Ma la cosa strana è che 20 anni dopo, durante il pazzo viaggio di "Mangia, Prega, Ama", mi sono riscoperta di nuovo in quella sconosciuta, cameriera di tavola calda che ero, pensando a lei costantemente, e sentendomi di nuovo lei, che comunque non aveva nessun senso perché le nostre vite non potevano essere più diverse.
E ciudat că după 20 de ani, în timpul succesului lui "Eat, Pray, Love," mă regăseam din nou cu acea tănâră chelneriță cu scrierile ei nepublicate care eram, gândindu-mă la ea mereu și simțindu-mă ca ea, deși nu avea nicio logică, viețile noastre nu puteau fi mai diferite.