And the idea is that we simply have virtual patterns, because we're never going to get samples of every virus -- it would be virtually impossible. But we can get virtual patterns, and compare them to our observed result -- which is a very complex mixture -- and come up with some sort of score of how likely it is this is a rhinovirus or something.
Ideea este că avem modele virtuale - fiindcă nu vom avea niciodată mostre din fiecare virus; ar fi practic imposibil. Dar putem obține modele virtuale, și le putem compara cu rezultatele observate, e o muncă foarte complexă, și putem obține un fel de statistică despre cât e de probabil ca acela să fie un rinovirus sau altceva.