zodat aan het eind van de 19e eeuw in Europa er een echte intellectuele verdeling van arbeid was. Dus kon je allerlei serieuze dingen doen, waaronder zelfs ook steeds meer filosofie, zonder beperkt te worden door de gedachte: wat ik te zeggen heb, moet overeenkomen met de diepe waarheden die me gegeven worden door onze religieuze traditie.
...și se consolidează, astfel încât, la sfârșitul secolului XIX, în Europa, există o reală diviziune intelectuală a muncii și poți avea tot felul de îndeletniciri serioase, incluzând, tot mai mult, chiar și filosofia, fără a fi constrâns de gândul: „Ce am de spus trebuie să corespundă” „cu adevărurile tradiționale impuse de tradiția religioasă”.