Als ik kook, is de deur dicht, de kinderen naar buiten, de telefoon van de haak, als ze binnenkomt, word ik kribbig: “Terry, alsjeblieft, ik probeer hier een ei te bakken.  Laat me nou even.”  Ken je die oude filosofische uitspraak: als een boom valt in een bos en niemand hoort het, is het dan gebeurd?
Dacă gătesc eu, ușa e închisă, copiii afară, telefonul în furcă, dacă ea intră în bucătărie, mă enervez, îi spun: „Terry, te rog, încerc să fac ochiuri...”  „Lasă-mă în pace.” Știți chestia aceea filozofică: dacă în pădure cade un copac și nu-l aude nimeni, s-a întâmplat?