Era sempre il poeta satirico, come Giovenale o Marziale che rappresentava il pubblico e andava a deridere gli estranei le persone cioè che non condividevano lo status del soggetto
Deci era întotdeauna satiristul, ca Juvenal sau Marshall, care reprezenta audiența, și care râdea de cei dinafară, de cei care nu aveau același statut cu al subiectului.