b"\n_START_ARTICLE_\nW.V. Awdry\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nHan var den eldste av to s\xc3\xb8nner i en prestefamilie, og arvet b\xc3\xa5de presteyrket og jernbaneinteressen etter sin far. Han vokste opp i Box i Wiltshire, blant annet i huset \xc2\xabJourney's End\xc2\xbb; to hundre meter fra et jernbanespor tilh\xc3\xb8rende Great Western Railway. Her var det en bakke, og Wilbert skal ha fantasert om at lokomotivene \xc2\xabsnakket sammen\xc2\xbb. Han mente at et lokomotiv sa \xc2\xabI can't do it! I can't do it! I can't do it!\xc2\xbb\xc2\xbbog et hjelpende lokomotiv kunne si \xc2\xabYes, you can! Yes, you can! Yes, you can\xc2\xbb. Dette skal ha v\xc3\xa6rt inspirasjonen til historien \xc2\xabEdward & Gordon\xc2\xbb._NEWLINE_Han ble ordinert til prest i den anglikanske kirken i 1936. I 1938 giftet han seg med Margaret Wale, og paret fikk tre barn. Awdry ble pasifist i 1937, og dette skapte uenighet med hans dav\xc3\xa6rende biskop slik at han ble overf\xc3\xb8rt til et annet bisped\xc3\xb8mme, i Birmingham.  Der bodde han til 1946. Han flyttet deretter til Cambridgeshire, og etter at han pensjonerte seg i 1965 bodde han resten av livet i Stroud._NEWLINE_Awdrys interesse for jernbaner var sterk, og han jobbet i 1950-\xc3\xa5rene som frivillig kondukt\xc3\xb8r p\xc3\xa5 museumsjernbanen Talyllyn Railway i Wales, som ogs\xc3\xa5 var inspiasjonskilden til Skarloey Railway i b\xc3\xb8kene._NEWLINE_Han mottok Order of the British Empire i 1996. Brian Sibleys biografi om ham, The Thomas the Tank Engine Man, utkom i 1995. Awdry donerte deler av sitt arbeidsrom til The Narrow Gauge Railway Museum."