I used to think I would know myself to be mature when I could simply be gay without emphasis, but the self-loathing of that period left a void, and celebration needs to fill and overflow it, and even if I repay my private debt of melancholy, there's still an outer world of homophobia that it will take decades to address.
Mă consideram matur când puteam simplu să fiu homosexual -- fără să accentuez acest lucru, însă dezgustul de sine al acelei perioade a lăsat un gol, pe care celebrarea trebuie să-l umple și să-l reverse, și chiar dacă îmi plătesc datoria privată de melancolie, mai există o lume a homofobiei care are nevoie de decade să se schimbe.