Because, if the board of directors convince everybody that the success of any organization is almost entirely dependent on the decisions made by the board of directors, it makes the disparity in salaries slightly more justifiable than if you actually acknowledge that quite a lot of the credit for a company's success might actually lie somewhere else, in small pieces of tactical activity.
Dacă consiliul de directori ar convinge pe toată lumea că succesul oricărei organizaţii este aproape complet dependent de deciziile facute de ei, ar face ca discrepanţtele între salarii să pară vag mai justificate decât daca am admite că destul de mult din succesul unei companii ar putea de fapt să aibă altă sursă, în micile bucăţele de activitate tactică.