b'\n_START_ARTICLE_\nMikael Megas Komnenos\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8rste regjering\n_START_PARAGRAPH_\nBasert p\xc3\xa5 opplysninger i historieverket til den samtidige Nikeforos Gregoras var Mikael f\xc3\xb8dt rundt 1288 (han var 56 \xc3\xa5r i 1344). Moren Eudokia tok ham med til Konstantinopel rundt 1297, etter at faren, keiser Johannes II var d\xc3\xb8d og hans eldre bror Alexios II Megas Komnenos var innsatt som keiser. Noen \xc3\xa5r senere returnerte Eudokia til Trapezunt, mens Mikael ble igjen i Konstantinopel._NEWLINE_Det er sparsomt med opplysninger om Mikael de neste ti\xc3\xa5rene. Sannsynligvis var han i Konstantinopel under tilsyn av sin onkel, keiser Andronikos II. Han var iallfall ikke sendt i kloster, for det er godtgjort at han giftet seg med datteren til aristokraten Konstantin Acropolites og fikk en s\xc3\xb8nn med henne, den senere Trapezunt-keiser Johannes III Megas Komnenos. Perioden 1321-1328 var preget av borgerkrig mellom Andronikos II og hans barnebarn Andronikos III Palaiologos. Det er ikke kjent hvilken side Mikael st\xc3\xb8ttet i denne striden, om han i det hele tatt engasjerte seg. Etter hvert kom Alexios\xe2\x80\x99 s\xc3\xb8nn Basileios Megas Komnenos (Mikaels nev\xc3\xb8) og hans to s\xc3\xb8nner som flyktninger til Konstantinopel, men det er ikke kjent om Mikael hadde kontakt med dem eller hjalp dem p\xc3\xa5 noe vis._NEWLINE_I 1341 foreligger det opplysninger om Mikael igjen da en delegasjon fra \xc2\xabScholarioi\xc2\xbb-militsen i Trapezunt under ledelse av Niketas Scholares og Gregorios Meitzomates. Basileios Megas Komnenos, som hadde v\xc3\xa6rt keiser fra 1332 til 1340, var n\xc3\xa5 d\xc3\xb8d (sannsynligvis forgiftet av sin kone Irene Palaiologina. Irene regjerte n\xc3\xa5 alene som keiserinne, og Scholarioi-delegasjonen \xc3\xb8nsket at Mikael skulle bli med til Trapezunt for \xc3\xa5 gifte seg med Irene, enken etter Basileios, og bli keiser._NEWLINE_Mikael seilte med tre skip til til Trapezunt, men da han ankom den 30. juli 1341 fikk han beskjed om at Irene var blitt fjernet og at Mikaels egen niese (Basileios\xe2\x80\x99 s\xc3\xb8ster) Anna Anachoutlou hadde latt seg utrope til keiserinne. Som legitim mannlig etterkommer i herskerdynastiet fikk han st\xc3\xb8tte blant deler av aristokratiet og folket, og han ble eskortert inn i keiserpalasset. Samme natt gikk imidlertid Annas st\xc3\xb8ttespillere til aksjon mot Mikael. De \xc3\xb8nsket ikke \xc3\xa5 f\xc3\xa5 en sterk mannlig monark p\xc3\xa5 tronen, men ville heller ha en kvinne som de lettere kunne styre. Hennes vaktstyrke som var rekruttert fra Laz-folket arresterte Mikael og sendte ham f\xc3\xb8rst til Oinaion og senere til Limnia hvor han ble holdt i fangenskap hos den mektige \xc2\xabmegas doux\xc2\xbb Johannes evnukken av Limnia._NEWLINE_I september 1342 ble Mikaels s\xc3\xb8nn Johannes III utropt til keiser etter et kupp, mens Mikael ble sittende i fengsel. Johannes III viste seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re udugelig som keiser, og han mistet raskt st\xc3\xb8tten. Niketas Scholares dro med sine tropper til Limnia hvor Johannes evnukken nylig var blitt drept, og han l\xc3\xb8slot Mikael fra fengslet. Tilbake i Trapezunt ble Johannes III avsatt og sendt til St. Sabas-klosteret under bevoktning, mens Mikael ble kronet til keiser 3. mai 1344. En rekke av Johannes III\xe2\x80\x99s st\xc3\xb8ttespillere ble henrettet.\n_START_SECTION_\nKeisertiden\n_START_PARAGRAPH_\nMikael utnevnte Niketas til \xc2\xabmegas doux\xc2\xbb (den h\xc3\xb8yeste administrative stillingen i riket) og ble tvunget til \xc3\xa5 undertegne et dokument som ga Niketas og hans ministre den reelle makten i riket. Han ble ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5lagt \xc3\xa5 s\xc3\xb8ke r\xc3\xa5d hos ministrene i alle offisielle handlinger. Dette konstitusjonelle eksperimentet ble av kort varighet fordi folket i Trapezunt \xc3\xb8nsket en keiser med myndighet og reiste seg i en oppstand mot Scholarioi-oligarkene. Mikael utnyttet situasjonen og fikk arrestert Niketas i 1345. Han fikk ogs\xc3\xa5 sendt sin s\xc3\xb8nn Johannes III f\xc3\xb8rst til Konstantinopel, deretter til Adrianopel (n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Edirne) i Trakia hvor han ble holdt fanget for ikke \xc3\xa5 bli en samlingsfigur for opposisjonen._NEWLINE_I den ustabile situasjonen som oppsto ble Trapezunt angrepet av Oghuz-tyrkere i 1346, og de okkuperte byene Hagios Andreas og Oinaion (\xc3\x9cnye). I 1347 kom svartedauden til omr\xc3\xa5det og pesten raste i syv m\xc3\xa5neder. Hvor hardt pesten rammet Trapezunt er uklart. Blant de samtidige historikerne har Andrew Libadenos ikke nevnt noe om epidemien, mens Mikael Panaretos beskriver hvordan pesten \xc2\xabrev bort barn, ektemenn, hustruer, br\xc3\xb8dre, s\xc3\xb8stre, m\xc3\xb8dre og slektninger\xc2\xbb._NEWLINE_Trapezunt-riket var ogs\xc3\xa5 i konflikt med handelsmenn fra Genova. I 1348 okkuperte genoveserne byen Kerasous (n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Giresun) som var rikets nest st\xc3\xb8rste by, som hevn for en massakre p\xc3\xa5 genovesere som trapezuntere hadde gjennomf\xc3\xb8rt noen \xc3\xa5r tidligere. I mai 1349 kom genovesere fra Caffa (n\xc3\xa5 Feodosija) p\xc3\xa5 Krim og angrep den lille fl\xc3\xa5testyrken som Trapezunt hadde. Skipene ble \xc3\xb8delagt, men innbyggerne i Trapezunt hevnet seg ved \xc3\xa5 drepe vestlige handelsmenn i hovedstaden. Det ble etter hvert oppn\xc3\xa5dd fred med genoveserne, og i bytte for Kerasous fikk de kontrollen over festningen Leonkastron. Trapezunts handelsinntekter ble svekket etter dette fordi genoveserne fikk langt bedre adgang til handelsrutene over Svartehavet._NEWLINE_N\xc3\xa5 var Mikael tydelig helt ute av stand til \xc3\xa5 styre det smuldrende keiserriket. Han ble avsatt den 13. desember 1349 av megas doux Niketas Scholares som han hadde v\xc3\xa6rt n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 sette fri fra fengslet. Som ny keiser valgte Niketas og hans tilhengere Mikaels nev\xc3\xb8 Johannes, s\xc3\xb8nn av Basileios Megas Komnenos, som var blitt sendt til Trapezunt fra Konstantinopel av keiseren der, Johannes VI Kantakouzenos. Han ankom den 22. desember 1349 og ble kronet under navnet Alexios III Megas Komnenos._NEWLINE_Den avsatte keiser Mikael ble tvunget til \xc3\xa5 avlegge munkel\xc3\xb8ftet ved St. Sabas-klosteret. I 1351 ble han sendt til Konstantinopel. Mikael ble sluppet fri av keiser Johannes V Palaiologos i 1355. Til tross for at var en mann i seksti\xc3\xa5rene dro han mot Trapezunt i h\xc3\xa5p om \xc3\xa5 gjenerobre keiserkronen. Han kom f\xc3\xb8rst til Sumela-klosteret i De pontiske fjell, men herfra ble han stanset da han fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 g\xc3\xa5 inn i hovedstaden. Han vendte tilbake til Konstantinopel hvor han senere d\xc3\xb8de.'