It's a poem about loneliness -- the "I" in the poem feels no connection will last — and it might look like a plea for help 'til you get to the word "help," where this "I" facing you, taking your hand, is more like a teacher or a genie, or at least that's what he wants to believe.
E o poezie a singurătății – poetul, la persoana întâi, simte că nicio relaţie nu durează şi ar putea părea un strigăt de ajutor până se ajunge la cuvântul „ajutor” unde persoana care apare și te ia de mână e mai mult ca un învățător sau un duh, sau cel puţin asta vrea ea să creadă.