b'\n_START_ARTICLE_\nThomas Lupo\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nThomas Lupo kom fra en gammel musikerfamilie. Faren, Joseph, var komponist og spilte strykeinstrumenter. Han var opprinnelig fra Venezia og kom via Antwerpen til London, der Thomas Lupo sannsynligvis ble f\xc3\xb8dt.\n_START_SECTION_\nVirke\n_START_PARAGRAPH_\nI 1588 gikk den da 16 \xc3\xa5r gamle Thomas inn i hoffkapellet til Elisabeth I, men mottok ikke l\xc3\xb8nn f\xc3\xb8r i 1591. Han forble i den engelske kongefamiliens livet ut, fra 1610 til 1617 hos prins Henry og fra 1617 hos prins Karl.\n_START_SECTION_\nVerker\n_START_PARAGRAPH_\nVed siden Orlando Gibbons, John Cooper og Alfonso Ferrabosco den eldre, var Lupo sentral i utviklingen av den engelske gambetradisjonen p\xc3\xa5 1600-tallet. Han skrev formodentlig et st\xc3\xb8rre antall verk for hoffets gambeensembler, men lite er bevart. Noen av de anonyme komposisjonene for King\xe2\x80\x99s Musick tilskrives Lupo. Han skrev ogs\xc3\xa5 kirkelig vokalmusikk. _NEWLINE_Det meste av Lupos tre til seks stemmers gambemusikk stammer fra den tidlige tiden hos prins Karl. Mange av disse stykkene benytter kontrapunkts- og stemmef\xc3\xb8ringsteknikker som p\xc3\xa5minner om italienske madrigaler, spesielt de for fem og seks stemmer. Han kopierte stilen til Luca Marenzio, en komponist som var velkjent i England p\xc3\xa5 grunn av at han var godt representert i Nicholas Yonges Musica transalpina (1588), samlingen som gav impulsen til den engelske madrigalskolen. Lupos consortmusikk for tre og fire stemmer er mer eksperimentell, ofte med sammensetninger som sjelden ble brukt av tidens komponister, eksempelvis tre samtidige bass- eller diskantstemmer. Enkelte av consortstykkene forutsetter orgelakkompagnement. _NEWLINE_Lupo skrev instrumentalstykker i form av fantasias, pavaner, galliarder og allemander. Enkelte av fantasistykkene er direkte transkripsjoner av italienske madrigaler.'