Today, the logic behind aid is too often, well, we do at least some good. When we're complacent with that as our bar, when we tell ourselves that giving aid is better than no aid at all, we tend to invest inefficiently, in our own ideas that strike us as innovative, on writing reports, on plane tickets and SUVs.
Astăzi, logica din spatele ajutorului social e prea des: „Măcar fac o faptă bună.” Când mulțumirea de sine este etalonul, când ne spunem că ajutând e mai bine decât niciun fel de ajutor, avem tendința de a investi ineficient în propriile idei care ni se par inovatoare, în scrieri de rapoarte, în bilete de avion și SUV-uri.