Adam: Tod e io ci siamo messi a discutere sul lavoro a Tewksbury e su come Dan fosse una persona espressiva, creativa ed intelligente. Lo leggi in faccia, nel suo respiro, nei suoi occhi. Com'é possibile che non riesca ad eseguire in pubblico i suoi pezzi musicali? Non ha senso, e ne siamo responsabili.
Adam Boulanger: Da. Aşadar, Tod şi cu mine am început o discuţie după perioada de lucru de la Tewksbury şi era în mare despre cum Dan este o persoană expresivă, inteligentă şi creativă. Şi se vede asta in faţa lui, în respiraţia lui, în ochii lui. Cum de nu poate să interpreteze una din melodiile sale? Aceasta este responsabilitatea noastră şi nu avea sens.