Mi ricorda l'equilibrio di cui parlava Michael Moschen prima, perché è dura mantenere l'equilibrio tra la musica e quello che fai. Nel contempo, non vuoi essere ossessionato dall'intonazione, ma piuttosto sentire la musica, scorrere insieme a lei.
Îmi reamintește de actul de echilibristică de mai devreme, ceea ce făcea Michael, pentru că încerci atât de greu să ții echilibrul cu ceea ce cânți, și să ții tonalitatea potrivită, și în același timp nu vrei să te concentrezi atât de mult cu a fi în tonalitatea potrivită tot timpul; vrei să simți muzica.