b'\n_START_ARTICLE_\nArabisk\n_START_SECTION_\nKlassifikasjon\n_START_PARAGRAPH_\nArabisk er et spr\xc3\xa5k i den semittiske spr\xc3\xa5kgruppen, og er n\xc3\xa6rt beslektet med for eksempel hebraisk. I likhet med hebraisk stammer arabisk blant annet fra akkadisk. Arabisk som spr\xc3\xa5k er 2000 \xc3\xa5r gammelt. Tradisjonelt er arabisk klassifisert som et s\xc3\xb8rvestsemittisk spr\xc3\xa5k, sammen med etiopisk og s\xc3\xb8r-arabisk.\n_START_SECTION_\nStandard og dialekt\n_START_PARAGRAPH_\nArabisk best\xc3\xa5r av standardarabisk (MSA), ogs\xc3\xa5 kalt fousha [\xe2\x80\x98s\xe2\x80\x99 og \xe2\x80\x98h\xe2\x80\x99 uttalt hver for seg] (\xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x84\xd8\xba\xd8\xa9 \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xb9\xd8\xb1\xd8\xa8\xd9\x8a\xd8\xa9 \xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x81\xd8\xb5\xd8\xad\xd9\x89, al-lu\xc4\xa1atu l-\xca\xbfarabiyatu l-fu\xe1\xb9\xa3\xe1\xb8\xa5\xc4\x81) og klassisk arabisk (\xd8\xb9\xd8\xb1\xd8\xa8\xd9\x8a\xd8\xa9 \xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x82\xd8\xb1\xd8\xa2\xd9\x86, koranisk uttale: \xca\xbfarabiyatu l-qur\xca\xbf\xc4\x81ni). MSA er et begrep mest brukt av vestlige lingvister. Arabere selv refererer sjeldnere til dette skillet, og snakker gjerne bare om fousha og dialekt (\xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x84\xd9\x8e\xd9\x87\xd9\x92\xd8\xac\xd9\x8e\xd8\xa9, bl. a. al-lahja). Det finnes ogs\xc3\xa5 flere lokale talem\xc3\xa5l eller dialekter. Det er store forskjeller mellom arabiske dialekter, st\xc3\xb8rre enn for eksempel mellom skandinaviske spr\xc3\xa5k. Dialektene er regionale, med mange lokale avarter. Det eksisterer ogs\xc3\xa5 dialekter som blir brukt av spesielle grupper, som nomadefolk (beduiner) eller religi\xc3\xb8se minoriteter. Derimot er skriftlig standardarabisk noks\xc3\xa5 ensartet, slik at man uten st\xc3\xb8rre problemer kan lese aviser fra ulike arabiske land._NEWLINE_Vestlige spr\xc3\xa5kforskere har betegnet den arabiske spr\xc3\xa5ksituasjonen som diglossi. Dette betyr at standardspr\xc3\xa5ket regnes som et till\xc3\xa6rt spr\xc3\xa5k. Ingen har MSA som morsm\xc3\xa5l selv om mange velutdannede personer kan hevde h\xc3\xb8y kompetanse i talt MSA. Kunnskapen om dette spr\xc3\xa5ket kommer gjennom utdanning, religi\xc3\xb8se skoler, media og lignende institusjoner._NEWLINE_Fordi analfabetisme fortsatt er utbredt i deler av den arabiske verden, har mange brukere av diverse dialekter liten eller ingen kunnskap i MSA. Muntlig realisering av MSA (slik som i radio og fjernsyn) kan derfor ofte falle for d\xc3\xb8ve \xc3\xb8rer.\n_START_SECTION_\nGeografisk utbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nSpr\xc3\xa5ket snakkes i Midt\xc3\xb8sten og Nord-Afrika. 99% av all arabisk tekst skrives p\xc3\xa5 MSA. N\xc3\xa5r det gjelder det skrevne ord er alts\xc3\xa5 MSA s\xc3\xa5 \xc3\xa5 si helt ener\xc3\xa5dende, b\xc3\xa5de i aviser, magasiner, blader og n\xc3\xa5r det gjelder faglitteratur og skj\xc3\xb8nnlitteratur. MSA er ogs\xc3\xa5 det som brukes mest i TV og radio, samt det spr\xc3\xa5ket som anvendes i alle formelle sammenhenger. MSA bygger p\xc3\xa5 klassisk arabisk. Grammatikken er nesten uendret, men ordbruken skiller seg vesentlig fra historisk bruk; det fins mengder av semantiske nytolkninger.\n_START_SECTION_\nSkriftsystem\n_START_PARAGRAPH_\nDet er et eget arabisk alfabet for det arabiske spr\xc3\xa5ket, og skrives fra h\xc3\xb8yre mot venstre. I tillegg finnes det skrifttegn for korte vokaler, kasusendelser, ligaturer og diakriter. Disse skrifttegnene brukes i liten grad i vanlig skrift, men i Koranen og enkelte andre religi\xc3\xb8se tekster. I moderne bruk brukes disse skrifttegnene ellers bare i situasjoner der misforst\xc3\xa5elser ellers kan oppst\xc3\xa5.\n_START_SECTION_\nGrammatikk\n_START_PARAGRAPH_\nAlle arabiske ord har r\xc3\xb8tter, og disse r\xc3\xb8ttene best\xc3\xa5r som regel av to eller tre konsonanter. Alle ord innen en bestemt rot er relaterte. N\xc3\xa5r man har l\xc3\xa6rt seg hvordan dette fungerer, kan en gjette seg fram til meningen av et ukjent ord, om man kjenner et annet ord i samme rot._NEWLINE_MSA et VSO-spr\xc3\xa5k, det vil si at verbet normalt kommer f\xc3\xb8rst i en setning, etterfulgt av subjektet og deretter objektet, som i eksemplet  yu\xe1\xb8\xa5ibbu al-m\xc4\x81liku al-m\xc4\x81likata (elsker kongen dronningen) \xe2\x80\x93 \xc2\xabKongen elsker dronningen\xc2\xbb. I dialektene er den vanligste setningsoppbygningen SVO, alts\xc3\xa5 som i norsk: (Egyptisk dialekt) ana \xc5\xa1arabt al-\'ahwe \xe2\x80\x93 \xc2\xabJeg drakk kaffe\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nVerb\n_START_PARAGRAPH_\n\xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x81\xd8\xb9\xd9\x84   al-fi\xe1\xb6\x9cl_NEWLINE_Arabiske verb er basert p\xc3\xa5 r\xc3\xb8tter, oftest tre konsonanter (noen ganger fire), som g\xc3\xa5r igjen gjennom alle paradigmene. Foran, bak og mellom disse rotkonsonantene fylles vokalm\xc3\xb8nstre og konsonantprefiks, -suffiks og -infiks. Roten representerer en semantisk kjerne (f.eks. \xe2\x80\x99\xe2\x80\x99k-t-b\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99 \xc2\xab\xc3\xa5 skrive\xc2\xbb, \xe2\x80\x99\xe2\x80\x99q-t-l\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99 \xc2\xab\xc3\xa5 drepe\xc2\xbb, \xe2\x80\x99\xe2\x80\x99\xe1\xb8\xa5-b-b\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99 \xc2\xab\xc3\xa5 elske\xc2\xbb). Fra roten dannes substantiv, adjektiv og verb. Roten kan forekomme i femten ulike former, og det er disse som utgj\xc3\xb8r b\xc3\xb8yningsstammen til verbene. Formene assosieres med ulike semantiske funksjoner, men ikke alle r\xc3\xb8tter tar i bruk alle former, s\xc3\xa5 formene b\xc3\xb8r helst ses som leksikalske kategorier. Rotkonsonanten kan betegnes av R\xe2\x82\x81, R\xe2\x82\x82 og R\xe2\x82\x83 for henholdsvis den f\xc3\xb8rste, andre og tredje rotkonsonanten.\n_START_SECTION_\nDialekter\n_START_PARAGRAPH_\nMSA skrives i aviser, men brukes ikke muntlig i uformelle, dagligdagse sammenhenger. Her er det \xc2\xabdialekter\xc2\xbb eller mer presist talem\xc3\xa5let som kommer inn i bildet, nemlig den regionale arabisken. Denne varierer sterkt fra omr\xc3\xa5de til omr\xc3\xa5de. Vi kan dele opp talem\xc3\xa5lsarabisk i to hovedgrupper, vest- og \xc3\xb8starabiske dialekter. De vestarabiske dialektene tales i hele Nord-Afrika med unntak av Egypt. De \xc3\xb8starabiske dialektene anvendes i Midt\xc3\xb8sten og Egypt. Talem\xc3\xa5lsarabisk skrives sjelden \xe2\x80\x93 med unntak av dialogpartier i for eksempel et dramamanuskript. Den st\xc3\xb8rste og best forst\xc3\xa5tte arabiske dagligdagsarabisken er egyptiskarabisk. Dette skyldes i det alt vesentlige egyptiske filmer og TV-serier. De vestarabiske dialektene er de som har de st\xc3\xb8rste variasjonene, og de som er mest p\xc3\xa5virket av andre spr\xc3\xa5k, som fransk, berbisk og andre spr\xc3\xa5k. Kommunikasjon mellom vestarabiske og \xc3\xb8starabiske dialektbrukere kan by p\xc3\xa5 store problemer. Det har v\xc3\xa6rt vanlig \xc3\xa5 vurdere dialektbruk i offentlige sammenhenger som noe negativt. Men i de senere \xc3\xa5rene er dialektbruk i offisielle sammenhenger blitt mer utbredt. Dette varierer sterkt mellom regionene, men blant annet i Egypt og deler av Levanten er det i politiske sammenhenger vanlig \xc3\xa5 bruke dialekt med stort innslag av ord fra MSA. Dette er for eksempel sv\xc3\xa6rt utbredt i Libanon. Noen lingvister kaller dette for wusta, \xc2\xabmellom-fousha\xc2\xbb._NEWLINE_Arabisk er ogs\xc3\xa5 det offisielle religi\xc3\xb8se spr\xc3\xa5ket i islam. Koranen er skrevet p\xc3\xa5 klassisk arabisk, ogs\xc3\xa5 er kjent som koransk arabisk. Dette var talespr\xc3\xa5ket i Hijaz for rundt 1400 \xc3\xa5r siden da Muhammed levde. Det har endel fonetiske avvik fra det man vanligvis betrakter som klassisk arabisk.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nI den arabiske spr\xc3\xa5khistorien deles utviklingen av det arabiske spr\xc3\xa5ket i to eller tre utviklingsfaser. al-jahiliyya (ignoransens periode) betegner spr\xc3\xa5ksituasjonen f\xc3\xb8r islam. al-arabiyyatu al-fu\xe1\xb9\xa3\xe1\xb8\xa5\xc3\xa2 (Det klare arabiske spr\xc3\xa5ket) eller fu\xe1\xb9\xa3\xe1\xb8\xa5\xc3\xa2 at-tur\xc3\xa2th er det klassiske arabiske spr\xc3\xa5ket, brukt i Koranen og Hadith og i skriftlig og formell arabisk i den tidlige islamske perioden. Spr\xc3\xa5ket var ikke standardisert f\xc3\xb8r \xc3\xa5penbaringen av Koranen. Moderne arabisk blir av og til omtalt som et eget spr\xc3\xa5khistorisk stadium ogs\xc3\xa5 i den arabiske spr\xc3\xa5kforskningen, fu\xe1\xb9\xa3\xe1\xb8\xa5\xc3\xa2 al-had\xc3\xaeth. Dette begrepet er tilsvarende det vestlige spr\xc3\xa5kforskere kaller Modern Standard Arabic (moderne standardarabisk), eller forkortet til MSA._NEWLINE_Det er uenighet om hvorvidt det koranske spr\xc3\xa5ket tilsvarer talem\xc3\xa5let til beduinene i Hijjaz-omr\xc3\xa5det under den islamske profeten Mohammeds levetid. Vestlige spr\xc3\xa5kforskere vil hevde at Koranen l\xc3\xa5 n\xc3\xa6rt en samtidig poetisk standard (h\xc3\xb8yspr\xc3\xa5k), mens det tradisjonelle islamske synet er at Koranen ble \xc3\xa5penbart slik stammene i Mekka snakket. Vi vet imidlertid at det fantes dialektalske forskjeller mellom stammene i \xc3\xb8st- og vest-arabia, noe som ogs\xc3\xa5 kommer til syne i jahiliyya-litteraturen._NEWLINE_Under den islamske ekspansjonen spredte det arabiske spr\xc3\xa5ket seg til omr\xc3\xa5der der arabisk tidligere ikke ble snakket. Gradvis erstattet arabisk lokale talem\xc3\xa5l, blant annet i Syria, Irak og Egypt og senere delvis i Nord-Afrika. De f\xc3\xb8rste arabiske dialektene skal ha oppst\xc3\xa5tt i milit\xc3\xa6rgarnisonene der de islamske h\xc3\xa6rene forskanset seg. Spr\xc3\xa5ket ble forenklet og tok opp i seg ord og uttrykk fra de loakle talem\xc3\xa5lene. Dette ser vi blant annet i Egypt, der mange ord og uttrykk p\xc3\xa5 egyptisk dialekt er hentet fra det koptiske spr\xc3\xa5ket._NEWLINE_Videre oppsto det etter hvert et skille mellom dialektene i byene og i nomadestammene. Dette skillet blir p\xc3\xa5 arabisk kalt \xe1\xb8\xa5\xc3\xa2ydari og biddawi ("sivilisasjonsspr\xc3\xa5k" og "beduinspr\xc3\xa5k"). Dialektene kan i  mange situasjoner skille seg sterkt b\xc3\xa5de syntaktisk og morfologisk fra standardarabisk. I dag mener enkelte spr\xc3\xa5kforskere \xc3\xa5 se tendenser til at de arabiske dialektene n\xc3\xa6rmer seg hverandre p\xc3\xa5 grunn av felles massemedia, blant annet film og satellitkanaler i den arabiske verden. Den egyptiske filmindustrien og musikk-kanalene er ofte siterte eksempler. Samtidig er mange av dialektene utenfor byene i nedgang p\xc3\xa5 grunn av sterk urbanisering i de fleste omr\xc3\xa5dene av den arabiske verden.'