b'\n_START_ARTICLE_\nKjempekolibri\n_START_SECTION_\nTaksonomi\n_START_PARAGRAPH_\nKjempekolibrien har v\xc3\xa6rt vanskelig \xc3\xa5 plassere systematisk, med de data man har hatt om arten til n\xc3\xa5. Noen har valgt \xc3\xa5 plassere den i sin egen underfamilie (Patagoninae), som her, mens andre har plassert den som en basal art blant typiske kolibrier (Trochilinae). Den systematiske inndelingen m\xc3\xa5 derfor regnes midlertidig.\n_START_SECTION_\nBeskrivelse\n_START_PARAGRAPH_\nKjempekolibri blir omkring 20\xe2\x80\x9322 cm lang og veier cirka 18,5\xe2\x80\x9320,2 g, men enkelte individer kan veie mer enn 23 g._NEWLINE_Hannens fj\xc3\xa6rdrakt er dus olivengr\xc3\xb8nn\xe2\x80\x93brun p\xc3\xa5 oversiden; bronse-gr\xc3\xb8nn med innslag av hvitt bakover og p\xc3\xa5 oversiden av stjerten, som er kileformet. Vingene har innslag av gr\xc3\xa5tt og gr\xc3\xb8nt. Strupen, kinnene og undersiden er kanelfarget (n\xc3\xa6rmest brun-oransje). Arten har langt, spisst og rett nebb._NEWLINE_Hunnen ligner hannen, men har mindre hvitt p\xc3\xa5 oversiden og store olivengr\xc3\xa5 spetter p\xc3\xa5 kanelfarget bunn p\xc3\xa5 undersiden._NEWLINE_Det er lite som skiller underartene, men peruviana skiller seg fra nominatformen gjennom et noe lenger nebb og litt lengre vinger. Underdelen av fj\xc3\xa6rdrakten er dessuten litt mer r\xc3\xb8dlig enn nominatformen.\n_START_SECTION_\nHabitat\n_START_PARAGRAPH_\nKjempekolibrien foretrekker et t\xc3\xb8rt og \xc3\xa5pent habitat med lavtvoksende vegetasjon og f\xc3\xa5 tr\xc3\xa6r, som normal ikke blir h\xc3\xb8yere enn 10 m. Dette inkluderer blant annet mange typer tistler og ulike planter i kaktusfamilien, samt agaver og ulike sorter busker med mer._NEWLINE_I Ecuador og det nordlige Peru trives arten i h\xc3\xb8yder p\xc3\xa5 cirka 2 000\xe2\x80\x933 000 moh, sjelden over 3 300 moh. I Peru, Bolivia, Argentina og det nordlige Chile trives arten i h\xc3\xb8yder p\xc3\xa5 cirka 2 500\xe2\x80\x934 000 moh, av og til ogs\xc3\xa5 opp mot 4 800 moh i Peru (spesielt utenom t\xc3\xb8rketiden). I det s\xc3\xb8ndre Chile trives imidlertid arten i mye lavere h\xc3\xb8yder, fra havniv\xc3\xa5et og opp til omkring 2 000 moh.\n_START_SECTION_\nAtferd\n_START_PARAGRAPH_\nKjempekolibriens vingeslag er betydelig langsommere enn hos andre kolibrier, b\xc3\xa5de n\xc3\xa5r den flyr og hovrer. Flukten kan minne mer om seilere enn kolibrier, og innimellom kan arten har kortere glideflukt. Arten ser i st\xc3\xb8rre grad ut til \xc3\xa5 ete mens den holder seg fast til greiner og lignende enn andre kolibrier, men det prim\xc3\xa6re er \xc3\xa5 ete mens den hovrer ved blomsten._NEWLINE_Arten eter hovedsakelig nektar, som den h\xc3\xb8ster fra blomstrende arter i det habitatet den trives. Dette gjelder spesielt nektar fra blomstene til planter i artene Agave og Puya, men ogs\xc3\xa5 fra mange andre. Agave synes mest betydningsfull der den finnes._NEWLINE_Hekkesesongen varierer fra sted til sted; desember\xe2\x80\x93mars i Ecuador; september\xe2\x80\x93mars i Peru; oktober\xe2\x80\x93januar i Chile; og februar i det nordvestre Argentina._NEWLINE_Redet er cirka 10 cm i diameter og omkring 6 cm dypt. Det bygges av mose og str\xc3\xa5 og holdes sammen av silketr\xc3\xa5der fra edderkoppnett, som oftest p\xc3\xa5 en grein 2\xe2\x80\x934 m over bakken. Redet fores innvendig med ull eller et ull-lignende plantemateriale. Hunnen legger normalt to egg (av og til kun ett), som hun ruger p\xc3\xa5 i cirka 12\xe2\x80\x9314 dager. Hannen bidrar ikke etter hekkingen.'