Ze wees er eigenlijk op dat als we dat deden, we niet alleen blij zouden zijn door de dankbaarheid van die andere familieleden, maar zei ze dan: “Zelfs God zal lachen en wanneer God lacht, is er vrede, gerechtigheid en vreugde.” Aan die keukentafel van nummer 915 heb ik dus iets geleerd over compassie.
De fapt, ea ne-a sugerat că dacă vom face acest lucru, nu numai că vom avea bucuria de a primi recunoștință de la membrii familiei extinse, dar a spus: „Chiar și Dumnezeu va zâmbi, și atunci când Dumnezeu zâmbește, există pace, și dreptate, și bucurie.” Deci, la masa de la nr. 915, am învățat ceva despre compasiune.