Grazie di avermi letta. Arrivederci." Potete immaginare cos'è successo dopo, vero?  Lo sdegno è stato immediato, enorme, unanime, che il Consiglio di Argyll and Bute si è tirato indietro il giorno stesso e ha detto, "Non censureremmo mai una bambina di nove anni."  Tranne, ovviamente, quella mattina.  E questo ci porta alla domanda, cosa ha fatto loro pensare che potevano cavarsela con una cosa del genere?  E la risposta è: la storia dell'uomo prima di questo evento.
Vă mulțumesc! La revedere!” Vă puteți imagina ce s-a întâmplat, nu?  Indignarea a fost atât de rapidă, de mare, de unanimă, încat cei din Argyll and Bute s-au răzgândit în aceeași zi și au declarat: „Nu am cenzura niciodată un copil de 9 ani.”  Bineînțeles, cu excepția cazului de dimineață.  Asta ridică întrebarea: ce i-a făcut să creadă că vor scăpa cu așa ceva?  Răspunsul: toată istoria umanității de-a lungul existenței până în prezent.