b'\n_START_ARTICLE_\nFriedrich Gogarten\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nGogarten studerte teologi til 1912 i Jena, Berlin og Heidelberg. De l\xc3\xa6rere som preget ham mest var Adolf von Harnack, Ernst Troeltsch og Wilhelm Herrmann.\n_START_SECTION_\nPrest, professor\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble i 1925 prest i Dorndorf og privatdosent i systematisk teologi ved universitetet i Jena, og ble senere professor i systematisk teologi ved universitetet i Breslau (1931\xe2\x80\x9335) og universitetet i G\xc3\xb6ttingen (1935\xe2\x80\x9355)._NEWLINE_Under Barths ledelse skilte Gogarten seg fra den fremherskende liberalteologi slik den var representert av Albrecht Ritschl og andre. Han stilte seg i motsetning til den historisisme og  antroposentrisme som florerte i protestantisk teologi p\xc3\xa5 1800-tallet ved \xc3\xa5 vektlegge den absolutte antitese mellom Gud og menneske._NEWLINE_Blant hans mest kjente og samtidsig mest omdiskuterte skrifter erDie religi\xc3\xb6se Entscheidung (1921), Von Glauben und Offenbarung (1923), Illusionen (1926) og Theologische Tradition und theologische Arbeit (1927). Et av hans viktigste arbeider var Politische Ethik (1932), der han utvikler en \xc2\xabordningsteologi\xc2\xbb som kom til \xc3\xa5 f\xc3\xa5 stor betydning i senere luthersk teologi. Den fremste skapelseordningen er i f\xc3\xb8lge Friedrich Gogarten staten, hvis oppgave er \xc3\xa5 st\xc3\xa5 i mot de verste konsekvensene av menneskets synd. Gogarten skiller skarpt mellom lov og evangelium, noe som ledet ham til den slutning at det ikke finnes noen spesifikt kristen sosialetikk.'