam, în modul în care noi cântam muzică, în modul în care exista viață intelectuală.