Je opdracht wanneer je het dankbaarheidsbezoek leert is om een bericht van 300 woorden te schrijven aan deze persoon, ze te bellen in Phoenix, vragen of je langs kan komen, zonder ze te vertellen waarom, en te verschijnen aan hun deur. Je leest je bericht voor - iedereen huilt als dit gebeurt - en wat er gebeurt is, is dat wanneer we mensen een week later, een maand later, drie maanden later testen, ze zowel gelukkig als minder depressief zijn.
Sarcina voastră când învăţaţi vizita de recunoştinţă este să scrieţi o mărturisire de 300 de cuvinte acelei persoane, să-l sunaţi pe telefon din Phoenix, întrebaţi dacă puteţi veni în vizită, nu le spuneţi de ce, apăreţi în uşa lor, citiţi mărturisirea -- toată lumea plânge când asta se întâmplă -- iar ceea ce se întâmplă când testăm lumea o săptămână, o lună mai târziu, trei luni mai tîrziu, ei sunt mai fericiţi şi mai puţin deprimaţi.