Hij stond er in stilte naar te staren, griste het boek uit mijn hand en rende door de lange, nauwe gang met het boek boven zijn hoofd gehouden: "Ik besta! Ik besta."
A privit pagina în tăcere, apoi mi-a luat cartea din mână și a început să alerge pe holul lung și îngust ținând cartea deasupra capului și strigând: „Exist! Exist!"