b'\n_START_ARTICLE_\nRevolusjonen p\xc3\xa5 Zanzibar\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at omanerne tok kontrollen over \xc3\xb8yene fra portugiserne fra 1728, var disse et biland under Oman, og disse beholdt makten over omr\xc3\xa5det selv etter 1890 da \xc3\xb8yene ble et britisk protektorat. Den arabiske minoriteten beholdt videre makten etter at \xc3\xb8yene fikk sin selvstendighet fra Storbritannia i 1963. Til tross for at partiet Afro-Shirazi Party (ASP) vant parlamentsvalget i 1963 med 54 prosent av stemmene, ble partiet kraftig underrepresentert i parlamentet, noe som f\xc3\xb8rte til en stor frustrasjon. Partiet allierte seg da med Umma-partiet som bestod av arabiske sosialister.\n_START_SECTION_\nOppr\xc3\xb8ret\n_START_PARAGRAPH_\nTidlig om morgenen 12. januar 1964 mobiliserte ASP-medlemmet John Okello mellom 600 og 800 revolusjon\xc3\xa6re p\xc3\xa5 hoved\xc3\xb8ya Unguja. Etter \xc3\xa5 ha sl\xc3\xa5tt landets politistyrker og beslaglagt dere v\xc3\xa5pen, fortsatte oppr\xc3\xb8rerne til Steinbyen hvor de styrtet sultanen Sayyid Jamshid ibn Abdullah og dennes regjering. Etterd\xc3\xb8nningene etter oppr\xc3\xb8ret krevde et stort antall liv, s\xc3\xa6rlig arabere og s\xc3\xb8rasiater. Antallet er omstridt, men varierer mellom noen hundre og opp til 20\xc2\xa0000. ASP-lederen Abeid Karume ble landets nye president og statssjef. Umma-partiet fikk regjeringssjefen.'