b'\n_START_ARTICLE_\nIguanodon\n_START_SECTION_\nBrikkene faller p\xc3\xa5 plass\n_START_PARAGRAPH_\nDen belgiske gruvearbeideren Jules Creteur, som fant de merkelige klumpene i gruven i Bernissart, tok dem med seg opp til overflaten og unders\xc3\xb8kte dem. Han fant ut at det var biter av forstenet ben. Creteur hadde gravd seg gjennom bergartene i den forhistoriske fjellskjeden og funnet gropen med Iguanodon-gravplassen som var fylt med sedimenter fra Krittperioden. Arbeidet i gruven ble stoppet. En gruppe fra Det naturhistoriske museum i Brussel ble tilkalt, og eksperter begynte \xc3\xa5 grave ut skjelettene. P\xc3\xa5 tre \xc3\xa5r ble 39 Iguanodon-skjeletter fraktet opp til overflaten. Disse var for det meste komplette, i motsetning til de tidligere funnene som var gjort i England. _NEWLINE_Den forskeren som er mest kjent for arbeidet som ble gjort i Bernissart, er Louis Dollo fra Det naturhistoriske museet i Brussel. I 1882 begynte han \xc3\xa5 studere og rekonstruere  skjelettene. I en bygning som en gang hadde vert et kapell, monterte han og medarbeiderne elleve av de mest komplette skjelettene i mest mulig naturlige stillinger, en jobb som tok ca. 30 \xc3\xa5r. Dollo trodde at Iguanodon gikk rundt p\xc3\xa5 bakbena, til forskjell fra dagens iguana-\xc3\xb8gle. Han fant ut at at det var Iguanodon-\xc3\xb8gler i to forskjellige st\xc3\xb8rrelser. Han trodde det kunne v\xc3\xa6re to forskjellige arter, eller at det dreide seg om  hanner og hunner av en og samme art. N\xc3\xa5 tror vi at den f\xc3\xb8rste forklaringen er riktig: Det er flere forskjellige Iguanodon-arter. _NEWLINE_I 1960 ble det funnet fotspor av noe man trodde var Iguanodon p\xc3\xa5 Svalbard. Man har i senere tid funnet ut at dette er en enn\xc3\xa5 ukjent slektning av arten.'