b'\n_START_ARTICLE_\nCarl Friedrich Zelter\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nZelter var s\xc3\xb8nn av en murer og ble selv murermester. Ved siden av arbeidet som murerl\xc3\xa6rling studerte han musikk p\xc3\xa5 egen h\xc3\xa5nd. Han ble medlem av Karl Theophil D\xc3\xb6bbelins orkester og gikk i 1791 inn i Sing-Akademie zu Berlin som hans l\xc3\xa6rer og mentor Carl Friedrich Christian Fasch nettopp hadde grunnlagt. Zelter overtok ledelsen da Fasch d\xc3\xb8de i 1800 og ble i 1806 utnevnt til \xc3\xa6resmedlem. I 1809 ble han professor ved Preu\xc3\x9fische Akademie der K\xc3\xbcnste._NEWLINE_Ved siden av arbeidet som murer og dirigent, forfattet Zelter musikkpedagogiske skrifter og underviste en rekke elever. Av de mest kjente er Otto Nicolai, Giacomo Meyerbeer, Eduard Grell, og ikke minst s\xc3\xb8sknene Felix og Fanny Mendelssohn._NEWLINE_Johann Sebastian Bachs musikk var stort sett glemt i Zelters tid, men han selv var full av beundring for Bach og viderformidlet sin entusiasme til eleven Mendelssohn. Zelter har derfor sin del av \xc3\xa6ren for  den revurderingen og fornyede interessen for Bachs musikk som startet opp etter Mendelssohns oppf\xc3\xb8ring av Matteuspasjonen med Sing-Akademie i 1829._NEWLINE_Musikalsk orienterte Zelter seg mot J.S. Bach og Georg Friedrich H\xc3\xa4ndel. Han skrev symfonier, kantater, motetter, kormusikk og lieder \xe2\x80\x93 ikke minst en rekke tonesettinger til dikt av Johann Wolfgang von Goethe. De ble kjent i Weimar 1802, og det utviklet seg et n\xc3\xa6rt vennskap mellom dem. Under en korrespondanse som varte i over 30 \xc3\xa5r sendte Goethe ofte dikt som Zelter tonesatte lieder til.'