b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x86re v\xc3\xa6re Gud i det h\xc3\xb8yeste\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x86re v\xc3\xa6re Gud i det h\xc3\xb8yeste, eller Gloria in Excelsis Deo p\xc3\xa5 latin, er \xc3\xa5pningslinjen, og dermed tittelen, p\xc3\xa5 en av de viktigste liturgiske lovsanger i flere kristne kirker. Den omtales ofte som Gloria eller Gloria in Excelsis. I \xc3\xb8stlige kirker brukes en eldre form av samme lovsang._NEWLINE_Teksten begynner med ordene som if\xc3\xb8lge Evangeliet etter Lukas (2, 14) ble sunget av englene ved Kristi f\xc3\xb8dsel. Dette f\xc3\xb8lges av vers som dels lovpriser den treenige Gud, og dels har form av b\xc3\xb8nn. Referansen til Den hellige \xc3\xa5nd er tydelig et senere tillegg, og finnes ikke i den greske versjonen._NEWLINE_Den eldste kjente versjonen er p\xc3\xa5 gresk, og g\xc3\xa5r tilbake minst til 2. \xc3\xa5rhundre. Formen som brukes i \xc3\xb8stlige kirker i dag er datert til 4. \xc3\xa5rhundre. Den latinske formen avviker noe fra denne; det er to ubetydelige tillegg, men f\xc3\xb8rst og fremst er det lengden som er forskjellige, da den greske formen har omkring ti ekstra vers.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste pave som inkluderte sangen i messen var Telesforus (125 \xe2\x80\x93 136), som innf\xc3\xb8rte den i liturgien for julefeiringen. Dette er det mest naturlige stedet for den, ettersom den bruker tekst fra juleevangeliet. Pave Symmachus (498-514) innf\xc3\xb8rte den som fast del av messen p\xc3\xa5 alle s\xc3\xb8ndager, unntatt i adventstiden._NEWLINE_Gloria er sammen med Te Deum de eneste bevarte oldkirkelige psalmi idiotici (privatsalmer), det vil si lovsanger utenom de bibelske fra Salmenes bok.'