b'\n_START_ARTICLE_\nKorsett\n_START_PARAGRAPH_\nKorsett er et plagg som benyttes for \xc3\xa5 gi torso en \xc3\xb8nsket form av estetiske eller medisinske grunner (enten mens det b\xc3\xa6res, eller med mer varig virkning). B\xc3\xa5de kvinner og menn har brukt og bruker korsett, men det er mest brukt blant kvinner. _NEWLINE_I den senere tid er ogs\xc3\xa5 ordet korsett brukt av moteindustrien om plagg som utseendemessig ligner p\xc3\xa5 tradisjonelle korsetter, uten \xc3\xa5 faktisk fungere som det. Disse har gjerne hentet elementer fra korsetter, som sn\xc3\xb8ring og spiler, men mangler korsettenes kroppsformende virkning.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nOrdet korsett kommer fra det franske ordet for kropp, corps, som igjen stammer fra latinske corpus. I middelalderen  ble det franske ordet corset brukt om b\xc3\xa5de jakker og kjoler, og ogs\xc3\xa5 om kroppsrustning. Dagens bruk av ordet korsett rekker ikke lenger tilbake enn 1800-tallet.\n_START_SECTION_\nMidjetrening\n_START_PARAGRAPH_\nDet er en alminnelig feiloppfatning at det var vanlig \xc3\xa5 sn\xc3\xb8re inn titalls cm i midjen, men realiteten er at det kun var et f\xc3\xa5tall som drev med s\xc3\xa5kalt midjetrening; systematisk strammere sn\xc3\xb8ring av korsett med hensikt \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 en permanent smalere midje. B\xc3\xa5de salgstall fra korsettprodusenter og bevarte korsetter viser at de fleste ikke sn\xc3\xb8rte inn mer enn 2,5-5 cm._NEWLINE_Skrekkhistorier er det imidlertid vanskelig \xc3\xa5 bli kvitt, og det fortelles f.eks. at det p\xc3\xa5 pikeskoler ble undervist i waist training (= \xc2\xabmidjetrening\xc2\xbb), og elevene ble oppfordret til \xc3\xa5 leve med en stadig smalere midje. En rektor mente at ten\xc3\xa5ringsjenter burde klare \xc3\xa5 redusere midjen med en inch (2,5 cm) i m\xc3\xa5neden, blant annet ved \xc3\xa5 sove med korsettet p\xc3\xa5 seg om natten p\xc3\xa5satt rektors segl, s\xc3\xa5 de ikke skulle snike seg til \xc3\xa5 l\xc3\xb8sne korsettet. Det var veldokumentert hvilke skader denne moten p\xc3\xa5f\xc3\xb8rte kvinners indre organer. I tillegg ble utviklingen av bekkenet hemmet, med \xc3\xb8kt risiko for komplikasjoner under svangerskap og f\xc3\xb8dsel som f\xc3\xb8lge. Dronning Maud hadde som voksen kvinne en midje p\xc3\xa5 18 inches (45,7 cm), og uttalte seg beundrende om Elisabeth av Bayern som hadde midje \xc2\xabsom en veps\xc2\xbb. Retusjering av fotografier skapte inntrykk av at kvinner hadde smalere midje enn de faktisk hadde, og rykter ville ha det til at noen fikk fjernet de nederste ribbeina for \xc3\xa5 kunne stramme korsettet ytterligere.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nUlike former for korsetter er brukt i mange perioder gjennom historien. De tidligste eksemplene stammer fra den minoiske sivilisasjonen der bevarte skulpturer og vaser viser kvinner og menn med smale midjer fremhevet av noe som ser ut som belter eller korsetter i metall. Til tross for at en rekke kulturer har utviklet ulike former for midjebelter og brystholdere, er det likevel lite som kan sette dette i sammenheng med den utviklingen av det europeiske korsett som startet i Spania og Italia i renessansen._NEWLINE_Fra slutten av 1300-tallet var det vanlig at motebevisste europeiske kvinner brukte kjoler som var sn\xc3\xb8rt for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 dem til \xc3\xa5 sitte strammere og fremheve figuren. Etterhvert som moten il\xc3\xb8pet av 1400-tallet endret seg fra helsk\xc3\xa5rne kjoler til separate kjoleliv og skj\xc3\xb8rt ble det mer fokus p\xc3\xa5 hvordan kl\xc3\xa6rne satt p\xc3\xa5 kroppen, og en god passform var lettere \xc3\xa5 f\xc3\xa5 til dersom man hadde et fast underlag, i form av et stramt sn\xc3\xb8rt kjoleliv.\n_START_SECTION_\nRenessanse og barokk (1500- og 1600-tallet)\n_START_PARAGRAPH_\nDet f\xc3\xb8rste ordentlige korsettet stammer fra den f\xc3\xb8rste halvdelen av 1500-tallet, da aristokratiske damer begynte \xc3\xa5 bruke spiler av hvalbarder som oppstiving i kjolelivene. Disse kjolelivene kunne ha sn\xc3\xb8ring foran eller bak og v\xc3\xa6re enkle eller dekorative, undert\xc3\xb8y eller overt\xc3\xb8y. Sn\xc3\xb8relivene hadde som oftest stropper,  og noen sn\xc3\xb8reliv hadde ogs\xc3\xa5 avtagbare ermer. Sn\xc3\xb8relivene p\xc3\xa5 15- og 1600-tallet gav overkroppen en konisk form, der bysten ble presset flat og midjen sn\xc3\xb8ret inn. Fokus l\xc3\xa5 imidlertid p\xc3\xa5 \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 den fasjonable rette formen p\xc3\xa5 overkroppen heller enn at midjen skulle v\xc3\xa6re s\xc3\xa5 smal som mulig.\n_START_SECTION_\nRokokko (1700-tallet)\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 1700-tallet hadde korsettene fortsatt en konisk form, men de ble n\xc3\xa5 sk\xc3\xa5ret p\xc3\xa5 en slik m\xc3\xa5te at bysten ble presset opp og frem heller enn \xc3\xa5 bli presset flat. Skj\xc3\xa6ringen foran ble ogs\xc3\xa5 dypere og midjen noe smalere.\n_START_SECTION_\nEmpire (sent 1700-tall og tidlig 1800-tall)\n_START_PARAGRAPH_\nDen franske revolusjon i 1789 f\xc3\xb8rte til store forandringer i motebildet. Med empirmotens inntog ble de tidligere \xc3\xa5rhundrers rigide sn\xc3\xb8reliv ble kastet, og erstattet med korsetter hvis prim\xc3\xa6re oppgave var \xc3\xa5 l\xc3\xb8fte og st\xc3\xb8tte bysten.\n_START_SECTION_\nVictoria-tiden (1837-1901)\n_START_PARAGRAPH_\nEtterhvert som midjen gradvis kr\xc3\xb8p tilbake p\xc3\xa5 sin naturlige plass og ble mer definert, ble det igjen n\xc3\xb8dvendig med lengre korsetter og strammere sn\xc3\xb8rt liv. S\xc3\xa5 lenge klesdrakten holdt seg smal, var korsettene lange, men da skj\xc3\xb8rtene ble videre p\xc3\xa5 1850- og 60-tallet ble de mye kortere. Korsettenes funksjon var n\xc3\xa5 \xc3\xa5 skape en smal midje. Korsettene hadde  vanligvis en "busk" i front, og sn\xc3\xb8ring bak. Frem til omtrent 1840 hadde de stropper. P\xc3\xa5 dette tidspunktet var det ogs\xc3\xa5 ener\xc3\xa5dende \xc3\xa5 forme korsettet ved hjelp av kiler, men p\xc3\xa5 slutten av 1840-tallet var det noen som begynte \xc3\xa5 sy korsetter av en rekke paneler i stedet. Dette ble stadig mer popul\xc3\xa6rt, og etter omtrent 1880 ble ikke lenger korsettene sydd etter den tradisjonelle kile-metoden. Etter dette kunne imidlertid panelene ha isydde kiler i bysten eller ved hoftene, for \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 \xc3\xb8nskelig form._NEWLINE_Da krinolinen p\xc3\xa5 1870-tallet ble kastet til fordel for k\xc3\xb8en, og kjolene ble formsydd rundt hoftene, ble det n\xc3\xb8dvendig med lengre korsetter. Disse korsettene, som gikk langt ned over hoftene, hadde en avrundet form. Fra 1880-tallet ble formen "hardere", med en skarpere overgang fra midje til hofte._NEWLINE_I perioden 1880\xe2\x80\x931900 n\xc3\xa5dde korsettbruken sitt h\xc3\xb8ydepunkt. I 1886 ble det solgt over 52.000 korsetter i Storbritannia.\n_START_SECTION_\nDen Edwardianske epoken (1901-1910)\n_START_PARAGRAPH_\nOvergangen til det ny \xc3\xa5rhundret kom med en endring i kvinners silhuett. I stedet for at korsettene sn\xc3\xb8rte inn litt over alt, skulle de n\xc3\xa5 kun sn\xc3\xb8re inn i siden og ryggen. Fronten ble sk\xc3\xa5ret rett. Denne silhuetten kalles S-linjen, og illustreres i figurene nedenfor. S-linjen hadde sitt h\xc3\xb8ydepunkt i \xc3\xa5rene 1904-1905, etter dette begynte silhuetten gradvis \xc3\xa5 rette seg opp. Fra omtrent 1907 ble kjolene smalere, og korsettene fulgte utviklingen ved \xc3\xa5 bli enda lengre, i noen tilfeller s\xc3\xa5 lange at det var umulig \xc3\xa5 sette seg ned med korsettet p\xc3\xa5.\n_START_SECTION_\nKorsetter i herremoten\n_START_PARAGRAPH_\nI likhet med kvinner har herrer ogs\xc3\xa5 modellert kroppen for at den skulle samsvare med det r\xc3\xa5dende skj\xc3\xb8nnhetsidealet. En slags type herrekorsetter er kjent fra 1400-tallet, og det finnes referanser til at enkelte menn i milit\xc3\xa6ret brukte korsetter p\xc3\xa5 1700-tallet, men det var ikke f\xc3\xb8r den s\xc3\xa5kalte Dandy-moten p\xc3\xa5 begynnelsen av 1800-tallet at herrekorsetter ble popul\xc3\xa6rt blant de motebevisste menn. Denne moten ble riktignok latterliggjort i datidens magasiner, og idealet med en smal midje gikk ut av motebildet p\xc3\xa5 1830-tallet. Korsetter ble allikevel brukt b\xc3\xa5de av herrer med noen kilo til overs og av menn i kavaleriet gjennom resten av 1800-tallet.'