Ma mentre noi abbiamo il lusso del piangere e del lamentarci di chi paga per cosa e di quanto ci viene in tasca, le persone che sono là fuori a regalarci il grande privilegio di piangere e lamentarci, io so bene cosa si meritano: tutto quanto umanamente possibile.
Dar cât timp avem luxul de a ne plânge cine a plătit pentru ce și cât de mult primesc, oamenii care sunt acolo afară, oferindu-ne nouă privilegiul de a ne plânge, eu știu ce merită ei, tot ce-i omenește posibil.