In those days, one hid much else as well: grown men didn't embrace one another, unless someone had died, and not always then; you shook hands or, at a ball game, thumped your friend's back and exchanged blows meant to be codes for affection; once out of childhood you'd never again know the shock of your father's whiskers on your cheek, not until mores at last had evolved, and you could hug another man, then hold on for a moment,
În acele zile, lumea ascundea şi mai multe: bărbaţii nu se îmbrăţişau unul pe celălalt, decât dacă murea cineva, şi nici atunci tot timpul; îşi dădeau mâna sau, la un meci, se băteau prieteneşte pe spate şi schimbau lovituri menite să fie codificări ale afecţiunii; odată trecut de copilărie nu mai aveai să cunoşti şocul mustăţilor tatăului pe obrazul tău, până când moravurile aveau să evolueze în sfârşit, şi aveai să poţi îmbrăţişa un alt bărbat, apoi să faci pauză un moment,