I used to say that these people saved me, but what I now know is they did something even more important in that they empowered me to save myself, and crucially, they helped me to understand something which I'd always suspected: that my voices were a meaningful response to traumatic life events, particularly childhood events, and as such were not my enemies but a source of insight into solvable emotional problems.
Obișnuiam să spun că acești oameni m-au salvat, dar acum ştiu că au făcut ceva mai important: mi-au dat puterea să mă salvez, și mai ales, m-au ajutat să înțeleg ceva ce bănuisem dintotdeauna: că vocile erau răspunsul subtil la evenimente traumatizante, mai ales din timpul copilăriei, deci nu erau dușmanii mei, ci o susă de revelaţie pentru rezolvarea problemelor emoționale.