b"\n_START_ARTICLE_\nVoyagerprogrammet\n_START_PARAGRAPH_\nVoyagerprogrammet best\xc3\xa5r av to romsonder, Voyager 1 og Voyager 2, som ble sendt ut i 1977 for \xc3\xa5 utnytte den gunstige planetoppstillingen sent p\xc3\xa5 70-tallet. Offisielt skulle de kun studere Jupiter og Saturn, men de viste seg \xc3\xa5 fungere i etterkant og fortsatte derfor videre ut i det ytre solsystemet, og Voyager 2 ble den f\xc3\xb8rste romsonden som bes\xc3\xb8kte planetene Uranus og Neptun. Romsondene ble bygget av Jet Propulsion Laboratory (JPL), og var betalt av NASA.\n_START_SECTION_\nJupiter\n_START_PARAGRAPH_\nDe to Voyager-romsondene gjorde flere viktige observasjoner av Jupiter og m\xc3\xa5nene dens. De mest oppsiktsvekkende var eksistensen av vulkaner p\xc3\xa5 Io, noe som verken hadde v\xc3\xa6rt observert fra jorden eller av romsondene Pioneer 10 og 11. Voyager 1 oppdaget tre indre Jupiter-m\xc3\xa5ner (bl.a Atlas og Pan) ved passeringen, noe som fikk antall kjente m\xc3\xa5ner (da) opp til 16 (17 hvis man teller med Themisto, som hadde blitt funnet, men mistet igjen i 1975).\n_START_SECTION_\nSaturn\n_START_PARAGRAPH_\nVoyager 1 oppdaget komplekse strukturer i Saturn's ringer, og studerte atmosf\xc3\xa6ren p\xc3\xa5 Titan, som hadde blitt utvalgt av JPL for en n\xc3\xa6rpassering. Voyager 1 sendte ogs\xc3\xa5 tilbake mengder av bilder av flere av Saturns m\xc3\xa5ner, mange observert for f\xc3\xb8rste gang. Voyager 2 passerte Saturn i november 1981 og observerte temperaturen p\xc3\xa5 Saturn, og fant at den h\xc3\xb8yeste temperaturen er 70 Kelvin (-203 C). Voyager 2 bidro til \xc3\xa5 oppdage flere m\xc3\xa5ner rundt gasskjempen som tidligere var ukjent, blant disse er Pan (oppdaget p\xc3\xa5 bilder fra romsonden i 1990).\n_START_SECTION_\nUranus\n_START_PARAGRAPH_\nVoyager 2 ble den f\xc3\xb8rste romsonden som bes\xc3\xb8kte Uranus. Voyager 2 passerte planeten 24. januar 1986. Romsonden oppdaget 10 ukjente m\xc3\xa5ner (bl.a. Puck), og observerte det til da ukjente ringsystemet rundt planeten.\n_START_SECTION_\nNeptun\n_START_PARAGRAPH_\nVoyager 2 ble ogs\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rste romsonden som bes\xc3\xb8kte Neptun.  Voyager 2 passerte planeten 25. august 1989. Romsonden oppdaget 6 ukjente m\xc3\xa5ner (bla. Naiad, Thalassa, Despina, Galatea, Proteus), og oppdaget Neptuns m\xc3\xb8rke flekker.\n_START_SECTION_\nInterstellar ferd\n_START_PARAGRAPH_\nDet er estimert at begge Voyager-romsondene vil ha tilstrekkelig elektrisk kraft til at minst noen instrumenter fungerer tilfredsstillende helt fram til 2020.\n_START_SECTION_\nAvstand fra jorden\n_START_PARAGRAPH_\nI desember 2005 var Voyager 2 hele 78,4 AU fra solen, noe som da gjorde den til det mest fjerne menneskeskapte objekt._NEWLINE_Voyager 1 passerte avstanden 100 AU (ca. 15 milliarder km) fra solen 15. august 2006, noe som gj\xc3\xb8r den til det mest fjerne menneskeskapte objekt. P\xc3\xa5 denne avstanden bruker lyset (i 300.000 km/s) over 14 timer \xc3\xa5 reise fra romsonden til jorden. Til sammenligning er m\xc3\xa5nen v\xc3\xa5r ca. 1 lys-sekund fra jorden, solen er 8,5 lys-minutt unna og Pluto, et av de fjerneste objektene i solsystemet v\xc3\xa5rt, er p\xc3\xa5 en gjennomsnittlig avstand p\xc3\xa5 5,5 lys-timer.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xa5v\xc3\xa6rende posisjon\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa5de Voyager 1 og Voyager 2 er i heliosf\xc3\xa6ren, en \xc2\xabboble\xc2\xbb i verdensrommet som solen dominerer. Voyager 2 n\xc3\xa6rmer seg n\xc3\xa5 omr\xc3\xa5det som kalles \xc2\xabtermination shock\xc2\xbb, et omr\xc3\xa5de der solvinden raskt sakner farten fra snittet p\xc3\xa5 300-700 km/s, og blir tettere og varmere. Sonden vil passere gjennom dette omr\xc3\xa5det i l\xc3\xb8pet av 2007._NEWLINE_Voyager 2 er, pr. april 2006, p\xc3\xa5 \xe2\x88\x9252.51\xc2\xb0 deklinasjon og 19.775hrs \xc2\xabRight Ascension\xc2\xbb, noe som gir det en plassering p\xc3\xa5 stjernehimmelen i konstellasjonen Telescopium. Voyager 1 er, pr. april 2006, p\xc3\xa5 12.32\xc2\xb0 deklinasjon og 17.114hrs \xc2\xabRight Ascension\xc2\xbb, noe som gir det en plassering p\xc3\xa5 stjernehimmelen i konstellasjonen Ophiuchus. Voyager 1 er ikke p\xc3\xa5 vei mot noe spesifikt stjerne-system, men vil etter 40\xc2\xa0000 \xc3\xa5r n\xc3\xa6rmere stjernen AC+793888 i \xe2\x80\x98Camelopardis\xe2\x80\x99 konstellasjonen.\n_START_SECTION_\nSporing\n_START_PARAGRAPH_\nNASA fortsetter \xc3\xa5 spore begge romsondene ved hjelp av Deep Space Network stasjoner."