Era il 1957, io ero un bimbo di 10 anni; non sapevo cosa fosse. Ma lui me mostro uno, sapete, quello che stavano costruendo. Sembrava una libreria, piena di tubi a perdita d'occhio, piani e piani di questa roba, e uno degli ingegneri disse, un giorno uno di questi cosi potrà stare in una tasca.
Asta se întâmpla în 1957, eu eram un puşti de zece ani; nu ştiam ce era un computer. Dar el m-a dus sa văd unul, la care încă mai lucrau. Era ca o bibliotecă, plină de tuburi electronice cu vid, cât vedeai cu ochii, straturi peste straturi de tuburi, şi unul dintre ingineri a zis, într-o bună zi o să poţi pune toate astea la tine în buzunar.