In those days, those days which exist for me only as the most elusive memory now, when often the first sound you'd hear in the morning would be a storm of birdsong, then the soft clop of the hooves of the horse hauling a milk wagon down your block, and the last sound at night as likely as not would be your father pulling up in his car, having worked late again, always late,
În zilele acelea, acele zile care pentru mine există doar sub forma celor mai vagi amintiri, când adesea primul sunet pe care îl auzeai dimineaţa era o furtună de cântece de păsări, apoi tropăitul moale al copitelor calului ce trăgea căruţa cu lapte pe strada ta, iar ultimul sunet din noapte probabil era cel al tatălui tău venind cu maşina, după ce muncise până târziu din nou, întotdeauna târziu,