b'\n_START_ARTICLE_\nAntibiotic\n_START_PARAGRAPH_\nAntibioticele (greac\xc4\x83 \xe1\xbc\x80\xce\xbd\xcf\x84\xce\xaf- contra, \xce\xb2\xce\xaf\xce\xbf\xcf\x82- via\xc8\x9b\xc4\x83) sunt o grup\xc4\x83 de medicamente antimicrobiene care sunt utilizate pentru activitatea lor \xc3\xaempotriva bacteriilor, fiind astfel cea mai important\xc4\x83 clas\xc4\x83 de substan\xc8\x9be medicamentoase utilizate \xc3\xaen tratamentul \xc8\x99i profilaxia infec\xc8\x9biilor bacteriene. Activitatea poate fi bactericid\xc4\x83, de distrugere a bacteriilor, sau bacteriostatic\xc4\x83, de inhibi\xc8\x9bie a dezvolt\xc4\x83rii acestora. Un num\xc4\x83r limitat de antibiotice posed\xc4\x83, de asemenea, \xc8\x99i o activitate antiprotozoaric\xc4\x83 (cum este, de exemplu, metronidazolul). Antibioticele nu sunt active asupra virusurilor, iar clasa de medicamente utilizat\xc4\x83 pentru distrugerea acestora sunt antiviralele.\n_START_SECTION_\nIstoric\n_START_PARAGRAPH_\nPrima substan\xc8\x9b\xc4\x83 antibacterian\xc4\x83 care poate fi considerat ca antibiotic cu spectru restr\xc3\xa2ns a fost salvarsanul descoperit \xc3\xaen anul 1910 de chimistul \xc8\x99i medicul german Paul Ehrlich (1854-1915), medicament cu care s-a tratat sifilisul, care era foarte r\xc4\x83sp\xc3\xa2ndit. Urmat \xc3\xaen anul 1928 de descoperirea epocal\xc4\x83 a penicilinei de c\xc4\x83tre Alexander Fleming, care observ\xc4\x83 c\xc4\x83 secre\xc8\x9bia mucegaiului verde \xe2\x80\x9ePenicillium notatum\xe2\x80\x9d (Penicillium chrysogenum) distruge colonia de bacterii din laborator. O alt\xc4\x83 descoperire demn\xc4\x83 de amintit este descoperirea \xc3\xaen anul 1935 a sulfonamidei de Gerhard Domagk, care nu este un antibiotic nefiind bactericid ci numai un bacterioastatic. Urmeaz\xc4\x83 descoperirea unei serii de antibiotice ca Streptomicina, Chloramfenicol, Aureomicina, Tetraciclina etc.\n_START_SECTION_\nUtilizare medical\xc4\x83\n_START_PARAGRAPH_\nAntibioticele sunt utilizate \xc3\xaen profilaxia \xc8\x99i tratamentul infec\xc8\x9biilor bacteriene, \xc8\x99i mai rar a infec\xc8\x9biilor date de protozoare.\n_START_SECTION_\nAdministrare\n_START_PARAGRAPH_\nSunt utilizate mai multe c\xc4\x83i de administrare \xc3\xaen tratamentul cu antibiotice. De obicei, se recurge la administrarea oral\xc4\x83 (per os). \xc3\x8en cazuri severe, \xc3\xaen particular \xc3\xaen cazul infec\xc8\x9biilor sistemice, se recurge la administrarea prin injec\xc8\x9bie intravenoas\xc4\x83. C\xc3\xa2nd se are \xc3\xaen vedere o infec\xc8\x9bie localizat\xc4\x83, antibioticele pot fi administrate topic, sub form\xc4\x83 de pic\xc4\x83turi oftalmice (\xc3\xaen conjunctivit\xc4\x83) sau pic\xc4\x83turi auriculare (\xc3\xaen otit\xc4\x83), dar \xc8\x99i pentru tratamentul unor infec\xc8\x9bii cutanate.\n_START_SECTION_\nClase\n_START_PARAGRAPH_\nAntibioticele sunt adesea clasificate pe baza mecanismului lor de ac\xc8\x9biune, a structurii lor chimice sau a spectrului de activitate. Majoritatea ac\xc8\x9bioneaz\xc4\x83 asupra func\xc8\x9biilor bacteriene sau asupra proceselor de cre\xc8\x99tere. Cele care ac\xc8\x9bioneaz\xc4\x83 asupra peretelui celular bacterian (antibiotice beta-lactamice: peniciline, cefalosporine, monobactame \xc8\x99i carbapeneme; antibiotice glicopeptidice: vancomicin\xc4\x83, teicoplanin\xc4\x83) sau a membranei celulare (polimixine), sau care interfer\xc4\x83 cu enzimele bacteriene esen\xc8\x9biale (rifamicine, lipiarmicine, chinolone \xc8\x99i sulfamide) prezint\xc4\x83 o activitate bactericid\xc4\x83. Inhibitorii sintezei proteice (macrolidele, lincosamidele \xc8\x99i tetraciclinele) sunt de obicei bacteriostatice (cu excep\xc8\x9bia aminoglicozidelor, care sunt bactericide).'