b'\n_START_ARTICLE_\nKampsesjon\n_START_PARAGRAPH_\nKampsesjoner (kinesisk: \xe6\x89\xb9\xe9\xac\xa5\xe5\xa4\xa7\xe6\x9c\x83, pinyin: P\xc4\xabd\xc3\xb2u d\xc3\xa0hu\xc3\xac, kortversjon for \xe6\x89\xb9\xe5\x88\xa4\xe9\xac\xa5\xe7\x88\xad\xe5\xa4\xa7\xe6\x9c\x83) er en type politiske m\xc3\xb8ter (avh\xc3\xb8r, ford\xc3\xb8mmelsesallm\xc3\xb8ter) som er avledet av marxistisk dialektisk teori og som ble s\xc3\xa6rlig beryktet under kulturrevolusjonen i Folkerepublikken Kina. Kampsesjonene m\xc3\xa5 sees i lyset av klassekampen, de var m\xc3\xb8ter som hadde til hensikt \xc3\xa5 ta oppgj\xc3\xb8r med \xc2\xabkontrarevolusjon\xc3\xa6r\xc2\xbb og \xc2\xabreaksjon\xc3\xa6r\xc2\xbb tenkning._NEWLINE_Under kulturrevolusjonen utartet kampsesjonene ganske raskt fra ikke bare verbal kamp, som i og for seg kunne v\xc3\xa6re belastende nok for de enkeltpersoner som ble gjenstand for slike m\xc3\xb8ter, men ogs\xc3\xa5 for fysisk kamp. Det kunne ende med drap, og politiet hadde ordre om ikke \xc3\xa5 gripe inn. Dette var utbredt i den delen av kulturrevolusjonen da r\xc3\xb8degardistene hadde fritt frem, fra 1966 til 1969. I teorien skulle kampsesjonene f\xc3\xb8re til selvkritikk og selvinnsikt hos de som ble utsatt for den, slik at det skulle gagne vedkommende som n\xc3\xa5 skulle kunne engasjere seg i klassekampen med kraft p\xc3\xa5 \xc2\xabden rette side\xc2\xbb; det var imidlertid andre ting som skjedde: Personen ble utrensket, og vedkommendes familie ble i etterkant ofte ogs\xc3\xa5 rammet med harde tiltak. Som ofte var utvelgelsen av personer det skulle \xc2\xabkjempes imot\xc2\xbb diktert av hva som var gunstig i de p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende maktkamper, eller av personlige motsetninger som ikke hadde noe med ideologi \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re, eller av r\xc3\xb8degardisters \xc3\xb8nske om \xc3\xa5 bevise sin iver.  _NEWLINE_Utenom denne kinesiske kontekst er lignende metoder blitt tatt i bruk av kommunistiske makthavere, men mindre spektakul\xc3\xa6rt og tildels kombinert med hjernevask.'