And at night I would lie out, looking at the unpolluted sky, as Delhi used to be at that time when I was a kid, and I used to stare at the universe and say, "How far does this universe go?"
Şi noaptea stăteam întins afară sub cerul nepoluat aşa cum era Delhi la vremea aia când eram copil, şi obişniuam să mă uit la univers şi să spun: "Până unde ajunge acest univers?"