b'\n_START_ARTICLE_\nDafydd ap Gwilym\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nDafydd var en av de rundt 150 dikterne en vet om som tilh\xc3\xb8rte Beirdd yr Uchelwyr \xe2\x80\x93 hoff-poetene til den walisiske-talende land-adelen etter at den siste prinsen over en uavhengig Wales, Llywelyn ap Gruffudd, falt i 1282 og en institusjonalisert hoff-poesi rettet mot prinsene falt bort. Beirdd yr Uchelwyr-tradisjonen erstattet et ansett og sterkt regulert sosialt system for produksjon av hyldningspoesi; i de over 300 \xc3\xa5rene den varte fikk aldri bardene samme status som de tidligere hadde, og tradisjonen d\xc3\xb8de ut etterhvert som adelen ble mer og mer anglifisert. Uten deres tidligere stilling som hoff-skalder ble bardene etterhvert tvunget til \xc3\xa5 leve som vagant-poeter tilsvarende den samtidige dikterkulturen p\xc3\xa5 kontinentet. Noen av de senere eisteddfoder p\xc3\xa5 1500-tallet var sammenkalt nettopp med hensikt \xc3\xa5 stramme til de bardiske formene slik at man kunne skille ut alminnelige landstrykere og andre som man mente ikke var verdig tittelen \xc2\xabbard\xc2\xbb. Men Dafydds produksjon tilh\xc3\xb8rer en tidligere periode, da tomrommet etter prinsenes hoff-poesi ga store muligheter for omdisponeringer i dikteriske tradisjoner n\xc3\xa5r det gjaldt b\xc3\xa5de temaer og metriske former. Dafydd kan ogs\xc3\xa5 ses i kontekst av den kontinentale trubadur-fiktningen og minnesang.\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nDafydds liv har v\xc3\xa6rt behandlet i detalj av mange forfattere, men en har ikke mye \xc3\xa5 g\xc3\xa5 ut fra om man ikke tyr til interne detaljer i diktene. Han kom fra en adelig familie som i flere generasjoner hadde tjenestegjort som embetsmenn under den engelske kronen, men som samtidig kunne vise til flere walisiske barder som forfedre. Man g\xc3\xa5r ut fra at han hadde adgang til b\xc3\xa5de en dikterisk kompetanse formidlet av familien og et kjennskap til den anglo-normanniske kulturen gjennom familiens kontakter. Disse forhold blir illustrerende for det kjennskap b\xc3\xa5de til den bardiske tradisjonen i Wales og til den kontinentale trubadur-tradisjonen som begge dominerer hans produksjon. I denne syntesen produseres en fleksibel og nyvinnende poetisk stemme._NEWLINE_Han beskriver seg selv i diktene som en av cl\xc3\xaar (tilsvarende de kontinentale clerici vagantes). Diktene viser at han hadde et inng\xc3\xa5ende kjennskap til de fleste omr\xc3\xa5der i Wales; det er tydelig at han har reist en god del. Diktene viser dessuten at han hadde dypere sosial omgang med i hvert fall en del samtidige diktere i Wales, samt i hvert fall \xc3\xa9n \xc3\xb8konomisk sponsor \xe2\x80\x93 Ifor Hael av Maeseleg, og med flere kvinner som han var forelsket i.\n_START_SECTION_\nProduksjon\n_START_PARAGRAPH_\nSammen med sine samtidige utviklet Dafydd ap Gwilym en ny metrisk form: cywydden. Den var en videreutvikling av en tidligere \xe2\x80\x93 og i prinsenes hoff-poesi underkjent \xe2\x80\x93 form, kalt traethodl. Denne besto av linjer med 7 stavelser hver i parrim. Den ble s\xc3\xa5 p\xc3\xa5f\xc3\xb8rt krav om det metriske systemet cynghanedd i hver linje og kontrasterende trykk p\xc3\xa5 sluttstavelsene i hvert linjepar. Samtidig som den dermed gjorde en tidligere diktform strammere, ble cywydden som erstatning for andre dominante former som awdl og englyn en form som med sin jevne metriske struktur egnet seg godt til fleksibilitet b\xc3\xa5de i utviklingen av lengre syntaktiske oppbygninger og i tema. Spesielt viktig for cywydd-formen var en tematisk overgang fra en hyldningspoesi som var sterkt knyttet til skaldens \xc3\xb8konomiske situasjon, til friheten til \xc3\xa5 behandle nye temaer \xe2\x80\x93 f\xc3\xb8rst og fremst romantisk kj\xc3\xa6rlighet._NEWLINE_Dikt om kvinner og om kj\xc3\xa6rlighet dominerer Dafydds produksjon, som for det meste er skrevet i jeg-form, med dikteren selv som forteller. Ofte brukes slike romantiske situasjoner som utgangspunkt for detaljerte natur-beskrivelser og av og til for betraktninger av mer filosofisk eller sosial karakter. Dafydd fikk i hvert fall fort status som naturens og kj\xc3\xa6rlighetens dikter i den walisiske litteraturen. Begge temaer forekommer hyppig ellers i denne litteraturen, ogs\xc3\xa5 fra tidligere, men hos Dafydd blir de dominerende for nesten hele hans produksjon._NEWLINE_Dafydd utviser ogs\xc3\xa5 stor fantasi n\xc3\xa5r det gjelder bruken av forskjellige narratologiske og retoriske grep, noe som gir produksjonen en god del variasjon. Cywyddens stramme struktur bidrar til en produktiv oppl\xc3\xb8sning av syntaks som resulterer ikke bare i en tradisjonell bruk av nydannete sammensetninger og metaforer, men ogs\xc3\xa5 i st\xc3\xb8rre parantetiske interpolasjoner i setningsbygninger, kalt sangiader. Disse strekker seg ofte over flere linjer eller l\xc3\xb8per parallelt med hovedlinjen i diktet. Metafor-bruken viser seg ogs\xc3\xa5 i den utstrakte bruken av franske og engelsk l\xc3\xa5neord, for det mest brukt figurativt, og i enda en strukturell enhet \xe2\x80\x93 den s\xc3\xa5kalte dyfalu, en sammenhengende remse av metaforiske uttrykk for ett og samme objekt. St\xc3\xb8rre syntaktiske strukturer innenfor diktet er for\xc3\xb8vrig typiske for Dafydd og hans samtidige: b\xc3\xa5de tidligere og senere blir setningene i cywyddene oftest identiske med linjeparene. Bruken av narratologiske elementer virker iblant p\xc3\xa5virket av den kontinentale fabliau-tradisjonen, ofte med de tilh\xc3\xb8rende elementene av satire og ironi (ofte rettet mot dikterens person). Men Dafydd bruker ogs\xc3\xa5 typiske troper som \xc3\xa5 sende en fugl som llatai (kj\xc3\xa6rlighetsbud), og den bardiske ymryson (debattdikt)._NEWLINE_Det univers som Dafydds produksjon presenterer er hverdagslig; visjonen er ofte sv\xc3\xa6rt innsiktsfull, for eksempel n\xc3\xa5r den beskriver naturfenomener; og de emosjonelle registre som det spilles p\xc3\xa5 spenner over blant annet religion, erotikk, humor, respekt, harmoni, aggresjon osv. Han bruker cywydd-formen p\xc3\xa5 en virtuos m\xc3\xa5te (ofte med ekstra ornamenter i form av linjerekker som alle starter med samme konsonant, osv.). Han viser en stor kjennskap til spr\xc3\xa5kets niv\xc3\xa5er med bruk av flertydigheter og en stilistisk variasjon fra det arkaiske til det muntlige. Han bruker ogs\xc3\xa5 gjerne referanser til walisiske og utenlandske tradisjoner._NEWLINE_Rundt 300 dikt har v\xc3\xa6rt tillagt Dafydd; bare rundt 170 av disse aksepteres i dag som autentiske. Noen dikt tidligere tillagt Dafydd har vist seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re skrevet p\xc3\xa5 1700-tallet av litteraturfalskneren Iolo Morganwg.'