b'\n_START_ARTICLE_\nDen gyldne bulle\n_START_PARAGRAPH_\nDen gyldne bulle fra 1356 ble utstedt av en tysk riksdag i N\xc3\xbcrnberg under ledelse av Karl IV, keiser i Det tysk-romerske rike.  Bullen var fra 1356 til 1806 keiserrikets viktigste forfatningsdokument.  _NEWLINE_Bullen som hadde et segl av gull, sl\xc3\xa5r fast at valget av den (tysk-)romerske konge (\xc2\xabWahl eines R\xc3\xb6mischen K\xc3\xb6nigs\xc2\xbb) skal foretas av sju kurfyrster (valgfyrster). Det dreide seg om erkebiskopene av Mainz, K\xc3\xb6ln og Trier, pfalzgreven ved Rhinen, hertugen av Sachsen, markgreven av  Brandenburg og kongen av B\xc3\xb6hmen. Disse fyrstene oppn\xc3\xa5dde ogs\xc3\xa5 fullstendig rettslig immunitet innenfor sine territorier; omr\xc3\xa5dene skulle i stor grad bli styrt lokalt med liten grad av sentralstyre. _NEWLINE_Valget av den tysk-romerske konge m\xc3\xa5tte ikke lenger v\xc3\xa6re enstemmig, men kunne skje med flertall. Paven hadde ingen medbestemmelse ved det tyske kongevalget. De tyske-romerske kongene ble gjerne utropt til keisere, men ikke alltid. De 23 f\xc3\xb8rste kapitlene av lovverket ble utgitt i 10. januar 1356 i N\xc3\xbcrnberg, mens kapittel 24 til 31 kom 25. desember samme \xc3\xa5r, i Metz._NEWLINE_Samtlige sju eksemplarer av bullen fra 1356 er i behold og befinner seg i ulike tyske og \xc3\xb8sterrikske arkiver og biblioteker. I 2013 ble den gyldne bulle tatt opp i UNESCOs verdensminneregister_NEWLINE_fra Tyskland og \xc3\x98sterrike._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 andre buller med gyllent segl g\xc3\xa5r under betegnelsen Den gyldne bulle, for eksempel det ungarske frihetsbrevet fra 1222.'