and yet, when my child gets in trouble and goes to prison, he doesn't get a second chance?" How can this movement be so passionate about saying we don't have throwaway stuff, no throwaway dead materials, and yet accept throwaway lives and throwaway communities like "Cancer Alley?"
și totuși, când copilul meu are probleme și ajunge la închisoare, el nu primește o a doua șansă?” Cum poate această mișcare să fie atât de înflăcărată când spune că nu dispunem de lucruri, de materiale de aruncat și cu toate acestea, există vieți și comunități pe care le putem arunca, precum ”aleea cancerului”?