Quello che aveva capito Housman, e lo si sente anche nelle sinfonie di Nielsen, era che le lunghe, calde estati rurali di stabilità del 19° secolo stavano per finire, e che ci si stava avvicinando a uno di quei periodi storici terrificanti dove i poteri cambiano.
Housman a înțeles, și observi asta și în simfoniile lui Nielsen, că vremurile bune, stabilitatea din secolul XIX erau pe sfârșite și că urma să intrăm în una din acele perioade teribile din istorie când puterea se schimbă.