b'\n_START_ARTICLE_\nUt av Eden\n_START_PARAGRAPH_\nUt av Eden (engelsk Out of Eden) er en bok om menneskenes historie etter at de forlot Afrika. Boka er skrevet av Stephen Oppenheimer og ble utgitt i London i 2003. Den er utgitt i USA med tittelen The Real Eve (Den virkelige Eva) i 2004._NEWLINE_Boka baserer seg i stor grad p\xc3\xa5 genetikk, som st\xc3\xb8ttes opp med vurderinger basert p\xc3\xa5 naturhistoriske unders\xc3\xb8kelser og tolkninger, spr\xc3\xa5kvitenskap og arkeologiske funn. Det er s\xc3\xa6rlig mitokondrielt DNA som dr\xc3\xb8ftes, men konklusjonene underbygges ogs\xc3\xa5 av unders\xc3\xb8kelser av Y-kromosomer._NEWLINE_Boka bygger p\xc3\xa5 Discovery Channel-dokumentarfilmen The Real Eve fra 2002._NEWLINE_Boka beskriver Oppenheimers fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 fortolke en del hovedpunkter i menneskenes historie. Andre forskere har andre forslag til hvordan utviklingen har v\xc3\xa6rt, s\xc3\xa5 dette temaet vil v\xc3\xa6re gjenstand for vitenskapelige diskusjoner i mange \xc3\xa5r f\xc3\xb8r en eventuelt oppn\xc3\xa5r noe som likner p\xc3\xa5 konsensus._NEWLINE_Nedenfor gjengis en del hovedpunkter slik Oppenheimer ser utviklingen av menneskenes utbredelse utenfor Afrika._NEWLINE_Se ogs\xc3\xa5 artikkelen Tidlige menneskelige folkevandringer.\n_START_SECTION_\nForhistorien\n_START_PARAGRAPH_\nBoka starter med at det i Afrika for 100-200\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden levde flere moderne mennesker med ulike grupper av mitokondrielle DNA og Y-kromosomer spredd over kontinentet._NEWLINE_Mennesker hadde en utvandring ut av Afrika til Levanten i en gunstig klimatisk periode for omkring 125\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden, men d\xc3\xb8de ut da klimaet endret seg igjen for om lag 90\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden._NEWLINE_En del afrikanere levde p\xc3\xa5 nord\xc3\xb8stkysten av Afrika, i hovedsak dagens Eritrea, Somalia og Etiopia. Noen levde av det de kunne fange, fiske og h\xc3\xb8ste av sj\xc3\xb8mat langs strendene. Oppheimer kaller dem strandloffere (engelsk beachcombers).\n_START_SECTION_\nUtvandringen fra Afrika til Jemen\n_START_PARAGRAPH_\nFor om lag 85\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden var det istid p\xc3\xa5 jorda. Isbreene bandt opp store mengder vann og vannstanden var ca 100m lavere enn i dag. Stredet ble da sv\xc3\xa6rt lite, og mennesker har krysset stredet over til Jemen. Hele Nord-Afrika var sammen med Midt\xc3\xb8sten \xc3\xb8rken, og uframkommelig for mennesker._NEWLINE_Det har trolig v\xc3\xa6rt en gruppe, men p\xc3\xa5 grunn av genetisk drift ble bare en kvinne (med haplogruppe L3, som Oppenheimer kaller Eva) og en mann (med haplogruppe M168, som Oppeheimer kaller Adam), stammor og stamfar til alle som senere bosatte seg utenfor Afrika. Eva var stammor til haplogruppene M og N. Adam var stamfar for haplogruppene C, D/E (ogs\xc3\xa5 kalt YAP) og F._NEWLINE_N\xc3\xa5r mange mennesker med haplogruppe M i dag finnes i Nord\xc3\xb8st-Afrika mener Oppenheimer at det var tilbakeflytting fra Midt\xc3\xb8sten og tilbake til Afrika p\xc3\xa5 et langt senere tidspunkt.\n_START_SECTION_\nStrandlofferne\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa5r en f\xc3\xb8rst hadde krysset stredet var veien \xc3\xa5pen langs kysten til resten av Asia, Australia og Amerika. If\xc3\xb8lge Oppenehimer "spiste" noen grupper seg framover av mat langs strendene, mens andre slo seg ned der det var rikelig med sj\xc3\xb8mat. Utvandrerne har trolig hatt utseende som likner p\xc3\xa5 dagens \xc3\xb8stafrikanere._NEWLINE_Det er gjort funn av moderne mennesker flere steder i Sentral-Asia som er eldre enn et kraftig vulkanutbrudd fra Tobavulkanen p\xc3\xa5 Sumatra for 74\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden. Funnene l\xc3\xa5 under asken, og en har da en sikker minimumsdatering p\xc3\xa5 hvor langt menneskene var kommet f\xc3\xb8r vulkanutbruddet. Noen steder er det likevel ikke \xc3\xa5penbart om det var moderne mennesker eller andre menneskearter som brukte redskapene._NEWLINE_I dag mener Oppenheimer at en finner spor etter disse f\xc3\xb8rste utvandrerne \xe2\x80\x93 lofferne \xe2\x80\x93 flere stedet og de har klare negroide trekk. Det er p\xc3\xa5 \xc3\xb8yer i Pakistan, i Andamanene, aetafolket i Filippinene, aboriginene i Australia, noen mindre grupper i Japan og kanskje Ildlandet i Argentina. Aboriginene i Australia er den mest kjente av disse gruppene.\n_START_SECTION_\nBosetningen i Sentral-Asia og S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia\n_START_PARAGRAPH_\nFra Jemen har en etter hvert flyttet langs kysten til dagens Iran, og s\xc3\xa5 \xc3\xb8stover til Pakistan og India og videre til S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia. Persiabukta var p\xc3\xa5 denne tiden fastland, slik at en ikke trengte \xc3\xa5 dra til dagens Irak._NEWLINE_De fleste \xc3\xb8yene vest for Bali i Indonesia var koblet sammen til et stort fastland p\xc3\xa5 grunn av lav vannstand. De fleste menneskene har p\xc3\xa5 denne tiden bodd p\xc3\xa5 kyststripen fra Jemen til S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia, som n\xc3\xa5 er langt under havflaten._NEWLINE_En har arkeologiske funn etter moderne mennesker som er under vulkanasken fra Tobavulkanen (74.000 \xc3\xa5r siden) i India, S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia og Papua Ny-Guinea.\n_START_SECTION_\nBosetningen i Kina og Sibir\n_START_PARAGRAPH_\nVed lavere vannstand var det stort omr\xc3\xa5de i \xc3\x98st-Asia som var landfast. Japan er n\xc3\xa5 en \xc3\xb8y, men var lenge en del av fastlandet. Sibir og Alaska var forbundet med hverandre._NEWLINE_Steppene i Kina og Sibir var godt jaktterreng i mange tusen \xc3\xa5r. I den siste istiden ble deler av steppene omdannet til \xc3\xb8rken. Folk fra steppene trakk mot kystene, og noen nordover mot Alaska. I S\xc3\xb8r-Kina er de eldste funnene etter mennesker for 69\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden._NEWLINE_Noen av de eldste funnene etter mennesker i Sibir er ved Bajkalsj\xc3\xb8en, for omkring 40\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden._NEWLINE_Ved gjenerobringen av steppene etter at istidene fra ca 13\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden var det menneskegrupper med mongolske trekk som ble de dominerende i omr\xc3\xa5det. Hvorfor denne gruppen ble den dominerende viser Oppenheimer til at det er mange teorier om. Oppenheimer mente at de kom fra S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia og flyttet nordover.\n_START_SECTION_\nBosetningen av Australia\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 grunn av vannstanden var det bare et mindre strede mellom Indonesia og Australia, og denne strekningen har trolig v\xc3\xa6rt krysset av mennesker for omkring 65\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden. De eldste spor etter mennesker i Nord-Australia mener Oppenheimer er kring 60\xc2\xa0000 \xc3\xa5r gamle._NEWLINE_N\xc3\xa5r havniv\xc3\xa5et siden \xc3\xb8kte ble Australia isolert, og befolkningen utviklet seg uavhengig av S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia.\n_START_SECTION_\nBosettingen av Europa\n_START_PARAGRAPH_\nKlimaet ble bedre for om lag 50\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden, noe som gjorde ferdsel mulig fra Persiabukta til Europa. Havniv\xc3\xa5et var steget kraftig. Persiabukta var igjen en bukt, og mennesker bosatte seg i de fruktbare dalene i Irak._NEWLINE_Fra Irak har mennesker dratt til Kaukasus og Lilleasia, og derfra inn i Europa. De f\xc3\xb8rste spor etter mennesker i Europa er om lag 47\xc2\xa0000 \xc3\xa5r gamle.  En gruppe har ogs\xc3\xa5 dratt til Levanten._NEWLINE_I Europa har menneskene m\xc3\xb8tte menneskearten neandertalere, som de etter hvert ukonkurrerte, og d\xc3\xb8de ut for om lag 27\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden. Oppenheimer mener at det i Europa foregikk en stor forbedring av steinredskaper og v\xc3\xa5pen i forhold til det andre mennesker og det neandertalere brukte p\xc3\xa5 denne tiden, og at disse innovasjonen var en viktig grunn til at neandertalerne forsvant._NEWLINE_I siste istid (10\xc2\xa0000 \xe2\x80\x93 19\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden) har menneskene s\xc3\xb8kt tilflukt i S\xc3\xb8r-Europa og \xc3\x98st-Europa, f\xc3\xb8r de igjen dro nordover etter istiden. Hovedgruppene bodde i Spania, Rivieraen, Italia, Balkan og Ukraina. Sju ulike mitokondriegrupper overlevde i Europa p\xc3\xa5 denne tiden.\n_START_SECTION_\nBosetningen av Amerika\n_START_PARAGRAPH_\nOppenheimer argumenterer i hovedsakelig ut fra genetiske studier at Amerika ble bosatt i flere b\xc3\xb8lger via Alaska for mer enn 22\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden. Oppenheimer viser til omr\xc3\xa5det omkring Bajkalsj\xc3\xb8en, S\xc3\xb8r-Kina og Japan som de mest sannsynlige hjemlandene for gruppene._NEWLINE_Ved istidens maksimum (19\xc2\xa0000 \xe2\x80\x93 13\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden) var muligheten for \xc3\xa5 komme til Amerika fra Sibir borte. Innbyggerne har s\xc3\xb8kt tilflukt i hovedsak i S\xc3\xb8r-Amerika. N\xc3\xa5r istiden ble slutt har de igjen flyttet nordover og bosatt seg i Nord-Amerika._NEWLINE_Han argumenter ogs\xc3\xa5 at det er st\xc3\xb8rre spredning i spr\xc3\xa5kgrupper i S\xc3\xb8r-Amerika enn i Nord-Amerika, og at det derfor har bodd mennesker der vesentlig lengre enn i nord.\n_START_SECTION_\nBosettingen i Nord-Afrika\n_START_PARAGRAPH_\nFra Spania har mennesker krysset stredet ved Gibraltar, og bosatt seg i Marokko._NEWLINE_Fra Levanten har en bosatt seg nord i dagens Egypt._NEWLINE_Fra bosetningene i Marokko og Egypt mener s\xc3\xa5 Oppenheimer at resten av Nord-Afrika ble befolket.'