b"\n_START_ARTICLE_\nFrancisco Pizarro\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble f\xc3\xb8dt i Trujillo i den spanske provinsen Extremadura som uekte s\xc3\xb8nn av infanterikapteinen Gonzalo Pizarro og Francisca Gonz\xc3\xa1lez, en fattig kvinne fra enkle k\xc3\xa5r._NEWLINE_Pizarro fikk ingen utdannelse og l\xc3\xa6rte aldri \xc3\xa5 lese eller skrive, og han ble i ung alder sendt ut for \xc3\xa5 arbeide.\n_START_SECTION_\nPizarros f\xc3\xb8rste tid i Amerika\n_START_PARAGRAPH_\nPizarro deltok i en koloniseringsekspedisjon under ledelse av Alonso de Ojeda til den karibiske kysten av S\xc3\xb8r-Amerika p\xc3\xa5 en ekspedisjon som la ut fra Spania i 10. november 1509. Ekspedisjonens leder, Alonso de Ojeda, reiste tilbake til Santo Domingo med et skip for \xc3\xa5 skaffe n\xc3\xb8dvendige forsyninger for at kolonien skulle overleve. Pizarro ble utnevnt til koloniens leder i Ojedas frav\xc3\xa6r. Da kolonistene forgjeves hadde ventet p\xc3\xa5 Ojeda og nye forsyninger i flere m\xc3\xa5neder,og kolonistenes antall var blitt betydelig redusert av sykdom og sult,  bestemte PIzarro seg for \xc3\xa5 forlate kolonien med de gjenv\xc3\xa6rende kolonistene.  M\xc3\xa5let var \xc3\xa5 seile tilbake til Santo Domingo. Men underveis langs kysten \xc3\xb8stover m\xc3\xb8tte de p\xc3\xa5 en suppleringsfl\xc3\xa5te med forsyninger under ledelse av Enciso, Ojedas medspiller. Ojeda selv visste ingen noe om. Pizarro og hans menn fikk ordre om \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge med tilbake til Santa Marta, som ble rekolonisert under ledelse av Enciso. Santa Marta var imidlertid et like ubeboelig sted som f\xc3\xb8r, og kolonien ble etter kort tid flyttet vestover til Darien i dagens Panama, og fikk navnet Santa Maria Antigua. Enciso var en upopul\xc3\xa6r leder, og kolonistene gjorde oppr\xc3\xb8r i 1510 og avsatte ham under ledelse av Vasco N\xc3\xba\xc3\xb1ez de Balboa, som ble den nye lederen i kolonien. Balboa s\xc3\xb8rget for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 kontroll over indianerne i nabolaget og forsyne seg av de verdier av gull og s\xc3\xb8lv som han fikk tak i. Deres gullt\xc3\xb8rst var s\xc3\xa5 stor at indianerne i h\xc3\xa5p om \xc3\xa5 bli kvitt dem fortalte dem om at det p\xc3\xa5 andre siden av fjellene fantes et hav, og s\xc3\xb8rover ved dette havet var det et rike som var dekket av gull (El Dorado). Denne beretningen f\xc3\xb8rte strakt til planlegging av en ekspedisjon for \xc3\xa5 finne dette havet, og i 1513 ble \xc2\xabSydhavet\xc2\xbb (Stillehavet) oppdaget av en ekspedisjon ledet av Balboa over Panamaeidet, og som Pizarro deltok p\xc3\xa5._NEWLINE_Enciso, den avsatte ekspedisjonslederen fra 1510, hadde vendt tilbake til Spania og rapportert om kolonistenes oppr\xc3\xb8r. Kongen organiserte en ny ekspedisjon under ledelse av admiral Pedro Davila, som ble utnevnt som guvern\xc3\xb8r av Castilla de Oro, landomr\xc3\xa5det Santa Maria l\xc3\xa5 i, og ankom kolonien i 1514, kort tid etter Balboas ber\xc3\xb8mte oppdagelsesferd. Kolonistene underkastet seg det nye styret uten protester, og Pizarro gikk raskt i tjeneste som offiser for den nye guvern\xc3\xb8ren. Da Davila til slutt arresterte og henrettet Balboa for oppvigleri i 1519, var det Pizarro som ledet troppen som sto for arrestasjonen. Samme \xc3\xa5r ble Panama by grunnlagt, og dit flyttet ogs\xc3\xa5 Pizarro sammen med resten av kolonistene i Santa Maria, som ble nedlagt.\n_START_SECTION_\nJakten p\xc3\xa5 Gullriket\n_START_PARAGRAPH_\nDr\xc3\xb8mmen om det rike landet i s\xc3\xb8r levde videre. Beretningen om dette landet ble bekreftet av en gruppe spanjoler som i 1522 hadde seilt s\xc3\xb8rover langs kysten og med egne \xc3\xb8yne hadde sett noen av de rike byene. Da Pizarro samme \xc3\xa5r fikk nyheten om at hans slektning Hern\xc3\xa1n Cort\xc3\xa9s hadde erobret Aztekerriket i nord, fikk han blod p\xc3\xa5 tann, og satte i gang ekspedisjoner med skip s\xc3\xb8rover langs kysten for \xc3\xa5 finne sj\xc3\xb8veien til det forjettede rike._NEWLINE_I 1526 lyktes det Pizarro \xc3\xa5 n\xc3\xa5 byen Tumbes, der han med selvsyn kunne se rikdommene Inkariket kunne by p\xc3\xa5. Han skj\xc3\xb8nte han trengte st\xc3\xb8rre ressurser enn han r\xc3\xa5dde over for \xc3\xa5 erobre Inkariket, og vendte tilbake til Panama for \xc3\xa5 forberede neste trekk. I 1529 reiste han til Spania for egenhendig \xc3\xa5 be om de ressurser han trengte; og han fikk til slutt det han ba om og stattholderskap over Inkariket av kong Karl V.\n_START_SECTION_\nErobringen av Inkariket\n_START_PARAGRAPH_\nI 1531 seilte Pizarro avsted med en velutrustet fl\xc3\xa5te tilbake til Tumbez. Her var situasjonen totalt forandret siden forrige bes\xc3\xb8k. Byen var brent ned, og han fikk vite at Inkariket var i borgerkrig. Han fikk ogs\xc3\xa5 vite at den store Inka Atahualpa befant seg i Cajamarca, en by et godt stykke lenger s\xc3\xb8r. Pizarro la i 1532 i vei med sine 168 menn og 27 hester for \xc3\xa5 n\xc3\xa5 Cajamarca. De kunne f\xc3\xb8lge velholdte veier anlagt av inkaene, og fjelljuvene kunne de krysse ved \xc3\xa5 bruke inkaenes solide hengebroer. Inka Atahualpa fikk h\xc3\xb8re om disse v\xc3\xa5gale fremmede menn, og gav beskjed om at de skulle ha fritt leide, da han selv \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 m\xc3\xb8te dem og f\xc3\xa5 vite hva de ville._NEWLINE_I Cajamarca kom det i stand et m\xc3\xb8te mellom Pizarro og Atahualpa, og allerede under det f\xc3\xb8rste m\xc3\xb8tet lyktes det Pizarro \xc3\xa5 ta inkaen til fange og holde ham i sin varetekt, inspirert av Cort\xc3\xa9s' tilfangetagning av kong Moctezuma i Aztekerriket. Pizarro fikk Atahualpa til \xc3\xa5 fylle et stort rom i palasset med gullgjenstander for \xc3\xa5 kj\xc3\xb8pe seg fri. Men da Atahualpa hadde oppfylt sin del av avtalen, fikk han likevel ikke friheten, men ble d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den og garrottert. Deretter marsjerte Pizarro videre s\xc3\xb8rover, knuste all motstand og inntok hovedstaden Cuzco. Han ble tatt imot som en venn, ettersom Cuzco hadde v\xc3\xa6rt i krig med Atahualpa. Likevel ble byen plyndret, og den nye inka Manco Inka Yupanqui ble holdt i \xc2\xabforvaring\xc2\xbb p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som Atahualpa._NEWLINE_Det lyktes Manco Inka \xc3\xa5 flykte fra sine \xc2\xabbeskyttere\xc2\xbb, han organiserte en h\xc3\xa6r, og beleiret Cuzco i lengre tid. Etter harde kamper ble beleiringen brutt, men Manco Inka trakk seg opp i fjellene med sin h\xc3\xa6r og fortsatte motstandskampen. Pizarro forlot Cuzco og flyttet ned mot kysten, der han grunnla byen Ciudad de los Reyes (Kongenes by), som senere fikk navnet Lima._NEWLINE_Motstandsh\xc3\xa6ren til Manco Inka syntes \xc3\xa5 skulle lykkes med \xc3\xa5 gjenerobre kontrollen over Inkariket, og en periode var det bare byene Lima og Cuzco som var p\xc3\xa5 spanjolenes hender. Ogs\xc3\xa5 byene var under sterkt press. Men ryktet om Inkarikets rikdommer hadde kommet mange flere conquistadorer for \xc3\xb8ret, og de kom str\xc3\xb8mmende i hundretall nordfra. De kom til Pizarro i Lima og tilb\xc3\xb8d sine tjenester, og i 1537 lyktes det dem \xc3\xa5 knuse Manco Capac og hans h\xc3\xa6r i et voldsomt slag utenfor Lima og drive dem opp i fjellene for godt. Inkariket var i Pizarros og hans venners hender._NEWLINE_Erobringen av inkariket var et prosjekt igangsatt som et samarbeid mellom Pizarro og Diego de Almagro, som under erobringen i alle sammenhenger hadde kommet til kort i forhold til Pizarro.  Almagro krevde til slutt sin del av byttet i 1535, og Inkariket ble i realiteten delt i to, der Almagro hersket i Cuzco. Men dette kunne ikke vedvare, og i et slag utenfor Cuzco i 1538 gjorde Pizarro det av med sin rival.  Men i 1541 slo dette tilbake. Mens han sov i sitt hus i Lima, trengte Almagros s\xc3\xb8nn og hans venner inn til ham, og et sverdhugg i halsen, og deretter en rekke hugg drepte ham. Pizarro ble stedt til hvile i Lima, hvor hans legeme fremdeles kan sees i en glasskiste."