They didn't have to feel bad for me because I was nervous, they could experience that with me, and we were all one big happy, nervous, uncomfortable family.  By thinking about my audience, by embracing and exploiting my problem, I was able to take something that was blocking my progress, and turn it into something that was essential for my success.
Nu trebuia să le fie milă pentru că eram anxios, puteau să experimenteze asta cu mine, și eram cu toții o familie mare, fericită, anxioasă și stânjenită.  Gândindu-mă la publicul meu, îmbrățișând și exploatând problema, am putut lua ceva care îmi bloca progresul, și să îl transform într-un lucru esențial pentru succesul meu.