b'\n_START_ARTICLE_\nStefan IV\n_START_PARAGRAPH_\nStefan IV (f\xc3\xb8dt ca. 770 i Roma, d\xc3\xb8d 24. januar 817 i Roma) var pave fra juni 816 til sin d\xc3\xb8d i 817.\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8nn av en romersk adelsmann ved navn Marinus, og var medlem av samme familie hvorfra de senere paver Sergius II og Hadrian II ogs\xc3\xa5 kom. I en ung alder vokste han opp i Lateranpalasset mens Hadrian I var pave, og under pave Leo III ble han ordinert til subdiakon f\xc3\xb8r han ble gjort til diakon.\n_START_SECTION_\nPavevalg\n_START_PARAGRAPH_\nHan var popul\xc3\xa6r blant det romerske folk, og ble eskortert til Peterskirken og gjort til biskop av Roma og med dette pave den 22. juni 816, innenfor ti dager etter Leo IIIs d\xc3\xb8d. Det er blitt spekulert at hans hurtige valg var et fors\xc3\xb8k fra de geistlige i Roma p\xc3\xa5 at forhindre den tysk-romerske keiser \xc3\xa5 blande seg opp i valget.\n_START_SECTION_\nPave\n_START_PARAGRAPH_\nHan var pave i under ett \xc3\xa5r. Dette korte pontifikat var ikke desto mindre av en viss betydning, fordi det kom til en viktig tiln\xc3\xa6rming mellom pavestolen og den styrkede frankiske kongeslekt. Av pave Stefan IV ble Ludvig den fromme den f\xc3\xb8rste frankiske konger som ble salvet til keiser og kronet med en formentlig Konstantinskrone; p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten knyttet det frankiske keiserd\xc3\xb8mme samtidig an til antikkens vestromerske tradisjon._NEWLINE_Begivenheten fant sted i oktober 816. Pave og keiser m\xc3\xb8ttes i Reims, der Ludvig la seg ned flat tre ganger foran paven. Under messen s\xc3\xb8ndag 5. oktober 816, konsekrete og sakvet s\xc3\xa5 Ludvig som keiser og satte p\xc3\xa5 ham kronen. Under samme seremoni kronet han ogs\xc3\xa5 Ludvigs hustru  Ermengarde av Hesbaye og tiltakte henne som augusta. Hendelsen kan gjerne ogs\xc3\xa5 tolkes som et fremst\xc3\xb8t fra paved\xc3\xb8mmet om \xc3\xa5 etablere for seg en rolle ved kreeringen av keisere, noe som var blitt stilt under tvil i og medat Ludvig faltisk allerede hade foretatt ens selvkroning i 813._NEWLINE_Stefan oppn\xc3\xa5dde fra keiser Ludvig en garanti for at pavevalgene skulle finne sted i frihet. Dette ble da ogs\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 respektert etter hans d\xc3\xb8d, da hans etterf\xc3\xb8lger pave Paschalis I ble valgt - uten keiserlig innblanding. Med denne konsesjon og l\xc3\xb8fte om ikke-innblanding i Roma gjorde keiser Ludvig seg forh\xc3\xa5pninger om at heller ikke paven ville legge seg opp i beslutninger som kunne v\xc3\xa6re av betydning for hans eget dynastis fremtid som keiserslekt.'