En Aristoteles' wet van beweging was dat alles naar zijn natuurlijke plaats gaat, en dat was natuurlijk ook de basis van de maatschappij waarin Aristoteles leefde, en belangrijker, de Middeleeuwse samenleving die via het christendom Aristoteles omarmde en zegende.
Și legea mișcării la Aristotel prevedea că totul își găsește locul natural, asta fiind, desigur, și legea societății în care a trăit Aristotel, și, mai important, a societății medievale care, prin creștinism, l-a îmbrățișat pe Aristotel și l-a binecuvântat.