b'\n_START_ARTICLE_\nOliver Heaviside\n_START_SECTION_\nOppvekst og familie\n_START_PARAGRAPH_\nHeaviside ble f\xc3\xb8dt i Kings Gate 55 (n\xc3\xa5 Plender Street) i bydelen Camden Town i London, som den yngste av fire s\xc3\xb8nner til Thomas Heaviside og Rachel West. Faren Thomas Heaviside var treskj\xc3\xa6rer, mens moren Rachel West var guvernante, blant annet hos familien Spottiswoode. William Spottiswoode, som  senere ble president i Royal Society, var en av hennes elever. Familien Heaviside var sv\xc3\xa6rt d\xc3\xa5rlig stilt, og fattigdommen i de tidlige \xc3\xa5rene hadde varig innflytelse p\xc3\xa5 s\xc3\xb8nnen Oliver._NEWLINE_Heaviside var kortvokst og r\xc3\xb8dh\xc3\xa5ret, og som barn fikk han skarlagensfeber noe som f\xc3\xb8rte til h\xc3\xb8rselshemming. Dette gjorde at han som gutt h\xc3\xb8rte s\xc3\xa5 d\xc3\xa5rlig at han ikke kunne leke sammen med de andre barna i nabolaget. Livet i Camden Town var hardt med mange mennesker som kjempet for levebr\xc3\xb8det. Heaviside observerte tuskhandlernes sjofle triks som han foraktet. Han s\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 de voksnes fyll p\xc3\xa5 vertshusene, noe som han selv ga som forklaring p\xc3\xa5 at han ble totalavholdsmann for resten av livet._NEWLINE_En liten arv tillot familien \xc3\xa5 flytte til en bedre del av Camden da han var 13 \xc3\xa5r. Der ble han sendt til Camden House Grammar School. Han var en flink elev (for eksempel ble han rangert som nummer 15 av 500 studenter i 1865), men til tross for dette kunne ikke foreldrene holde ham p\xc3\xa5 skolen etter at han var fylt 16 \xc3\xa5r. Dermed ble det til at han fortsatte \xc3\xa5 studere p\xc3\xa5 egen h\xc3\xa5nd det neste \xc3\xa5ret. Ut over dette hadde han ingen videre formell utdanning.\n_START_SECTION_\nStart p\xc3\xa5 yrkeskarri\xc3\xa8ren\n_START_PARAGRAPH_\nHeavisides filleonkel var professor Charles Wheatstone (1802-1875), en av de opprinnelige oppfinnerne av den f\xc3\xb8rste kommersielt vellykkede telegrafen i 1830-\xc3\xa5rene, og en internasjonalt anerkjent ekspert p\xc3\xa5 telegrafi og elektromagnetisme. Wheatstone fikk tidlig interesse for sin nev\xc3\xb8s utdanning og i 1867 ble han sendt nordover for \xc3\xa5 arbeide sammen med sin eldre bror Arthur som  administrerte ett av Wheatstones telegrafselskaper i Newcastle upon Tyne._NEWLINE_To \xc3\xa5r senere tok Heavisides jobb som telegrafist ved det danske Store Nordiske Telegraf-Selskab. Dette selskapet arbeidet med \xc3\xa5 legge en kabel fra Newcastle til Danmark med britiske entrepren\xc3\xb8rer, og Heaviside ble snart tekniker i selskapet. Han fortsatte \xc3\xa5 studere mens han var i arbeid, og i en alder av 22 \xc3\xa5r publiserte han en artikkel i det prestisjetunge Philosophical Magazine. Tittelen p\xc3\xa5 denne var \xc2\xabDen beste ordningen for \xc3\xa5 bruke Wheatstone-broen for \xc3\xa5 m\xc3\xa5le en gitt resistans med et gitt batteri\xc2\xbb. Artikkelen fikk positive mottagelser fra fysikere som uten hell hadde fors\xc3\xb8kt \xc3\xa5 l\xc3\xb8se dette algebraiske problemet, blant annet William Thomson og James Clerk Maxwell._NEWLINE_Han publiserte ogs\xc3\xa5 en artikkel om dupleksmetoden for en telegraflinje, og gjorde narr av R. S. Culley som var sjefingeni\xc3\xb8r for Post Office-telegrafen. Culley hadde nemlig tidligere forkastet dupleks som en umulig og upraktisk l\xc3\xb8sning p\xc3\xa5 et problem for telegrafoverf\xc3\xb8ring. Senere i 1873 s\xc3\xb8kte Heaviside om \xc3\xa5 bli medlem av Society of Telegraph Engineers, men ble avvist med kommentaren at \xc2\xabde ikke \xc3\xb8nsker telegrafbetjenter som medlemmer\xc2\xbb. Dette opphisset Heaviside som spurte sin venn Thomson om st\xc3\xb8tte, og dermed ble han innvalgt, \xc2\xabp\xc3\xa5 tross av P.O.-snobbene\xc2\xbb._NEWLINE_I 1873, da Heaviside var 23 \xc3\xa5r, hadde han st\xc3\xb8tt p\xc3\xa5 James Clerk Maxwells nylig publiserte og ber\xc3\xb8mte tobindsverk A Treatise on Electricity and Magnetism. I sin alderdom fortalte Heaviside om denne hendelsen:_NEWLINE_\xc2\xabJeg husker min f\xc3\xb8rste titt p\xc3\xa5 den store avhandlingen til Maxwell da jeg var en ung mann... Jeg s\xc3\xa5 at den var stor, st\xc3\xb8rre og st\xc3\xb8rst, med uhyre muligheter i sin kraft... Jeg var fast bestemt p\xc3\xa5 \xc3\xa5 mestre boken og satt i gang \xc3\xa5 arbeide med den. Jeg var veldig uvitende. Jeg hadde ingen kunnskap om matematisk analyse ( jeg hadde bare l\xc3\xa6rt skolealgebra og trigonometri som jeg stort sett hadde glemt) og med dette var arbeid lagt ut for meg. Det tok meg flere \xc3\xa5r f\xc3\xb8r jeg kunne forst\xc3\xa5 s\xc3\xa5 mye som jeg muligens kunne. S\xc3\xa5 jeg satte Maxwell til side og fulgte min egen kurs. Og da kom mine fremskritt mye raskere... Det skal v\xc3\xa6re klart at jeg forkynner evangeliet if\xc3\xb8lge min tolkning av Maxwell.\xc2\xbb_NEWLINE_Heaviside drev sin egen forskning p\xc3\xa5 fritiden og bidrog til \xc3\xa5 utvikle en teori for overf\xc3\xb8ringslinjer (bedre  kjent som telegrafligningene). Han viste blant annet matematisk at jevnt fordelt induktans i en telegraflinje vil redusere b\xc3\xa5de demping og forvrengning av signalet. Dersom induktansen var stor nok og motstanden i isolasjonen ikke er for h\xc3\xb8y, ville transmisjonen kunne bli uten forstyrrelser, samt at str\xc3\xb8mmer av alle frekvenser ville ha lik hastighet. Heavisides ligninger ble dermed viktig for den videre utviklingen av telefoni.'