Parte del problema, credo, è che immaginiamo che il Corano possa essere letto come di solito leggiamo un libro... come se potessimo rannicchiarci con lui in un giorno di pioggia con una ciotola di popcorn a portata di mano, come se Dio... e il Corano è la voce di Dio che parla a Maometto... fosse solo un altro autore nella lista dei best-seller.
O parte a problemei, cred, este că ne imaginăm că, Coranul poate fi citit precum citim în mod obişnuit o carte -- ca şi cum ne-am putea ghemui cu ea într-o după-amiază ploioasă cu un castron de pop-corn la îndemână, ca şi cum Dumnezeu --- iar Coranul este întru totul în vocea lui Dumnezeu vorbind lui Muhammad -- ar fi fost doar un alt autor pe lista de best-seller-uri.