I was in Congo in February, dancing and celebrating with women who've survived the destruction of their selves in literally unthinkable ways -- destroyed because other brutalized, psychopathic selves all over that beautiful land are fueling our selves' addiction to iPods, Pads, and bling, which further disconnect ourselves from ever feeling their pain, their suffering, their death.
Am fost în Congo în februarie, să dansez şi să sărbătoresc cu femei care au supravieţuit distrugerii eurilor lor în moduri chiar imposibil de imaginat, distruse deoarece alte euri brutalizate, psihopate de pe tot ţinutul acela frumos alimentează dependenţa eurilor noastre pentru iPod-uri, Pad-uri şi bijuterii strălucitoare, care, la rândul lui, ne deconectează şi mai mult de simţirea durerii lor, a suferinţei lor, a morţii lor.