Lui la fissò in silenzio, poi mi strappò il libro di mano e iniziò a correre per il lungo, stretto corridoio col libro sulla testa, gridando, "Io esisto! Io esisto!"
A privit pagina în tăcere, apoi mi-a luat cartea din mână și a început să alerge pe holul lung și îngust ținând cartea deasupra capului și strigând: „Exist! Exist!"