Un'America ancora capace di sognare, di lottare, di immaginare che il domani sarà meglio dell'oggi, e un'America che si è rassegnata al destino bloccata dalla pressione e dal caos, da scarse aspettative e ripiegata nel più vecchio riparo: l'appartenenza tribale dei propri simili.
O Americă ce încă visează, are năzuințe, încă își imaginează că ziua de mâine se poate baza pe ziua de azi, și o Americă resemnată în fața sorții, frântă de stres și haos, de pretenții tot mai mici, cufundată în cel mai vechi refugiu: tovărășia tribală cu cei cu minţi înguste.