b'\n_START_ARTICLE_\nVilhelm av \xc3\x86belholt\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble som ung kannik ved Sankt Genovevas kirke utenfor Paris. Under sine studier i Paris hadde Absalon (biskop av Roskilde, senere erkebiskop av Lund) l\xc3\xa6rt Vilhelm \xc3\xa5 kjenne, og da han \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 reformere kannikenes liv ved Eskils\xc3\xb8 kloster p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland, ansatte han Vilhelm og et par munker til \xc3\xa5 utf\xc3\xb8re jobben.\n_START_SECTION_\nVirke i Danmark\n_START_PARAGRAPH_\nHan s\xc3\xb8rget for at Vilhelm, som hadde problemer med kirken i Frankrike, og tre andre augustinerkanniker ble sendt til Danmark (1165). Valdemar den Store og Absalon mottok dem i Ringsted, og Vilhelm ble n\xc3\xa5 abbed for klosteret p\xc3\xa5 Eskils\xc3\xb8. Sult og det nordiske klima fikk imidlertid hurtig hans f\xc3\xb8lgesvenner til \xc3\xa5 vende tilbake til Frankrike, og de andre kanniker var ogs\xc3\xa5 sterkt utilfredse med sparsom gr\xc3\xb8nnsaksmat og Vilhelms strenge klostertukt._NEWLINE_Absalon hadde imidlertid skjenket Eskils\xc3\xb8 kloster anseelig jordegods, fremfor alt i Tj\xc3\xa6reby Sogn ved Hiller\xc3\xb8d, og der opprettet man i 1176 \xc3\x86belholt kloster. Ved store gaver, is\xc3\xa6r fra Absalon, ble \xc3\x86belholt ett av Danmarks st\xc3\xb8rste klostre._NEWLINE_Vilhelm var en utrettelig forkjemper for kirkelige fremskritt, is\xc3\xa6r klostertukt. Snart oppildnet han sine egne kanniker, snart beskyttet han cistercienserne i Guldholm mot de mer verdslige cluniacensere i Slesvig by, snart v\xc3\xa5ket han over tukten i andre kannikesamfunn. To klostergivne konged\xc3\xb8tre advarte han mot det alminnelige drikkeri. Med sine naboer, cistercienserne i Esrum kloster, stod han seg godt. Klostrenes privilegier h\xc3\xa5ndhevet han med lidenskap imot hvem som helst; da den pavelige legat, kardinal Fidentius, krevde avgifter, bekjempet han heftig en slik \xc2\xabsimoni\xc2\xbb._NEWLINE_I \xc3\x86belholt fant erkebiskop Erik av Trondhjem og flere norske bisper beskyttelse mod kong Sverre Sigurdssons vrede; Vilhelm talte deres sak hos paven, bidrog til baglerpartiets opprettelse og sendte etter baglernes fremgang noen av sine kanniker til Konghelle, der de grunnla Kastelle kloster omkring 1196._NEWLINE_Vilhelm utf\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 en betydelig l\xc3\xa6rervirksomhet._NEWLINE_Til sine l\xc3\xa6rlingers tarv oprettet han en samling av brev, mest fra ham selv; de er den beste kilde til hans historie, enten han meddeler ungdomserindringer og skildrer sitt klosters trengsel og fremgang, eller han anstiller betraktninger over tidens begivenheter og (i form av en oppdiktet brevveksling) dr\xc3\xb8fter_NEWLINE_kirkerettslige sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l. Flere av brevene kaster skarpt lys over Vilhelms livlige, ildfulle og ut\xc3\xa5lmodige personlighet, som forener brennende tro og hensynsl\xc3\xb8s lidenskabelighet med munkeaktig ydmykhet og fransk h\xc3\xb8flighed. Betegnende er hans overstr\xc3\xb8mmende vennskapsforsikringer, s\xc3\xa5ledes overfor Peder Sunesen, hvem han_NEWLINE_kaller sitt \xc2\xabannet jeg\xc2\xbb, og abbed Valbert av Esrom.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8d, helligk\xc3\xa5ring\n_START_PARAGRAPH_\nEtter abbed Vilhelms d\xc3\xb8d i 1203 taltes der snart om undere ved hans grav._NEWLINE_Noen \xc3\xa5r senere ble det utarbeidet en, i biografisk henseende mangelfull, levnedsbeskrivelse av ham, og Anders Sunesen bad paven om \xc3\xa5 kanonisere Vilhelm. Det skjedde s\xc3\xa5 i 1224, og is\xc3\xa6r etter at hans relikvier var overflyttet til klosterets nye steinkirke i 1238, ble \xc3\x86belholt et yndet valfartssted.'