Origami armies unfold plans for paper planes and we remain imprisoned in our own paper chains, but the greater shame is that it always seems to stay the same, what changes is who’s in power choosing how to lay the blame, they’re naming names, forgetting these are names of people, because in the end it all comes down to people.
Armate de origami plănuiesc avioane de hârtie iar noi rămânem închiși în lanțurile de hârtie, dar mai grav e că pare să rămână neschimbat, se schimbă doar cine conduce și pe cine dă vina, dau nume, uitând că numele sunt persoane, până la urmă totul se reduce la oameni.