b'\n_START_ARTICLE_\nOrtografia limbii spaniole\n_START_PARAGRAPH_\nOrtografia limbii spaniole utilizeaz\xc4\x83 o variant\xc4\x83 modificat\xc4\x83 a alfabetului latin, care consist\xc4\x83 de 30 de litere: A, B, C, Ch, D, E, F, G, H, I, J, K, L, Ll, M, N, \xc3\x91, O, P, Q, R, S, T, U, V, W, X, Y \xc8\x99i Z. Digrafele ch \xc8\x99i ll au valori fonetice specifice \xc8\x99i \xc3\xaen cursul secolelor XIX \xc8\x99i XX se ordonar\xc4\x83 separat de c \xc8\x99i l p\xc3\xa2n\xc4\x83 \xc3\xaen 1994 c\xc3\xa2nd aceast\xc4\x83 practic\xc4\x83 a fost abandonat\xc4\x83 cu scopul de a uniformiza sistemul cu celelalte limbi. Vocale (a, e, i, o \xc8\x99i u) pot \xc8\x99i s\xc4\x83 aib\xc4\x83 accentul ascu\xc8\x9bit (bar\xc4\x83 scurt\xc4\x83 aproape vertical\xc4\x83) pentru a indica silaba accentuat\xc4\x83. De asemenea, dierez\xc4\x83 (dou\xc4\x83 puncte) deasupra literei u poate s\xc4\x83 arate pronun\xc8\x9bie neregular\xc4\x83 a acestui caracter \xc3\xaen c\xc3\xa2teva pozi\xc8\x9bii.'