Someone invited me to a meeting, but couldn't manage to fit me in to a regular sort of conference room meeting, and said, "I have to walk my dogs tomorrow. Could you come then?" It seemed kind of odd to do, and actually, that first meeting, I remember thinking, "I have to be the one to ask the next question," because I knew I was going to huff and puff during this conversation.
Cineva m-a invitat la o ședință, dar nu m-a putut integra într-o ședință obișnuită, într-o sală, și mi-a spus: „Trebuie să-mi plimb cățeii mâine. Ai putea veni atunci?” Mi s-a părut ciudat, și, la acea primă întâlnire, îmi amintesc că îmi ziceam: „Eu trebuie să pun următoarea întrebare”, pentru că știam că voi gâfâi în timpul acelei conversații.