b"\n_START_ARTICLE_\nHelotene\n_START_PARAGRAPH_\nHelotene var mennesker som levde under tvang av Sparta p\xc3\xa5 \xc3\xb8ya Peloponnes i antikkens Hellas. Helotene var ufrie, men de var ikke slaver. De kunne ikke bli kj\xc3\xb8pt og solgt slik som slavene ble i samme perioden. I stedet levde de som vanlige folk med egne familier_NEWLINE_Helotene stilte ogs\xc3\xa5 som soldater i Spartas kriger. De som kjempet tappert fikk friheten og kunne bli borgere, dog uten fullstendig borgerrett._NEWLINE_Helotene var opp gjennom arkaisk tid stadig en trussel mot Sparta. De var spartanerne overlegne i antall, og reiste seg flere ganger mot sine herrer. For eksempel gjorde helotene i Messenia oppr\xc3\xb8r p\xc3\xa5 600-tallet f.Kr., og bare et n\xc3\xb8dskrik reddet Sparta seieren.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nDet er flere teorier om opprinnelsen til ordet. If\xc3\xb8lge Hellanikos kommer det fra landsbyen Helos i det s\xc3\xb8rlige Sparta. Pausanias sier derfor at \xc2\xabdens innbyggere ble de f\xc3\xb8rste slavene i den lakedaemoniske staten og var de f\xc3\xb8rste som ble kalt heloter, siden de faktisk var heloter. Slavene de skaffet seg senere ble ogs\xc3\xa5 kalt heloter selv om de var dorere fra Messenia\xc2\xbb (III, 20, 6). Denne forklaringen gir derimot ingen etymologisk forklaring._NEWLINE_Lingvister har forbundet ordet med roten \xcf\x9d\xce\xb5\xce\xbb, som i \xe1\xbc\x81\xce\xbb\xce\xaf\xcf\x83\xce\xba\xce\xbf\xce\xbc\xce\xb1\xce\xb9, aliskomai, \xc2\xab\xc3\xa5 bli fanget, \xc3\xa5 bli gjort til fange\xc2\xbb. Noen forfattere regnet ikke begrepet som etnisk, men som en indikasjon p\xc3\xa5 tjenerskap. Antiokos av Siracusa skriver i et fragment, tatt vare p\xc3\xa5 av Strabo, at \xc2\xabde av lakedaemonianerne som ikke deltok i ekspedisjonen var juridiske sett slaver og kalt helotene\xc2\xbb (VI, 3, 2), mens Theopompos (fragment 122), sitert av Athenaios (VI, 416c), sier at \xc2\xab...og den nasjonen kalte deres slaver helotene og de andre kalte dem penestai...\xc2\xbb._NEWLINE_Det er sikkert at et aspekt ved helotismen var erobring. Dette var grunnen til at messenianerne ble heloter gjennom messeniakrigene i det 8. \xc3\xa5rhundre f.Kr.. Herodot er blant dem som henviser til helotene som messenianere._NEWLINE_Det er mer usikkert hvordan de tidligste helotene fikk denne statusen. If\xc3\xb8lge Theopompos var de etterkommere av de opprinnelige akhaiene som ble erobret av dorerne. Men alle akhaiene ble ikke heloter, slik som landsbyen Amykles, hjemmet til Hyak\xc3\xadnthia-festivalen, som hadde en spesiell status._NEWLINE_Samtidige forfattere foresl\xc3\xa5r alternative teorier. If\xc3\xb8lge Antiokos av Siracusa var de lakedaemonier som ikke deltok i messeniakrigene. For Eforos av Kyme var de perioiker fra Helos som ble nedgradert til slaveri etter et mislykket oppr\xc3\xb8r. Moderne historiografer foretrekker hypotesen til Antiokos.\n_START_SECTION_\nStatus\n_START_PARAGRAPH_\nDen juridiske statusen til helotene er kompleks. De var ikke frie og hadde ingen politiske rettigheter, og de kan dermed sammenlignes med l\xc3\xb8s\xc3\xb8reslaver, som resten av Hellas hadde mange av. Tallrike antikke forfattere, b\xc3\xa5de greske og romerske, henviste til helotene som douloi eller servi uten \xc3\xa5 legge s\xc3\xa6rlig vekt p\xc3\xa5 deres status. Helotene var knyttet til landet p\xc3\xa5 nesten samme m\xc3\xa5te som de middelalderske livegne._NEWLINE_Teoretisk sett tilh\xc3\xb8rte de staten og var knyttet til et stykke land, \xce\xba\xce\xbb\xe1\xbf\x86\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x82 (kl\xe1\xbb\x85ros, \xc2\xabvareparti, arv\xc2\xbb). Borgeren som anvedte kleros kunne verken frigi helotene, som var knyttet til den, eller selge dem ut av landet. De eksisterte likefullt som en del av privat eiendom. If\xc3\xb8lge Aristoteles brukte borgerne \xc2\xabhverandres slaver som om de var deres egne, i tillegg til hestene og jakthunder\xc2\xbb (Politikk, II, 1263a 35-37). Selv om byen eide helotene, hadde borgerne juridisk rett til \xc3\xa5 holde dem i arbeid.\n_START_SECTION_\nHeloter og kleros\n_START_PARAGRAPH_\nHelotene ble tildelt borgerne for \xc3\xa5 utf\xc3\xb8re arbeid p\xc3\xa5 deres kleros. Det nevnes i forskjellige kilder at disse tjenerne fulgte en eller annen spartaner. Plutark (Agesilaus' liv, III, 1) sier at Timaea, kong Agis IIs kone, \xc2\xabvar freidig nok til \xc3\xa5 viske blant sine helotjomfruer\xc2\xbb; at barnet hun ventet egentlig var Alkibiades' barn, og ikke av hennes ektemann. Dette indikerer en viss grad av tillit. I det 4. \xc3\xa5rhundre f.Kr. brukte borgerne ogs\xc3\xa5 l\xc3\xb8s\xc3\xb8reslaver til husarbeid. Noen heloter var ogs\xc3\xa5 tjenere for unge spartanere under deres agoge (spartansk utdannelse). Disse var \xce\xbc\xcf\x8c\xce\xb8\xcf\x89\xce\xbd\xce\xb5\xcf\x82, moth\xc5\x8dnes. Helotene kunne ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re h\xc3\xa5ndverkere eller handelsmenn._NEWLINE_Det ble krevd av dem at de skulle overlevere en fastsatt del av avlinger (\xe1\xbc\x80\xcf\x80\xce\xbf\xcf\x86\xce\xbf\xcf\x81\xce\xac, apoph\xc3\xb3ra), mens heloten beholdt overskuddet. If\xc3\xb8lge Plutark var denne delen 70 medimnos bygg for en mann, 12 for en kvinne, i tillegg til olje og vin i fornuftige mengder for behovet til en kriger og hans familie eller enke. Eksistensen av apofora er bestridt av Tyrtaios, sitert av Pausanias: \xc2\xabFor det andre pleidde de \xc3\xa5 bringe halvparten av all frukt og gr\xc3\xb8nnsaker fra markene deres til Sparta, selv om det ikke ble lagt en fast skatt p\xc3\xa5 dem...Som esler nedtrykket av sine tunge byrder, brakte de av n\xc3\xb8dvendighet halvparten av fryktene som kornlandet b\xc3\xa6rer til sine herrer\xc2\xbb (IV, 14, 4\xe2\x80\x935). Dette gjelder riktignok perioden rett etter den f\xc3\xb8rste messenianerkrigen da forholdene uten tvil var hardere._NEWLINE_Etter at de hadde betalt sin skatt, kunne heoltene ofte leve ganske godt. Landene til Lakonia og Messenia var sv\xc3\xa6rt fruktbare, og tillot ofte to avlinger i \xc3\xa5ret. En viss grad av rikdom var mulig. I 223 f.Kr. kj\xc3\xb8pte 6000 heloter seg fri for 500 drakmer hver, en betydelig sum p\xc3\xa5 den tiden. Spartanerne satte riktignok i gang tiltak for \xc3\xa5 forhindre at helotene ble for rike.\n_START_SECTION_\nDemografi\n_START_PARAGRAPH_\nHelotene levde i familieenheter og kunne inng\xc3\xa5 avtaler seg i mellom. Dette var en betydelig forskjell fra l\xc3\xb8s\xc3\xb8reslavene, for blant dem var ikke kontrakter, ekteskap og familieforhold juridisk anerkjent. Familieenhetene til helotene stod derfor i mindre fare for \xc3\xa5 bli spredt. P\xc3\xa5 grunn av dette reproduserte helotene seg, i motsetning til andre slaver i antikkens Hellas. Deres antall, som antagelig ikke var ubetydelig til \xc3\xa5 begynne med, \xc3\xb8kte, til tross for krypteia, andre massakrer av heloter og tap i krig. Samtidig fortsatte befolkningen av borgere \xc3\xa5 synke._NEWLINE_Frav\xc3\xa6ret av en formell folketelling forhindrer oss fra n\xc3\xb8yaktig vurdering av deres antall, selv om det er mulig \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re noen overslag. If\xc3\xb8lge Herodot (IX, 28\xe2\x80\x9329) var helotene syv ganger s\xc3\xa5 tallrike som spartanerne under slaget ved Plaitaia i 479 f.Kr. P\xc3\xa5 tiden til kinadonkonspirasjonen p\xc3\xa5 begynnelsen av det 4. \xc3\xa5rhundre f.Kr. kunne bare 40 borgere telles i en folkemengde p\xc3\xa5 4000 (Xenofon, III, 3, 5). P\xc3\xa5 det tidspunktet var den totale befolkningen av heloter, inkludert kvinner, ansl\xc3\xa5tt til mellom 170 000 og 224 000._NEWLINE_Med tanke p\xc3\xa5 at helotbefolkningen, i motsetning til l\xc3\xb8s\xc3\xb8reslavene, ikke kunne vokse gjennom kj\xc3\xb8p eller erobringer i krig, m\xc3\xa5tte den st\xc3\xb8tte seg p\xc3\xa5 naturlig vekst. Helotene ble oppmuntret av spartanerne til \xc3\xa5 innf\xc3\xb8re eugenikk som lignet den de selv praktiserte. P\xc3\xa5 denne m\xc3\xa5ten, if\xc3\xb8lge gresk tro p\xc3\xa5 denne tiden, ble ikke bare genetikk, men ogs\xc3\xa5 skaffede karakteristikker gitt videre til etterf\xc3\xb8lgende generasjoner. Under krypteia var de sterkeste og sunneste helotene de prim\xc3\xa6re m\xc3\xa5lene til kryptes, \xc3\xa5 velge svake m\xc3\xa5l var tegn p\xc3\xa5 svakhet._NEWLINE_Spartanerne brukte helotkvinner som et middel for \xc3\xa5 m\xc3\xb8te statens behov med tanke p\xc3\xa5 menneskelige ressurser. L\xc3\xb8sunger (nothoi) f\xc3\xb8dt av spartansk far og helotisk mor hadde en mellomgrad i det lakedoniske samfunnet og fylte ut rekkene i borgerh\xc3\xa6ren. Det er vanskelig \xc3\xa5 fastsl\xc3\xa5 om disse f\xc3\xb8dslene var resultat av frivillig kontakt (i det minste for farens del) eller del av et statlig formelt program. Det er sannsynlig at jentene som ble f\xc3\xb8dt av en slik kontakt som ikke hadde noen milit\xc3\xa6r funksjon, ble satt ut ved f\xc3\xb8dselen.\n_START_SECTION_\nKontekst\n_START_PARAGRAPH_\nBildet bygget opp av tilgjengelige kilder er enstemmige. Helotene ble rituelt ydmyket og psykologisk mishandlet. Likefullt m\xc3\xa5 dette bildet holdes i konteksten._NEWLINE_For det f\xc3\xb8rste, kl\xc3\xa6r: Dipthera (bokstavelig \xc2\xabl\xc3\xa6r\xc2\xbb var det generelle klesplagget for den fattige arbeiderklassen og ble ogs\xc3\xa5 b\xc3\xa5ret av frie menn i Athen. I Aristofanes' Skyene er dette antrekket for karakteren Strepsiades. P\xc3\xa5 lignende vis er ordet \xce\xba\xcf\x85\xce\xbd\xe1\xbf\x86, kun\xe1\xbb\x85, brukt i gresk litteratur, s\xc3\xa6rlig av Homer i Iliaden der det menes en hjelm. I Athen og i Odysseen (XXIV, 231) betyr det ogs\xc3\xa5 en hatt av skinn eller l\xc3\xa6r._NEWLINE_For det andre, herrenes forpliktelse om \xc3\xa5 forhindre at deres heloter ble fete virker uoverenstemmende: Siden homoioi levde separat, hvordan kunne diettinntaket bli n\xc3\xb8ye kontrollert? I tillegg, siden manuelt arbeid var en viktig funksjon til helotene, for eksempel ved \xc3\xa5 bli brukt til \xc3\xa5 b\xc3\xa6re deres herrers v\xc3\xa5pen og rustning p\xc3\xa5 felttog, ville det v\xc3\xa6re naturlig \xc3\xa5 holde helotene velern\xc3\xa6rte. Fra Thukydid (IV, 6, 1) kjenner vi til rasjonene som ble gitt av spartanerne til deres beleirede hoplitter ved Sfakteria. Vi vet ogs\xc3\xa5 at helotene var p\xc3\xa5 halve rasjoner. Kalkulasjoner indikerer at denne halve rasjonen langt fra var kummerlig. Den tilsvarer 81% av daglig n\xc3\xa6ring som trengs for en moderat aktiv mann, if\xc3\xb8lge FAO sine standarder. Komplementert med litt kj\xc3\xb8tt og vin var dermed denne rasjonen n\xc3\xa6r normal.\n_START_SECTION_\nHelotoppr\xc3\xb8r\n_START_PARAGRAPH_\nTil tross for brutaliteten i sin verden gjorde helotene sjelden oppr\xc3\xb8r. De f\xc3\xa5 sitatene som har blitt assosiert med helotoppr\xc3\xb8r er diskutert nedenfor.\n_START_SECTION_\nJordskjelv\n_START_PARAGRAPH_\nOppr\xc3\xb8ret som sammenfalt med jordskjelvet i 464 f.Kr. er godt bevitnet, men greske historikere er ikke enige om tolkningen av denne hendelsen._NEWLINE_Thukydid (I, 101, 2) sier at helotene og perioikene i Thouria og Aithaia tok fordel av jordskjelvet til \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re oppr\xc3\xb8r og etablere en posisjon p\xc3\xa5 Ithome. Han legger til at de fleste av oppr\xc3\xb8rerne var av messeniansk opphav, noe som bekrefter Ithome som et historisk sted for messeniansk motstand og fokuserer oppmerksomheten p\xc3\xa5 perioikene i Thouria, en by p\xc3\xa5 den messenianske kysten. Vi kan anta at en minoritet av helotene var lakoniske. Dette er dermed det eneste oppr\xc3\xb8ret i deres historie. Kommentatorer som Stefanus av Byzantium antyder at dette Aithaia var i Lakonia, noe som indikerer et oppr\xc3\xb8r i stor skala i regionen. Pausanias' sin versjon av hendelsene er sv\xc3\xa6rt lik._NEWLINE_Diodorus Siculus (XI, 63, 4-64,1), antagelig influert av Eforos av Kyme, fordelte ansvaret for oppr\xc3\xb8ret likt p\xc3\xa5 messenianerne og helotene. Denne versjonen av hendelsene st\xc3\xb8ttes av Plutark._NEWLINE_Noen forfattere legger ansvaret for oppr\xc3\xb8ret p\xc3\xa5 helotene i Lakonia. Dette er tilfellet for Plutark i hans Simons liv (17, 8): Helotene i Eurotasdalen \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 bruke jordskjelvet til \xc3\xa5 angripe spartanerne som de trodde var ubev\xc3\xa6pnede. Intervensjonen til Arkedamos II som kalle lakedaemonierne til v\xc3\xa5pen, redder dem samtidig fra jordskjelvet og helotenes angrep. Helotene trakk seg unna, men gikk til \xc3\xa5pen krigf\xc3\xb8ring sammen med messenianerne._NEWLINE_Det er vanskelig \xc3\xa5 samle disse versjonene. Det er uansett klart at oppr\xc3\xb8ret i 464 representerte en betydelig traumatisk hendelse for spartanerne. Plutark indikerer at krypteia og annen d\xc3\xa5rlig behandling av helotene ble institusjonalisert etter dette oppr\xc3\xb8ret. Dersom der er noen tvil i disse bekreftelsene, understreker de i det minste den umiddelbare spartanske reaksjonen: Allierte blir samlet og krig f\xc3\xb8lger med det samme Athen som de stod ovenfor i Peloponneserkrigen.\n_START_SECTION_\nAthenske utposter\n_START_PARAGRAPH_\nUnder den samme krigen og etter kapitulasjonen til spartanerne beleiret i Sfakteria, innsatte athenerne en garnison i Pylos som bestod av messenianere fra Naupaktos. Thukydid (IV, 41, 2-3) understreker at de hadde h\xc3\xa5pet \xc3\xa5 utnytte patriotismen til messenianerne for \xc3\xa5 pasifisere regionen. Selv om messenianerne muligens ikke satte i gang full geriljakrig, plyndret de omr\xc3\xa5det og oppmuntret helotisk desertering. Sparta ble tvunget til \xc3\xa5 dedikere en garnison for \xc3\xa5 kontrollere denne aktiviteten. Dette var de f\xc3\xb8rste \xe1\xbc\x94\xcf\x80\xce\xb9\xcf\x84\xce\xb5\xce\xb9\xcf\x87\xce\xb9\xcf\x83\xce\xbc\xcf\x8c\xce\xb9, \xc3\xa9piteikhismoi (\xc2\xabdefensive murer\xc2\xbb), utposter plantet av athenerne i fiendtlig territorium._NEWLINE_Den andre av disse utpostene var ved Kythera. Denne gangen var athenernes m\xc3\xa5l helotene i Lakonia. Igjen skjedde plyndringer og desertering, men ikke i den skala som athenerne h\xc3\xa5pet p\xc3\xa5 eller spartanerne fryktet. Der var ingen oppr\xc3\xb8r som det etter jordskjelvet."