Ik vroeg niet langer: "Waarom ik?" Ik begon te vragen: "Waarom ik niet?" Toen bedacht ik: de bodem van de put is misschien de beste plaats om te beginnen.
Și nu mă mai întrebam: „De ce eu?” Am început să mă întreb: „De ce nu eu?” Și m-am gândit că, poate, fiind pe fundul prăpastiei, e, de fapt, punctul perfect de plecare.