b"\n_START_ARTICLE_\nRoger Ascham\n_START_SECTION_\nUtdannelse\n_START_PARAGRAPH_\nAscham ble utdannet, skj\xc3\xb8nt ikke ved en skole, men i huset til sir Humphry Wingfield, en advokat og i 1533 ordstyrer (speaker) i Underhuset, slik Ascham selv forteller i Toxophilus (Kj\xc3\xa6rlighet til buen) hvor de hadde en l\xc3\xa6rer ved navn R. Bond. Den idrett de bedrev var bueskyting og sir Humphry \xc2\xabselv ville ved tider komme ned fra London med buer og g\xc3\xa5 med dem for \xc3\xa5 se dem skyte\xc2\xbb. Derav i Aschams tidligste verk p\xc3\xa5 engelsk, Toxophilus, den viktigheten han tilla bueskyting i utdanningsinstitusjoner, og sannsynligvis grunnen for at bueskyting er i statuettene for St Albans School, Harrow School og andre kjente skoler fra elisabethansk tid._NEWLINE_Fra denne private l\xc3\xa6restedet ble Ascham sendt \xc2\xabomtrent 1530\xc2\xbb i en alder av femten, ble det sagt, til St John's College ved University of Cambridge, det da st\xc3\xb8rste og mest l\xc3\xa6rde college (fakultet) uansett universitet i England hvor han henga seg s\xc3\xa6rlig til studiet av gresk som da nylig var opprettet. Her kom han inn under innflytelsen til sir John Cheke, som var fellow i Aschams f\xc3\xb8rste \xc3\xa5r, og sir Thomas Smith. Hans veileder og venn var Robert Pember, \xc2\xaben mann av den st\xc3\xb8rste l\xc3\xa6rdom og med en beundringsverdig evne i det greske m\xc3\xa5l\xc2\xbb._NEWLINE_Han ble Bachelor of Arts (Filosofikandidat) den 18. februar 1534 (eller i 1535). Dr. Nicholas Metcalfe var da l\xc3\xa6rer ved fakultet, \xc2\xaben papist\xc2\xbb, og han fremskaffet Aschams valg til fellowship. Han tok sin grad den 3. juli 1537 og ble deretter valgt som fellow ved St. John's. Han ble for en tid ved University of Cambridge hvor han hadde en del elever, blant dem var William Grindal som i 1544 ble l\xc3\xa6rer for prinsesse Elizabeth.\n_START_SECTION_\nI kongelig tjeneste\n_START_PARAGRAPH_\nI januar 1548 d\xc3\xb8de Grindal, og Ascham, en av de dyktigste greske l\xc3\xa6rde i England og foreleser ved universitet, hadde allerede brevvekslet med prinsessen, og i ett av hans brev forteller han at han sender tilbake hennes penn som han har reparert. Via William Cecil, 1. baron Burghley, og p\xc3\xa5 den seksten \xc3\xa5r gamle prinsessens eget \xc3\xb8nske, ble han valgt til hennes l\xc3\xa6rer mot andre kandidater som Edward Seymour, 1. hertug av Somerset, og dronning Katarina Parr presset p\xc3\xa5 for. I 1548 begynte Ascham som l\xc3\xa6rer for prinsessen i gresk og latin hovedsakelig ved Cheshunt, noe han gjorde fram til 1550._NEWLINE_Om Elizabeth skrev han senere: \xc2\xabJa, jeg tror at foruten hennes perfekte ferdighet i latin, italiensk, fransk og spansk, leser hun er n\xc3\xa5 ved Windsor mer gresk hver eneste dag enn hvilken som helst kannik av denne skole leser latin i l\xc3\xb8pet av en hel uke\xc2\xbb. Hans innflytelse p\xc3\xa5 Elizabeth er antydet av det faktum at hun for resten av livet tidvis forfattet dikt som On Monsieur\xe2\x80\x99s Departure._NEWLINE_I et brev til Johannes Sturm, en skolemester i Strasbourg, priset han hennes \xc2\xabskj\xc3\xb8nnhet, statur, visdom og flid. Hun snakker fransk og italiensk like godt som engelsk. Hun har ofte talt til dyktig og godt til meg p\xc3\xa5 latin og moderat s\xc3\xa5 p\xc3\xa5 gresk. N\xc3\xa5r hun skriver gresk og latin er ingenting vakrere enn hennes skj\xc3\xb8nnskrift... hun leser med meg bortimot alt av Cicero og store deler av Titus Livius. Hun tar all sin kunnskap p\xc3\xa5 latin fra de to forfatterne. Hun pleier \xc3\xa5 hengi morgenene til det gresk testamente og senere leser hun utvalgte taler av Isokrates og tragediene til Sofokles. Til disse legger jeg til Sankt Cyprianus og Melanchthons Loci Communes\xc2\xbb._NEWLINE_I 1550 kom Ascham i en krangel med Elizabeths hovmester og dro da tilbake til Cambridge. Cheke ga ham da posisjonen som sekret\xc3\xa6r for sir Richard Morrison (Moryson), utpekt ambassad\xc3\xb8r til Karl V av Det tysk-romerske rike. Det var p\xc3\xa5 veg til Morrison at han hadde sitt ber\xc3\xb8mte bes\xc3\xb8k hos lady Jane Grey ved Bradgate og hvor han fant henne lesende i Platons dialoger mens alle andre var ute p\xc3\xa5 jakt._NEWLINE_Han tjente hos Morrison i flere \xc3\xa5r, og reiste over store deler av Europa. Ambassad\xc3\xb8ren dro til Leuven hvor Ascham fant et universitet sv\xc3\xa6rt underlegen Cambridge, deretter til Innsbruck og s\xc3\xa5 til Venezia. Ascham leste gresk med ambassad\xc3\xb8ren fire til fem dager i ukene. Hans brev fra denne tiden, skj\xc3\xb8nt trukket tilbake ved Maria I av Englands tiltredelse, ble utgitt p\xc3\xa5 engelsk i 1553 som en \xc2\xabrapport\xc2\xbb om Tyskland._NEWLINE_Ascham ble utpekt som sekret\xc3\xa6r i latin for Edvard VI av England. Gjennom anstrengelsene til biskop Stephen Gardiner da han kom tilbake til England, videre under Maria I med en pensjon p\xc3\xa5 20 pund om \xc3\xa5ret, og deretter for Elizabeth I \xe2\x80\x93 et vitnesbyrd p\xc3\xa5 hans takt og forsiktighet i disse omstillingstider. Hans protestantisme m\xc3\xa5tte han dog holde tilbake og skjule i tiden under Maria Is regime._NEWLINE_Den 1. juli 1554 giftet han seg med Margaret Howe og med henne fikk han to s\xc3\xb8nner. Fra hans hyppige klager p\xc3\xa5 sine egen poesi da og senere, synes det som om han levde over evne og inntekter, skj\xc3\xb8nt som mange andre hoffmenn fikk han ulike lukrative inntekter fra eiendommer fra kirken og kronen._NEWLINE_I 1555 gjenopptok han sine studier med prinsesse Elizabeth, leste greske taler av Aischines, og Demosthenes' De Corona. Kort tid etter Elizabeths tiltredelse som dronning den 5. oktober 1559 ble han gitt, selv om han var lekmann, kannikembetet og inntektene av Wetwang ved York klosterkirke.\n_START_SECTION_\nUtgivelser og innflytelse\n_START_PARAGRAPH_\nAscham kulitverte seg selv i musikk, ble kjent og hadde en vakker h\xc3\xa5ndskrift, og foreleste i matematikk. F\xc3\xb8r 1540 da et professorat i gresk ble etablert ble Ascham \xc2\xabbetalt en betydelig l\xc3\xb8nn for \xc3\xa5 ut\xc3\xb8ve det greske m\xc3\xa5l i offentligheten\xc2\xbb, og han holdt ogs\xc3\xa5 leksjoner ved St John's College. Han fikk fra Edward Lee, da erkebiskop av York, en pensjon p\xc3\xa5 to pund om \xc3\xa5ret som motytelse for \xc3\xa5 oversette \xc3\x86cumenius' Kommentarer om Paulus' brev. Men erkebiskopen luktet kjetteri i en del avsnitt som gikk p\xc3\xa5 sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om presteskapets ekteskap og sendte oversettelsen tilbake med en presang og noe som minnet om en irettesettelse. Ascham svarte med en forsikring at han \xc2\xabikke var en som s\xc3\xb8kte etter krimskrams\xc2\xbb._NEWLINE_Aschams f\xc3\xb8rste utgitt verk, Toxophilus i 1545, dedikert til kong Henrik VIII av England. Sommeren 1544 fortalte han sir William Paget om et verk som var p\xc3\xa5 gang, \xc2\xabom kunsten \xc3\xa5 skyte med bue\xc2\xbb. Emnet var uten tvil antydet delvis ved forordning fra parlamentet (act 33 Henry VIII. c. q,), \xc2\xaben forordning for opprettholdelse av artilleri og degradering av ulovlige leker\xc2\xbb, som krevde at \xc2\xaballe under seksti av god helse, presteskap, dommere, & andre, \xc3\xa5 praktisere skyting med langbue\xc2\xbb, og fastsette prisen p\xc3\xa5 hva en langbue skulle koste. Emnet for boken er tofoldig, \xc3\xa5 prise praksisen \xc3\xa5 skyte med langbue som en mannlig sport og som en st\xc3\xb8tte for nasjonalt forsvar, og dessuten sette et eksempel for en h\xc3\xb8yere skrivestil enn det som tidligere hadde v\xc3\xa6rt fors\xc3\xb8kt p\xc3\xa5 engelsk. Ascham presenterte boken for Henrik VIII ved Greenwich kort tid etter at kongen kom triumferende tilbake etter \xc3\xa5 ha erobret Boulogne-sur-Mer, og Ascham fikk \xc3\xb8yeblikkelig en pensjon p\xc3\xa5 10 pund om \xc3\xa5ret som bel\xc3\xb8nning._NEWLINE_Det var en nyhet at forfatteren hadde \xc2\xabskrevet om disse engelske emner p\xc3\xa5 det engelske m\xc3\xa5l for engelskmenn\xc2\xbb, skj\xc3\xb8nt han tenkte at det var n\xc3\xb8dvendig \xc3\xa5 forsvare seg selv fra argumentet at hva \xc2\xabsom er det beste for riket er det som er mest \xc3\xa6rlige \xc3\xa5 bruke\xc2\xbb. Toxophilus var den f\xc3\xb8rste bok om bueskyting p\xc3\xa5 engelsk. Verket hadde en form for platonisk dialog mellom Toxophilus og Philologus, og i dag er kanskje bokens st\xc3\xb8rste interesse i dens tilfeldige innskudd og bemerkninger. Den var antagelig en modell for Izaak Waltons The Compleat Angler (1653)._NEWLINE_Fra 1541, eller tidligere, fungerte Ascham som brevskriver for universitet og ogs\xc3\xa5 for sitt fakultet. Kanskje den beste pr\xc3\xb8ve p\xc3\xa5 hans dyktighet var det brev skrevet til Edward Seymour, Lord Protector, i 1548 p\xc3\xa5 vegne av Sedbergh School som var knyttet til St John's College ved dens grunnlegger, Roger Lupton, i 1525, og den stiftelse som hadde blitt konfiskert under forordningene av Chantries Acts. I 1546 ble Ascham valgt til offentlig taler av universitet ved John Chekes pensjonering. Kort tid etter ved begynnelsen av regimet til Edvard VI av England offentlige gjorde Ascham de protestantiske meningene om messe i en disputt som begynte p\xc3\xa5 hans egen skole og deretter gikk videre til et st\xc3\xb8rre publikum inntil det ble stoppet av visekansleren. Derom skrev Ascham et klagebrev til William Cecil._NEWLINE_I 1563 begynte Ascham verket The Scholemaster (Skolemesteren), utgitt posthumt i 1570, og som gjorde ham ber\xc3\xb8mt. Anledningen for det var, forteller han oss (ved \xc3\xa5 imiterer Giovanni Boccaccio), at i l\xc3\xb8pet av den store pesten i London i 1565 var hoffet ved Windsor og han var selv der den 10. desember i middag med sir William Cecil og andre statsr\xc3\xa5der. Cecil fortalte at han hadde \xc2\xabmerkelige nyheter, at flere elever ved Eaton hadde flyktet fra skolen i frykt for juling\xc2\xbb; og uttrykte sitt \xc3\xb8nske at \xc2\xabmer diskresjon ble benyttet av skolemesterne i korreksjon enn det som vanlig er\xc2\xbb. En debatt oppsto, selskapet tilstede ble delt mellom tilhengere av pisking og motstandere av pisking. Ascham selv definerte seg siste gruppe. Etterp\xc3\xa5 kom sir Richard Sackville, underfinansminister, til Ascham og fortalte ham at \xc2\xaben ivrig skolemester\xc2\xbb hadde ved sin brutalitet f\xc3\xa5tt ham til \xc3\xa5 hate l\xc3\xa6ring, i stor grad til hans eget tap, og da han n\xc3\xa5 hadde en ung s\xc3\xb8nn som han \xc3\xb8nsket skulle bli kunnskapsrik, ville han gjerne at Ascham kunne nevne en l\xc3\xa6rer slik at han selv kunne betalte for en utdannelse for deres respektive s\xc3\xb8nner under Aschams overoppsyn. Han inviterte Ascham til \xc3\xa5 skrive en avhandling om \xc2\xabl\xc3\xa6ringens rette orden\xc2\xbb. _NEWLINE_Boken var ikke en generell avhandling om pedagogiske metoder, men \xc2\xabenkel og perfekt m\xc3\xa5te \xc3\xa5 l\xc3\xa6re barn \xc3\xa5 forst\xc3\xa5, skrive og snakke p\xc3\xa5 latin\xc2\xbb, og den var ikke tenkt for skolene, men \xc2\xabspesielt forberedt for private som oppfostret unge i adelige hjem\xc2\xbb. Den perfekte veg besto ganske enkelt i \xc2\xabden doble oversettelsen av en modellbok\xc2\xbb; boken anbefalte ved denne profesjonelle brevskrivingen ved \xc2\xabSturmius' Select Letters of Cicero\xc2\xbb (Utvalgte brev fra Cicero). Metoden i seg selv synes \xc3\xa5 v\xc3\xa6re tatt fra Cicero. Den ble praktisert og lovprist i samtiden av Christopher Jonson (ca. 1536\xe2\x80\x931597) ved Winchester; den ble p\xc3\xa5tvungen av kardinal Thomas Wolsey i hans statuetter for hans skole i Ipswich, deretter av Robert Sherborne, biskop av Chichester, i grunnleggelsen av Rolleston school; og den ble gjentatte ganger fremmet av Erasmus og andre, i tillegg ogs\xc3\xa5 av William av Wykeham i statuttene for Winchester College. Boken var den f\xc3\xb8rste endelige demonstrasjon av humanitet i undervisningen og skrevet i en lett stil av en velkjent pedagog, og \xc2\xabikke av en som hadde erfaring som skolemester\xc2\xbb. Hva som i stor grad bidro til bokens ber\xc3\xb8mmelse var dens bilde av lady Jane Grey, hvis kj\xc3\xa6rlighet til l\xc3\xa6rdom var grunnet at hun fant sin l\xc3\xa6rer som et fristed fra juling og b\xc3\xb8llete foreldre. Noen fant en del kritikk av ulike forfattere og et \xc3\xa5ndfullt forsvar for engelsk spr\xc3\xa5k som et redskap for tanke og litteratur, hvor boken i seg selv var et utmerket eksempel. Boken ble beklageligvis ikke trykket f\xc3\xb8r etter Aschams d\xc3\xb8d som skjedde den 23. desember 1568, grunnet en forkj\xc3\xb8lelse som han fikk for \xc3\xa5 sitte oppe en hel natt for \xc3\xa5 skrive et nytt\xc3\xa5rsdikt til dronningen.\n_START_SECTION_\nAschams verker\n_START_PARAGRAPH_\nHans brev ble samlet og utgitt i 1576 og kom i flere utgaver, den siste i N\xc3\xbcrnberg i 1611. De ble gjenutgitt av William Elstob i 1703. Hans b\xc3\xb8ker p\xc3\xa5 engelsk ble redigert av James Bennett og Samuel Johnson i 1771, gjenutgitt i 1815. Dr. J. A. Giles utga i \xc3\xa5rene 1864\xe2\x80\x931865 utvalgte brev fra Toxophilus, Scholemaster og Livet til Edward Grant i fire bind. Scholemaster ble gjenopptrykket i 1571 og 1589. Den ble redigert p\xc3\xa5 nytt i 1711 og 1743, 1863 og av professor Edward Arber i 1870. Toxophilus ble utgitt i 1571, 1589 og 1788, og av professor Arber 1868 og 1902._NEWLINE_Roger Ascham er fortsatt tilgjengelig i ulike tekstutgaver, blant annet The English Works Of Roger Ascham, Preceptor To Queen Elizabeth (2007); Whole Works of Roger Ascham i tre bind (1965); og The Whole Works Of Roger Ascham V3: Now First Collected And Revised, With A Life Of The Author (1865) av J. A. Giles (gjenutgivelse 2008)."