How do you not despair when, with the body ravaged by chemotherapy, climbing a mere flight of stairs was sheer torture, that to someone like me who could dance for three hours?
Cum să nu ajungi la disperare când, după ce chimioterapia a făcut ravagii în corpul tău, chiar și să urci niște scări era o adevărată tortură, asta pentru cineva ca mine care putea dansa pentru trei ore?