And so when I moved to New York City after college and got completely sucker-punched in the face by depression, I did the only thing I could think of at the time. I wrote those same kinds of letters that my mother had written me for strangers, and tucked them all throughout the city,
După colegiu, când m-am mutat în New York și depresia m-a lovit direct în față, mi-a venit în minte un singur lucru: să scriu scrisori în același fel în care le scria mama, dar către necunoscuți, și le-am pus ascuns prin oraș.