l'oscurità del corpo trasferita all'architettura, si può usare lo spazio architetturale non per vivere, ma come metafora, e usare i suoi spazi sistolici, diastolici, piccoli e grandi per fornire una specie di narrazione corporea di prima mano come viaggio nello spazio, nella luce e nell'oscurità?
Transferând noțiunea întunericului trupului în arhitectură, am putea folosi spațiul arhitectural nu ca adăpost, ci ca metaforă, folosind spațiile sale sistolice, diastolice, mai mici, mai mari, pentru a reda o poveste somatică primară a călătoriei prin spațiu, prin lumină și întuneric?