When I open my eyes and I see my sons in the place where my father once sat, I feel an invisible loyalty and love linking my sons to the grandfather whose face they never had a chance to see, but whose heart and soul they have come to know through all the stories I have told.
Când deschid ochii şi îmi văd copiii aşezaţi pe locul unde cândva stătea tatăl meu, simt o loialitate şi o dragoste invizibile care-i leagă pe fiii mei de bunicul lor, al cărui chip nu au avut niciodată ocazia să-l vadă, dar a cărui inimă şi suflet au ajuns să le cunoască prin intermediul tuturor poveştilor pe care le-am spus.