Vi lascerò con una domanda: Se non riusciamo a leggere la mente, che sia di un autistico o meno, invece di punire tutto ciò che non è normale, perché non celebriamo l'unicità e siamo felici ogni volta che qualcuno libera la propria immaginazione?
Închei cu o întrebare: Dacă nu putem pătrunde în mintea unei persoane, indiferent dacă are sau nu au autism, în loc să sancționăm tot ce se abate de la normal, de ce să nu celebrăm unicitatea și să ne bucurăm de fiecare dată când cineva dă frâu liber imaginației?