b'\n_START_ARTICLE_\nBod\xc3\xb8dialekt\n_START_PARAGRAPH_\nBod\xc3\xb8dialekt, ogs\xc3\xa5 kalt bod\xc3\xb8m\xc3\xa5l eller bod\xc3\xb8v\xc3\xa6ring, er dialekten i Bod\xc3\xb8 by i Nordland fylke. Dialekten har utviklet seg fra det tradisjonelle saltenm\xc3\xa5let, ogs\xc3\xa5 kalt \xc2\xabbygdem\xc3\xa5let\xc2\xbb, som er dialekten i distriktet rundt Bod\xc3\xb8, men har i nyere tid blitt sterkt p\xc3\xa5virket av bokm\xc3\xa5l. _NEWLINE_Bygdem\xc3\xa5let, som er spesielt kjent for sine apokopeformer og palatalisering, er blitt mer og mer borte med tiden, og den tjukke l-en er blitt utskiftet med mer standard \xc3\xb8stnorsk uttale, der ogs\xc3\xa5. Til tross for dette er fortsatt Bod\xc3\xb8 kjent for apokope, siden Salten tradisjonelt har v\xc3\xa6rt det stedet i Norge med st\xc3\xb8rst grad av apokope. For eksempel sier man \xc2\xab\xc3\x86 skal kj\xc3\xb8p\xc2\xbb. Apokopen f\xc3\xb8rer til at det blir lang lyd p\xc3\xa5 vokalen, som er beskrevet som \xc3\xa5 synge p\xc3\xa5 vokalen. Dette er en av grunnene til at utenforst\xc3\xa5ende som skal etterligne bod\xc3\xb8dialekten f\xc3\xa5r vanskeligheter med uttalen._NEWLINE_Bod\xc3\xb8dialekten er kjent for \xc3\xa5 bruke pronomenene \xc2\xab\xc3\xa6\xc2\xbb, \xc2\xabd\xc3\xa6\xc2\xbb og \xc2\xabm\xc3\xa6\xc2\xbb. Sp\xc3\xb8rreordene har trekk som likner p\xc3\xa5 b\xc3\xa5de bokm\xc3\xa5l og nynorsk, for s\xc3\xa5 \xc3\xa5 bli blandet med de lokale dialekttrekkene. De fleste sp\xc3\xb8rreordene som begynner med hv- p\xc3\xa5 bokm\xc3\xa5l begynner med k- p\xc3\xa5 dialekten. Slik blir det \xc2\xabka\xc2\xbb, \xc2\xabkordan\xc2\xbb og \xc2\xabkof\xc3\xb8rr\xc2\xbb. De eneste sp\xc3\xb8rreordene som skiller seg mer markert fra bokm\xc3\xa5l er \xc2\xabn\xc3\xa5rti\xc2\xbb og \xc2\xabkati\xc2\xbb (n\xc3\xa5r-tid og hva-tid), som brukes synonymt med n\xc3\xa5r. \xc2\xabKa slags\xc2\xbb brukes for \xc2\xabhva slags\xc2\xbb, og er et mer vanlig sp\xc3\xb8rreord i Bod\xc3\xb8 enn Norge ellers._NEWLINE_Den lokale dialekten skiller mellom hannkj\xc3\xb8nn, hunkj\xc3\xb8nn og intetkj\xc3\xb8nn, selv om hunkj\xc3\xb8nnsartikkelen ei i noen grad har blitt mindre brukt, noe som er en nasjonal utvikling. Imidlertid b\xc3\xb8yes hankj\xc3\xb8nns- og hunkj\xc3\xb8nnssubstantivene nesten lik, og det eneste unntaket er bestemt entall. Det er \xc2\xaben gutt\xc2\xbb, \xc2\xabden guttn\xc2\xbb, \xc2\xabflere gutta\xc2\xbb og \xc2\xaballe guttan\xc2\xbb, mens det er \xc2\xabei jente\xc2\xbb, \xc2\xabden jenta\xc2\xbb, \xc2\xabflere jenta\xc2\xbb og \xc2\xaballe jentan\xc2\xbb. Intetkj\xc3\xb8nn b\xc3\xb8yes \xc2\xabet hus\xc2\xbb, \xc2\xabdet huse\xc2\xbb, \xc2\xabflere hus\xc2\xbb og \xc2\xaballe husan\xc2\xbb._NEWLINE_Innen verbene blir infinitivsformen apokopert, slik som \xc2\xab\xc3\xa5 spille\xc2\xbb, som blir \xc2\xab\xc3\xa5 sp\xc3\xa6ll\xc2\xbb. Videre blir det \xc2\xabnu sp\xc3\xa6lla \xc3\xa6\xc2\xbb, \xc2\xabi g\xc3\xa5r sp\xc3\xa6lla \xc3\xa6\xc2\xbb og \xc2\xab\xc3\xa6 har sp\xc3\xa6lt\xc2\xbb. B\xc3\xa5de regelrette a- og e-verb f\xc3\xa5r denne b\xc3\xb8yningen. N\xc3\xa5-verb blir mer eller mindre b\xc3\xb8yd p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som bokm\xc3\xa5l._NEWLINE_Bod\xc3\xb8dialekten har det vi kaller h\xc3\xb8ytone. H\xc3\xb8ytone vil si at den trykksterke stavelsen har h\xc3\xb8yere tone enn den trykksvake. I Bod\xc3\xb8 sier man alts\xc3\xa5\xc2\xa0huset\xc2\xa0med den h\xc3\xb8yeste tonen p\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rste stavelsen og en lavere tone p\xc3\xa5 den andre.'