b"\n_START_ARTICLE_\nThe Miracles\n_START_PARAGRAPH_\nThe Miracles (i perioden 1965 til 1972 kjent under navnet Smokey Robinson & the Miracles) er ei rhythm-and-blues-gruppe fra Detroit i Michigan i USA. Gruppa var den f\xc3\xb8rste store suksessen til Motown Records, og den var p\xc3\xa5 1960-tallet blant selskapets viktigste artister. Gruppas hovedsanger i den f\xc3\xb8rste tida (og en av grunnleggerne), Smokey Robinson, er blant tidenes fremste l\xc3\xa5tskrivere og plateprodusenter._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av de f\xc3\xb8rste nitten \xc3\xa5ra hadde The Miracles mer enn femti sanger p\xc3\xa5 hitlistene i USA \xe2\x80\x93 i sjangrer som doo-wop, soul, disco og rhythm and blues (R&B). 24 sanger kom p\xc3\xa5 Topp 10 innen R&B, herav fire f\xc3\xb8rsteplasser. 16 sanger kom blant topp 20 p\xc3\xa5 Billboards generelle Hot 100-liste, herav to p\xc3\xa5 f\xc3\xb8rsteplass: \xc2\xabThe Tears of a Clown\xc2\xbb (1970) og \xc2\xabLove Machine\xc2\xbb (1975)._NEWLINE_I 2004 plasserte bladet Rolling Stone Smokey Robinson & the Miracles som nummer 32 p\xc3\xa5 ei liste over tidenes st\xc3\xb8rste artister.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8rste \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nThe Miracles' historie starta i Detroit med kameratgjengen William \xc2\xabSmokey\xc2\xbb Robinson, Ronald White, Pete Moore, Clarence Dawson og James Grice danna doo-wop-gruppa The Five Chimes i 1955. De to siste slutta etter kort tid og blei erstatta av fetterne Emerson og Bobby Rogers. Samtidig skifta gruppa navn til The Matadors. Emerson blei innkalt til milit\xc3\xa6rtjeneste i 1956, og s\xc3\xb8stera hans, Claudette Rogers, overtok da plassen. (Hun gifta seg for \xc3\xb8vrig med Smokey Robinson i november 1959.) I 1958 fikk gruppa med seg gitaristen Marv Tarplin, som tidligere hadde spilt med The Primettes (seinere kjent som The Supremes)._NEWLINE_I 1957 m\xc3\xb8tte Robinson Berry Gordy, som s\xc3\xa5 det store potensialet i gruppa. I februar 1958 hjalp han dem med den f\xc3\xb8rste plateutgivelsen, \xc2\xabGot a Job\xc2\xbb, som vakte en viss oppsikt. De gav ut flere singler p\xc3\xa5 plateselskapa End og Chess. Robinson foreslo for Gordy at denne burde starte sitt eget plateselskap, og i 1959 stifta han Tamla Records, som seinere blei omorganisert og fikk navnet Motown. Miracles var blant de f\xc3\xb8rste som tegna kontrakt med det nye selskapet. Samarbeidet mellom Robinson og Gordy var viktig for Motown, b\xc3\xa5de \xc3\xb8konomisk og kreativt, og i 1961 blei Robinson utnevnt til visepresident (\xc2\xabavdelingsdirekt\xc3\xb8r\xc2\xbb), ei stilling han hadde s\xc3\xa5 lenge Gordy dreiv selskapet.\n_START_SECTION_\nSuksess hos Motown (1960\xe2\x80\x9367)\n_START_PARAGRAPH_\nMed sin fjerde plate p\xc3\xa5 Tamla, \xc2\xabShop Around\xc2\xbb (b-side \xc2\xabWho's Lovin' You\xc2\xbb) i 1960, fikk The Miracles igjen en hit. Det blei Motowns f\xc3\xb8rste millionselger, og deres f\xc3\xb8rste topplassering p\xc3\xa5 R&B-lista i USA. Suksessen gjorde at gruppa som den f\xc3\xb8rste fra Motown fikk opptre p\xc3\xa5 det popul\xc3\xa6re TV-programmet American Bandstand. Flere slagere fulgte, blant annet \xc2\xabYou Really Got a Hold on Me\xc2\xbb (1962), \xc2\xabMickey's Monkey\xc2\xbb (1963), \xc2\xabGoing to a Go-Go\xc2\xbb (1965), \xc2\xabMy Girl Has Gone\xc2\xbb (1965), \xc2\xabThe Tracks of My Tears\xc2\xbb (1965) og \xc2\xabOoo Baby Baby\xc2\xbb (1965)._NEWLINE_F\xc3\xa5 om noen kunne oppvise ei slik rekke med hitl\xc3\xa5ter, og The Miracles var Motowns viktigste og mest popul\xc3\xa6re artister. De var toppnavn p\xc3\xa5 selskapets artistturn\xc3\xa9er, The Motortown Revue, der de ogs\xc3\xa5 var velkjent for sine sceneopptredener. Suksessen var inspirerende og f\xc3\xb8rte til gjennombrudd for mange andre av Motowns artister. Det var ogs\xc3\xa5 et betydelig antall andre ut\xc3\xb8vere som blei p\xc3\xa5virka av The Miracles._NEWLINE_The Beatles lagde en coverversjon av \xc2\xabYou Really Got a Hold on Me\xc2\xbb p\xc3\xa5 sitt andre album With The Beatles. John Lennon fortalte ei rekke ganger at Robinsons musikk hadde betydd sv\xc3\xa6rt mye for ham. I et intervju i 1968 refererte han til \xc2\xabI've Been Good To You\xc2\xbb og omtalte Robinsons stemme som \xc2\xabperfekt\xc2\xbb. Ogs\xc3\xa5 George Harrison var en stor beundrer av Robinson. Ei rekke kjente artister og grupper har gitt ut cover-versjoner av Miracles-l\xc3\xa5ter (se oversikt lenger ned)._NEWLINE_Robinson (gjerne sammen med andre i Miracles) skreiv og produserte samtidig for andre Motown-artister. Mary Wells hadde en hit med hans \xc2\xabMy Guy\xc2\xbb (1964), og fra 1963 til 1966 var Robinson den viktigste l\xc3\xa5tskriveren og produsenten til The Temptations, med sanger som \xc2\xabThe Way You Do the Things You Do\xc2\xbb, \xc2\xabMy Girl\xc2\xbb, \xc2\xabSince I Lost My Baby\xc2\xbb, og \xc2\xabGet Ready\xc2\xbb. Andre Robinson-sanger er \xc2\xabStill Water (Love)\xc2\xbb (The Four Tops), \xc2\xabDon't Mess With Bill\xc2\xbb og \xc2\xabMy Baby Must Be a Magician\xc2\xbb (The Marvelettes), \xc2\xabWhen I'm Gone\xc2\xbb (Brenda Holloway), \xc2\xabAin't That Peculiar\xc2\xbb og \xc2\xabI'll Be Doggone\xc2\xbb (Marvin Gaye) og \xc2\xabFirst I Look at the Purse\xc2\xbb (The Contours).\n_START_SECTION_\nSmokey Robinson & the Miracles (1965\xe2\x80\x9371)\n_START_PARAGRAPH_\nTurn\xc3\xa9livet var slitsomt og vanskelig \xc3\xa5 kombinere med familie. I 1964 valgte Claudette Robinson \xc3\xa5 trekke seg tilbake og bare delta p\xc3\xa5 plateinnspillinger. Samme \xc3\xa5r medvirka de \xc3\xb8vrige medlemmene i konsertfilmen The T.A.M.I. Show sammen med blant andre The Supremes, Marvin Gaye, The Beach Boys, Lesley Gore, Chuck Berry, The Rolling Stones og James Brown & the Famous Flames. The Miracles opptr\xc3\xa5dte ogs\xc3\xa5 i ei rekke av de mest popul\xc3\xa6re TV-showene i USA og Storbritannia._NEWLINE_I 1965 valgte Berry Gordy \xc3\xa5 vektlegge Robinsons stilling som f\xc3\xb8rstesanger og l\xc3\xa5tskriver. Gruppa endra navn til Smokey Robinson & the Miracles. De leverte stadig slagere, men kanskje ikke i heilt samme tempo som f\xc3\xb8r: \xc2\xab(Come 'Round Here) I'm the One You Need\xc2\xbb (1966), \xc2\xabI Second That Emotion\xc2\xbb (1967), \xc2\xabMore Love\xc2\xbb (1967), \xc2\xabIf You Can Want\xc2\xbb (1968), \xc2\xabSpecial Occasion\xc2\xbb (1968), \xc2\xabHere I Go Again\xc2\xbb og \xc2\xabBaby, Baby Don't Cry\xc2\xbb (1969)._NEWLINE_Smokey Robinson planla p\xc3\xa5 denne tida \xc3\xa5 forlate gruppa til fordel for en solokarriere, som ville v\xc3\xa6re lettere \xc3\xa5 kombinere med familieliv og jobben i plateselskapet. Imidlertid ombestemte han seg da \xc2\xabThe Tears of a Clown\xc2\xbb i 1970 blei tidenes Miracles-hit, den gikk heilt til topps p\xc3\xa5 listene og solgte over 3 millioner eksemplarer. Samme \xc3\xa5r blei gruppa presentert i et eget TV-program, The Smokey Robinson Show, med The Temptations, The Supremes og Stevie Wonder som gjesteartister.\n_START_SECTION_\nRobinson slutter, inn kommer Billy Griffin\n_START_PARAGRAPH_\nI 1971 hadde Miracles hiten \xc2\xabI Don't Blame You At All\xc2\xbb. Etter dette gjorde Robinson alvor av \xc3\xa5 forlate gruppa, men f\xc3\xb8rst gjennomf\xc3\xb8rte de en seks m\xc3\xa5neder lang avskjedsturne. Samtidig kom albumet Flying High Together (1972) med blant annet sangen \xc2\xabWe've Come Too Far To End It Now\xc2\xbb._NEWLINE_Robinson hadde sin siste konsert med gruppa i Washington, D.C. 16. juli 1972. Her deltok ogs\xc3\xa5 Claudette Rogers Robinson p\xc3\xa5 scenen for f\xc3\xb8rste gang p\xc3\xa5 lenge. Til sist i konserten, som ogs\xc3\xa5 finnes p\xc3\xa5 plate (Smokey Robinson & The Miracles: 1957\xe2\x80\x931972), introduserte Robinson gruppas nye f\xc3\xb8rstesanger, Billy Griffin._NEWLINE_Gitaristen Marv Tarplin forlot The Miracles \xc3\xa5ret etterp\xc3\xa5. Han fortsatte \xc3\xa5 spille med Robinson som soloartist. Donald Griffin, Billys bror, kom da inn som gitarist._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 med ny besetning hadde The Miracles flere hitl\xc3\xa5ter, som \xc2\xabDo It Baby\xc2\xbb, \xc2\xabLove Machine\xc2\xbb (gruppas mestselgende noensinne) og \xc2\xabDon't Cha Love It\xc2\xbb. Etter dette blei det imidlertid mindre oppmerksomhet rundt dem. I 1977 gikk de over til Columbia Records, uten at dette skiftet f\xc3\xb8rte til s\xc3\xa6rlig suksess.\n_START_SECTION_\nFra 1980-tallet fram til i dag\n_START_PARAGRAPH_\nI 1978 valgte Billy Griffin \xc3\xa5 satse p\xc3\xa5 en solokarriere. Pete Moore \xc3\xb8nska \xc3\xa5 trappe ned turn\xc3\xa9virksomheten, og samla sett bidro dette til at The Miracles blei oppl\xc3\xb8st. Det er imidlertid litt ulike historier om hva som skjedde, og det har v\xc3\xa6rt en serie gjenforeninger og fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 nyoppstart._NEWLINE_Sydney Justin har fra 1994 turnert med gruppa The Motown Miracles. P\xc3\xa5 nettstedet til gruppas management opplyses det at Justin allerede i 1978 fikk tilbud om \xc3\xa5 ersatte Griffin som f\xc3\xb8rstesanger, men at han da valgte en karriere innen fotball. Videre sies det at The Motown Miracles er oppretta p\xc3\xa5 initiativ fra Bobby Rogers og Claudette Robinson._NEWLINE_Da Motown feira sitt 25-\xc3\xa5rsjubileum i 1983 deltok mange av selskapets artister, blant annet var det ei gjenforening av The Miracles med Smokey Robinson. Ogs\xc3\xa5 ved 50-\xc3\xa5rsjubileet, som blei feira i 2007, var det ei gjenforening av de originale Miracles, Bobby Rogers, Pete Moore, Claudette Robinson og Smokey Robinson.\n_START_SECTION_\nHedersbevisninger\n_START_PARAGRAPH_\nI 1987 blei Smokey Robinson innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame som soloartist. Det vakte oppsikt at det ikke var gruppa som fikk denne hedersbevisninga, men dette blei retta opp i 2012, da The Miracles (med besetning Warren Moore, Claudette Rogers Robinson, Bobby Rogers, Marvin Tarplin og Ronald White) blei innvalgt sammen med flere andre grupper som tidligere hadde v\xc3\xa6rt ansett som backingmusikere. Gruppe fikk i 1997 pionerprisen fra Rhythm and Blues Foundation, og i 2001 blei den innvalgt i Vocal Group Hall of Fame. V\xc3\xa5ren 2009 fikk gruppa ei stjerne p\xc3\xa5 Hollywood Walk of Fame._NEWLINE_Fire Miracles-sanger er innvalgt i Grammy-prisens \xc3\xa6resgalleri over viktige plateinnspillinger: \xc2\xabThe Tracks of My Tears\xc2\xbb, \xc2\xabShop Around\xc2\xbb, \xc2\xabThe Tears of a Clown\xc2\xbb og \xc2\xabYou've Really Got a Hold on Me\xc2\xbb. Tre sanger er p\xc3\xa5 bladet Rolling Stones liste over tidenes 500 st\xc3\xb8rste sanger: \xc2\xabThe Tracks of My Tears\xc2\xbb, \xc2\xabOoo Baby Baby\xc2\xbb og \xc2\xabShop Around\xc2\xbb, og albumet Going To a Go-Go fra 1965 er nummer 273 p\xc3\xa5 bladets liste over tidenes 500 st\xc3\xb8rste album. \xc2\xabGoing to a Go-Go\xc2\xbb, \xc2\xabThe Tracks of My Tears\xc2\xbb og \xc2\xabYou've Really Got a Hold on Me\xc2\xbb er p\xc3\xa5 Rockens \xc3\xa6resgalleris liste over 500 sanger som forma rocken._NEWLINE_\xc2\xabThe Tracks of My Tears\xc2\xbb er nummer 127 p\xc3\xa5 ei liste Recording Industry Association of America (RIAA) har lagd over \xc2\xab\xc3\xa5rhundrets sanger\xc2\xbb, og i 2007 blei samme sang registrert i Kongressbibliotekets nasjonale samling av lydopptak av kulturell, historisk og estetisk betydning. Da det britiske musikktidsskriftet Mojo bad 20 kjente l\xc3\xa5tskrivere og produsenter (blant annet Hal David, Paul McCartney, Brian Wilson og Jerry Leiber) velge ut tidenes ti beste sanger, blei denne en av dem._NEWLINE_Da Billboard i 2008 feira Hot 100-listas 50-\xc3\xa5rsjubileum, blei Smokey Robinson & The Miracles plassert som nummer 71 blant tidenes 100 st\xc3\xb8rste artister. P\xc3\xa5 ei tilsvarende liste i 2015 kom de p\xc3\xa5 84.-plass. Rolling Stone har plassert dem p\xc3\xa5 32.-plass p\xc3\xa5 ei tilsvarende liste._NEWLINE_I hjembyen Detroit er flere gater navnsatt etter Motown-artister, herunder Miracles Boulevard."