b"\n_START_ARTICLE_\nKlassiker\n_START_PARAGRAPH_\nKlassiker er et begrep som enten refererer til et kunstverk av en viss alder som er banebrytende og verd \xc3\xa5 huske, eller en framst\xc3\xa5ende forfatter eller kunstner som har skapt verker av varig verdi._NEWLINE_I overf\xc3\xb8rt betydning kan ordet klassisk ogs\xc3\xa5 benyttes som et perfekt eksempel p\xc3\xa5 s\xc3\xa6rskilt stil, noe som har varig verdi eller av tidl\xc3\xb8s kvalitet. _NEWLINE_Ordet har ogs\xc3\xa5 blitt benyttet som en adjektiv i henvisningen \xc2\xaben klassisk bil\xc2\xbb, eller som et substantiv i henvisningen \xc2\xaben klassiker i norsk litteratur\xc2\xbb, eller som en tilsynelatende selvmotsigelse i formen \xc2\xaben moderne klassiker\xc2\xbb. Den antikke greske og romerske litteratur refereres tidvis upresist til som \xc2\xabklassisk litteratur\xc2\xbb, og samtidig denne litteraturens epoke som \xc2\xabklassisk tid\xc2\xbb, s\xc3\xa6rlig ved sedvane i England, og en klassiker kan da ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re forsker i eller tilhenger av \xc2\xabklassisk kultur\xc2\xbb som da s\xc3\xa6rlig henviser til antikken. Innenfor h\xc3\xb8yere utdannelse kan klassisk betegne en humanistisk utdannelse. Klassiker betegner en s\xc3\xa6rskilt kvalitet i kunst, arkitektur, litteratur eller andre kulturelle gjenstander. I allmenn og l\xc3\xb8selig forstand kan ordet \xc2\xabklassiker\xc2\xbb betegne en langvarig tradisjon innenfor sport, eksempelvis de \xc3\xa5rlige fotballoppgj\xc3\xb8rene mellom V\xc3\xa5lerenga og Lillestr\xc3\xb8m. _NEWLINE_\xc2\xabKlassisk\xc2\xbb m\xc3\xa5 ikke bli forvekslet med klassisistisk, som refererer til en s\xc3\xa6rskilt kulturell og kunstnerisk stil innenfor musikk (klassisk musikk) og arkitektur (klassisistisk arkitektur).\n_START_SECTION_\nHva er en klassiker?\n_START_PARAGRAPH_\nGrensene for hva som definerer en klassiker er flytende, noe som kom fram da T. S. Eliot den 16. oktober 1944 holdt forelesningen What is a classic?, \xc2\xabHva er en klassiker?\xc2\xbb, i det engelske Vergil-selskapet. For Eliot betegnet en klassiker  \xc3\xa5nden og spr\xc3\xa5kets modenhet: \xc2\xabEn klassiker kan f\xc3\xb8rst oppn\xc3\xa5s n\xc3\xa5r en kultur er moden og n\xc3\xa5r et spr\xc3\xa5k og en litteratur har n\xc3\xa5dd modenhet, og et klassisk verk m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re en moden \xc3\xa5nds verk.\xc2\xbb_NEWLINE_En klassiker kan i Eliots \xc3\xb8yne kunne skapes hos et folk som lever i en historie og en tradisjon, og som i det avgj\xc3\xb8rende \xc3\xb8yeblikk er i bred harmoni. Hos klassikeren m\xc3\xb8tes bredde, allmenngyldighet og universelle. I nyere europeisk litteratur er det Dante som kommer n\xc3\xa6rmest idealet ved at en dikter gjennomsyret en hel nasjons spr\xc3\xa5k. Av alle de store diktere i antikken, hevdet Eliot til sist, er det Vergil som Europas kultur skylder mest. Romerriket og romersk spr\xc3\xa5k ble alle europeiske nasjoners skjebne. For Eliot var kravene s\xc3\xa5 stramme at det paradoksalt var kun \xc3\xa9n dikter i hele verdenslitteraturen som oppfylte kriteriene helt og holdent._NEWLINE_Omtrent hundre \xc3\xa5r tidligere, i 1850, hadde den franske litteraturviteren og kritikeren Charles Augustin Sainte-Beuve fors\xc3\xb8kt \xc3\xa5 svare det samme sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let, Qu'est-ce qu'un classique?, \xc2\xabHva er en klassiker?\xc2\xbb.  Den sanne klassiker, hevdet han, er en forfatter som har beriket menneske\xc3\xa5nden, oppdaget en sannhet i \xc3\xa5ndens verden eller r\xc3\xb8rt ved en allestedsn\xc3\xa6rv\xc3\xa6rende pasjon i v\xc3\xa5re hjerter. Det er en skribent som har maktet \xc3\xa5 gi sin tanke en form som er vakker i seg selv og som er helt ut hans egen, men likevel tilh\xc3\xb8rer oss alle, b\xc3\xa5de ny og gammel p\xc3\xa5 samme tid. Den som best definerer eksempelet i hans \xc3\xb8yne er Moli\xc3\xa8re, \xc2\xabden mest omfattende og fullstendige diktergenius vi har p\xc3\xa5 fransk.\xc2\xbb_NEWLINE_S\xc3\xa5ledes er Sainte-Beuves definisjon p\xc3\xa5 klassikeren like romslig og vidtomfattende som Eliots er snever og eksklusiv.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nDet latinske begrepet classis hadde opprinnelig betydningen oldtidens romerske folk under v\xc3\xa5pen, den romerske h\xc3\xa6r. Det synes \xc3\xa5 v\xc3\xa6re avledet av *gladtis, en avledning fra rotordet *qel-,\xc2\xabkalle\xc2\xbb, som peker p\xc3\xa5 meningen \xc2\xab\xc3\xa5 kalle til v\xc3\xa5pen\xc2\xbb. P\xc3\xa5 500-tallet f.Kr. var h\xc3\xa6ren, og derav folket, inndelt i seks classes. I vestlige spr\xc3\xa5k, som engelsk og norsk, kom ordet f\xc3\xb8rst i dens antikke form f\xc3\xb8r den fikk betydningen sosial klasse. Det avledete begrepet klassisk kom fra latin classicus, muligens fra franske classique. P\xc3\xa5 latin betegnet adjektivet \xc3\xa5 v\xc3\xa6re \xc2\xabfra den fremst klassen av romerske borgere\xc2\xbb. Denne betydningen har s\xc3\xa5ledes blitt videref\xc3\xb8rt at en klassiker i litteraturen b\xc3\xa5de peker p\xc3\xa5 det eksempelet fremste i mengden, og med en tradisjon som peker bakover i tid."