Incastrati come siamo da accordi sindacali antiquati che inibiscono o proibiscono la copia fisica e lo streaming bloccati in grandi strutture progettate per irrigidire il rapporto ideale tra artista e pubblico più adatti al diciannovesimo secolo e bloccati in un modello fondato sugli alti introiti delle vendite di biglietti, per i quali chiediamo prezzi esorbitanti, molti di noi tremano davanti al collasso della Tower Records e si chiedono: "Siamo noi i prossimi?"
Aşa înşeuați în lumea spectacolelor cum suntem, prin înțelegeri sindicale învechite care inhibă şi adesea interzic reproducerea şi difuzarea mecanică, încuiați în structuri menite să osifice relația ideală dintre artist şi public cea mai potrivită secolului 19 şi prinşi într-un model de business care depinde de încasări mari din bilete, unde cerem prețuri exorbitante, pe mulți dintre noi îi trece un fior gândindu-se la prăbuşirea Tower Records şi ne întrebăm, "Noi urmăm?"