Ik schreef het na de begrafenis van een vriend, niet zozeer over de vriend, als over iets dat de lofredenaar bleef herhalen, zoals dat gaat met lofredenaars: hoe graag de aflijvige zou neerkijken op ons allen hier verzameld.
Am scris-o după înmormântarea unui prieten, dar nu este vorba despre prietenul meu, ci despre ceea ce tot spunea elogiatorul, şi despre ceea ce toţi elogiatorii tind să facă, şi anume despre cât fericit s-ar simţi decedatul să se uite în jos să ne vadă pe toţi adunaţi.