b'\n_START_ARTICLE_\nSporbrudd\n_START_PARAGRAPH_\nSporbrudd er et begrep innen jernbaneterminologi som betegner at skinnegangen ikke er sammenhengende, og da s\xc3\xa6rlig ved overgang fra \xc3\xa9n sporvidde til en annen. Generelt kan sporbrudd v\xc3\xa6re planlagte i forbindelse med arbeid p\xc3\xa5 en tras\xc3\xa9, akutte i forbindelse med flom, ras, avsporing eller andre uforutsette hendelser, samt en del av daglig jernbanedrift p\xc3\xa5 steder som gj\xc3\xb8r det n\xc3\xb8dvendig med overgang fra en bane med \xc3\xa9n sporvidde til strekning med en annen sporvidde.\n_START_SECTION_\nSporbrudd ved forskjellig sporvidde\n_START_PARAGRAPH_\nFor passasjerer inneb\xc3\xa6rer sporbrudd forlenget reisetid, redusert komfort, mer ventetid og overgang til et annet tog. Dessuten m\xc3\xa5 gods lastes om fra rullende materiell bygd for bredspor/normalspor til vogner for smalspor eller vice versa. _NEWLINE_Sporbrudd er vanlig i internasjonal jernbanetrafikk mellom to land som har forskjellig, standard sporvidde. Enkelte steder velger man \xc3\xa5 bytte boggier p\xc3\xa5 vognene f\xc3\xb8r de kj\xc3\xb8res videre, f.eks p\xc3\xa5 grensen mellom Kina og Mongolia.\n_START_SECTION_\nSporbrudd i Norge\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste jernbanestrekningen i Norge, Hovedbanen, ble bygd med normalspor, 1\xc2\xa0435 mm sporvidde. Senere s\xc3\xb8rget Norges f\xc3\xb8rste jernbanedirekt\xc3\xb8r Carl Abraham Pihl for at det ble bygd en rekke strekninger med smalspor, 1\xc2\xa0067 mm, i Norge. Banene over grensen til Sverige ble imidlertid bygd med normalspor. Det samme prinsippet ble fulgt for banene som ble bygd som forlengelser av Hovedbanen. For de tre f\xc3\xb8rste jernbaneanleggene som Pihl igangsatte ble Kongsvingerbanen normalsporet, mens strekningen Hamar-Elverum-Grundset og Trondhjem-St\xc3\xb8renbanen begge ble smalsporede._NEWLINE_Etterhvert som baneanleggene ble utvidet og steder med behov for omstigning og omlasting ble stadig flere, ble ulempen med manglende standardisering p\xc3\xa5tagelig og kostbar. Smalspor avgikk i prinsippet ved d\xc3\xb8den i Norge i 1898 da Stortinget vedtok at Bergensbanen skulle bygges med normalspor. I praksis tok det lang tid f\xc3\xb8r alle sporbrudd i Norge var avviklet._NEWLINE_R\xc3\xb8rosbanen, som er Norges eldste stambane, ble opprinnelig bygd med smalspor (1877). Deler av strekningen ble ombygd i \xc3\xa5rene fra 1917. Strekningen St\xc3\xb8ren \xe2\x80\x93 Trondheim ble omlagt til normalspor i 1921. I 1931 ble strekningen Hamar \xe2\x80\x93 Koppang lagt om. F\xc3\xb8rst i 1941 var hele strekningen, ogs\xc3\xa5 de 263 kilometrene fra Koppang til St\xc3\xb8ren, oppgradert til normalspor \xe2\x80\x93 etter 20 \xc3\xa5r med sporbrudd.\n_START_SECTION_\nEksport av smalsporid\xc3\xa9en\n_START_PARAGRAPH_\nCarl Abraham Pihl h\xc3\xb8stet mye kritikk i Norge for smalsporet. Dette hadde nok i f\xc3\xb8rste rekke sammenheng med at den manglende, enhetlige sporvidden ved utbygging av en jernbaner i landet, medf\xc3\xb8rte stadig flere sporbrudd og tilh\xc3\xb8rende ulemper. I utlandet fikk imidlertid Pihl stort gjennomslag for sine tanker om smalspor. Han gjennomf\xc3\xb8rte en rekke promoveringsreiser og snakket varmt for smalsporet som system for ordin\xc3\xa6re jernbaner. Innsatsen hans medf\xc3\xb8rte at 1\xc2\xa0067 mm-systemet ble innf\xc3\xb8rt i Canada, Japan, New Zealand, Russland, India, Egypt, Sudan, Australia og S\xc3\xb8r-Afrika.'