And the girl remembers, in this infinite instant already now so many times divided, the sadness she felt once, hardly knowing she felt it, to merely inhabit herself.
Iar fata îşi aduce aminte, în acest moment infinit deja împărţit de atâtea ori până acum, de tristeţea pe care a simţit-o odată, abia ştiind că a simţit-o, de a abia trăi în ea însăşi.