De stelling in 'Het onbeschreven blad' was dat elitekunsten en kunstkritiek in de 20ste eeuw, maar niet kunst in het algemeen, minachting hadden voor schoonheid, plezier, duidelijkheid, inzicht en stijl.
Ei bine, argumentul din "Tabula Rasa" este că arta şi critica elitistă din secolul 20, deşi nu artele în general, au dispreţuit frumuseţea, plăcerea, claritatea, înţelegerea şi stilul.