b'\n_START_ARTICLE_\nBjugn-saken\n_START_SECTION_\nEtterforskningen\n_START_PARAGRAPH_\nSaken startet i mars 1992, da barnehageassistent Ulf Hammern ble anklaget for blotting i Botng\xc3\xa5rd barnehage i Bjugn kommune. Han ble straks suspendert fra sin stilling, og en omfattende etterforskning ble iverksatt. Under etterforskningen ble hele 30 personer i det lille samfunnet mistenkt for overgrep mot barna i barnehagen. Anklagene gjaldt blotting, oralsex, vold og voldtekt i \xc2\xabBl\xc3\xa5rommet\xc2\xbb i barnehagen. I januar 1993 ble syv personer \xe2\x80\x93 lensmannen i Bjugn, Ulf Hammern og hans kone Jorid Hammern, to ansatte i barnehagen og to ansatte i kommunens tekniske avdeling \xe2\x80\x93 arrestert og siktet for seksuelle overgrep mot 36 navngitte og \xc2\xabet ukjent antall\xc2\xbb andre barnehagebarn.\n_START_SECTION_\nStraffesaken\n_START_PARAGRAPH_\nAv de p\xc3\xa5grepne var det bare Ulf Hammern som ble stilt for retten. For de seks andre ble siktelsen etter hvert frafalt, og de mottok 200\xc2\xa0000 kroner i erstatning. Den 31. januar 1994 ble Hammern i Frostating lagmannsrett frikjent p\xc3\xa5 alle punkter. Aktoratets medisinske sakkyndige hadde konkludert med at barna var misbrukt, men retten kunne ikke legge avgj\xc3\xb8rende vekt p\xc3\xa5 disse forklaringene. _NEWLINE_Medisinsk sakkyndig for forsvarerne (gynekolog Josef Ekgren) hevdet i retten at fotografier av underliv ikke var nok til \xc3\xa5 stadfeste at seksuelt misbruk hadde forekommet i denne saken. Blant annet fordi han i sin tid som spesialist hadde sett rundt 25 tilfeller av skader p\xc3\xa5 skjede hos mindre\xc3\xa5rige, der seksuelt misbruk hadde blitt utelukket (og disse skadene var sammenlignbare med aktoratets fotografier av skader i underliv). Han stilte seg kritisk til at fotografiene ikke hadde blitt fulgt opp av unders\xc3\xb8kelser av spesialister innen gynekologi._NEWLINE_Uavhengig av dette ble 33 barn fra Botng\xc3\xa5rd barnehage i 1994 tilkjent voldsoffererstatning fra Fylkesmannen i S\xc3\xb8r-Tr\xc3\xb8ndelag.\n_START_SECTION_\nLagmannsretten\n_START_PARAGRAPH_\nEtter frikjennelsen anla Ulf Hammern erstatningssak mot staten ved Justisdepartementet, og ble av Frostating lagmannsrett 28. februar 1995 tilkjent 45\xc2\xa0000 kroner i erstatning for tapt erverv etter straffeprosessloven \xc2\xa7\xc2\xa0445 og 125\xc2\xa0000 i oppreisning for den ikke-\xc3\xb8konomiske skade som han hadde lidt ved forf\xc3\xb8lgningen (\xc2\xa7\xc2\xa0446). Hammern hadde lagt ned p\xc3\xa5stand om oppreisning for ikke-\xc3\xb8konomisk skade p\xc3\xa5 opptil \xc3\xa9n million kroner, men fikk kun 125\xc2\xa0000 kroner fordi han ikke hadde kunnet sannsynliggj\xc3\xb8re at han ikke hadde foretatt de handlinger som han var tiltalt for i straffesaken, slik den da gjeldende straffeprosessloven \xc2\xa7\xc2\xa0444 krevde.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xb8yesteretts kj\xc3\xa6rem\xc3\xa5lsutvalg\n_START_PARAGRAPH_\nHan p\xc3\xa5kj\xc3\xa6rte avgj\xc3\xb8relsen til H\xc3\xb8yesteretts kj\xc3\xa6rem\xc3\xa5lsutvalg, med p\xc3\xa5stand om at lagmannsrettens avgj\xc3\xb8relse av 28. februar 1995 m\xc3\xa5tte oppheves fordi kravet om at siktede selv m\xc3\xa5tte sannsynliggj\xc3\xb8re sin uskyld var i strid med uskyldspresumsjonen Den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK) artikkel 6 nr. 2. Kj\xc3\xa6rem\xc3\xa5lsutvalget viste til at H\xc3\xb8yesterett i sin dom i straffesaken hadde lagt til grunn at regelen i straffeprosessloven \xc2\xa7\xc2\xa0444 ikke var i strid med EMK art. 6 nr. 2, og la denne vurderingen til grunn. Videre viste utvalget til at lagmannsretten i sin dom uttrykkelig hadde presisert at Hammern ikke var strafferettslig skyldig, og at lagmannsretten kun skulle avgj\xc3\xb8re om vilk\xc3\xa5rene i erstatningsregelen i strpl. \xc2\xa7\xc2\xa0444 var oppfylt. Dermed hadde ikke lagmannsretten etter utvalgets enstemmige mening krenket uskyldspresumsjonen i EMK art. 6 nr. 2, og kj\xc3\xa6rem\xc3\xa5let ble forkastet. Kjennelsen ble avsagt 8. juni 1995.\n_START_SECTION_\nDen europeiske menneskerettsdomstolen\n_START_PARAGRAPH_\nHammern bragte saken opp for Den europeiske menneskerettsdomstolen (EMD) i Strasbourg, som i dom av 11. februar 2003 konkluderte med at lagmannsrettens begrunnelse i erstatningssaken var i strid med uskyldspresumsjonen i EMK artikkel 6 nr. 2. Det ble pekt p\xc3\xa5 at lagmannsretten, ved sin vurdering av om Hammern i henhold til strpl. \xc2\xa7\xc2\xa0444 kunne bevise med sannsynlighetsovervekt at han ikke hadde beg\xc3\xa5tt handlingene han var siktet for i straffesaken, hadde pekt p\xc3\xa5 uttalelsene fra de medisinsk sakkyndige i straffesaken, og flere andre bevis fra samme sak, og dermed uttalt seg p\xc3\xa5 en m\xc3\xa5te som var egnet til \xc3\xa5 s\xc3\xa5 tvil om hvorvidt Hammern egentlig var skyldig i strafferettslig forstand, p\xc3\xa5 tross av at han var blitt frikjent. At lagmannsretten hadde bestrebet seg p\xc3\xa5 \xc3\xa5 presisere at den ikke tok stilling til det strafferettslige skyldsp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let, var etter EMDs mening ikke nok til \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 \xc3\xa5 krenke uskyldspresumsjonen. Dommen var enstemmig.\n_START_SECTION_\nNy erstatningssak\n_START_PARAGRAPH_\nDeretter anla Hammeren p\xc3\xa5 nytt sak mot staten ved Justisdepartementet med krav om oppreisning og erstatning i tr\xc3\xa5d med det han ville v\xc3\xa6re blitt tilkjent dersom lagmannsretten ved erstatningsutm\xc3\xa5lingen ikke hadde bygget p\xc3\xa5 et rettsgrunnlag som var i strid med EMK. Han krevde ogs\xc3\xa5 erstattet de utgifter han hadde hatt ved \xc3\xa5 bringe saken inn for EMD, samt oppreisning for den tort og svie som statens menneskerettsbrudd hadde p\xc3\xa5f\xc3\xb8rt ham. S\xc3\xb8ksm\xc3\xa5let ble avvist b\xc3\xa5de i S\xc3\xb8r-Tr\xc3\xb8ndelag tingrett og i Frostating lagmannsrett, og deretter p\xc3\xa5kj\xc3\xa6rt til H\xc3\xb8yesteretts kj\xc3\xa6rem\xc3\xa5lsutvalg. Ogs\xc3\xa5 her ble saken avvist, med henvisning til at man etter norsk rett ikke har krav p\xc3\xa5 en ny pr\xc3\xb8velse av en rettskraftig avgj\xc3\xb8relse, og at stevningen ikke var \xc3\xa5 kunne forst\xc3\xa5s som en gjenopptagelsesbegj\xc3\xa6ring. Utvalget nevnte ogs\xc3\xa5 at saken syntes \xc3\xa5 v\xc3\xa6re foreldet, selv om dette ikke var avgj\xc3\xb8rende for avvisningen.\n_START_SECTION_\nEttervirkninger\n_START_PARAGRAPH_\nSaken f\xc3\xb8rte til at innbyggerne i Bjugn ble delt i to, mellom dem som trodde p\xc3\xa5 barna, og dem som trodde p\xc3\xa5 de anklagedes p\xc3\xa5stander om uskyld. Denne splittelsen vedvarte i mange \xc3\xa5r. Botng\xc3\xa5rd barnehage har skiftet navn til Lyngrabben barnehage, og den er blitt ombygget slik at \xc2\xabBl\xc3\xa5rommet\xc2\xbb ikke lenger eksisterer. En rekke av de involverte barna sliter fortsatt med problemer som kan relateres til  saken.\n_START_SECTION_\nNorsk rettsvesen\n_START_PARAGRAPH_\nSaken har f\xc3\xb8rt til at flere har satt sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5lstegn ved de sakkyndiges rolle i saker som gjelder overgrep mot barn. For eksempel har h\xc3\xb8yesterettsadvokat og tidligere lagmann Trygve Lange-Nielsen f\xc3\xa5tt flere som tidligere er blitt d\xc3\xb8mt i incest-saker, frikjent etter systematisk \xc3\xa5 ha lett i domstolenes arkiver etter s\xc3\xa5kalte \xc2\xabAker-saker\xc2\xbb, det vil si saker der de av retten oppnevnte sakkyndige har v\xc3\xa6rt leger ved Aker sykehus.\n_START_SECTION_\nEndret medisinsk syn p\xc3\xa5 underlivsforandringer\n_START_PARAGRAPH_\nSaken medf\xc3\xb8rte i hvert fall et konkret fremskritt p\xc3\xa5 den medisinske fronten. De sakkyndiges vurderinger av underlivsunders\xc3\xb8kelser hos barna ble tillagt stor vekt som bevis p\xc3\xa5 seksuelt misbruk. I en st\xc3\xb8rre norsk studie av barn ble det funnet at enkelte funn som tidligere ble vurdert som sikre bevis p\xc3\xa5 seksuelt misbruk, var normalt forekommende. Lignende saker fra andre land har inspirert lignende studier, og kunnskap om normalvariasjon hos barn er blitt st\xc3\xb8rre.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa5st\xc3\xa5tt feil av aktoratets medisinske sakkyndige\n_START_PARAGRAPH_\nI mai 2006 uttalte to eksperter p\xc3\xa5 det aktuelle fagfeltet, p\xc3\xa5 oppdrag fra Hammerns advokat, at aktoratets sakkyndige i rettssaken hadde tatt feil: Ingen av barna i Bjugn-saken var etter deres oppfatning skadet i underlivet som f\xc3\xb8lge av seksuelle overgrep.\n_START_SECTION_\nMassemediene\n_START_PARAGRAPH_\nMassemediene dekket Bjugn-saken i stor bredde over lengre tid. En redaksjon som tidlig kom p\xc3\xa5 sporet av at noe syntes \xc3\xa5 v\xc3\xa6re sv\xc3\xa6rt galt med anklagene, var TV 2s Dokument2. Kritikerne mente denne redaksjonens skepsis til barnevernet og kritikk av overgrepsp\xc3\xa5standene var kampanjer. I tillegg mente flere at billedspr\xc3\xa5ket var un\xc3\xb8dig dramatisk og forf\xc3\xb8rende. Redaksjonen p\xc3\xa5 sin side hevdet at blant annet samtlige seire i retten viste at fakta var i orden.'