b'\n_START_ARTICLE_\nHusmus\n_START_SECTION_\nArtsbestemmelse\n_START_PARAGRAPH_\nHusmusa h\xc3\xb8rer til musefamilien, som av og til kalles langhalemusene for \xc3\xa5 skille dem fra de korthalede artene som markmus, klatremus, lemen m.fl. Dens n\xc3\xa6rmeste slektninger i Norge er, foruten de to nevnte rotteartene, sm\xc3\xa5skogmus og storskogmus. Husmusa ligner skogmusene og kan forveksles med disse. Et sikkert kjennetegn hos husmusa er et lite, men skarpt hakk p\xc3\xa5 baksiden av fortennene._NEWLINE_Husmusa er som oftest mer gr\xc3\xa5 enn skogmusene, men siden fargen varierer ganske mye hos husmusa, er ikke dette noe sikkert kjennetegn. Fargen p\xc3\xa5 f\xc3\xb8tter og hale er derimot til hjelp ved artebestemmelsen: Husmusas f\xc3\xb8tter er skittenbrune med hvite ytre t\xc3\xa5ledd, mens skogmusene har gr\xc3\xa5hvite f\xc3\xb8tter. Husmusas hale er omtrent like m\xc3\xb8rk p\xc3\xa5 undersiden som p\xc3\xa5 oversiden, mens skogmusenes hale er tydelig lysere p\xc3\xa5 undersiden._NEWLINE_Lengden p\xc3\xa5 halen er hos alle de tre artene omtrent like lang som kroppen inkludert hodet.\n_START_SECTION_\nTamme husmus\n_START_PARAGRAPH_\nHvite mus som holdes som kj\xc3\xa6ledyr, og laboratoriemusene som brukes av forskere over hele verden, er \xc2\xabtemmede\xc2\xbb husmus.\n_START_SECTION_\nFormer\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 verdensbasis finnes husmusa i mange forskjellige former eller \xc2\xabtyper\xc2\xbb. Det er ikke klart om disse b\xc3\xb8r anses som underarter (raser) eller som sv\xc3\xa6rt n\xc3\xa6r beslektede arter. I Norge finnes to former, Mus musculus domesticus i kyststr\xc3\xb8k og Mus musculus musculus ellers i landet. Disse kan skilles p\xc3\xa5 blant annet bukfarge.\n_START_SECTION_\nHabitat\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om husmusa kan sies \xc3\xa5 forekomme over hele landet, lever den bare der det finnes mennesker. I S\xc3\xb8r-Norge har husmusa blitt mindre vanlig enn f\xc3\xb8r, og man antar at dette skyldes at den taper i konkurranse med skogmusene. Skogmusene har nemlig i stor grad ogs\xc3\xa5 tilpasset seg et liv innomhus, og er i dag de vanligste \xc2\xabhusmusene\xc2\xbb i S\xc3\xb8r-Norge. I de delene av landet der det ikke finnes skogmus, er husmusa fortsatt vanlig.\n_START_SECTION_\nForplantning\n_START_PARAGRAPH_\nHusmus som lever i hus hele \xc3\xa5ret, kan formere seg \xc3\xa5ret rundt. Hele ti kull kan da forekomme i l\xc3\xb8pet av ett \xc3\xa5r. Husmus som lever ute i det fri, f\xc3\xa5r gjerne tre-fire kull pr. \xc3\xa5r. Vanlig kullst\xc3\xb8rrelse er fem-\xc3\xa5tte unger, men opptil tolv er registrert hos ville individer. Hos visse laboratoriemus forekommer kull p\xc3\xa5 ca. 30 unger.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8de\n_START_PARAGRAPH_\nUte i det fri lever husmusa s\xc3\xa6rlig av fr\xc3\xb8, men med et ganske stort innslag av insekter og andre sm\xc3\xa5dyr. I hus er den altetende. Den gnager ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 en rekke ting uten noen n\xc3\xa6ringsverdi, som papir, kl\xc3\xa6r, l\xc3\xa6r, plast, treverk, metallr\xc3\xb8r osv.\n_START_SECTION_\nSosial struktur\n_START_PARAGRAPH_\nHusmusene lever i familiegrupper. Gruppens \xc2\xaboverhode\xc2\xbb er en voksen hann, og gruppen best\xc3\xa5r for \xc3\xb8vrig av en eller flere hunner og deres avkom. Gruppen har et felles territorium som s\xc3\xa6rlig hannen forsvarer mot andre hanner.'