Only later would I see the dresses also as a proclamation: that in your dim kitchen, your laundry, your bleak concrete yard, what you revealed of yourself was a fabulation; your real sensual nature, veiled in those sexless vestments, was utterly your dominion.
Abia mai târziu aveam să văd rochia şi ca pe o proclamaţie: că în bucătăria ta întunecoasă, în spălătoria ta, în trista-ţi curte de beton, ceea ce dezvăluiai despre tine era o închipuire; adevărata-ţi natură senzuală, învăluită în acele veșminte asexuate, era în mod absolut imperiul tău.