From newspapers, textbooks, conversations, I had learned to speak of countries as if they were eternal, singular, naturally occurring things, but I wondered: to say that I came from a country suggested that the country was an absolute, some fixed point in place in time, a constant thing, but was it?
Din ziare, cărți, discuții, am invățat să vorbesc despre țări ca și cum ar fi fost lucruri eterne, unice şi naturale, dar m-am întrebat: a spune că vin dintr-o țară însemna că acea țară reprezenta ceva absolut, un punct stabil în timp şi spațiu, ceva constant, dar chiar era?