Ero in Congo lo scorso febbraio, a ballare e festeggiare con donne che sono sopravvissute alla distruzione del loro Io in maniera davvero impensabile -- distrutte perchè individui brutali e psicopatici in tutta quella terra meravigliosa stanno alimentando la nostra dipendenza dagli iPod, Pad e altri gingilli, che ci disconnettono ancora di più dal loro dolore, dalle loro sofferenze, dalla loro morte.
Am fost în Congo în februarie, să dansez şi să sărbătoresc cu femei care au supravieţuit distrugerii eurilor lor în moduri chiar imposibil de imaginat, distruse deoarece alte euri brutalizate, psihopate de pe tot ţinutul acela frumos alimentează dependenţa eurilor noastre pentru iPod-uri, Pad-uri şi bijuterii strălucitoare, care, la rândul lui, ne deconectează şi mai mult de simţirea durerii lor, a suferinţei lor, a morţii lor.