b'\n_START_ARTICLE_\nProblema demarca\xc8\x9biei\n_START_PARAGRAPH_\nProblema demarca\xc8\x9biei \xc3\xaen filosofia \xc8\x99tiin\xc8\x9bei se refer\xc4\x83 la modul de a distinge \xc3\xaentre \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i ne\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83, inclusiv \xc3\xaentre \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83, pseudo\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i alte produse ale activit\xc4\x83\xc8\x9bii umane, cum ar fi arta \xc8\x99i literatura, \xc8\x99i credin\xc8\x9bele. Dezbaterea continu\xc4\x83 dup\xc4\x83 peste dou\xc4\x83 milenii de dialog \xc3\xaentre filozofii \xc8\x99tiin\xc8\x9bei \xc8\x99i oamenii de \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc3\xaen diferite domenii \xc8\x99i \xc3\xaen ciuda unui larg acord asupra principiilor metodelor \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice.\n_START_SECTION_\nKarl Popper\n_START_PARAGRAPH_\nKarl Popper, ca ra\xc8\x9bionalist critic, a fost un oponent al tuturor formelor de scepticism, conven\xc8\x9bionalism \xc8\x99i relativism \xc3\xaen \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83. \xc3\x8en 1935 a scris Logica cercet\xc4\x83rii (Logik der Forschung. Zur Erkenntnistheorie der modernen Naturwissenschaft) (K. Popper 1934), traduc\xc3\xa2nd ulterior cartea \xc3\xaen englez\xc4\x83 \xc8\x99i public\xc3\xa2nd-o sub titlul The Logic of Scientific Discovery (1959) considerat\xc4\x83 ca o lucrare de pionierat \xc3\xaen domeniu. Multe dintre argumentele din aceast\xc4\x83 carte sunt \xc3\xaendreptate \xc3\xaempotriva membrilor "Cercului Vienez", precum Moritz Schlick, Otto Neurath, Rudolph Carnap, Hans Reichenbach, Carl Hempel \xc8\x99i Herbert Feigl. Popper este de acord cu ace\xc8\x99tia cu privire la aspectele generale ale metodologiei \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice \xc8\x99i ne\xc3\xaencrederea lor \xc3\xaen metodologia filosofic\xc4\x83 tradi\xc8\x9bional\xc4\x83, dar solu\xc8\x9biile sale au fost semnificativ diferite. Popper a contribuit semnificativ la dezbaterile privind metodologia \xc8\x99tiin\xc8\x9bific\xc4\x83 general\xc4\x83, demarcarea \xc8\x99tiin\xc8\x9bei de pseudo\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83, natura probabilit\xc4\x83\xc8\x9bii \xc8\x99i metodologia \xc8\x99tiin\xc8\x9belor sociale._NEWLINE_Popper a fost profund impresionat de diferen\xc8\x9bele dintre presupusele teorii "\xc8\x99tiin\xc8\x9bifice" ale lui Freud \xc8\x99i Adler \xc8\x99i de revolu\xc8\x9bia declan\xc8\x99at\xc4\x83 de teoria relativit\xc4\x83\xc8\x9bii lui Einstein \xc3\xaen fizic\xc4\x83 \xc3\xaen primele dou\xc4\x83 decenii ale secolului 20. \xc3\x8en timp ce teoria lui Einstein era extrem de "riscant\xc4\x83", \xc3\xaen sensul c\xc4\x83 era posibil s\xc4\x83 se deduc\xc4\x83 consecin\xc8\x9be din ea care, dac\xc4\x83 s-ar fi dovedit a fi false, ar fi falsificat \xc3\xaentreaga teorie, nimic nu putea, \xc3\xaen principiu, s\xc4\x83 falsifice teoriile psihanalitice, acestea nefiind cu adev\xc4\x83rat predictive. (Thornton 2017)_NEWLINE_Popper a \xc3\xaenceput s\xc4\x83 fie criticat filosofic pentru abordarea sa prescriptiv\xc4\x83 fa\xc8\x9b\xc4\x83 de \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i accentul pus pe logica falsific\xc4\x83rii. Teoriei sale i s-a opus abordarea socio-istoric\xc4\x83 a lui Thomas Kuhn \xc3\xaen "Structura revolu\xc8\x9biilor \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice" (1962), (Kuhn 1962) care, \xc3\xaen sus\xc8\x9binerea a reintrodus ideea c\xc4\x83 schimbarea \xc8\x99tiin\xc8\x9bei este \xc3\xaen esen\xc8\x9b\xc4\x83 dialectic\xc4\x83 \xc8\x99i depinde de stabilirea unui consens \xc3\xaen cadrul comunit\xc4\x83\xc8\x9bilor de cercet\xc4\x83tori.\n_START_SECTION_\nIstorie\n_START_PARAGRAPH_\nAu existat \xc3\xaencerc\xc4\x83ri de demarcare a \xc8\x99tiin\xc8\x9bei de ne\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc3\xaenc\xc4\x83 din perioada antic\xc4\x83: \xe2\x80\x9dPentru a fi \xc8\x99tiin\xc8\x9bific, a spus Aristotel, trebuie s\xc4\x83 ne ocup\xc4\x83m de cauze, trebuie s\xc4\x83 folosim demonstra\xc8\x9bii logice \xc8\x99i trebuie s\xc4\x83 identific\xc4\x83m universalii care "intr\xc4\x83" \xc3\xaen particularit\xc4\x83\xc8\x9bile sensului.\xe2\x80\x9d (Laudan 1983)_NEWLINE_Demarcarea \xc8\x99tiin\xc8\x9bei de pseudo\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 are ra\xc8\x9biuni at\xc3\xa2t teoretice (problema delimit\xc4\x83rii este o perspectiv\xc4\x83 iluminant\xc4\x83 care contribuie la filozofia \xc8\x99tiin\xc8\x9bei \xc3\xaen acela\xc8\x99i mod \xc3\xaen care analiza erorilor contribuie la studiul logicii informale \xc8\x99i a argument\xc4\x83rii ra\xc8\x9bionale), c\xc3\xa2t \xc8\x99i practice (distinc\xc8\x9bia este important\xc4\x83 pentru \xc3\xaendrumarea decizional\xc4\x83 at\xc3\xa2t \xc3\xaen via\xc8\x9ba privat\xc4\x83, c\xc3\xa2t \xc8\x99i \xc3\xaen cea public\xc4\x83). (Mahner 2007)_NEWLINE_Pozitivismul logic, prin teoria verificabilit\xc4\x83\xc8\x9bii semnifica\xc8\x9biei (verifica\xc8\x9bionism) a considerat c\xc4\x83 numai afirma\xc8\x9biile despre chestiuni de fapt sau rela\xc8\x9biile logice dintre concepte sunt semnificative. (Grayling 2001) Dar "propunerile de verificare aveau ca scop rezolvarea unei probleme de demarcare distinct\xc4\x83, \xc8\x99i anume \xc3\xaentre \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i metafizic\xc4\x83". (Hansson 2017)\n_START_SECTION_\nDemarcarea dintre \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i non-\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83\n_START_PARAGRAPH_\nConform lui Popper, problema central\xc4\x83 a filozofiei \xc8\x99tiin\xc8\x9bei este cea a demarc\xc4\x83rii, a distingerii dintre \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i ceea ce el nume\xc8\x99te "non-\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83" (incluz\xc3\xa2nd logica, metafizica, psihanaliza, etc)._NEWLINE_\xe2\x80\x9dOrice demarca\xc8\x9bie, \xc3\xaen sensul meu, trebuie s\xc4\x83 fie inexact\xc4\x83. (Aceasta este una dintre marile diferen\xc8\x9be fa\xc8\x9b\xc4\x83 de orice criteriu al semnifica\xc8\x9biei formale al oric\xc4\x83rui "limbaj al \xc8\x99tiin\xc8\x9bei" artificial). Pentru c\xc4\x83 linia de desp\xc4\x83r\xc8\x9bire dintre metafizic\xc4\x83 \xc8\x99i \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 nu este una clar\xc4\x83: ceea ce era ieri o idee metafizic\xc4\x83 poate deveni m\xc3\xa2ine o teorie \xc8\x99tiin\xc8\x9bific\xc4\x83 testabil\xc4\x83, ceea ce se \xc3\xaent\xc3\xa2mpl\xc4\x83 de multe ori.\xe2\x80\x9d (K. Popper 1985, 131)_NEWLINE_\xe2\x80\x9dVor exista teorii bine testabile, teorii testabile cu greu \xc8\x99i teorii netestabile. Acelea care sunt netestabile nu prezint\xc4\x83 niciun interes pentru \xc8\x99tiin\xc8\x9ba empiric\xc4\x83. Ele pot fi caracterizate drept teorii metafizice.... ar fi inadecvat s\xc4\x83 tras\xc4\x83m linia de demarca\xc8\x9bie dintre \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i metafizic\xc4\x83 astfel \xc3\xaenc\xc3\xa2t s\xc4\x83 excludem metafizica din domeniul limbajului cu semnifica\xc8\x9bie pe motivul c\xc4\x83 este lipsit\xc4\x83 de sens.\xe2\x80\x9d (K. Popper 1963, 333)_NEWLINE_Un argument principal al lui Popper este critica lui David Hume a induc\xc8\x9biei (Hume 1738), argument\xc3\xa2nd c\xc4\x83 induc\xc8\x9bia nu trebuie niciodat\xc4\x83 folosit\xc4\x83 \xc3\xaen \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83. Dar nu este de acord cu scepticismul asociat cu Hume \xc8\x99i nici cu sus\xc8\x9binerea "observa\xc8\x9biei" pure ale lui Bacon \xc8\x99i Newton ca punct de pornire \xc3\xaen formarea teoriilor, \xc3\xaentruc\xc3\xa2t nu exist\xc4\x83 observa\xc8\x9bii pure, care s\xc4\x83 nu implice anumite teorii. Popper sus\xc8\x9bine c\xc4\x83 nu exist\xc4\x83 o metodologie unic\xc4\x83 specific\xc4\x83 \xc8\x99tiin\xc8\x9bei._NEWLINE_\xe2\x80\x9dEste necesar s\xc4\x83 se rezolve problema demarc\xc4\x83rii \xc8\x99tiin\xc8\x9bei de metafizic\xc4\x83. Dar ar trebui s\xc4\x83 recunoa\xc8\x99tem c\xc4\x83 multe sisteme metafizice au condus la rezultate \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice importante. Amintesc numai sistemul lui Democrit; \xc8\x99i cel al lui Schopenhauer care este foarte asem\xc4\x83n\xc4\x83tor cu cel al lui Freud. \xc8\x98i unele, de exemplu cele ale lui Platon sau Malebranche sau Schopenhauer sunt construc\xc8\x9bii minunate ale g\xc3\xa2ndirii. Dar cred, \xc3\xaen acela\xc8\x99i timp, c\xc4\x83 ar trebui s\xc4\x83 ne opunem acelor sisteme metafizice care au tendin\xc8\x9ba de a ne fermeca \xc8\x99i nedumeri. Dar evident, ar trebui s\xc4\x83 proced\xc4\x83m la fel chiar cu sisteme nemetafizice sau anti-metafizice, dac\xc4\x83 afi\xc8\x99eaz\xc4\x83 aceast\xc4\x83 tendin\xc8\x9b\xc4\x83 periculoas\xc4\x83. \xc8\x98i cred c\xc4\x83 nu o putem face dintr-o singur\xc4\x83 mi\xc8\x99care. Mai degrab\xc4\x83 trebuie s\xc4\x83 facem efortul de a analiza sistemele \xc3\xaen detaliu; trebuie s\xc4\x83 ar\xc4\x83t\xc4\x83m c\xc4\x83 \xc3\xaen\xc8\x9belegem ce vrea autorul s\xc4\x83 spun\xc4\x83, dar c\xc4\x83 ce spune el nu merit\xc4\x83 efortul de a \xc3\xaen\xc8\x9belege.\xe2\x80\x9d (K. Popper 1985, 109)_NEWLINE_Popper propune \xc3\xaen schimb, ca metod\xc4\x83 pentru investiga\xc8\x9biei \xc8\x99tiin\xc8\x9bific\xc4\x83, falsificabilitatea. Pentru el, o teorie este \xc8\x99tiin\xc8\x9bific\xc4\x83 numai dac\xc4\x83 este falsificabil\xc4\x83 de un eveniment con\xc8\x99tient. Teoria de demarca\xc8\x9bie a lui Popper se bazeaz\xc4\x83 pe percep\xc8\x9bia sa asupra asimetriei logice pe care o are \xc3\xaentre verificare \xc8\x99i falsificare: este logic imposibil s\xc4\x83 se verifice definitiv o propozi\xc8\x9bie universal\xc4\x83 prin referire la experien\xc8\x9b\xc4\x83 (cum afirm\xc4\x83 \xc8\x99i Hume), dar un singur contra-exemplu falsific\xc4\x83 definitiv legea universal\xc4\x83 corespunz\xc4\x83toare. \xc3\x8entr-un cuv\xc3\xa2nt, o excep\xc8\x9bie, departe de a se "dovedi" o excep\xc8\x9bie de la regul\xc4\x83, o respinge definitiv: (Thornton 2017)_NEWLINE_\xe2\x80\x9de vorba de oameni ai ideilor curajoase, de\xc8\x99i foarte critici fa\xc8\x9b\xc4\x83 de propriile lor idei, ei \xc3\xaencearc\xc4\x83 s\xc4\x83 afle dac\xc4\x83 ideile lor sunt corecte, \xc3\xaencerc\xc3\xa2nd s\xc4\x83 afle mai \xc3\xaent\xc3\xa2i dac\xc4\x83 nu cumva sunt gre\xc8\x99ite. Ei opereaz\xc4\x83 cu conjecturi curajoase \xc8\x99i \xc3\xaencerc\xc4\x83ri severe de a-\xc8\x99i respinge propriile lor conjecturi . Criteriul de demarca\xc8\x9bie \xc3\xaentre \xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i ne-\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 pe care \xc3\xael propun este o simpl\xc4\x83 analiz\xc4\x83 logic\xc4\x83 a acestei imagini. Dac\xc4\x83 acesta este bun sau r\xc4\x83u, acest lucru va fi ar\xc4\x83tat de fertilitatea lui. Ideile curajoase reprezint\xc4\x83 ipoteze sau conjecturi noi \xc8\x99i \xc3\xaendr\xc4\x83zne\xc8\x9be. Iar \xc3\xaencerc\xc4\x83rile severe de respingere sunt discu\xc8\x9biile critice \xc8\x99i testele empirice severe. Dar c\xc3\xa2nd este o conjectur\xc4\x83 \xc3\xaendr\xc4\x83znea\xc8\x9b\xc4\x83, \xc3\xaen sensul propus aici , \xc8\x99i c\xc3\xa2nd nu? Este \xc3\xaendr\xc4\x83znea\xc8\x9b\xc4\x83 dac\xc4\x83 \xc8\x99i numai dac\xc4\x83 \xc3\xae\xc8\x99i asum\xc4\x83 un mare risc de a fi fals\xc4\x83 - dac\xc4\x83 lucrurile ar sta altfel, \xc8\x99i dac\xc4\x83 par \xc3\xaen acel moment c\xc4\x83 stau altfel.\xe2\x80\x9d (K. Popper 1985, 127\xe2\x80\x9328)_NEWLINE_O teorie \xc8\x99tiin\xc8\x9bific\xc4\x83 veritabil\xc4\x83 este restrictiv\xc4\x83, \xc8\x99i deci poate fi testat\xc4\x83 \xc8\x99i falsificat\xc4\x83, dar niciodat\xc4\x83 verificat\xc4\x83 logic. Astfel, dac\xc4\x83 o teorie a rezistat testelor, nu \xc3\xaenseamn\xc4\x83 c\xc4\x83 a fost verificat\xc4\x83, ea are doar un grad mai mare de coroborare, put\xc3\xa2nd fi \xc3\xaenlocuit\xc4\x83 oric\xc3\xa2nd de o teorie mai bun\xc4\x83._NEWLINE_Popper folose\xc8\x99te falsificarea drept criteriu de demarcare pentru a evalua teoriile. Criteriul popperian nu exclude din domeniul \xc8\x99tiin\xc8\x9bei declara\xc8\x9bii care nu pot fi falsificate, ci doar teorii \xc3\xaentregi care nu con\xc8\x9bin nicio declara\xc8\x9bie falsificabil\xc4\x83, f\xc4\x83r\xc4\x83 a preciza totu\xc8\x99i foarte clar ce constituie o "teorie \xc3\xaentreag\xc4\x83" \xc8\x99i ce face o afirma\xc8\x9bie s\xc4\x83 fie "semnificativ\xc4\x83"._NEWLINE_Verifica\xc8\x9bionismul a fost o caracteristic\xc4\x83 esen\xc8\x9bial\xc4\x83 a pozitivismului logic al a\xc8\x99a-numitului Cerc de la Viena. Popper a observat c\xc4\x83 filozofii Cercului de la Viena au amestecat dou\xc4\x83 probleme diferite, cele de semnifica\xc8\x9bie \xc8\x99i de demarcare, \xc8\x99i au propus ca verificare o singur\xc4\x83 solu\xc8\x9bie pentru ambele. Popper a afirmat c\xc4\x83 exist\xc4\x83 teorii semnificative care nu sunt \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice, \xc8\x99i deci un criteriu de semnifica\xc8\x9bie nu coincide cu un criteriu de delimitare, propun\xc3\xa2nd \xc3\xaenlocuirea verificabilit\xc4\x83\xc8\x9bii cu falsificabilitatea ca criteriu de delimitare. Pe de alt\xc4\x83 parte, el s-a opus strict opiniei c\xc4\x83 afirma\xc8\x9biile care nu sunt falsificabile sunt lipsite de sens sau gre\xc8\x99ite. (K. Popper 1934, sec. 6)_NEWLINE_Popper sus\xc8\x9bine c\xc4\x83 singura tehnic\xc4\x83 logic\xc4\x83 parte integrant\xc4\x83 din metoda \xc8\x99tiin\xc8\x9bific\xc4\x83 este cea a test\xc4\x83rii deductive, concluziile fiind deduse dintr-o ipotez\xc4\x83 \xc8\x99i apoi comparate \xc3\xaentre ele \xc8\x99i cu alte declara\xc8\x9bii relevante pentru a determina dac\xc4\x83 acestea falsific\xc4\x83 sau coroboreaz\xc4\x83 ipoteza. Astfel de concluzii nu sunt \xc3\xaen mod direct comparate cu faptele, pur \xc8\x99i simplu pentru c\xc4\x83 nu exist\xc4\x83 fapte "pure" disponibile; toate observa\xc8\x9biile-declara\xc8\x9bii sunt \xc3\xaenc\xc4\x83rcate de teorie \xc8\x99i sunt la fel de mult o func\xc8\x9bie de factori pur subiectivi (interese, a\xc8\x99tept\xc4\x83ri, dorin\xc8\x9be etc.), deoarece acestea sunt o func\xc8\x9bie a ceea ce este realmente obiectiv. (Thornton 2017)_NEWLINE_Popper specific\xc4\x83 patru etape pentru procedura deductiv\xc4\x83:_NEWLINE_\xe2\x80\x9deu am propus ... s\xc4\x83 consider\xc4\x83m drept criteriu de demarca\xc8\x9bie caracterul infirmabil sau falsificabil al sistemelor teoretice. Corespunz\xc4\x83tor acestei concep\xc8\x9bii, pe care o mai sus\xc8\x9bin \xc8\x99i acum, un sistem trebuie s\xc4\x83 fie considerat \xc8\x99tiin\xc8\x9bific numai dac\xc4\x83 face aser\xc8\x9biuni care pot intra \xc3\xaen conflict cu observa\xc8\x9biile; \xc8\x99i \xc3\xaen fapt, un sistem este testat prin \xc3\xaencerc\xc4\x83ri de a produce asemenea conflicte, altfel spus, prin \xc3\xaencerc\xc4\x83ri de a-l infirma. A\xc8\x99adar, testabilitatea este acela\xc8\x99i lucru cu infirmabilitatea, \xc8\x99i, \xc3\xaen consecin\xc8\x9b\xc4\x83, poate fi considerat\xc4\x83 drept un criteriu de demarca\xc8\x9bie. .... (dup\xc4\x83 cum am descoperit ulterior), exist\xc4\x83 grade de testabilitate: unele teorii se expun la infirm\xc4\x83ri posibile cu mai mult curaj dec\xc3\xa2t altele.\xe2\x80\x9d (K. Popper 1963, 332)_NEWLINE_Popper consider\xc4\x83 c\xc4\x83 filosofia lui Hume demonstreaz\xc4\x83 c\xc4\x83 exist\xc4\x83 o contradic\xc8\x9bie implicit\xc4\x83 \xc3\xaen empirismul tradi\xc8\x9bional, care sus\xc8\x9bine at\xc3\xa2t c\xc4\x83 toate cuno\xc8\x99tin\xc8\x9bele provin din experien\xc8\x9b\xc4\x83, c\xc3\xa2t \xc8\x99i c\xc4\x83 propozi\xc8\x9biile universale (inclusiv legile \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice) sunt verificabile prin referire la experien\xc8\x9b\xc4\x83. Contradic\xc8\x9bia deriv\xc4\x83 din \xc3\xaencercarea de a ar\xc4\x83ta c\xc4\x83, \xc3\xaen ciuda caracterului deschis al experien\xc8\x9bei, legile \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice pot fi interpretate ca generaliz\xc4\x83ri empirice, care \xc3\xaentr-un fel confirm\xc4\x83 \xc3\xaen final o experien\xc8\x9b\xc4\x83 "pozitiv\xc4\x83". Popper elimin\xc4\x83 contradic\xc8\x9bia prin respingerea primului dintre aceste principii \xc8\x99i elimin\xc3\xa2nd impunerea verific\xc4\x83rii empirice \xc3\xaen falsificare \xc3\xaen al doilea principiu. El afirm\xc4\x83 c\xc4\x83 teoriile \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice nu sunt deduse inductiv din experien\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i nici nu se efectueaz\xc4\x83 experimente \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice pentru verificarea sau stabilirea adev\xc4\x83rului lor; toate cuno\xc8\x99tin\xc8\x9bele sunt provizorii, conjecturale, ipotetice - nu putem niciodat\xc4\x83 s\xc4\x83 dovedim definitiv teoriile, putem doar s\xc4\x83 le confirm\xc4\x83m (provizoriu) sau s\xc4\x83 le refuz\xc4\x83m. De aceea trebuie s\xc4\x83 facem o alegere \xc3\xaentre teoriile care explic\xc4\x83 setul de fenomene investigate, elimin\xc3\xa2nd numai acele teorii care sunt falsificate \xc8\x99i alegem ra\xc8\x9bional \xc3\xaentre teoriile r\xc4\x83mase, nefalsificate, pe cea care posed\xc4\x83 cel mai \xc3\xaenalt nivel de for\xc8\x9b\xc4\x83 explicativ\xc4\x83 \xc8\x99i de putere predictiv\xc4\x83. Popper pune accent pe importan\xc8\x9ba spiritului critic al \xc8\x99tiin\xc8\x9bei - g\xc3\xa2ndirea critic\xc4\x83 este \xc3\xaens\xc4\x83\xc8\x99i esen\xc8\x9ba ra\xc8\x9bionalit\xc4\x83\xc8\x9bii. (Thornton 2017)_NEWLINE_Au existat diferite propuneri privind demarcarea: aceasta trebuie s\xc4\x83 se refere la un program de cercetare (Lakatos 1974, 248\xe2\x80\x9349), un domeniu epistemic sau o disciplin\xc4\x83 cognitiv\xc4\x83, reprezent\xc3\xa2nd scopuri comune de cunoa\xc8\x99tere \xc8\x99i practici (Bunge 1982) (Mahner 2007) o teorie (K. Popper 1963), o practic\xc4\x83 (Lugg 1992) (Morris 1987), o problem\xc4\x83 sau o \xc3\xaentrebare \xc8\x99tiin\xc8\x9bific\xc4\x83 (Siitonen 1984) \xc8\x99i o anchet\xc4\x83 anume (Kuhn 1970) (Mayo 1996). Dificultatea const\xc4\x83 \xc3\xaen selec\xc8\x9bia metodei de demarcare. Derksen (Derksen 1993) pune accentul \xc3\xaen demarcare pe omul de pseudo\xc8\x99tiin\xc8\x9b\xc4\x83 (persoana care promoveaz\xc4\x83 pseudo\xc8\x99tiin\xc8\x9ba), \xc3\xaen ideea c\xc4\x83 pseudo\xc8\x99tiin\xc8\x9ba are preten\xc8\x9bii \xc8\x99tiin\xc8\x9bifice \xc8\x99i astfel de preten\xc8\x9bii sunt asociate cu o persoan\xc4\x83, nu cu o teorie.'