And so, with this sort of idea, what happens is, whatever actually is in the building on opening day, or whatever seems to be the most immediate need, starts to dwarf the possibility and sort of subsume it, of anything else could ever happen.
Şi astfel, cu acest tip de idee, ceea ce se întâmplă este, de fapt, tot ceea ce este în clădirea în ziua deschiderii, sau orice pare a fi cea mai urgentă nevoie, începe să scadă posibilitatea şi orice ar subsuma ea, a orice altceva s-ar putea întâmpla vreodată.