b'\n_START_ARTICLE_\nVoltametrie\n_START_SECTION_\nSistemul cu trei electrozi\n_START_PARAGRAPH_\nConfigurare cu trei electrozi: (1) electrod de lucru; (2) electrod auxiliar; (3) electrod de referin\xc8\x9b\xc4\x83\n_START_SECTION_\nAspecte teoretice\n_START_PARAGRAPH_\nExperimentele de voltametrie investigheaz\xc4\x83 reactivitatea unui analit (substan\xc8\x9b\xc4\x83 analizat\xc4\x83) \xc3\xaentr-o jum\xc4\x83tate de celul\xc4\x83. Voltametria este un studiu de curent \xc3\xaen func\xc8\x9bie de poten\xc8\x9bialul aplicat. Aceste curbe curent-tensiune, I = f (E) se numesc voltamograme. Poten\xc8\x9bialul este variat \xc3\xaen mod arbitrar, fie pas cu pas, fie continuu, iar valoarea momentan\xc4\x83 real\xc4\x83 este m\xc4\x83surat\xc4\x83 ca variabil\xc4\x83 dependent\xc4\x83. Invers, adic\xc4\x83, s\xc4\x83 se fac\xc4\x83 amperometrie, este de asemenea posibil, dar nu comun (simultan). Forma curbelor depinde de viteza de varia\xc8\x9bie a poten\xc8\x9bialului (natura for\xc8\x9bei electromotrice) \xc8\x99i dac\xc4\x83 solu\xc8\x9bia este agitat\xc4\x83 sau static lini\xc8\x99tit\xc4\x83 (influen\xc8\x9b\xc4\x83 transfer mas\xc4\x83). _NEWLINE_Pentru a efectua un astfel de experiment sunt necesari cel pu\xc8\x9bin doi electrozi. Prin electrodul de lucru, care intr\xc4\x83 \xc3\xaen contact cu substan\xc8\x9ba analizat\xc4\x83, trebuie s\xc4\x83 se aplice poten\xc8\x9bialul dorit \xc3\xaentr-un mod controlat \xc8\x99i s\xc4\x83 se faciliteze transferul de particule \xc3\xaenc\xc4\x83rcate (sarcini) la \xc8\x99i de la analit. Un al doilea electrod ac\xc8\x9bioneaz\xc4\x83 ca cealalt\xc4\x83 jum\xc4\x83tate de celul\xc4\x83. Acest al doilea electrod trebuie s\xc4\x83 aib\xc4\x83 un poten\xc8\x9bial cunoscut, fa\xc8\x9b\xc4\x83 de care s\xc4\x83 se m\xc4\x83soare  potentialul electrodului de lucru, \xc3\xaen plus, acesta trebuie s\xc4\x83 echilibreze  electric sarcinile ad\xc4\x83ugate sau captate prin electrodul de lucru. De\xc8\x99i aceast electrod de referin\xc8\x9b\xc4\x83 este un element al instala\xc8\x9biei viabil, el are, principial, o serie de neajunsuri. Cel mai semnificativ, acela c\xc4\x83 este extrem de dificil pentru un electrod de a-\xc8\x99i men\xc8\x9bine un poten\xc8\x9bial constant \xc3\xaen timp ce trece curent pentru a contracara fenomenele redox de la electrodul de lucru._NEWLINE_Pentru a rezolva aceast\xc4\x83 problem\xc4\x83 de constan\xc8\x9b\xc4\x83, rolurile de furnizare electroni \xc8\x99i oferire de poten\xc8\x9bial de referin\xc8\x9b\xc4\x83 sunt \xc3\xaemp\xc4\x83r\xc8\x9bite \xc3\xaentre doi electrozi separa\xc8\x9bi. Electrodul de referin\xc8\x9b\xc4\x83 este o jum\xc4\x83tate de celul\xc4\x83, cu un poten\xc8\x9bial de reducere cunoscut. Singurul s\xc4\x83u rol este de a ac\xc8\x9biona \xc3\xaen calitate de referin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc3\xaen m\xc4\x83surarea \xc8\x99i controlul poten\xc8\x9bialului electrodului de lucru \xc8\x99i \xc3\xaen nici un caz de a prelua vreun curent. Electrodul auxiliar preia tot curentul necesar pentru a echilibra curentul ce se observ\xc4\x83 la electrodul de lucru. Pentru a realiza acest curent, electrodul auxiliar va oscila de multe ori la poten\xc8\x9biale de la marginile extreme posibile \xc3\xaen solvent, unde oxideaz\xc4\x83 sau reduce solventul sau electrolitul de suport. Ace\xc8\x99ti trei electrozi, de lucru, de referin\xc8\x9b\xc4\x83, \xc8\x99i  electrodul auxiliar alc\xc4\x83tuiesc sistemul modern tri-electrod.\n_START_SECTION_\nTipuri de voltametrie\n_START_PARAGRAPH_\nExist\xc4\x83 mai multe sisteme care au mai mul\xc8\x9bi electrozi, dar principiile lor de proiectare sunt \xc3\xaen general acelea\xc8\x99i ca \xc8\x99i sistemul de trei electrozi. De exemplu, electrodul cu inel-disc rotitor are doi electrozi distinc\xc8\x9bi \xc8\x99i separa\xc8\x9bi de lucru, un disc sau un inel, care pot fi utilizate pentru a baleia sau \xc8\x9bine poten\xc8\x9biale independente unul de altul. Ambii ace\xc8\x99ti electrozi sunt echilibra\xc8\x9bi printr-o singur\xc4\x83 combina\xc8\x9bie-electrod de referin\xc8\x9b\xc4\x83 \xc8\x99i auxiliar pentru un design de ansamblu de patru electrozi. Experimente mai complicate pot ad\xc4\x83uga electrozi de lucru \xc3\xaen func\xc8\x9bie de necesit\xc4\x83\xc8\x9bi \xc8\x99i momentan electrozi de referin\xc8\x9b\xc4\x83 sau auxiliari._NEWLINE_\xc3\x8en practic\xc4\x83, aceasta poate fi foarte important pentru a avea un electrod de lucru cu dimensiuni cunoscute \xc8\x99i caracteristici de suprafa\xc8\x9b\xc4\x83. Electrodul auxiliar poate fi aproape de orice fel, at\xc3\xa2ta timp c\xc3\xa2t nu reac\xc8\x9bioneaz\xc4\x83 cu cea mai mare parte a solu\xc8\x9biei de analit \xc8\x99i conduce bine. Electrodul de referin\xc8\x9b\xc4\x83 este cel mai complex dintre cele trei electrozi; exist\xc4\x83 o varietate de standarde utilizate \xc8\x99i este o problem\xc4\x83 \xc3\xaen investigare. Pentru lucrul \xc3\xaen mediu neapos (neacvatic), IUPAC recomand\xc4\x83 utilizarea cuplului ferocen/ferocen ca standard. \xc3\x8en cele mai multe experimente de voltametrie, un electrolit vrac (de asemenea cunoscut ca electrolit de suport) este utilizat pentru a minimiza rezisten\xc8\x9ba solu\xc8\x9biei (electric\xc4\x83). Este posibil  a se derula un experiment f\xc4\x83r\xc4\x83 electrolit vrac, dar rezisten\xc8\x9ba suplimentar\xc4\x83 astfel ad\xc4\x83ugat\xc4\x83 reduce semnificativ acurate\xc8\x9bea rezultatelor. Cu lichide ionice la temperatura  camerei, solventul poate ac\xc8\x9biona ca electrolit.'