Ero seduta nella piazza di questo tempio sotto questo albero di baniano gigante, al buio, non c'era elettricità, solo la luna piena, in questa piazza deserta, e sentii i suoni più meravigliosi, come un concerto di Charles Ives ascoltando la musica del gamelan dei diversi abitanti che accorsero a questa cerimonia che si teneva ogni cinque anni.
Cum stăteam în această piață templu sub un copac beringin banian gigantic, în întuneric, fără electricitate, doar lună plină, jos în această piață goală, am auzit cele mai frumoase sunete, ca un concert Charles Ives, așa cum ascultam muzica gamelan a tuturor sătenilor care veniseră pentru această ceremonie ce avea loc o dată la cinci ani.