We kunnen dit moment van crisis gebruiken om de grote vragen over de evolutie van een samenleving te stellen en beantwoorden, zoals: wat we willen worden als we groot zijn, als we voorbij deze stuntelige pubertijd zijn, waarin we denken dat er geen grenzen zijn
Putem să alegem acest moment de criză pentru a întreba şi a răspunde la întrebările majore a evoluţiei societăţii -- cum ar fi, ce vrem să devenim când creştem, pe măsură ce trecem prin această adolescenţă în care ne dăm importanţă crezând că nu există limite şi suferind de amăgirea nemuririi?