So no matter that I have inhibitions to fill all my pockets, I keep trying, hoping that one day I'll write a poem I can be proud to let sit in a museum exhibit as the only proof I existed.
Deci ce contează că am inhibiţii cât să-mi umplu buzunarele, continui să încerc, sperând că într-o zi voi scrie o poezie de care pot fi mândră s-o las în expoziţie la un muzeu ca singură dovadă că am existat.