But growing up, I saw my parents, both religiously devout and spiritual people, pray and praise God for their blessings, namely me of course, but among others.  They were kind and funny and patient, limitlessly patient, the kind of patience that having 11 kids forces you to have.
Dar crescând, mi-am văzut părinții, ambii devotați religios și preocupați de latura spirituală, mulțumind lui Dumnezeu pentru binecuvântări, pentru mine adică, pe lângă altele.  Au fost binevoitori, simpatici și răbdători, cu o răbdare fără limite; acel tip de răbdare care îți trebuie când ai 11 copii.