E Luria chiese: "Ma cosa ti suggeriscono le mie parole? E lui rispose: " Beh, che forse è un piccolo villaggio, e non c'è spazio per i cammelli." In altre parole, non era disposto a trattare questo se non come un problema materiale, e lui era abituato a vedere i cammelli nei villaggi, ed era praticamente incapace di utilizzare la supposizione, e a chiedersi se potessero non esserci cammelli in Germania.
Luria a spus:„Dar ce implică cuvintele mele?” Iar el i-a răspuns: „Poate e un sat micuț, și nu este loc pentru cămile.” Cu alte cuvinte, nu dorea să trateze acest lucru ca altceva decât o problemă concretă, și era obișnuit cu faptul că erau cămile în sate, și nu putea să utilizeze ipoteticul, pentru a se întreba dacă erau sau nu cămile în Germania.