b'\n_START_ARTICLE_\nStenocorus meridianus\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nEn stor (15-25 mm) og slank trebukk. Det er markert forskjell p\xc3\xa5 kj\xc3\xb8nnene: hannen er mindre og smalere med lengre antenner, og dekkvingene er gulbrune, mens hunnen er st\xc3\xb8rre og bredere, antennene er kortere og dekkvingene m\xc3\xb8rke, bare litt gulbrune ved roten. Antennene er temelig kraftige, hos hannen nesten s\xc3\xa5 lange som kroppen. Hodet er fremoverstrakt, lengre enn bredt, med litt utst\xc3\xa5ende fasett\xc3\xb8yne. Pronotum er sterkt hvelvet, n\xc3\xa6rmest r\xc3\xb8rformet, mye smalere enn dekkvingene, med markert "krage" og en kn\xc3\xb8l p\xc3\xa5 hver side i midten. Dekkvingene har markerte, rettvinklede skuldre, fra disse er de jevnt avsmalnende bakover mot spissen. Beina er ganske lange, r\xc3\xb8dbrune, l\xc3\xa5rene med svart spiss. Larven er opptil 3 centimeter lang, hvit med oransje hode, det bakerste ryggleddet har en markert tagg.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nLarvene utvikler seg i d\xc3\xb8de r\xc3\xb8tter av l\xc3\xb8vtr\xc3\xa6r (gjerne d\xc3\xb8de r\xc3\xb8tter p\xc3\xa5 ellers levende tr\xc3\xa6r). Larveutviklingen tar minst to \xc3\xa5r. Arten trives best i \xc3\xa5pne bestander av edell\xc3\xb8vskog med grove tr\xc3\xa6r, for eksempel gamle havnehager. De voksne billene bes\xc3\xb8ker gjerne hvite blomster (for eksempel mj\xc3\xb8durt og ulike skjermplanter) for \xc3\xa5 spise pollen.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten er utbredt i Europa, men har trolig minket mye i mange omr\xc3\xa5der. I Norge er den funnet langs kysten vestover til Mandal, men den er regnet som truet.'