The paint on the walls did not feed children, nor did it tend the sick or educate the ignorant, but it gave hope and light, and helped to make people see there could be a different way of doing things, a different spirit, a different feel to our lives, and that if we brought the same energy and hope to our politics, we could build a better life for each other and for our country.
Culorile de pe pereți nu țineau de foame pentru copii, nici nu îngrijau bolnavii și nici nu educau ignoranții, dar dădeau speranță și lumină, și-i ajutau pe oameni să vadă că există și un alt mod de-a face lucrurile, un spirit diferit, un sentiment de viață diferit, și că, dacă aducem această energie și speranță în politicile noastre, putem construi o viață mai bună pentru fiecare dintre noi și întreaga țară.