b'\n_START_ARTICLE_\nNarrativ\n_START_PARAGRAPH_\nNarrativ (av det latinske verbet narrare, \xc2\xab\xc3\xa5 fortelle\xc2\xbb) betyr \xc2\xabfortellende\xc2\xbb; det som gjelder handlingsgangen i en fortelling, og er den logiske strukturen for \xc3\xa5 formidle en historie eller en fortelling i en eller annen form (tekst, musikk, levende bilder, maleri, tale, og lignende). Begrepet narrativ inneb\xc3\xa6rer ogs\xc3\xa5 diskurs, og er derfor ikke reduserbart til historien som blir fortalt. Diskurs ytres ikke direkte, og er ikke reduserbart til grammatiske, eller andre spr\xc3\xa5klige elementer, men ang\xc3\xa5r og setter premissene for hva fortellingen dreier seg om, og utl\xc3\xb8ser dens forventninger. Sjangeren "fortelling" kan sies \xc3\xa5 inneb\xc3\xa6re dette, og anvendes som godt norsk for begrepet narrativ, til forskjell fra historie; men blir som regel knyttet strammere til hendelsene som gjennom tekst, bilde eller tale blir formidlet.'