b"\n_START_ARTICLE_\nTerrestrisk str\xc3\xa5ling\n_START_PARAGRAPH_\nTerrestrisk str\xc3\xa5ling, eller utg\xc3\xa5ende langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling, er elektromagnetisk str\xc3\xa5ling med b\xc3\xb8lgelengder mellom 3,0 og 100\xc2\xa0\xc2\xb5m  ut fra jordoverflaten og atmosf\xc3\xa6re og ut i verdensrommet i form av varmestr\xc3\xa5ling. Str\xc3\xb8mmen av energi som transporteres som utg\xc3\xa5ende lang b\xc3\xb8lgetstr\xc3\xa5ling m\xc3\xa5les i W/m\xc2\xb2. Den terrestriske str\xc3\xa5lingen inng\xc3\xa5r i prosesser som absorpsjon og spredning, hvor stor del av den som g\xc3\xa5r ut i verdensrommet avhenger av mengden klimagasser, aerosoler og skyer._NEWLINE_Str\xc3\xa5lingsavkj\xc3\xb8ling ved terrestrisk str\xc3\xa5ling er den prim\xc3\xa6re m\xc3\xa5ten jordsystemet mister energi. Balansen mellom dette tapet og den energi som gir oppvarming p\xc3\xa5 grunn av innkommende sollys (kortb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling) bestemmer temperaturen p\xc3\xa5 jorden. Denne energibalansen er kjent som jordens str\xc3\xa5lingsbalanse. Regionale forskjeller mellom str\xc3\xa5lingsoppvarming og -kj\xc3\xb8ling gi den energi som driver atmosf\xc3\xa6risk dynamikk.\n_START_SECTION_\nSollys og str\xc3\xa5ling\n_START_PARAGRAPH_\nSolen sender ut energi i form av elektromagnetisk str\xc3\xa5ling som spres ut i verdensrommet. Det er flere m\xc3\xa5ter \xc3\xa5 m\xc3\xa5le denne str\xc3\xa5lingen p\xc3\xa5, en kan for eksempel uttrykke den ved hjelp av irradians eller b\xc3\xb8lgelengde. Irradians forteller om str\xc3\xa5lingens effekt per flateenhet, og m\xc3\xa5les i W/m\xc2\xb2. B\xc3\xb8lgelengde har \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re med str\xc3\xa5lingens b\xc3\xb8lgeegenskaper, og m\xc3\xa5les i \xce\xbcm (mikrometer). Str\xc3\xa5lingen fra solen er av forskjellige typer. Disse har ulike b\xc3\xb8lgelengder og dermed ulik energiintensitet, slik at kort b\xc3\xb8lgelengde inneb\xc3\xa6rer sterk energiutstr\xc3\xa5ling, mens lengre b\xc3\xb8lgelengder gir svakere str\xc3\xa5ling. Den sterkeste str\xc3\xa5lingen fra solen har b\xc3\xb8lgelengde rundt 0,5 \xce\xbcm. Termisk- eller infrar\xc3\xb8d varmestr\xc3\xa5ling er langb\xc3\xb8lget elektromagnetisk str\xc3\xa5ling.\n_START_SECTION_\nSolstr\xc3\xa5ling mot jordoverflaten\n_START_PARAGRAPH_\nSollys er en form for elektromagnetisk str\xc3\xa5ling som er synlig for det menneskelige \xc3\xb8yet. N\xc3\xa5r solstr\xc3\xa5lene kommer ned mot jordoverflaten, vil en del av dem reflekteres og en annen del absorberes. Det samme gjelder i atmosf\xc3\xa6ren der det ogs\xc3\xa5 skjer refleksjon og absorpsjon av sollyset. Et legemes evne til \xc3\xa5 absorbere kalles absorptivitet og evne til \xc3\xa5 reflektere kalles reflektivitet. Begge disse st\xc3\xb8rrelsene vil v\xc3\xa6re et tall mellom 0 og 1. Generelt vil refleksjon og absorpsjon v\xc3\xa6re avhengig av b\xc3\xb8lgelengden til lyset. Det er dermed mulig at en flate som er sterkt reflekterende for en b\xc3\xb8lgelengde, er sterkt absorberende for en annen b\xc3\xb8lgelengde. Gress reflekterer b\xc3\xb8lgelengder som tilsvarer lys med gr\xc3\xb8nn, gul og bl\xc3\xa5 farge, sterkere enn lys med r\xc3\xb8d og oransje farge, dermed oppfattes gresset som gr\xc3\xb8nt av det menneskelige \xc3\xb8yet._NEWLINE_Absorpsjon og refleksjon avhenger som regel ogs\xc3\xa5 av vinkelen til den innkommende str\xc3\xa5lingen. Som et eksempel vil sollys i rett vinkel p\xc3\xa5 en klar vannflate reflekteres med rundt 2\xc2\xa0%, men om solen st\xc3\xa5r lavt p\xc3\xa5 himmelen vil n\xc3\xa6r 100\xc2\xa0% av lyset reflekteres. For en hvilken som helst b\xc3\xb8lgelengde og innfallsvinkel for str\xc3\xa5lingen, vil reflektivitet og absorpsjon tilsammen v\xc3\xa6re lik 1. Imidlertid er det i praktiske forhold slik at naturlige flater reflekterer uavhengig av innfallsvinkelen. _NEWLINE_N\xc3\xa5r jordoverflaten mottar kortb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling, for eksempel i form av sollys, vil dens absorpsjon ha stor betydning for graden av oppvarming. Alts\xc3\xa5 oppvarming som \xc3\xb8ker jordoverflatens og den n\xc3\xa6rliggende luftens temperatur. En nypl\xc3\xb8yd mark absorberer 30\xc2\xa0% mer solstr\xc3\xa5ling enn en t\xc3\xb8rr korn\xc3\xa5ker og ni ganger mer enn om jordoverflaten var dekket av nysn\xc3\xb8. N\xc3\xa5r jordoverflaten blir oppvarmet av sollys blir mye av varmen overf\xc3\xb8rt til atmosf\xc3\xa6ren. Dette skjer p\xc3\xa5 tre forskjellige m\xc3\xa5ter: For det f\xc3\xb8rste vil noe bli overf\xc3\xb8rt som f\xc3\xb8lbar varme, en annen del overf\xc3\xb8res som latent varme ved at fukt i jordoverflaten fordamper og stiger opp, og den tredje mekanismen er at jordoverflaten avgir langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling, alts\xc3\xa5 terrestrisk str\xc3\xa5ling._NEWLINE_Et fenomen som oppst\xc3\xa5r der omr\xc3\xa5der av landjorden har forskjellig albedo, er termisk oppdrift. Om to landomr\xc3\xa5der med t\xc3\xb8rr bar bakke ligger n\xc3\xa6r hverandre og har forskjellig albedo, vil den m\xc3\xb8rkeste f\xc3\xa5 h\xc3\xb8yest temperatur. Varmen overf\xc3\xb8res til luften rett over og denne stiger vertikalt opp p\xc3\xa5 grunn av termisk oppdrift. Fra det lysere omr\xc3\xa5det ved siden av, som har lavere temperatur, vil det str\xc3\xb8mme til kald luft som erstatter den oppadstigende varme luften. Det etableres derved lokal luftsirkulasjon i slike tilfeller. Dette kan gi oppadstigende luftstr\xc3\xb8mmer lang opp i luften over.  _NEWLINE_Den terrestriske str\xc3\xa5lingen er sterkest over varme \xc3\xb8rkener og over tropiske havomr\xc3\xa5der med f\xc3\xa5 skyer. Lavest terrestrisk str\xc3\xa5ling finner en i polare str\xc3\xb8k og over tropene n\xc3\xa5r det er h\xc3\xb8ye skyer. Dette kommer av at langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling avhenger av temperaturen til overflaten som emitterer str\xc3\xa5lingen. I polare str\xc3\xb8k har overflaten lav temperatur, og skydekket er ofte h\xc3\xb8yt. H\xc3\xb8yest utg\xc3\xa5ende langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling oppst\xc3\xa5r der en har varm jordoverflate med t\xc3\xb8rre luftlag over, samt lite skyer.\n_START_SECTION_\nJordens energibudsjet\n_START_PARAGRAPH_\nStr\xc3\xa5lingsavkj\xc3\xb8ling ved terrestrisk str\xc3\xa5ling er den prim\xc3\xa6re m\xc3\xa5ten jordsystemet mister energi. Balansen mellom dette tapet og den energi som gir oppvarming p\xc3\xa5 grunn av innkommende sollys i form av kortb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling bestemmer graden av global oppvarming eller avkj\xc3\xb8ling av jorden. Denne energibalansen er kjent som jordens str\xc3\xa5lingsbalanse. Den terrestrisk str\xc3\xa5ling bidrar til netto str\xc3\xa5lingsbalanse fra jorden, som er lik summen av kort- og langb\xc3\xb8lge innkommende str\xc3\xa5ling minus summen av kort- og langb\xc3\xb8lget utg\xc3\xa5ende str\xc3\xa5ling. Netto str\xc3\xa5lingsbalanse er dominert av langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling om natten og det meste av \xc3\xa5ret i de polare omr\xc3\xa5dene. _NEWLINE_Jordens totale str\xc3\xa5lingsbalanse er n\xc3\xa6r null siden terrestrisk str\xc3\xa5ling er nesten lik den kortb\xc3\xb8lgede absorbert str\xc3\xa5lingsenergien mottatt fra solen. Dermed er jordens gjennomsnittlige temperaturen n\xc3\xa6r stabil. St\xc3\xb8rrelsen av terrestrisk str\xc3\xa5ling p\xc3\xa5virkes av skyer og st\xc3\xb8v i atmosf\xc3\xa6ren. Skyer har en tendens til \xc3\xa5 forhindre gjennomgang av langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling gjennom dem, men \xc3\xb8ker ogs\xc3\xa5 graden av albedo p\xc3\xa5 grunn av refleksjon av solstr\xc3\xa5ling, noe som for\xc3\xa5rsaker en lavere str\xc3\xb8m av langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling opp gjennom atmosf\xc3\xa6ren. Dette skjer ved absorpsjon og spredning av b\xc3\xb8lgelengder som representerer langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling, siden absorpsjon vil f\xc3\xb8re til at str\xc3\xa5lingen forblir i skyene og spredningen vil reflektere str\xc3\xa5lingen tilbake til jorden. Atmosf\xc3\xa6ren absorberer generelt langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling godt p\xc3\xa5 grunn av absorpsjon av vanndamp, karbondioksid og ozon. _NEWLINE_Forutsatt at det ikke er skydekke vil det mest av langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling g\xc3\xa5 gjennom det s\xc3\xa5kalte atmosf\xc3\xa6riske vinduet. Betegnelsen har \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re med at  elektromagnetisk str\xc3\xa5ling med b\xc3\xb8lgelengder mellom 8 til 11\xc2\xa0\xc2\xb5m ikke blir absorbert av atmosf\xc3\xa6ren, bortsett fra i den lille regionen innenfor intervallet mellom 9,6 og 9,8\xc2\xa0\xc2\xb5m. Samspillet mellom oppadg\xc3\xa5ende langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling og atmosf\xc3\xa6ren er komplisert p\xc3\xa5 grunn av absorpsjon skjer p\xc3\xa5 alle niv\xc3\xa5er oppover i atmosf\xc3\xa6ren. Dessuten avhenger absorpsjonen av sammensetningen av atmosf\xc3\xa6ren p\xc3\xa5 et bestemt tidspunkt.\n_START_SECTION_\nEnergibalansen mellom sol- og terrestrisk str\xc3\xa5ling fra ekvator til polene\n_START_PARAGRAPH_\nMengden energi som jorden motar fra solen ved forskjellige breddegrader er sv\xc3\xa6rt varierende. Ekvator motar 2,5 ganger s\xc3\xa5 mye energi fra solen som polene. Netto forskjellen mellom innkommende solstr\xc3\xa5ling og utg\xc3\xa5ende terrestrisk str\xc3\xa5ling er ogs\xc3\xa5 sv\xc3\xa6rt ulikt fordelt. Det er et \xc3\xa5rlig gjennomsnittlig overskudd av energi fra ekvator og opp mot en breddegrad p\xc3\xa5 rundt 35 \xc2\xb0S (nordlige halvkule) og 40 \xc2\xb0N (s\xc3\xb8rlige halvkule). Over disse breddegradene er det et netto underskudd, alts\xc3\xa5 taper atmosf\xc3\xa6ren mer energi enn den mottar, se illustrasjon. P\xc3\xa5 grunn av varmetransport via hav og atmosf\xc3\xa6re skjer det en utjevning av temperaturen p\xc3\xa5 jordkloden._NEWLINE_I klimasystemet er polene varmesluk, som s\xc3\xb8rger for at jordens varme regioner blir avkj\xc3\xb8lt. Om det ikke var for varmetransporten via atmosf\xc3\xa6re og hav ville ville det oppst\xc3\xa5tt en str\xc3\xa5lingsbalanse ved ekvator som hadde gitt 14 \xc2\xb0C h\xc3\xb8yere temperatur. Ved polene ville det derimot v\xc3\xa6rt 25 \xc2\xb0C lavere temperatur.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xa5ling av terrestrisk  str\xc3\xa5ling\n_START_PARAGRAPH_\nTo mye brukte metoder for fjernm\xc3\xa5ling for \xc3\xa5 beregne oppadg\xc3\xa5ende langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling er \xc3\xa5 estimere verdiene ved hjelp av overflatetemperatur og emissivitet eller \xc3\xa5 ansl\xc3\xa5 str\xc3\xa5lingen direkte fra satellitter som m\xc3\xa5ler utstr\xc3\xa5lingen i toppen av atmosf\xc3\xa6ren. M\xc3\xa5ling av utg\xc3\xa5ende langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling ved toppen av atmosf\xc3\xa6ren og atmosf\xc3\xa6risk tilbakestr\xc3\xa5ling, er viktig for \xc3\xa5 forst\xc3\xa5 hvor mye str\xc3\xa5lingsenergi som holdes tilbake i jordens klimasystem. Videre hvor mye str\xc3\xa5ling som rekker ned og varmer opp jordoverflaten, samt hvordan energien i atmosf\xc3\xa6ren er distribuert og hvordan dette p\xc3\xa5virker utviklingen av skyer. Beregning av langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling fra en del av jordoverflaten er ogs\xc3\xa5 en enkel m\xc3\xa5te \xc3\xa5 vurdere dens overflatetemperatur._NEWLINE_Terrestrisk str\xc3\xa5ling har v\xc3\xa6rt overv\xc3\xa5ket globalt siden 1975 av satellitter. Disse m\xc3\xa5lingene inkluderer bredb\xc3\xa5nd m\xc3\xa5linger for jordens str\xc3\xa5lingsbalanse av instrumenter i satellittene Nimbus-6 og Nimbus-7, Earth Radiation Budget Experiment (ERBE) og ERBE i sattelitene NOAA-9, NOAA-10 og NASA Earth Radiation Budget Satellite (ERBS), The Clouds and the Earth's Radiant Energy System (CERES) instrumentene ombord p\xc3\xa5 NASAs satellitter Aqua og Terra og Geostationary Earth Radiation Budget instrument (GERB) instrumenteringen p\xc3\xa5 Meteosat Second Generation (MSG) satellitt._NEWLINE_Nedadg\xc3\xa5ende langb\xc3\xb8lget str\xc3\xa5ling mot jordoverflaten er hovedsakelig m\xc3\xa5lt ved hjelp av et instrument kalt pyrgeometer. Et eget bakkebasert nettverk for overv\xc3\xa5king av jordoverflatens langb\xc3\xb8lgede str\xc3\xa5ling er Baseline Surface Radiation Network (BSRN), som gir m\xc3\xa5linger for \xc3\xa5 studere global dimming og oppklaring."