"He generally becomes as stupid as it is possible for a human being to become." Whether he intended it or not, what Adam Smith was telling us there, is that the very shape of the institution within which people work creates people who are fitted to the demands of that institution and deprives people of the opportunity to derive the kinds of satisfactions from their work that we take for granted.
„El devine în general atât de stupid cât e posibil să devină o ființă umană.” Intenționat sau nu, Adam Smith ne spune că însăși natura instituției în care oamenii lucrează creează oameni care corespund cerințelor acelei instituții și îi privează pe oameni de oportunitatea de a dobândi prin munca lor acea satisfacție pe care noi o luăm ca de la sine înțeleasă.