Ossia, abbandonando il nostro potere collettivo di immaginare il nostro potenziale, diventando vittime dei nostri timori, stereotipi, dogmi, escludendo i cittadini dal processo, piuttosto che costruirlo intorno ai nostri cittadini.
Acest tipar e abandonarea puterii colective de a ne imagina potenţialul, căzând victime fricilor, stereotipurilor, dogmelor, excluzându-i pe cetăţeni din proces, în loc să-i implicăm în el.