b"\n_START_ARTICLE_\nArthur Christopher Benson\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8nn av Edward White Benson, som ble erkebiskop av Canterbury i 1883, og bror til Edward Frederic Benson og Robert Hugh Benson. En onkel var filosofen Henry Sidgwick. Familien Benson var usedvanlig velutdannet og evnerik, men det var ogs\xc3\xa5 tragedie i dens historie: En s\xc3\xb8nn og en datter d\xc3\xb8de unge, datteren Margaret Benson led \xe2\x88\x92 som Arthur selv \xe2\x88\x92 tungt under en psykisk lidelse. Sannsynligvis var flere av dem manisk-depressive (bipolar lidelse), noe de kan ha arvet fra faren. Ingen av barna giftet seg.\n_START_SECTION_\nForfatter\n_START_PARAGRAPH_\nTil tross for sin sykdom ble Arthur en fremragende l\xc3\xa6rer, og meget produktiv forfatter. Han ble utdannet ved Eton og King\xe2\x80\x99s College i Cambridge. _NEWLINE_Fra 1885 til 1903 underviste han selv ved Eton og vendte s\xc3\xa5 tilbake til Cambridge for \xc3\xa5 forelese om engelsk litteratur ved Magdalene College. Fra 1915 til 1925 ledet han dette College. Fra 1906 var han blant lederne av Gresham's School._NEWLINE_A.C. Benson skrev en stor mengde kontemplative essayer og dikt, samt en rekke biografiske verker, blant annet om faren i 1900 og broren Robert Hugo i 1915. Sammen med vicomte Esher utgav han dronning Victorias brev i 1907._NEWLINE_Bensons allment mest kjente verk er diktet \xc2\xabLand of Hope and Glory\xc2\xbb, som synges til Sir Edward Elgars \xc2\xabPomp and Circumstance March No 1\xc2\xbb p\xc3\xa5 Last Night of the Proms. Hvert \xc3\xa5r i september avslutter det sommersesongens s\xc3\xa5kalte promenadekonserter (Proms) i Royal Albert Hall i London. Dette verk ble oppf\xc3\xb8rt f\xc3\xb8rste gang den 19. oktober 1901. Den er den f\xc3\xb8rste av seks marsjer som ble skrevet til kong Edvard VIIs kroning i 1902. Benson la til refrengets tekstlinjer, som innledes med Land of Hope and Glory... Denne kan h\xc3\xb8res sunget av entusiastiske fotballfans og forekommer i mange filmer og andre sammenhenger og har ofte f\xc3\xa5tt speile kj\xc3\xa6rligheten til det britiske likesom storslagen feststemning i allmennhet."