b'\n_START_ARTICLE_\nUndervannsb\xc3\xa5t\n_START_PARAGRAPH_\nEn undervannsb\xc3\xa5t eller undervassb\xc3\xa5t (ofte forkortet ub\xc3\xa5t) er et fart\xc3\xb8y som kan operere under havoverflaten (submarint). Ub\xc3\xa5ter blir i hovedsak brukt til milit\xc3\xa6re form\xc3\xa5l der man \xc3\xb8nsker at dens tilstedev\xc3\xa6relse ikke skal v\xc3\xa6re kjent. Fart\xc3\xb8ystypen er det eneste krigsfart\xc3\xb8y som kan operere skjult bak fiendens linjer i lengre tid, og blir derfor ofte brukt i forkant av en konflikt. Ub\xc3\xa5tene har fra sin spede begynnelse utviklet seg fra \xc3\xa5 v\xc3\xa6re et overflatefart\xc3\xb8y som kunne dykke for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 sine fiender, til \xc3\xa5 bli et fart\xc3\xb8y som opererer skjult fra det g\xc3\xa5r fra kai til det kommer tilbake. Moderne ub\xc3\xa5ter kan v\xc3\xa6re utrustet med b\xc3\xa5de torpedoer og missiler.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nUb\xc3\xa5tens historie som tanke om et krigsfart\xc3\xb8y som kunne operere skjult uten \xc3\xa5 bli oppdaget av fienden, strekker seg minst tilbake til de gamle grekere i oldtidens Hellas. I tiden frem mot sen middelalder dukker ub\xc3\xa5ten opp i beskrivelser, modell og skisser i ulike sammenhenger. _NEWLINE_I 1405 tegnet Konrad Keyser, en stridsmiddelkonstrukt\xc3\xb8r i N\xc3\xbcrnberg i Tyskland en slags teknisk dykkerdrakt i sitt verk  Bellifortis. Leonardo da Vinci konstruerte p\xc3\xa5 tegnebrettet en \xc3\xa9nmannsub\xc3\xa5t i 1515. Disse ideene ble videreutviklet, og i 1604 beskrev  Magnus Pegel i en bok for f\xc3\xb8rste gang grunntankene og forutsetningene for en dykkerb\xc3\xa5t. Den nederlandske oppfinneren Cornelius Jacobszoon Drebbel var den f\xc3\xb8rste som tok skrittet fra teori til praksis da han i 1620 bygde den f\xc3\xb8rste man\xc3\xb8vreringsdyktige undervannsfarkost, en l\xc3\xa6rovertrukket trerob\xc3\xa5t. P\xc3\xa5 oppdrag av landgreven av Hessen konstruerte i 1691 den franske fysiker Denis Papin (professor ved Philipps-universitetet i Marburg) en dykkerb\xc3\xa5t, som imidlertid ikke overlevde utpr\xc3\xb8vingen i 1692. Men ideen ble videreutviklet. _NEWLINE_En mulig forl\xc3\xb8per til den egentlige ub\xc3\xa5t er en ukrainsk elvefarkost som ble benyttet av kosakkene til speider- og infiltrasjonsoppdrag. Den hadde navnet \xc2\xabchaika\xc2\xbb (\xc2\xabm\xc3\xa5ken\xc2\xbb). Farkosten ble snudd opp-ned og sank s\xc3\xa5 litt ned under vann; mannskapet kunne puste inn luften som var igjen i hulrommet, og de stod fremdriften ved rett og slett \xc3\xa5 g\xc3\xa5 p\xc3\xa5 elvebunnen. Spesielle lodd ble brukt for \xc3\xa5 holde farkosten nede, og r\xc3\xb8r kunne benyttes for \xc3\xa5 tilf\xc3\xb8re mannskapet mer luft. _NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste operative ub\xc3\xa5t som man kjenner til er en nederlandsk modell fra 1624. Ub\xc3\xa5ten hadde tolv roere og kunne operere p\xc3\xa5 15 fots (5 meter) dybde. Neste konstruksjon er kjent som \xc2\xabTurtle\xc2\xbb under den amerikanske uavhengighetskrigen (1776\xe2\x80\x9384). Senere kom \xc2\xabH. L. Hunley\xc2\xbb i den amerikanske borgerkrigen (1860\xe2\x80\x9365). Den 17. februar 1864 senket \xc2\xabH. L. Hunley\xc2\xbb et fiendtlig skip og ble dermed den f\xc3\xb8rste ub\xc3\xa5t som \xc3\xb8dela en annen farkost. Under angrepet gikk ogs\xc3\xa5 \xc2\xabH. L. Hunley\xc2\xbb ned med alle ni besetningsmedlemmer. Den ble funnet og hevet den 4. mai 1995)._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 i Norge ble det konstruert ub\xc3\xa5ter. P\xc3\xa5 tidlig 1800-tall konstruerte husmannen Mikkel Hallsteinsen Lofthus (1782\xe2\x80\x931850) fra Kjepso i Ullensvang en ub\xc3\xa5t. Denne ble riktignok aldri bygget, men for denne og flere andre konstruksjoner ble han 29. januar 1813 gjort til Dannebrogsmand av Kong Fredrik. _NEWLINE_Ingen av disse tidlige ub\xc3\xa5tkonstruksjonene hadde noen reell operativ nytte, men viste vei frem mot ub\xc3\xa5ten som krigsmaskin slik Tyskland klarte \xc3\xa5 bruke den under den f\xc3\xb8rste verdenskrig.\n_START_SECTION_\nUb\xc3\xa5ten\n_START_PARAGRAPH_\nUndervannsb\xc3\xa5t, vanligvis kalt ub\xc3\xa5t, blir ofte feilaktig brukt om b\xc3\xa5de undervannsfarkoster som er bemannet og ubemannet. En ub\xc3\xa5t er en bemannet farkost som kan operere selvstendig under havoverflaten. En ub\xc3\xa5t fungerer prinspipielt ved \xc3\xa5 kontrollert redusere sin oppdrift (se Arkimedes\' lov) slik at den kan dykke under vannflaten og operere i neddykket tilstand. Dette gj\xc3\xb8res ved at ub\xc3\xa5ten er konstruert med et trykkfast skrog som er p\xc3\xa5montert ballasttanker med kontrollerbare ventiler i toppen og \xc3\xa5pne ventiler i bunnen. Ballasttankene brukes til \xc3\xa5 gi ub\xc3\xa5ten positiv oppdrift (flyte opp) ved \xc3\xa5 t\xc3\xb8mme tankene for vann ved bruk av trykkluft og tilsvarende gi ub\xc3\xa5ten negativ oppdrift (synke ned) ved \xc3\xa5 slippe ut luften i tankene. Disse tankene blir kalt hovedballasttanker, da det er de som gir b\xc3\xa5ten positiv oppdrift n\xc3\xa5r den er oppdykket (p\xc3\xa5 overflaten). Dersom ub\xc3\xa5ten er for tung vil den synke til bunns, og er den for lett vil den flyte opp selv om hovedballasttankene er vannfylt. For \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 disse problemene er ub\xc3\xa5ten utstyrt med mindre reguleringstanker som brukes til \xc3\xa5 finjustere ub\xc3\xa5tens vekt slik at den veier like mye som vannet den trenger bort. Dersom ub\xc3\xa5ten endrer farten m\xc3\xa5 som regel vanninnholdet i reguleringstankene justeres slik at ub\xc3\xa5tens hydrodynamikk og vekt sammen bidrar til at den verken flyter opp eller synker. Mengden vann som reguleres varierer med ub\xc3\xa5tens st\xc3\xb8rrelse og skrogets hydrodynamikk.\n_START_SECTION_\nBruksomr\xc3\xa5de\n_START_PARAGRAPH_\nUb\xc3\xa5ter blir i hovedsak brukt til milit\xc3\xa6re form\xc3\xa5l. Noen f\xc3\xa5 ub\xc3\xa5ter p\xc3\xa5 verdensbasis blir brukt til forskning, og da ofte med en milit\xc3\xa6r besetning til \xc3\xa5 operere selve fart\xc3\xb8yet. Milit\xc3\xa6re ub\xc3\xa5ter kan prinsipielt deles inn etter oppgavene de er konstruert for. Vanligvis deler man de da inn i ub\xc3\xa5ter som b\xc3\xa6rer ballistiske missiler og rene angrepsub\xc3\xa5ter. Ub\xc3\xa5tene med ballistiske missiler blir i dag kun operert av USA, Storbritannia, Frankrike, Russland og Kina. _NEWLINE_Angrepsub\xc3\xa5ter blir pr i dag (2005) operert av i overkant av 50 nasjoner. Energikildene til ub\xc3\xa5tene varierer mellom kjernekraft, diesel-elektriske og lukkede forbrenningskilder basert p\xc3\xa5 flytende oksygen (brenselceller og Stirlingmotorer). Alle ballistiske missilub\xc3\xa5ter er i dag kjernekraftdrevet. Angrepsub\xc3\xa5ter kan v\xc3\xa6re b\xc3\xa5de kjernekraftdrevet eller diesel-elektrisk med eller uten lukkede forbrenningskilder. USA, Storbritannia, Frankrike og Russland opererer i dag angrepsub\xc3\xa5ter med kjernekraft som energikilde. Angrepsub\xc3\xa5tene har tradisjonelt torpedoer som sitt prim\xc3\xa6rv\xc3\xa5pen, men stadig flere ub\xc3\xa5tklasser f\xc3\xa5r i dag ogs\xc3\xa5 antiskips-missiler. Noen har ogs\xc3\xa5 kryssermissiler til bruk mot landm\xc3\xa5l. De store ub\xc3\xa5tfl\xc3\xa5tene som Sovjetunionen og NATO kunne m\xc3\xb8nstre under den kalde krigen er i dag redusert til en br\xc3\xb8kdel. I stedet har det de siste 20 \xc3\xa5rene skjedd en spredning av relativt moderne diesel-elektrisk ub\xc3\xa5tteknologi til S\xc3\xb8r-Amerika og S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia. De st\xc3\xb8rste ub\xc3\xa5teksport\xc3\xb8rene i dag er Tyskland, Frankrike og Russland.\n_START_SECTION_\nUb\xc3\xa5ter i Norge\n_START_PARAGRAPH_\nEtter hvert som ulike ub\xc3\xa5tmodeller ble konstruert rundt \xc3\xa5rhundreskiftet og det ble klarere at ub\xc3\xa5ten hadde et operativt potensial ut over \xc3\xa5 v\xc3\xa6re teknisk avansert, innf\xc3\xb8rte flere europeiske land ub\xc3\xa5ter i sitt milit\xc3\xa6rvesen. Tyskland overtok for eksempel sin f\xc3\xb8rste ub\xc3\xa5t i 1906. I Norge hadde diskusjonen om ub\xc3\xa5tvesenet p\xc3\xa5g\xc3\xa5tt en stund, og da den amerikanske marine skulle holde sj\xc3\xb8pr\xc3\xb8ver av en ub\xc3\xa5t konstruert av Holland Yards, ble kaptein Geelmuyden sendt over til USA som observat\xc3\xb8r. Kapteinens rapport var s\xc3\xa5pass gunstig at det ble fremsatt forslag i Stortinget om bygging av en undervannsb\xc3\xa5t. Men da man mente at denne teknologien var for lite utviklet til praktisk bruk, falt forslaget.\n_START_SECTION_\nA-klassen. Kobben, den f\xc3\xb8rste norske ub\xc3\xa5t\n_START_PARAGRAPH_\nI 1907 ble det p\xc3\xa5 nytt fremmet forslag i Stortinget om bygging av en undervannsb\xc3\xa5t. Etter en lengre debatt, gikk forslaget gjennom, og v\xc3\xa5ren 1907 fikk Germania Werft i Kiel i oppdrag \xc3\xa5 bygge en undervannsb\xc3\xa5t for Norge. Den 28. november 1909 heises kommando p\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rste norske undervannsb\xc3\xa5t, \xc2\xabKobben\xc2\xbb (A-1) med kaptein Carsten Tank-Nielsen som sjef. I mai 1911 ble det bestemt \xc3\xa5 anskaffe ytterligere tre, senere fire b\xc3\xa5ter. I 1913 ble det besluttet at b\xc3\xa5tene skulle benevnes A-klassen, og Kobben fikk da betegnelsen A-1. I Europa gikk historien sin gang, og da den siste av de nye norske ub\xc3\xa5tene skulle leveres var den f\xc3\xb8rste verdenskrigen startet (den ville blitt benevnt A-5). Ub\xc3\xa5ten ble beslaglagt av tyske myndigheter og inngikk i den tyske marine under f\xc3\xb8rste verdenskrig, hvor den ble klassifisert som UA-type og gitt benevnelsen UA.\n_START_SECTION_\nB-klassen\n_START_PARAGRAPH_\nDen teknologiske utviklingen gikk sv\xc3\xa6rt fort og det ble tidlig klart at de ub\xc3\xa5tene man akkurat hadde anskaffet ikke var tilstrekkelige. I 1915 vedtok Stortinget \xc3\xa5 anskaffe ytterlige 6 nye ub\xc3\xa5ter. Siden de ub\xc3\xa5tproduserende verft i Europa hadde mer enn nok med \xc3\xa5 produsere for de krigf\xc3\xb8rende partene under den f\xc3\xb8rste verdenskrigen, m\xc3\xa5tte man g\xc3\xa5 til USA for \xc3\xa5 skaffe nye ub\xc3\xa5ter. Valget falt p\xc3\xa5 en ub\xc3\xa5t-klasse av Holland-konstruksjon som kunne lisensbygges i Norge. 4 av skrogene ble bygd p\xc3\xa5 Marinens Hovedverft i Horten, mens de to resterende ble bygd p\xc3\xa5 Kaldnes Mekaniske Verksted i T\xc3\xb8nsberg. Hoved- og hjelpemaskineri ble levert av Thunes mekaniske verksted i Fredrikstad. Denne klassen ble kalt B-klassen, og er den eneste ub\xc3\xa5tklassen som er bygd i Norge. F\xc3\xb8rste verdenskrig f\xc3\xb8rte til et teknologisk og taktisk sprang i ub\xc3\xa5t-konstruksjoner og operasjoner, og konstruksjonen som man hadde kj\xc3\xb8pt fra USA var alt ved ovetagelse foreldet sammenlignet med de siste europeiske konstruksjonene basert p\xc3\xa5 krigserfaringer._NEWLINE_Teie ub\xc3\xa5tstasjon ved Byfjorden i T\xc3\xb8nsberg var orlogsstasjon for det norske ub\xc3\xa5tvesenet fra 1918 og fram til tyskernes okkupasjon i 1940.\n_START_SECTION_\nInvasjonen i 1940\n_START_PARAGRAPH_\nDa Norge ble invadert av Tyskland 9. april 1940, hadde Marinen \xc3\xa5tte operative undervannsb\xc3\xa5ter, og en til overhaling. Til tross for varierende teknisk standard maktet alle ub\xc3\xa5tene \xc3\xa5 g\xc3\xa5 i sj\xc3\xb8en. \xc2\xabA-2\xc2\xbb, som da var verdens eldste operative undervannsb\xc3\xa5t, ble angrepet i Oslofjorden om morgenen 9. april. Den ble truffet og tvunget til \xc3\xa5 overgi seg. \xc2\xabA-3\xc2\xbb og \xc2\xabA-4\xc2\xbb var ogs\xc3\xa5 utplassert i Oslofjorden, men kom aldri i kamp. Disse b\xc3\xa5tene ble senket av egne besetninger. \xc2\xabB-2\xc2\xbb og \xc2\xabB-5\xc2\xbb opererte ved Kristiansand og ble beskutt av tyske fly. For \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 videre angrep ble de bunnet. Besetningene overgav seg 11. april. \xc2\xabB-6\xc2\xbb var stasjonert i Bergen. Etter angrepet i morgentimene gikk den nordover og opererte selvstendig i Sognefjorden frem til 1. mai. Den gikk s\xc3\xa5 til Flor\xc3\xb8 for \xc3\xa5 bunkre for \xc3\xa5 g\xc3\xa5 til Storbritannia. I Flor\xc3\xb8 ble den overgitt til den tyske krigsmakten sammen med jageren \xc2\xabTroll\xc2\xbb og torpedob\xc3\xa5ten Sn\xc3\xb8gg etter et ultimatum om overgivelse eller byen ble bombet. \xc2\xabB-1\xc2\xbb og \xc2\xabB-3\xc2\xbb opererte i Ofotfjorden i aprildagene 1940. Under den britiske kampanjen i Ofotfjorden ble ub\xc3\xa5tene beordret ut og B-3 fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 ta seg til Storbritannia. En eksplosjon ombord p\xc3\xa5 en batteritank hindret denne overfarten og ub\xc3\xa5ten ble senket av egen besetning. B-1 opererte i Varangerfjorden frem til juni og gikk s\xc3\xa5 over til Storbritannia. Der fungerte den som skoleb\xc3\xa5t frem til april 1944. B-1 returnerte fra Storbritannia i 1945. B\xc3\xa5ten ble hugd opp og t\xc3\xa5rnet kappet av i 1946. I dag st\xc3\xa5r det som minnesmerke p\xc3\xa5 ub\xc3\xa5tkaien p\xc3\xa5 Haakonsvern.\n_START_SECTION_\nKrigsub\xc3\xa5tene\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 grunn av sin h\xc3\xb8ye alder og teknologiske foreldelse, gav ikke de norske ub\xc3\xa5tene noe reelt bidrag under invasjonen i 1940. B-1 klarte etter kapitulasjonen \xc3\xa5 komme seg over til det frie Storbritannia og dannet her grunnlaget for det nye norske ub\xc3\xa5tv\xc3\xa5pen. Selv om den norske ub\xc3\xa5ten var teknologisk avleggs og ikke bidro i krigsoperasjoner, ble hun et kj\xc3\xa6rkomment bidrag til det britiske ub\xc3\xa5tv\xc3\xa5penet. Hun fungerte i store deler av Kigen som treningsfart\xc3\xb8y ut fra sm\xc3\xa5byen Campbeltown i Skottland. Moderne ub\xc3\xa5ter kunne dermed frigj\xc3\xb8res fra rollen som treningsfart\xc3\xb8y og i stedet bidra aktivt i den allierte krigf\xc3\xb8ringen. _NEWLINE_Etter hvert fikk ogs\xc3\xa5 den norske marine tildelt nye ub\xc3\xa5ter fra britene. Disse var av V-klassen, men ble kalt U-klasse i norsk tjeneste. Under krigen opererte den norske eksilregjeringen tre ub\xc3\xa5ter av denne klassen. De ble kalt \xc2\xabUredd\xc2\xbb, \xc2\xabUla\xc2\xbb og \xc2\xabUtsira\xc2\xbb. \xc2\xabUredd\xc2\xbb gikk i 1943 p\xc3\xa5 en mine og sank i Fugl\xc3\xb8yfjorden i Nordland under et strengt hemmelig oppdrag der britiske og norske agenter skulle landsettes for et sabotasjeoppdrag mot Sulitjelma gruber Mineryddingsfart\xc3\xb8yet Tana fant Uredd i 1985, og da fikk man vite hva som hadde skjedd med ub\xc3\xa5ten. \xc2\xabUla\xc2\xbb utmerket seg ved \xc3\xa5 ha h\xc3\xb8yest antall senkninger av samtlige allierte ub\xc3\xa5ter i Atlanterhavet under Andre Verdenskrig.\n_START_SECTION_\nU-klassen\n_START_PARAGRAPH_\nEtter freden ankom de to gjenv\xc3\xa6rende norske ub\xc3\xa5tene Norge. Ytterligere tre til av samme typen ble overtatt fra Storbritannia i 1946. Disse ble kalt \xc2\xabUtstein\xc2\xbb, \xc2\xabUtv\xc3\xa6r\xc2\xbb og \xc2\xabUthaug\xc2\xbb. Sammen med \xc2\xabUla\xc2\xbb og \xc2\xabUtsira\xc2\xbb ble de operert som U-klassen frem til midten av 1960-tallet - da Kobben-klassen overtok.\n_START_SECTION_\nK-klassen\n_START_PARAGRAPH_\nEtter den tyske kapitulasjonen skulle de tyske krigsfart\xc3\xb8yer uskadeliggj\xc3\xb8res. Tyskland hadde store ub\xc3\xa5tbaser i b\xc3\xa5de Bergen og Trondheim, og \xc2\xabkloke hoder\xc2\xbb gjemte unna flere tyske ub\xc3\xa5ter. I 1948 overtok Norge formelt tre tyske ub\xc3\xa5ter av typen VIIC som krigsbytte. Disse ub\xc3\xa5tene fikk navnene \xc2\xabKinn\xc2\xbb, \xc2\xabKya\xc2\xbb og \xc2\xabKaura\xc2\xbb og ble kalt K-klassen. De ble i likhet med U-klassen senere ombygget. K-klassen var operativ frem til midten av 1960-tallet. Gamle \xc2\xabKaura\xc2\xbb st\xc3\xa5r i dag p\xc3\xa5 land som krigsminnesmerke i Laboe ved Kiel. Den er bygget om til sitt opprinnelige utseende og har sitt opprinnelige navn tilbake; \xc2\xabU 995\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nKobben-klassen\n_START_PARAGRAPH_\nI likhet med resten av Den norske marine ble ub\xc3\xa5tv\xc3\xa5penet fornyet gjennom Fl\xc3\xa5teplanen av 1960. Denne baserte seg p\xc3\xa5 en endring av etterkrigsmarinen med st\xc3\xb8rre havg\xc3\xa5ende fart\xc3\xb8y som hadde overlevd Andre Verdenskrig, til en balansert marine s\xc3\xa6rlig tilpasset kystoperasjoner. Den nye marinen ble i stor grad finansiert av USA. Valg av nye ub\xc3\xa5ter var ikke lett, da det var lite kystub\xc3\xa5ter eksisterende i NATO. Valget falt til slutt p\xc3\xa5 en tysk modell som fikk typebetegnelsen 207, p\xc3\xa5 norsk Kobben. Denne klassen var et resultat av et tett samarbeid mellom det norske og tyske ub\xc3\xa5tv\xc3\xa5penet, blant annet ble en tysk ub\xc3\xa5t av typen 201 utl\xc3\xa5nt til Norge for evaluering og forbedring i forkant av den nye klassen. I alt 15 ub\xc3\xa5ter av Kobben-klassen ble levert Norge i perioden 1964\xe2\x80\x931967. Kobben-klassen ble forlenget og modernisert i perioden 1985-1993 og "Sklinna" ble sj\xc3\xb8satt som f\xc3\xb8rste rekondisjonerte ub\xc3\xa5t 9. januar 1989. Samtidig ble ogs\xc3\xa5 fire ub\xc3\xa5ter solgt til Danmark, tre av dem som operative og en som deleb\xc3\xa5t. Kobben-klassen ble faset ut for godt fra den norske strukturen i 2001, og fire ub\xc3\xa5ter ble gitt til Polen. F\xc3\xb8r overf\xc3\xb8ring ble de resterende Kobben-ub\xc3\xa5tene gitt en teknisk overhaling og polsk ub\xc3\xa5tpersonell ble utdannet i Norge. Kobben-klassen blir i dag (2008) kun operert av Polen.\n_START_SECTION_\n212-klassen\n_START_PARAGRAPH_\nDet er under vurdering om Sj\xc3\xb8forsvaret i perioden 2025-2028 skal erstatte de seks ub\xc3\xa5tene i Ula-klassen med fire nye fart\xc3\xb8y basert p\xc3\xa5 den tyske  212-klassen.\n_START_SECTION_\nTradisjoner\n_START_PARAGRAPH_\nMange sj\xc3\xb8folk har en viss f\xc3\xb8lelse for tradisjoner og mange har kommet i kontakt med eller ut\xc3\xb8ver ritualer som kan bli betegnet som overtro. Disse har ofte sammenheng med den store faren som har v\xc3\xa6rt og er forbundet med livet p\xc3\xa5 havet. Mange slike ting som har forsvunnet fra sivil sj\xc3\xb8fart har overlevd i Marinen og spesielt blant ub\xc3\xa5tmannskaper. _NEWLINE_Ting som kan v\xc3\xa6re forbundet med d\xc3\xb8den er ofte forbudt ombord. Dette kan v\xc3\xa6re \xc3\xa5 nevne ordet hest, ta sk\xc3\xa5rne blomster ombord eller tillate andre prester enn sj\xc3\xb8mannsprester ombord. Andre tradisjoner er blant annet bruken av \xc2\xabJolly Roger\xc2\xbb (sj\xc3\xb8r\xc3\xb8verflagg) som opprinnelig ble brukt under den andre verdenskrigen ved ankomst til hjemmebase for \xc3\xa5 vise antallet senkte fart\xc3\xb8yer. En hvit miniatyrtorpedo i t\xc3\xb8y ble sydd p\xc3\xa5 for hvert handelsskip, og en i r\xc3\xb8dt t\xc3\xb8y for hvert krigsfart\xc3\xb8y.\n_START_SECTION_\nBatyskaf og annen sivil bruk\n_START_PARAGRAPH_\nAllerede f\xc3\xb8r annen verdenskrig var den sveitsiske fysikkprofessor Auguste Piccard i gang med \xc3\xa5 utvikle en ub\xc3\xa5t for store dyp. Innretningen ble kalt \xc2\xabBathyscaphe\xc2\xbb (dybdefart\xc3\xb8y, egtl:Dybdesk\xc3\xa5l p\xc3\xa5 gresk). Etter krigen fikk han med seg b\xc3\xa5de det franske havforskningsinstituttet og den franske marinen, slik at fart\xc3\xb8yet ble bygget og etterhvert pr\xc3\xb8vd ut. _NEWLINE_Bathyskafen besto av et noks\xc3\xa5 firkantet skrog som inneholdt oppdriftstanker og synkevekter og en kuleformet st\xc3\xb8pt st\xc3\xa5lkabin for mannskapet. Godstykkelse: tre og en halv tomme. Observasjonsrutene var i lusitt \xe2\x80\x93 den til da sterkeste klarplasten. Oppdriften ble bes\xc3\xb8rget av lettbensin som veide ca. halvparten av det vann gjorde og ikke lot seg komprimere i nevneverdig grad. Framdriften var ved elektromotorer. Dybderekkevidden var beregnet til om lag 25 ganger det en kunne ta ned en normal ub\xc3\xa5t uten \xc3\xa5 f\xc3\xa5 problemer. Vekten besto av jernblokker som skulle kunne l\xc3\xb8ses ut n\xc3\xa5r en ville opp. I tillegg ble der hengt en 150 kg kj\xc3\xb8l ned fra skroget. Denne ville letne n\xc3\xa5r en m\xc3\xb8tte bunnen og gi en \xc2\xabmyk landing\xc2\xbb. I tilfelle m\xc3\xb8te med farlige sj\xc3\xb8uhyrer, hadde en f\xc3\xa5tt laget en fj\xc3\xa6rdrevet harpunkanon. Spissen var fylt med gift, og kabelen skulle gi elektriske st\xc3\xb8t. Kanonen ble skadet under sj\xc3\xb8settingen, men det ble heller ikke behov for den._NEWLINE_Farkosten ble utpr\xc3\xb8vd i Atlanterhavet utenfor Kapp Verde\xc3\xb8yene 26. november 1948 og var nede p\xc3\xa5 3 150 meters dybde noen dager senere. M\xc3\xa5ten \xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtere den fra sj\xc3\xb8 til skip laget s\xc3\xa5 mye problemer, at oppdriftsskroget ble sv\xc3\xa6rt bulket, og ikke lot seg bruke mere._NEWLINE_Batyskaf 2 ble d\xc3\xb8pt \xc2\xabTrieste\xc2\xbb og dykket til hele 10\xc2\xa0912 meter i Marianergropen utenfor Filippinene i amerikansk regi, ledet av Piccards s\xc3\xb8nn Jacques Piccard. Franskmennene kom litt sent i gang med sin utgave, batyskafen Archim\xc3\xa8de, som var litt annerledes konstruert, og m\xc3\xa5tte n\xc3\xb8ye seg med nest dypest._NEWLINE_Den mest anvendelige av de franske viste seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en mindre farkost, \xc2\xabNautile\xc2\xbb. Den har v\xc3\xa6rt brukt til flere form\xc3\xa5l som leting p\xc3\xa5 havbunnen, opptak av pr\xc3\xb8ver fra dypet, m\xc3\xa5linger m.m. I alt har den logget over 1500 dykk. \xc2\xabNautile\xc2\xbb befinner seg i dag p\xc3\xa5 utstilling i Cherbourg._NEWLINE_Den amerikanske marinen fikk bygd en videref\xc3\xb8ring som i praksis er mere man\xc3\xb8vrerbar og utstyrt med et skumstoff til oppdrift. Alvin har logget flerfoldige tokt, og var den farkosten som ble brukt til dokumentasjon av tilstanden til RMS \xc2\xabTitanic\xc2\xbb. Den er stadig forbedret, men regnes etterhvert for tiln\xc3\xa6rmet utrangert. Neste generasjon antas ferdigtestet omkring 2011 \xe2\x80\x93 2012.'