Beh, sarebbe stato molto diverso, penso che avrei risposto all'istante: "Sì, sì, lo sento sempre. Sento l'amore di Dio quando sono ferita e confusa, e mi sento consolata e amata. Mi rifugio nell'amore di Dio quando non capisco perché la tragedia colpisce, e sento l'amore di Dio quando guardo con gratitudine a tutta la bellezza che vedo."
Păi, asta ar fi fost cu totul altceva, cred c-aș fi răspuns imediat "Da, da, simt asta tot timpul. Simt dragostea lui Dumnezeu când sunt rănită sau confuză, și simt că sunt consolată și că are grijă de mine. Mă adăpostesc în dragostea lui Dumnezeu când nu înțeleg motivele tragediilor, și simt dragostea lui Dumnezeu când privesc cu recunoștință la toată frumusețea pe care o văd."