Until we live in a society where every human is assured dignity in their labor so that they can work to live well, not only work to survive, there will always be an element of those who seek the open road as a means of escape, of liberation and, of course, of rebellion.
Până când vom trăi într-o societate unde fiecarui om îi este asigurată demnitatea muncii, astfel încât să poată munci pentru a trăi bine, nu doar să muncească pentru a supraviețui, va exista întotdeauna o parte care văd călătoria ca un mijloc de scăpare, de mântuire și, bineînțeles, de rebeliune.