E andai a trovarla in carcere, mi sedetti vicino a lei, le nostre ginocchia si toccavano, e fui costretta ad ammettere con me stessa che i mostri esistono in ognuno di noi, ma forse questi non sono proprio mostri, forse sono le parti rotte di noi stessi, tristezza, intima vergogna, e alla fine è molto facile per i demagoghi far presa su quelle parti di noi, su quei frammenti, se preferite,
Şi am vizitat-o în închisoare, stăteam una lângă alta, cu genunchii atingându-se şi trebuie să recunosc că monştrii există în noi toţi, dar poate că nu sunt atât monştrii, cât părţile afectate din noi înşine, tristeţea, ruşinea secretă, şi asta sunt, în cele din urmă, uşor de exploatat de către demagogi, acelor fragmente, dacă vreţi,