b'\n_START_ARTICLE_\nBurgh\n_START_PARAGRAPH_\nBurgh (by innenfor bymurer, jf. borg) er en eldre betegnelse p\xc3\xa5 en selvstendig korporativ enhet i Skottland og tildels i nordlige England, vanligvis en by. Den hadde ogs\xc3\xa5 hadde status som valgkrets (tilsvarende en borough i England). Ordet refererer opprinnelig til en befestet by. En kongelig burgh er en slik by som er grunnlagt etter kongelig charter._NEWLINE_Denne formen for administrativ inndeling eksisterte fra 1100-tallet da kong David I av Skottland opprettet de f\xc3\xb8rste kongelige burgher. Statusen som burgh var stort sett analog med statusen borough i England. Som f\xc3\xb8lge av reorganiseringen av lokalt styresett i 1975 forsvant den praktiske betydningen ved begrepet, men det er fortsatt vanlig at byer som hadde slik status f\xc3\xb8r endringen bruker uttrykket, for \xc3\xa5 understreke sin historiske betydning. Tittelen \xc2\xabkongelig burgh\xc2\xbb, som fortsatt benyttes av noen byer, har n\xc3\xa5 kun seremoniell verdi. De f\xc3\xa5 bosetningene som ikke lenger har bystatus er gjerne ekstra p\xc3\xa5passelige med \xc3\xa5 bruke det gamle uttrykket.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste burgh var Berwick-upon-Tweed. Ved 1130 hadde kong David I etablert andre burgher som Edinburgh, Stirling, Dunfermline, Perth, Dumfries, Jedburgh, Montrose og Lanark. De fleste av burghere som ble gitt charter i hans tid hadde antagelig allerede eksistert som bosetninger. Charter ble kopiert bortimot ordrett fra de som ble benyttet i England, og de tidlige burgher inviterte ofte engelske og flamske bosettere. De var i stand til \xc3\xa5 gjennomf\xc3\xb8re tollsatser og b\xc3\xb8ter p\xc3\xa5 handelsmenn innenfor en region utenfor deres bosetninger. De fleste av de tidligste burghere var p\xc3\xa5 \xc3\xb8stkysten av Skottland, og de st\xc3\xb8rste og rikeste var Aberdeen, Berwick, Perth og Edinburgh, og deres vekst og framgang hadde sin \xc3\xa5rsak i handelen med det europeiske fastlandet. I s\xc3\xb8rvest ble Glasgow, Ayr og Kirkcudbright preget av en mindre inntektsgivende skipshandel med Irland og i mindre grad med Frankrike og Spania._NEWLINE_Burgher var typisk sett bosetninger under beskyttelse av en borg og/eller festningsmurer og hadde vanligvis et markedsted med en bred hovedgate eller forbindelsepunkt, markert med hva skottene kalte et mercat cross (engelsk: market cross; norsk: markedkors), foruten havn, lagerbygninger og hus for borgerne og andre innbyggere. Opprettelsen av 16 kongelige burgher kan bli sporet til styret til David I, som styrte i tiden 1124\xe2\x80\x931153, og det er p\xc3\xa5vist 55 burgher ved 1296. I tillegg til de fremste kongelige burgher, kom det i senmiddelalderen baroni-burgher og eklektiske burgher, med 51 opprettet mellom 1450 og 1516. De fleste av disse var langt mindre enn deres kongelige motparter. Som ekskludert fra handel med utlandet fungerte de hovedsakelig som lokale markedsentre og som sentre for h\xc3\xa5ndverkindustri. Burgher var sentre for de grunnleggende h\xc3\xa5ndverksarbeid, inkludert framstilling av sko, kl\xc3\xa6r, tallerken, potter, snekkerarbeid, br\xc3\xb8d og \xc3\xb8l. Det ble vanligvis solgt p\xc3\xa5 markedsdagene. Generelt utf\xc3\xb8rte burgher langt mer lokal handel med deres innland, som de var avhengig av for mat og r\xc3\xa5materialer, enn handel nasjonalt eller med utlandet._NEWLINE_Burgher hadde rett til representasjon i det skotske parlamentet. Under Lovene om union i 1707 ble mange av byene parlamentariske burgher, representert i det britiske parlamentet (etter at de skotske og engelske parlamentene var blitt oppl\xc3\xb8st ved unionen). Under Folkerepresentasjonsakten av 1832, 32 \xc3\xa5r etter at de to parlamentene var blitt sl\xc3\xa5tt sammen til et britisk, opph\xc3\xb8rte grensene til burghene for valg til parlamentet \xc3\xa5 v\xc3\xa6re n\xc3\xb8dvendige.'