So when the Audio Home Recording Act of 1992 was passed, the media businesses gave up on the idea of legal versus illegal distinctions for copying because it was clear that if Congress was acting in their framework, they might actually increase the rights of citizens to participate in our own media environment.
Aşa că atunci când Legea înregistrării audio de acasa din 1992 a fost adoptată, afaceriştii din media au renunţat la ideea de diferenţierea legal versus ilegal pentru copiere pentru că era clar că dacă Congresul acţiona în cadrul lor, ar fi putut cu adevărat spori drepturile cetăţenilor de a participa la mediul nostru de mass-media.