b'\n_START_ARTICLE_\nHermann H\xc3\xb6pker-Aschoff\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nHermann H\xc3\xb6pker-Aschoff studerte jus og sosial\xc3\xb8konomi i Jena, og virket som professor ved Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universit\xc3\xa4t._NEWLINE_Fra 1921 til 1932 var han medlem av den pr\xc3\xb8yssiske landdagen. Han var Preussens finansminister fra 18. februar 1925 til 20. februar 1932 (Preu\xc3\x9fenschlag). Sammen med statsminister Otto Braun og kirkeminister Carl Heinrich Becker deltok han i forhandlingene med Den hellige stol om Preussenkonkordatet i 1929. Etter avsettelsen av den pr\xc3\xb8yssiske regjeringen i 1932 forhandlet han p\xc3\xa5 vegne av den avsatte regjeringen med riksregjeringen forgjeves om en gjenopprettelse av den forfatningsmessige orden. Fra 1930 til 1932 var han ogs\xc3\xa5 medlem av den tyske Riksdagen._NEWLINE_Fra 1940 var han sjefsjurist og leder av avdeling 6 (senere ogs\xc3\xa5 avdeling 5) i Haupttreuhandstelle Ost som var ansvarlig for plyndringen av det okkuperte Polens stats- og privatformue._NEWLINE_Etter andre verdenskrig h\xc3\xb8rte han til grunnleggerne av FDP i Westfalen og tok initiativ til opprettelsen av h\xc3\xb8yskolen for kirkemusikk i Herford. Han var medlem av Tysklands parlamentariske r\xc3\xa5d i 1948\xe2\x80\x931949. Han var tilhenger av en sentralistisk politikk, og preget i vesentlig grad den tyske finanslovgivningen i etterkrigstiden, bl.a. blir den uavhengige stillingen til Deutsche Bundesbank i stor grad tilskrevet ham. H\xc3\xb6pker Aschoff var innvalgt i Forbundsdagen fra 1949 til 1951, da han ble utnevnt til president for Bundesverfassungsgericht. Denne stillingen innehadde han til sin d\xc3\xb8d i 1954._NEWLINE_H\xc3\xb6pker-Aschoff var \xc3\xa6resborger av hjembyen Herford. 19. januar 1954 ble han \xc3\xa6ret med en statsakt i den tyske Forbundsdagen.'