Dat brengt ons bij het volgende stuk, waarin de jongeman praat over gebrek aan kansen: als zwarte in Europa. Het glazen plafond dat we allemaal kennen, waarover we praten, en zijn werkelijkheid.
Asta ne duce la următorul fragment, în care un tânăr vorbeşte despre lipsa oportunităţilor, să trăieşti, ca negru, în Europa, tavanul de sticlă despre care ştim cu toţii, despre care vorbim toţi şi realitatea lui.