b'\n_START_ARTICLE_\nOtho\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8dsel og bakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nOtho tilh\xc3\xb8rte en gammel og adelig etruskisk familie som nedstammet fra fyrster i Etruria og bosatt i Ferentinum (dagens Ferento i n\xc3\xa6rheten av Viterbo) i Etruria._NEWLINE_Marcus Salvius Otho ble f\xc3\xb8dt i Ferentium (dagens Ferento i n\xc3\xa6rheten av Viterbo) i s\xc3\xb8rlige Etruria i \xc3\xa5r 32. Hans familie hadde gamle etruskisk r\xc3\xb8tter, men tilh\xc3\xb8rte ikke det gamle aristokratiet, men hadde oppn\xc3\xa5dd politisk framgang under keiserne. Hans bestefar hadde blitt opph\xc3\xb8yd fra samfunnsklassen equites (\xc2\xabde som stilte med hest i krig\xc2\xbb) og til rangen av senator av Augustus, og kom til \xc3\xa5 bli romersk konsul. Hans far oppn\xc3\xa5dde status som patrisier under Claudius._NEWLINE_Otho var i begynnelsen en av de unge, uv\xc3\xb8rne, festglade adelige som Nero omga seg med. Dette vennskapet kom til en br\xc3\xa5 slutt i 58 p\xc3\xa5 grunn av Othos hustru, adelskvinnen Poppaea Sabina. Otho hadde introdusert sin vakre hustru for keiseren da Poppaea hadde insistert, og hun innledet et seksuelt forhold som til sist f\xc3\xb8rt til hennes for tidlige d\xc3\xb8d. Etter i hemmelighet \xc3\xa5 ha posisjonert seg som keiserens elskerinne, skilte hun seg fra Otho og fikk Nero til \xc3\xa5 sende ham vekk som guvern\xc3\xb8r av den fjerne provinsen Lusitania (tilsvarer dagens Portugal). Deretter ble hun Neros andre hustru i 62.\n_START_SECTION_\nGalbas oppr\xc3\xb8r og d\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nOtho ble v\xc3\xa6rende i provinsene i ti \xc3\xa5r, og hans administrasjon var preget av en moderasjon som var uvanlig for tiden. I Roma begikk Nero selvmord i juni 68. Da hans naboguvern\xc3\xb8r i Hispania Tarraconensis, Galba gjorde oppr\xc3\xb8r, var Otho den f\xc3\xb8rste som erkl\xc3\xa6rte sin st\xc3\xb8tte. Otho fulgte ham til Roma i juli, og han vant deretter lojaliteten til sine tropper da han viste omtanke for deres anstrengelser da han marsjerte til Roma sammen med dem. Galba ble keiser s\xc3\xa5 snart han n\xc3\xa5dde Roma. Othos motiver var utvilsomt den ydmykelse og behandling som han hadde mottatt fra Nero, men han var ogs\xc3\xa5 motivert av personlige ambisjoner. Galba var en eldre mann, og Otho, oppmuntret av astrologers forutsigelser, forventet \xc3\xa5 etterf\xc3\xb8lge ham som keiser._NEWLINE_Galba hadde v\xc3\xa6rt i Roma i ikke mer enn to m\xc3\xa5neder da troppene i \xc3\xb8vre Germania den 1. januar 69 nektet \xc3\xa5 erkl\xc3\xa6re sin troskap til ham og isteden fulgte soldatene stasjonert i nedre Germania i \xc3\xa5 utrope deres h\xc3\xa6rf\xc3\xb8rer Aulus Vitellius som deres nye keiser. For vise at han fortsatt styrte valgte Galba sin etterf\xc3\xb8lger Piso Licinianus. Han nedstammet fra edel slekt, Pompeius og Crassus var blant hans forfedre, men han manglet helt milit\xc3\xa6r eller administrativ erfaring. Det betydde lite for soldatene, eller det romerske senatet, men det gjorde Otho rasende._NEWLINE_Galbas konsul Titus Vinius hadde foresl\xc3\xa5tt Otho, men Galba mente at Otho hadde en slapp moral. Den krenkede Otho besluttet at det krevdes direkte innvirkning for at astrologene skulle f\xc3\xa5 rett. Ikke bare var Otho popul\xc3\xa6r i h\xc3\xa6ren, men Galba var tilsvarende avskydd. Det var ikke vanskelig for ham \xc3\xa5 involvere pretorianergarden (keiserens spesialstyrke av livvakter) mot Galba. Den 15. januar 69 ble Otho til deres leir hvor han ble v\xc3\xa6rende mens deler av garden red inn til Roma og opps\xc3\xb8kte Galba ved Forum Romanum. Galba ble hakket til d\xc3\xb8de i gaten av et titalls soldater. Vinius ble ogs\xc3\xa5 drept til tross for at han ropte ut at Otho ikke hadde beordret hans d\xc3\xb8d. Av alle keisernes livvakter var det bare en som v\xc3\xa5get \xc3\xa5 st\xc3\xa5 opp mot morderne, centurion Sempronius Densus. Bev\xc3\xa6pnet med kun en dolk stilte han seg opp mot soldatene og ford\xc3\xb8mte deres forr\xc3\xa6deri. Da ga Piso Licinianus tid til \xc3\xa5 flykte og han l\xc3\xb8p inn i tempelet til vestalinnene. Soldatene lot seg ikke forhindre av helligdommens ukrenkelighet, fant ham og trakk ham ut i gaten hvor de drepte ham. Soldatene tok mot deres hoder tilbake til Otho som i henhold til Tacitus \xc2\xabstuderte ofrenes mishandlete hoder med merkverdig ondskapsfullhet, som om hans \xc3\xb8yne ikke kunne drikke seg ut\xc3\xb8rst\xc2\xbb. Et hundre og tjue soldater krevde \xc3\xa6ren for \xc3\xa5 ha drept Galba og Licinianus og forventet \xc3\xa5 bli bel\xc3\xb8nnet. Det ble satt opp en liste med deres navn, men da Otho senere ble avsatt av Vitellius, fant den nye keiseren listen og beordret dem alle henrettet._NEWLINE_Foran de avhogde hodene hyllet soldatene Otho som den keiseren, og et hjelpel\xc3\xb8st senat bel\xc3\xb8nnet den samme kvelden Otho med de keiserlige titlene.\n_START_SECTION_\nSom keiser\n_START_PARAGRAPH_\nDet er ikke mulig rekonstruere en detaljert kronologi for Othos korte styre p\xc3\xa5 \xc3\xa5tte og en halv uke som keiser, fra 15. januar til 15. mars. Ved \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt vitne til hvordan Otho ved mord hadde tatt makten og minnet om ham som en tidligere venn av Nero, gjorde at senatet vurderte den nye keiseren med dyp mistenksomhet. Hans f\xc3\xb8rste oppgaver var \xc3\xa5 sikre makten og fors\xc3\xb8ke \xc3\xa5 forsone ulike grupperinger. Han fortsatte innynde seg hos pretorianergarden samtidig som han fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 vinne over senatet ved \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge en streng konstitusjonell linje og ved \xc3\xa5 opprettholde bemyndigelsene for konsuler som ble fremmet av Nero og Galba. I provinsene er det en del indikasjoner p\xc3\xa5 at han fors\xc3\xb8kte utjevne for Galbas gjerrighet ved \xc3\xa5 v\xc3\xa6re mer sjener\xc3\xb8s med statsborgerskap. Provinsene sverget lojalitet til ham. P\xc3\xa5 tempelveggene i Egypt ble han avbildet som farao. Han synes generelt opptatt av ikke \xc3\xa5 st\xc3\xb8te fra seg noen. Et tegn p\xc3\xa5 at han ville vinne over gjenv\xc3\xa6rende tilhengere av Nero, beordret Otho at den d\xc3\xb8de keiserens statuer skulle restaureres. Han gjeninnsatte en del av Neros myndighetspersoner, inkludert den unge kastrerte gutten Sporus som Nero hadde giftet seg med, og den p\xc3\xa5tenkte fullf\xc3\xb8relsen av Domus Aurea, som Nero hadde igangsatt, ble annonsert._NEWLINE_Ytterligere politiske beslutninger stoppet opp da nyheten n\xc3\xa5dde Roma at h\xc3\xa6ren i Germania ikke bare hadde erkl\xc3\xa6rt Vitellius, h\xc3\xa6rf\xc3\xb8reren for h\xc3\xa6ren i nedre Germania, for ny keiser, men han marsjerte allerede med h\xc3\xa6ren mot Italia. Etter forgjeves \xc3\xa5 fors\xc3\xb8ke \xc3\xa5 vinne Vitellius over p\xc3\xa5 sin side ved \xc3\xa5 tilby ham en andel av Romerriket, m\xc3\xa5tte Otho forbedre seg p\xc3\xa5 krig. Fra fjerne regioner kunne han ikke forvente hjelp, men legionene i Dalmatia, Pannonia og Moesia stilte seg p\xc3\xa5 hans side, og pretorianergardens kohorter var i seg selv en formidabel styrke. Otho hadde tilgjengelig fire legioner fra Pannonia og Dalmatia, tre legioner fra Moesia, og hans egen keiserlige f\xc3\xb8lge p\xc3\xa5 rundt 9000 soldater. Vitellius\' egne tropper utgjorde til sammen rundt 30 000 soldater, som ble delt i to, ledet av Aulus Caecina Alienus og Fabius Valens, best\xc3\xa5ende av henholdsvis rundt 15 000 og 20 000 hver for seg._NEWLINE_Den 14. mars begynte Otho, uforferdet av varsler og profetier, \xc3\xa5 marsjere nordover i spissen for sine tropper for \xc3\xa5 hindre Vitellius\' h\xc3\xa6r \xc3\xa5 komme inn i Italia, men han var for sent ute. Isteden m\xc3\xa5tte troppene bli stasjonert i Placentia og holde linjen ved Poelven. Othos fremste h\xc3\xa6r, ledet av Gaius Suetonius Paulinus, forsvarte Placentia og beseiret Alienus, som Vitellius hadde sent over Alpene. Men deretter ankom Fabius Valens\' h\xc3\xa6r, som hadde tatt omveien via Gallia._NEWLINE_Vitellius\' h\xc3\xa6rf\xc3\xb8rer var innstilt p\xc3\xa5 et avgj\xc3\xb8rende slag, slaget ved Bedriacum, rundt 35\xc2\xa0km \xc3\xb8st for Cremona, og de hadde fordel ved at Othos leir var delt og preget av ubesluttsomhet. Othos mer erfarne kommandanter vektla viktigheten av \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 konfrontasjon, i det minst inntil legionene fra Dalmatia kom fram, men Othos eldre bror Titianus og Proculus, prefekt for pretorianergarden, st\xc3\xb8ttet Othos ut\xc3\xa5lmodighet, og skj\xc3\xb8v all opposisjon til side, og besluttet \xc3\xa5 avansere._NEWLINE_Otho selv forble bak med en betydelig reserve ved Brixellum p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rbredden av Po. Hans h\xc3\xa6r krysset Po og slo leir ved Bedriacum, en liten landsby ved Via Postumia som l\xc3\xa5 p\xc3\xa5 ruten for legionene fra Dalmatia. De etterlot en sterk avdeling for forsvare leiren, og fortsatte langs Via Postumia mot Cremona. En kort distanse fra byen m\xc3\xb8tte de uforventet troppene til Vitellius. Othos soldater kjempet desperat, men ble tvunget til \xc3\xa5 flykte tilbake til leiren ved Bedriacum. I henhold til Cassius Dio ble rundt 40 000 menn drept i kampene. Den neste dagen kom Vitellius\' h\xc3\xa6r fram til Bedriacum, og Othos h\xc3\xa6r overga seg og sverget lojalitet til Vitellius.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nDa nyheten om nederlaget n\xc3\xa5dde Otho ved Brixellum dagen etter forsto han at han var beseiret. En ny runde med kamp ville involvere ikke bare en betydelig omgruppering av gjenv\xc3\xa6rende soldater, men en blodig borgerkrig om Vitellius\' h\xc3\xa6r n\xc3\xa5dde Roma. Han r\xc3\xa5det sine venner og familie om ta forholdsregler for sin egen trygghet og trakk seg deretter tilbake til sitt som for sove. Tidlig om morgenen den 16. april 69 stakk han selv til d\xc3\xb8de med en dolk._NEWLINE_Det er spekulert at det var ikke bare nederlaget ved Bedriacum som hadde f\xc3\xa5tt ham til \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 selvmord, men kanskje ogs\xc3\xa5 en form for storsinn, at han \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 spare sitt land fra opprivende innbyrdeskrig. Den romerske poeten Martialis hyllet senere Otho for at han ofret seg selv for \xc3\xa5 spare sitt land._NEWLINE_Hans gravb\xc3\xa5l ble utf\xc3\xb8rt \xc3\xb8yeblikkelig. En enkel gravstein ble reist til hans \xc3\xa6re ved Brixellum med en enkel inskripsjon; "Diis Manibus Marci Othonis." Da han d\xc3\xb8de var han to uker unna sin 37. f\xc3\xb8dselsdag. Han hadde v\xc3\xa6rt keiser i knappe tre m\xc3\xa5neder. I henhold til Suetonius ble han beskrevet som en liten mann med bein som stakk ut p\xc3\xa5 hver side. Han var forgjengelig nok til at han fikk h\xc3\xa5rene p\xc3\xa5 kroppen plukket av tjenere, og bar en parykk for \xc3\xa5 skjule sitt tynne h\xc3\xa5r. Juvenalis i et avsnitt i sine satirer, nevnte Otho som forgjengelig, som dekket ansiktet med sminke for \xc3\xa5 se bra ut. Som keiser hadde han styrt med mer visdom enn noen hadde forventet.'