b'\n_START_ARTICLE_\nByingeni\xc3\xb8r\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nI 1845 ble den f\xc3\xb8rste \xc2\xabalminnelige bygningslov\xc2\xbb vedtatt. Den var bare gjeldende i bykommuner og en stripe p\xc3\xa5 75 alen (ca. 47 meter) p\xc3\xa5 utsiden av bygrensen, men loven kunne ogs\xc3\xa5 settes i kraft for forsteder til byer og st\xc3\xb8rre tettbebyggelser. Der loven var gjeldende skulle det opprettes bygnings- og reguleringskommisjoner som skulle forest\xc3\xa5 planlegging av gater og plasser, og det ble gitt mulighet for ekspropriasjon av grunn for anlegg av gater og veier._NEWLINE_Innf\xc3\xb8ringen av bygnings- og reguleringskommisjoner innebar at det m\xc3\xa5tte opprettes en sekretariatfunksjon for kommisjonene, og vedkommende funksjon fikk gjerne tittel av Byingeni\xc3\xb8r eller Stadsingeni\xc3\xb8r._NEWLINE_Den 1. januar 1966 tr\xc3\xa5dte det en ny bygningslov i kraft, og for f\xc3\xb8rste gang ble bygningsloven gjeldende for hele landet. I stedet for bygnings- og reguleringskommisjoner skulle n\xc3\xa5 kommunestyret velge et bygningsr\xc3\xa5d som skulle foreta politisk behandling av plan- og byggesaker. Tilsvarende stillinger i landkommunene fikk n\xc3\xa5 betegnelse kommuneingeni\xc3\xb8r.'