b'\n_START_ARTICLE_\nKontaktutvalget mellom innvandrerbefolkningen og myndighetene\n_START_SECTION_\nUtvalgets mandat\n_START_PARAGRAPH_\nI utvalgets mandat heter det:_NEWLINE_"Kontaktutvalget mellom innvandrerbefolkningen og myndighetene (KIM) er et r\xc3\xa5dgivende, uavhengig organ for myndighetene i saker som ang\xc3\xa5r personer med innvandrerbakgrunn .... KIM [kan] ha dialog med departementer og andre offentlige myndigheter, fag- og forskningsmilj\xc3\xb8er, politiske partier, interesseorganisasjoner og andre relevante samarbeidspartnere om alle prinsipielle sider ved norsk politikk som ang\xc3\xa5r _NEWLINE_innvandrere og deres barn."\n_START_SECTION_\nUtvalgets organisering\n_START_PARAGRAPH_\nFra 1.1.2010 best\xc3\xa5r KIM av 24 personer: Leder og 23 representanter for innvandrerbefolkningen oppnevnt fra 19 fylker etter nominasjon av innvandrerorganisasjonene._NEWLINE__NEWLINE_Fra KIM f\xc3\xb8rst ble opprettet i 1984 og fram til 2003, besto KIM av ett forum som omfattet b\xc3\xa5de representanter fra politiske partier, forvaltningen og innvandrerorganisasjoner._NEWLINE__NEWLINE_Fra 2003 \xe2\x80\x93 2009 ble utvalget omstrukturert med to fora med ulike funksjoner: Et Innvandrerforum med r\xc3\xa5dgivende funksjon best\xc3\xa5ende av personer med innvandrerbakgrunn fra ulike regioner i Norge, og Et Kontaktutvalg med dialogfunksjon best\xc3\xa5ende av medlemmene i Innvandrerforum i tillegg til representanter for sentrale myndigheter, de politiske partiene p\xc3\xa5 Stortinget og Kommunenes Sentralforbund._NEWLINE__NEWLINE_Fra 2010 er utvalget uten fast representasjon fra politiske partier og forvaltningen. Utvalgets dialogfunksjon skal ivaretas ved at utvalget selv inviterer politiske partier og forvaltningsmyndigheter til dialog fra sak til sak.\n_START_SECTION_\n1980 \xe2\x80\x93 1983: forarbeidet\n_START_PARAGRAPH_\nI 1980, la Kommunal- og arbeidsdepartementet frem en stortingsmelding om Norges innvandrerpolitikk \xe2\x80\x93 St.meld. 74 (1980/81). Under Kommunal- og milj\xc3\xb8vernkomiteens behandling av denne meldingen, m\xc3\xb8tte komiteen en rekke delegasjoner fra innvandrernes organisasjoner som understreket at det var behov for en offentlig kontaktflate mellom innvandrerbefolkningen og de norske myndighetene._NEWLINE__NEWLINE_I Komiteens innstilling dr\xc3\xb8ftes behovet for et kontaktorgan mellom innvandrernes organisasjoner og myndighetene. i Stortingsinnstilling nr S. 183/1981 heter det:_NEWLINE_...det vil v\xc3\xa6re en praktisk ordning for \xc3\xa5 styrke kontakten med norske myndigheter, at det opprettes et kontaktorgan med representasjon fra organisasjonene for \xc3\xa5 samordne innvandrernes syn p\xc3\xa5 saker som ang\xc3\xa5r dem.  En slik styrket kontakt og et forbedret samarbeid mellom myndighetene og innvandrerorganisasjonene synes \xc3\xa5 v\xc3\xa6re helt p\xc3\xa5krevet i sv\xc3\xa6rt mange sammenhenger for \xc3\xa5 sikre innvandrerne innflytelse p\xc3\xa5 saker som ang\xc3\xa5r dem og for \xc3\xa5 sikre de mest hensiktsmessige l\xc3\xb8sninger p\xc3\xa5 problemer som oppst\xc3\xa5r, samt \xc3\xa5 forhindre at misforst\xc3\xa5elser oppst\xc3\xa5r blant annet som f\xc3\xb8lge av manglende informasjon._NEWLINE_Etter en rekke m\xc3\xb8ter mellom innvandrerforeninger og myndighetene i 1981-1983, ble ulike modeller for sammensetning av og mandat for et slikt kontaktorgan dr\xc3\xb8ftet. Mens departementet gikk inn for et rent innvandrerr\xc3\xa5d, gikk organisasjonene inn for et blandet utvalg med representanter for b\xc3\xa5de innvandrerorganisasjoner, politikere, og fagmyndighetene._NEWLINE_Resultatet ble en pr\xc3\xb8veordning med representanter for innvandrerorganisasjoner, fagmyndighetene og organisasjonslivet.\n_START_SECTION_\nTre pr\xc3\xb8veperioder: 1984-1993\n_START_PARAGRAPH_\nFra KIM ble oppnevnt for f\xc3\xb8rste gang i 1984, var utvalget en pr\xc3\xb8veordning. Det var meningen at etter pr\xc3\xb8veperiode at utvalget kunne bli permanent. B\xc3\xa5de ved annen- og tredjegangsoppnevningen  ble det imidlertid klart at utvalget ikke hadde funnet en form som b\xc3\xa5de innvandrerorganisasjonene of myndighetene f\xc3\xb8lte seg komfortable med.\n_START_SECTION_\n1984-86\n_START_PARAGRAPH_\nKIM ble opprettet f\xc3\xb8rste gang i 1984 med 30 medlemmer. Tidligere Kommunalminister Harriet Andreassen ledet utvalget. _NEWLINE_Fra myndighetene m\xc3\xb8tte representanter for Kommunal- og arbeidsdepartementet, Justisdepartementet, Kirke- og undervisningsdepartementet, Sosialdepartementet, Kultur- og vitenskapsdepartementet, Statens utlendingskontor og Statens flyktningesekretariat._NEWLINE__NEWLINE_Fra norske organisasjoner m\xc3\xb8tte representanter for Landsorganisasjonen, Norsk arbeidsgiverforening, Norske kommuners sentralforbund, Landsr\xc3\xa5det for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner og Norsk studentunion._NEWLINE__NEWLINE_Fra innvandrersiden m\xc3\xb8tte representanter for innvandrere fra Oslo, Agder, \xc3\x98stfold, Vestfold, Rogaland, Hordaland, og Tr\xc3\xb8ndelag._NEWLINE_ _NEWLINE_Evalueringen av perioden:_NEWLINE_En evalueringsgruppe ble nedsatt av KIM til \xc3\xa5 vurdere b\xc3\xa5de utvalgets arbeid, sammensetning og mandat._NEWLINE__NEWLINE_Evalueringsgruppen var kritisk til at myndighetene i utvalget hadde v\xc3\xa6rt stort sett passive, og kun i liten grad hadde tatt opp saker i utvalget. Dette f\xc3\xb8rte til at en rekke sm\xc3\xa5saker ble tatt opp av innvandrermedlemmer i utvalget, mens st\xc3\xb8rre prinsipielle forhold ikke ble dr\xc3\xb8ftet. Samtidig stilte gruppen seg kritisk til at de r\xc3\xa5d og anbefalinger som utvalget fremmet, kun i liten grad ble tatt hensyn til._NEWLINE__NEWLINE_Evalueringsgruppen fremmet forslag om at b\xc3\xa5de utvalgets mandat og sammensetning skulle endres i fremtiden i fire forhold:_NEWLINE_opprettelse av et innvandrerr\xc3\xa5d med representanter fra hele landet._NEWLINE_det blandet Kontaktutvalg med representanter for innvandrerr\xc3\xa5det og myndighetene_NEWLINE_politisk representasjon i KIM_NEWLINE_enten leder eller nestleder i utvalget skulle v\xc3\xa6re en innvandrer.\n_START_SECTION_\nMellomspill 1986\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at pr\xc3\xb8veperioden utl\xc3\xb8p den 1.1.1986, gikk Kommunal- og arbeidsdepartementet inn for \xc3\xa5 videref\xc3\xb8re utvalget i samme form som f\xc3\xb8r, og anmodet organisasjonene i de ulike landsdeler om \xc3\xa5 foresl\xc3\xa5 nye representanter til KIM. Det nye Kontaktutvalget skulle dr\xc3\xb8ftes p\xc3\xa5 en landskonferanse i Oslo i juni._NEWLINE__NEWLINE_Misn\xc3\xb8ye blant innvandrerforeninger i Oslo f\xc3\xb8rte til at de utpekte representanter ikke m\xc3\xb8tte i KIM f\xc3\xb8r visse endringer ble foretatt i utvalgets sammensetning og mandat. For det f\xc3\xb8rste, skulle stortingspolitikere tas med i utvalget, for det andre skulle utvalget oppnevnes av regjeringen, ikke av departementet, for det tredje skulle det v\xc3\xa6re anledning til \xc3\xa5 avholde landsomfattende konferanser for innvandrerorganisasjoner._NEWLINE__NEWLINE_En landskonferanse i juni 1986 sluttet seg til denne innstillingen, og nedsatte en forhandlingsdelegasjon som fikk mandat til \xc3\xa5 formulere innvandrerorganisasjonenes krav og legge disse fram for kommunalministeren._NEWLINE__NEWLINE_Som resultat av disse forhandlinger, erstattet departementet de norske organisasjoner i utvalget med de politiske partier som satt p\xc3\xa5 Stortinget. Videre skulle utvalget selv velge nestleder (underforst\xc3\xa5tt en innvandrerrepresentant).  For det tredje aksepterte departementet at KIM kunne arrangere landsomfattende konferansene dersom utvalget s\xc3\xa5 behov for dette. _NEWLINE__NEWLINE_B\xc3\xa5de Departementet og innvandrerorganisasjonene ans\xc3\xa5 den nye sammensetning som en pr\xc3\xb8veordning og \xc3\xb8nsket at utvalget skulle evalueres p\xc3\xa5 ny ved slutten av perioden. Derfor skjedde oppnevningen ikke i regjeringen, men i departementet.\n_START_SECTION_\n1987-1989\n_START_PARAGRAPH_\nI neste perioden ble KIM ledet av Gro Balas og Shahbaz Tariq ble valgt til nestleder. _NEWLINE__NEWLINE_Fem politiske partier ble representert i utvalget: Arbeiderpartiet, H\xc3\xb8yre, Sosialistisk venstreparti, Senterpartiet og Kristelig folkeparti._NEWLINE__NEWLINE_Ordningen med landsomfattende innvandrerkonferanser ble innf\xc3\xb8rt og det ble i alt avholdt 5 konferanser i perioden._NEWLINE__NEWLINE_Under perioden, ble det foretatt store forandringer i organiseringen av statens forvaltning av utlendings- og innvandrersaker, bl. a. opprettelse av UDI, omstrukturering av ansvaret for flyktningmottak, og sammensl\xc3\xa5ing av SIBO og FLYBO til SIFBO. UDI ble representert i utvalget istedenfor flyktningesekretariat og utlendingskontoret, og SIFBO fikk et medlem i utvalget._NEWLINE__NEWLINE_Under Kommunal- og arbeidsdepartementets evaluering av utvalgets andre pr\xc3\xb8veperiode, gikk departementet p\xc3\xa5 nytt inn for et rent innvandrerr\xc3\xa5d med et mindre, tilh\xc3\xb8rende, kontaktutvalg, men denne ordning igjen ble sett p\xc3\xa5 med skepsis av innvandrerkonferansen i Bergen, der forslaget ble dr\xc3\xb8ftet. Innvandrerkonferansen gikk inn for \xc3\xa5 innf\xc3\xb8re regelmessige regionale konferanser, slik at samr\xc3\xa5ding mellom innvandrerforeninger lokalt ble styrket, og ba departementet om \xc3\xa5 utrede videre mulighetene for et landsomfattende innvandrerr\xc3\xa5d og tilh\xc3\xb8rende regionale innvandrerr\xc3\xa5d.\n_START_SECTION_\n1990-1992\n_START_PARAGRAPH_\nI denne perioden ble Odd Einar D\xc3\xb8rum oppnevnt som leder og Emrullah G\xc3\xbcrsel valgt som nestleder. _NEWLINE__NEWLINE_Departementet s\xc3\xa5 det ikke som form\xc3\xa5lstjenlig enn\xc3\xa5 \xc3\xa5 opprette KIM som permanent utvalg p\xc3\xa5 bakgrunn av innvandrerorganisasjonenes usikkerhet, slik at ogs\xc3\xa5 tredje utvalget var en pr\xc3\xb8veperiode._NEWLINE__NEWLINE_Representasjonen i utvalget ble til dels endret fra innvandrersiden, i og med en klarere inndeling av landet i 7 regioner. For f\xc3\xb8rste gang fikk Buskerud, Hedmark og Oppland en representant, og Nord-Norge en representant i utvalget p\xc3\xa5 bekostning av en representant fra Oslo og en fra Vestlandet._NEWLINE__NEWLINE_De landsomfattende konferanser ble videref\xc3\xb8rt, med f\xc3\xa6rre og lengre konferanser. Det ble avholdt tre konferanser i perioden._NEWLINE__NEWLINE_Ordningen med regionale konferanser ble innf\xc3\xb8rt i 1989 i forbindelse med valg av representanter til utvalget, og videref\xc3\xb8rt i perioden._NEWLINE__NEWLINE_Utvalget la i perioden vekt p\xc3\xa5 \xc3\xa5 utrede st\xc3\xb8rre saker istedenfor \xc3\xa5 behandle sm\xc3\xa5saker p\xc3\xa5 l\xc3\xb8pende b\xc3\xa5nd. Resultatet ble tre utredninger, om innvandrerungdommens situasjon, om innvandrere og rettssikkerhet, og om aktiv deltakelse i samfunnet. I tillegg ble det igangsatt en utredning av forholdet mellom politiet og minoriteter, og utgitt en rapport fra en landsomfattende konferanse for innvandrerkvinner om innvandrerkvinners situasjon i Norge.\n_START_SECTION_\n1993 \xe2\x80\x93 1995\n_START_PARAGRAPH_\nOdd Einar D\xc3\xb8rum ble gjenoppnevnt som leder for denne perioden. Maria Teresa Storm Bjerke var nestleder i tiden 1993-94 og Amara Ranaweera var nestleder i 1995._NEWLINE__NEWLINE_Sammensetningen av utvalget ble videref\xc3\xb8rt fra forrige periode. Representasjonen p\xc3\xa5 innvandrersiden ble endret etter oppdelingen av landet fra 7 til 13 regioner. I tillegg fikk RV observat\xc3\xb8rstatus i utvalget etter \xc3\xa5 ha blitt valgt inn p\xc3\xa5 Stortinget h\xc3\xb8sten 1993. Kvinneandelen blant innvandrerrepresentantene i utvalget \xc3\xb8kte ogs\xc3\xa5 betraktelig fra 6 av 16 i 1990 til 9 av 17 i 1993._NEWLINE__NEWLINE_Det ble gjennomf\xc3\xb8rt tre landsomfattende konferanser i regi av utvalget i perioden, samt en ekstraordin\xc3\xa6r konferanse i samarbeid med Barne- og familiedepartementet for og med innvandrerungdom fra hele landet._NEWLINE__NEWLINE_Ordningen med de \xc3\xa5rlige regionale konferansene har blitt videref\xc3\xb8rt. Ansvar for planlegging og praktisk gjennomf\xc3\xb8ring av konferansene har p\xc3\xa5hvilt de regionale innvandrerrepresentantene i utvalget. _NEWLINE__NEWLINE_I tillegg til \xc3\xa5 ferdigstille arbeidet om forholdet mellom politi og minoriteter, innledet utvalget perioden med en dr\xc3\xb8fting av prioriterte satsningsomr\xc3\xa5der. _NEWLINE_Resultatet ble to utredninger om henholdsvis utenlandske kvinner og oppholdstillatelse og forholdet minoritet/majoritet. I tillegg har saker vedr\xc3\xb8rende barn og unges situasjon, skolegang og oppl\xc3\xa6ringssystemet, rekruttering i arbeidslivet, levek\xc3\xa5rsforhold m.m. v\xc3\xa6rt viet mye oppmerksomhet av utvalget.'