b'\n_START_ARTICLE_\nVanilla Fudge\n_START_SECTION_\nUtgangspunkt\n_START_PARAGRAPH_\nInitiativtagerne til Vanilla Fudge var organisten Mark Stein og bassisten Tim Bogert. De spilte i et lokalt band som het Rick Martin & The Showmen men ble s\xc3\xa5 imponert av sounden til The Rascals (svingende og brusende orgel) at de bestemte seg for \xc3\xa5 danne sitt eget band. Sammen med trommeslageren Joey Brennan i The Showmen og gitaristen Vince Martell, dannet de The Pigeons men endret i 1966 navnet til Vanilla Fudge etter utskifting av Brennan med Carmine Appice. Et opptak av The Pigeons ble i 1973 utgitt i Tyskland under tittelen While the World was Eating Vanilla Fudge. Gruppen ble s\xc3\xa5 \xc2\xaboppdaget og adoptert\xc2\xbb av det kriminelle Luchesefamilie medlemmet, Phillip Basile, som administrerte flere ber\xc3\xb8mte L.I. klubber som Action House, Speaks, Channel 80, Industri (tre av dem var de samme klubbene) p\xc3\xa5 Austin Boulevard, i Island Park, New York._NEWLINE_Vanilla Fudge hadde en rekke popul\xc3\xa6re l\xc3\xa5ter, deres st\xc3\xb8rste hit er deres cover av \xc2\xabYou Keep Me Hangin On\xc2\xbb, en nedbremset, hardrock versjon av sangen som opprinnelige var spilt inn av The Supremes. Versjonen kjennetegnes av Appices energiske tromming. En oppf\xc3\xb8lger, \xc2\xabTake Me For A Little While\xc2\xbb hadde en helt annen lyrisk melding enn tidligere.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa5virkning\n_START_PARAGRAPH_\nMedlemmene av Vanilla Fudge var store beundrere av The Beatles, og \xe2\x80\x9dcoveret\xe2\x80\x9d flere av deres sanger, inkludert \xc2\xabTicket to Ride\xc2\xbb, samt \xc2\xabEleanor Rigby\xc2\xbb. Debutalbumet Vanilla Fudge siterer \xc2\xabStrawberry Fields Forever\xc2\xbb p\xc3\xa5 slutten, med linjen "there\'s nothing to get hung about"._NEWLINE_Deres tolkning av "Bang Bang (My Baby Shot Me Down" ble omtalt i filmen Zodiac fra 2007.\n_START_SECTION_\nHistorikk\n_START_PARAGRAPH_\nDen 14. mars 1970 spilte Vanilla Fudge avskjedskonsert p\xc3\xa5 Phil Basille\'s Action House. Etter det dro Bogert & Appice for \xc3\xa5 danne en ny gruppe, Cactus. I 1972, forlot de Cactus og dannet Beck, Bogert & Appice sammen med gitaristen Jeff Beck. Stein, overlatt til seg selv, pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 holde gruppen i gang med to nye musikere, Sal D\'Nofrio (bass) og Jimmy Galuzzi (trommer) som hadde v\xc3\xa6rt medlemmer av en gruppe fra Poughkeepsie, New York, kjent som Dino & The Cavemen. Da ingenting kom ut av dette, endte Stein  i stedet opp med \xc3\xa5 danne gruppen Boomerang sammen med Galuzzi._NEWLINE_Etter at bandet ble oppl\xc3\xb8st i 1970, er det gjenforent flere ganger. I 1982, ble de gjenforent med st\xc3\xb8tte i Atco Records utgivelsen, Best of Vanilla Fudge. Dette resulterte i nok et album i 1984; Mystery med helt nytt materiale. Martell var ikke med i denne f\xc3\xb8rste gjenforeningen, i stedet spilte Ron Mancuso gitar sammen med Jeff Beck som gjestet bandet under navnet "J. Toad". To gjenforeningsturn\xc3\xa9er fulgte i 1987/1988 med Paul Hanson p\xc3\xa5 gitar. Lanny Cordola var gitarist da bandet inntok scenen 14. mai 1988 for Atlantic Records\' 40 \xc3\xa5rsjubileum. Etter det, gikk de enkelte medlemmene hver sin vei igjen \xc3\xa5 videref\xc3\xb8re andre prosjekter._NEWLINE_I 1991 ble navnet Vanilla Fudge gjenopplivet av Appice for en turne med tidligere Ted Nugents musiker Derek St. Holmes (gitar, vokal), Martin Gerschwitz (keyboards, vokal) og Tom Croucier (bass, vokal). Dette resulterte i albumet The Best Of Vanilla Fudge \xe2\x80\x93 Live._NEWLINE_S\xc3\xa5, i 1999 gjenforente tre av det originale medlemmene Appice, Bogert og Martell bandet med vokalist/organist Bill Pascali som erstatning for Mark Stein for \xc3\xa5 spille inn et "greatest hits" album, Vanilla Fudge 2001/ The Return / Then And Now med nye opptak av tidligere sanger og tre helt nye._NEWLINE_I 2002 var bassistene Pete Bremy og T.M. Stevens stedfortredere p\xc3\xa5 bass for en syk Bogert og i 2003 kom en utgivelse av Vanilla Fudge\'s konsertalbum, The Real Deal \xe2\x80\x93 Vanilla Fudge Live, innspilt p\xc3\xa5 turn\xc3\xa9 i 1987 med Paul Hanson p\xc3\xa5 gitar. Martell overdubbed hans gitar og vokal senere. Samme \xc3\xa5r (2003) turnerte gruppen med Teddy Rondinelli som stand in p\xc3\xa5 gitar for Martell. I 2005, gjenforentes Vanilla Fudge med alle de opprinnelige medlemmene for en turne sammen med medlemmer av The Doors (turnerer n\xc3\xa5 som Riders On The Storm) og Steppenwolf. Pascali kom tilbake i stedet for Stein for noen opptredener i 2006 f\xc3\xb8r avreise for \xc3\xa5 delta i New Rascals. Sommeren 2007 valgte HBOs i siste episode av The Sopranos \xc2\xabYou Keep Me Hangin\' On\xc2\xbb (en versjon inkludert med Pascali\'s vokal) som tema for sin "cliff hanger", brukt som soundtrack p\xc3\xa5 tre steder i episoden._NEWLINE_Vanilla Fudge ble innlemmet i Long Island Music Hall of Fame den 15. oktober 2006, (sammen med Billy Joel og Joan Jett) av Fellow Long Islander medlem Felix Cavaliere._NEWLINE_Bandet gikk deretter tilbake i studio for \xc3\xa5 spille inn Out Through the in Door, et Led Zeppelin coveralbum utgitt i 2007 bare i Europa. Led Zeppelin hadde \xc3\xa5pnet for dette i 1968/1969. I 2008 fremf\xc3\xb8rte Vanilla Fudge \xc2\xabYou Keep Me Hangin\' On\xc2\xbb for PBS pengeinnsamlingsprogram "My Music: My Generation \xe2\x80\x93 The \'60s for the March 2008 pledge drive". I mars 2008 la den originale besetningen ut p\xc3\xa5 en turn\xc3\xa9 i USA (for det meste i New England) men sommeren samme \xc3\xa5r, forlot Bogert & Appice bandet \xc3\xa5 konsentrere seg om Cactus som de hadde gjenskapt i 2006. Stein og Martell fortsatte i 2008 og 2009 som Mark Stein & Vince Martell av Vanilla Fudge med en turne kalt "La oss be for fred" hvor Jimmyjack Tamburo spilte trommer, og Pete Bremy var tilbake p\xc3\xa5 bass. Out Through the in Door ble utgitt i USA i 2008.'