C'è un mio caro amico, un artista dei media, si chiama Tota Hasegawa. Lavora a Londra, anzi no, adesso a Tokyo, ma quando stava a Londra faceva un gioco con sua moglie. Andava nei negozi di antiquariato, e il gioco consisteva in questo: ogni qualvolta adocchiavano un oggetto interessante chiedevano al negoziante la storia di quell'oggetto, e se il racconto era di loro gusto, l'acquistavano.
Am un prieten bun, un artist mass-media, pe nume Tota Hasegawa. Locuiește în Londra, nu, de fapt e la Tokyo, dar atunci când locuia în Londra, el avea un joc cu soţia lui. Mergea la magazinele de antichităţi, şi jocul era așa: Când găsim un obiect pe care ni-l dorim, vom cere proprietarului magazinului să ne spună povestea acestui obiect vechi, şi dacă povestea e bună, îl cumpărăm.