Quando lasciate una stanza in Europa, i presenti dicono, "per fortuna", nessuno ha fatto ironia in vostra presenza. Ma ho sperimentato l’ironia degli americani quando mi sono imbattuto nella legge *No Child Left Behind* [Nessuno bambino resti indietro]. Perché chiunque avesse pensato a chiamarla così capisce l’ironia, giusto? Perché…
Știți, cînd ieșiți din cameră, în Europa, oamenii spun: „Bine că n-a vorbit nimeni ironic cînd erau ei aici!” Dar eu mi-am dat seama că americanii pricep ironia cînd am văzut legea numită „Nici un copil lăsat în urmă”. Pentru că cine a scornit un asemenea titlu pricepe ironia, nu-i așa...