b"\n_START_ARTICLE_\nPaulinus av Nola\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nPaulinus kom fra en adelig senatorfamilie som hadde eiendommer i Aquitaine i nordlige Spania og s\xc3\xb8rlige Italia. Han fikk sin utdannelse i Bordeaux hvor hans l\xc3\xa6rer, poeten Ausonius, ogs\xc3\xa5 ble hans venn. Hans normale karriere som et ungt medlem av senatorklassen varte ikke lenge. Han tjenestegjorde som guvern\xc3\xb8r av den s\xc3\xb8rlige italienske provinsen Campania, men dro tilbake til Bordeaux hvor han ble en tro kristen. I hans dager var de \xc3\xb8verste klassene stort sett kristne, men ikke n\xc3\xb8dvendigvis streng i troen. Han giftet seg med en spansk kvinne ved navn Therasia og flyttet fra Bordeaux til nordlige Spania i 389 eller 390. Omtrent p\xc3\xa5 samme tid d\xc3\xb8de deres eneste barn i spedbarnsalderen. Deres liv i Spania ble \xc3\xb8kende ensomt._NEWLINE_Som Augustin av Hippo, som hadde blitt ordinert mot sin vilje i Hippo Regius i 391 av en gruppe som samarbeidet med biskop Valerius, ble Paulinus overtalt til \xc3\xa5 mot ordinasjonen p\xc3\xa5 juledagen i 394 i Barcelona av en jublende menneskemengde. Han avviste \xc3\xa5 bli i Barcelona og om v\xc3\xa5ren den p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5ret flyttet han og hans hustru fra Spania til den italienske regionen Campania. Allerede da hadde Paulinus f\xc3\xa5tt en dragning mot klosterlivet og han gikk inn i tunge samtaler med blant annet kirkefaderen Hieronymus og andre om dette emnet._NEWLINE_Mens han var guvern\xc3\xb8r hadde Paulinus utviklet en interesse for 200-tallets martyr Felix av Nola. Denne var en mindre helgen av lokal betydning og hans gravsted hadde blitt bygget innenfor den lokale gravstedet ved Cimitile, rett utenfor byen Nola. Som guvern\xc3\xb8r hadde Paulinus forbedret vegen til Cimitile og bygget et hus for reisende. Det var p\xc3\xa5 dette stedet hvor han og hans hustru bosatte seg. I n\xc3\xa6rheten var det sm\xc3\xa5 kapeller og minst en gammel basilika. Paulinus ombygget komplekset, konstruerte en helt ny basilika og et mindre klostersamfunn for sankt Felix. Paulinus skrev ogs\xc3\xa5 en \xc3\xa5rlig hymne (natalicium) til helgenens \xc3\xa6re for festdagen da prosesjonene av pilegrimer var p\xc3\xa5 sitt meste. I disse hymner kan dagens lesere fortsatt forst\xc3\xa5 det personlige forhold som Paulinus f\xc3\xb8lte eksisterte mellom ham og helgenen: hans talsmann i himmelen. Hans poesi har stor likhet med mange andre verker tidlig p\xc3\xa5 400-tallet; en snirklet, kunstferdig stil som klassisistene p\xc3\xa5 1700-tallet og 1800-tallet fant s\xc3\xb8tladen og avviste som dekadent, skj\xc3\xb8nt Paulinus' poesi ble meget h\xc3\xb8yt verdsatt p\xc3\xa5 hans tid og brukt i undervisnings\xc3\xb8yemed som eksempler._NEWLINE_Mange av Paulinus' brev til hans samtidige, blant annet Ausonius og Sulpicius Severus i s\xc3\xb8rlige Gallia, Victricius av Rouen i nordlige Gallia, og Augustin i nordlige Afrika er bevart. Paulinus kan ha v\xc3\xa6rt indirekte ansvarlig for Augustins Bekjennelser: Paulinus skrev til Alypius, biskop av Thagaste (Algerie), og en n\xc3\xa6r venn av Augustin, og spurte om Augustins konvertering og om \xc3\xa5 ta opp et asketisk liv. Alypius' svar har dessverre ikke blitt bevart. Augustins angivelig svar til sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let er hans verk Bekjennelser._NEWLINE_En gang rundt \xc3\xa5r 410 ble Paulinus valgt til biskop av Nola og han brukte en stor del av sine egne midler p\xc3\xa5 kirken og byen. Fra litter\xc3\xa6re og arkeologiske bevis, blant annet fra hans lange brev til Sulpicius Severus som beskrev arrangementet for bygningen og dets dekorasjon kjenner vi til hans byggarbeid til \xc3\xa6re for sankt Felix. Han inkluderte en detaljert beskrivelse av apsis-mosaikken over hovedalteret og forteller om den lange beskrivelsen han hadde skrevet for \xc3\xa5 plassere p\xc3\xa5 veggen under bildet. Ved \xc3\xa5 forklare hvordan han mente at bes\xc3\xb8kende skulle forst\xc3\xa5 bildet over alteret ga Paulinus en sjeldent innsyn inn i intensjonene til en kunstpatron p\xc3\xa5 denne tiden._NEWLINE_I sitt senere liv, da en meget respektert kirkeautoritet, bidro Paulinus til etterforske ulike kirkekontroverser i flere kirkesamfunn, blant annet pelagianismen (etter Pelagius). Han d\xc3\xb8de den 22. juni 431 i Nola.\n_START_SECTION_\nRelikvier\n_START_PARAGRAPH_\nEn gang rundt \xc3\xa5r 800 fjernet en lombardisk prins av Benevento Paulinus' bein som relikvier. Fra 1000-tallet har de hvilt i kirken til sankt Adalbert, i dag sankt Bartholomew, p\xc3\xa5 \xc3\xb8ya Tiber ved Roma. I 1908 tillot pave Pius X at de ble forflyttet  til den nye kaetedralen i Nola. Beina er n\xc3\xa5 i den lille sicilianske byen Sutera hvor de er dedikert en festdag, og er en del av prosesjon for helgenen ved p\xc3\xa5ske hvert \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nModerne helligelse av sankt Paulinus\n_START_PARAGRAPH_\nBefolkningen av dagens Nola og de omgivende regioner helligholder sankt Paulinus. Hans festdag er feiret \xc3\xa5rlig i l\xc3\xb8pet av La Festa dei Gigli hvor Gilgi, flere store statuer til \xc3\xa6re for helgenen bli b\xc3\xa5ret rundt i byen. I USA fortsetter immigranter fra Nola tradisjonen i Brooklyn, Harlem og p\xc3\xa5 Long Island.\n_START_SECTION_\nBibliographia\n_START_PARAGRAPH_\nJoseph T. Lienhard, Paulinus of Nola and Early Western Monasticism, with a study of the Cronology oh His Work and an Annotated Bibliography, 1879-1976 (Theophaneia 28), K\xc3\xb6ln-Bonn 1977, pp. 192-204; Cesare Magazz\xc3\xb9, Dieci anni di studi su Paolino di Nola (1977\xe2\x80\x931987), in Bollettino di studi latini 18 (1988), pp.84-103; Carmine Iannicelli, Rassegna di studi paoliniani (1980\xe2\x80\x931997), in Impegno e Dialogo 11 (1994\xe2\x80\x931996) [pubblic.1997], pp. 279-321 RASSEGNA IANNICELLI"