What it suggests is that children are shaped not by their parents over the long run, but in part -- only in part -- by their genes, in part by their culture -- the culture of the country at large and the children's own culture, namely their peer group -- as we heard from Jill Sobule earlier today, that's what kids care about -- and, to a very large extent, larger than most people are prepared to acknowledge,
Ceea ce se sugerează este că educaţia copiilor nu este modelată pe termen lung de către părinţi ci în parte, doar în parte, de către genele moştenite, parţial de cultură, --cultura ţării în general şi cultura copiilor în particular, cultura grupului lor de prieteni, pentru că aşa cum ne-a aratat Jill Sobule mai devreme, de asta le pasă copiilor-- şi, în mare parte, mult mai mare decât sunt mulţi dispuşi să accepte,