perché era caldo e accogliente, quel geniale Ragazzo Splendente e dentro aveva un fuoco ardente ferito dagli insulti di quell'oscura gente che in lui scavava solchi e lasciava conche e mentre il suo cuore si induriva la sua scintilla si spegneva. A ogni nome affibbiato una fiamma si affievoliva, credeva di potersi far amare tenendo a bada il suo calore ma avevano altro da fare nel dire a fulmine che non sapeva mirare
Fiindcă era sclipitor, fiul soarelui, cu o fire caldă, Iar înăuntru ardea feroce, De cuvintele umbriților rănit atroce, Ce rupeau găuri în sufletul lui, lăsau goluri, Inima lui s-a-ntărit, scânteia s-a-ntunecat, Când îl ridiculizau, flăcările i se domoleau, Credea că-l vor plăcea dacă-și scădea lumina, Dar erau ocupați cu Fulgerul, râdeau de cât de rău țintea,