b"\n_START_ARTICLE_\nAkustisk gitar\n_START_SECTION_\nClassico\n_START_PARAGRAPH_\nClassico er den vanligste klassiske gitaren. Den er spent med nylonstrenger, som har en varm, rund og dyp lyd. Den har vanligvis det karakteristiske gitarhodet hvor man fester strengene i pinner som st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 tvers inni to spalter (slotted headstock). Gitartypen er mest brukt til fingerspill, og har gjerne en hovedrolle i klassiske musikkstykker som er skrevet spesielt for slike gitarer, eller i flamencomusikk og andre typer latinsk og brasiliansk musikk. Den er ogs\xc3\xa5 mye brukt som akkompagnement til visesang, og er gjerne valgt som en f\xc3\xb8rste gitar fordi nylonstrenger f\xc3\xb8les mykere \xc3\xa5 holde, og man ikke blir like fort s\xc3\xa5r p\xc3\xa5 fingertuppene som av st\xc3\xa5lstrenger. N\xc3\xa5r man er utrent kan det likevel v\xc3\xa6re vanskelig \xc3\xa5 holde grep, siden halsen er sv\xc3\xa6rt bred og avstanden mellom strengene er stor._NEWLINE_En grunn til at den er bygget med bred hals er at man kan bruke spesielle klassiske teknikker som arpeggio uten at strengene kommer i konflikt med hverandre, en teknikk som gir et harpelignende uttrykk fordi strengene plukkes sv\xc3\xa6rt hurtig. Man kan ogs\xc3\xa5 l\xc3\xb8pe gjennom avanserte skalaer med fingrene uten \xc3\xa5 ber\xc3\xb8re andre strenger som man \xc3\xb8nsker skal fortsette \xc3\xa5 klinge. Gitaren egner seg noe mindre til strumming (\xc3\xa5 sl\xc3\xa5 rytmisk over alle strengene), da lyden fra nylonstrenger er mindre distinkt enn fra st\xc3\xa5lstrenger, og tonene flyter mer sammen. Den er likevel i ferd med \xc3\xa5 f\xc3\xa5 stor plass ogs\xc3\xa5 i popul\xc3\xa6rmusikk nettopp p\xc3\xa5 grunn av sin myke og runde tone.\n_START_SECTION_\nFlamenco\n_START_PARAGRAPH_\nFlamencogitaren er en egen variant av en standard klassisk gitar, med sin opprinnelse i det s\xc3\xb8rlige Spania. Den har en litt mindre og nettere bygget kropp, og ofte helt hode (solid headstock). Der den vanlige klassiske gitaren ble utviklet med utgangspunkt i europeisk klassisk musikk og h\xc3\xb8ykultur, var flamencogitaren en mer folkelig variant utviklet til \xc3\xa5 fungere med sang og dans og menigmanns kultur. Den har en skarpere lyd enn en klassisk gitar, er mer distinkt ved strumming, og er bygget for en mer aggressiv h\xc3\xb8yreh\xc3\xa5ndsteknikk som er typisk for sjangeren. Den har ofte ogs\xc3\xa5 montert beskyttelsesplater (golpeadores) p\xc3\xa5 kroppen, slik at man kan sl\xc3\xa5 med neglene uten at den tar skade. _NEWLINE_Det finnes i tillegg en hybrid av de to, kalt flamenca negra, som har en bredere sarg (siden p\xc3\xa5 gitarkroppen) og derfor en dypere tone.\n_START_SECTION_\nSt\xc3\xa5lstrengs-/westerngitar\n_START_PARAGRAPH_\nSt\xc3\xa5lstrengsgitaren (engelsk: steel-string eller flat-top) er en moderne variant av den klassiske gitaren, og er ofte den typen gitar man snakker om n\xc3\xa5r man kun sier akustisk gitar. St\xc3\xa5lstrengsgitaren brukes mye som akkompagnement til ulike typer popmusikk, country (westerngitar), folkemusikk og visesang. Den har som hovedregel en st\xc3\xb8rre og kraftigere kasse enn den klassiske gitaren, og en smal hals som er forsterket av en truss rod. St\xc3\xa5lstrengene gir en skarp og h\xc3\xb8y lyd, og den store kassen gir en kraftig projeksjon av denne, som gj\xc3\xb8r at den egner seg godt som akustisk akkompagnement til allsang._NEWLINE_St\xc3\xa5lstrengsgitaren deles opp i fire hovedtyper ut fra sin fasong, og listes her i rekkef\xc3\xb8lgen de ble utviklet:\n_START_SECTION_\nParlour\n_START_PARAGRAPH_\nParlourgitar, Grand Concert eller 00 (\xc2\xabdouble-oh\xc2\xbb) er alle navn p\xc3\xa5 gitaren som ligner mest p\xc3\xa5 den klassiske i fasong og st\xc3\xb8rrelse, og stammer ogs\xc3\xa5 direkte fra denne. Det er en nett liten gitar som lager mindre lyd akustisk, og egner seg derfor best i sm\xc3\xa5 rom (jfr. parlour, 'salong', 'selskapslokale'). P\xc3\xa5 engelsk benyttes ogs\xc3\xa5 navnet parlor.\n_START_SECTION_\n000\n_START_PARAGRAPH_\n000-gitaren (\xc2\xabtriple-oh\xc2\xbb), eller Grand Auditorium, er sv\xc3\xa6rt lik parlourgitaren, men litt st\xc3\xb8rre og dypere, og en videreutvikling av den for \xc3\xa5 fungere i st\xc3\xb8rre rom. Eric Claptons signaturgitar fra C.F. Martin er en typisk 000-gitar.\n_START_SECTION_\nDreadnought\n_START_PARAGRAPH_\nDreadnought (\xc2\xabv\xc3\xa5ghals\xc2\xbb) ble oppkalt etter slagskipet Dreadnought p\xc3\xa5 grunn av sin kilelignende fasong med nesten ingen innsvingning. Kassen er stor og dyp og projiserer mye lyd. Fasongen ble utviklet av C.F. Martin i 1916, og de to f\xc3\xb8rste modellene D-1 og D-2 kom i serieproduksjon i 1931. I v\xc3\xa5re dager er dette den vanligste st\xc3\xa5lstrengsgitaren, og den finnes med sm\xc3\xa5 variasjoner som rette eller runde skuldre og cutaway. Gibsons Hummingbird er en typisk Dreadnought.\n_START_SECTION_\nJumbo\n_START_PARAGRAPH_\nJumbo er den st\xc3\xb8rste av st\xc3\xa5lstrengsgitarene. Den ble utviklet av Gibson, og designet for \xc3\xa5 gi en enda st\xc3\xb8rre og dypere tone enn de tidligere modellene, og dermed konkurrere med Dreadnought som konsertgitar. De aller fleste st\xc3\xb8rre gitarprodusenter tilbyr i dag minst en versjon av denne. Gibson J-200 og Martin J-40 er typiske jumbogitarer.\n_START_SECTION_\nArchtop-/jazzgitar\n_START_PARAGRAPH_\nEn vesentlig forskjell p\xc3\xa5 en archtop og de andre akustiske gitarene er at lokk, og ofte bunn, er et massivt stykke treverk sk\xc3\xa5ret ut til \xc3\xa5 ha en buefasong (arch- bue). Kroppen kan minne om en stor fiolin p\xc3\xa5 grunn av b\xc3\xa5de buefasongen, og de f-lignende lydhullene p\xc3\xa5 hver side av strengene. Kroppen er ofte veldig mye st\xc3\xb8rre enn p\xc3\xa5 en vanlig akustisk gitar, men med en vesentlig smalere sarg. Halsen er smal, og den er spent med st\xc3\xa5lstrenger som ofte er litt tykkere enn p\xc3\xa5 en vanlig st\xc3\xa5lstrengsgitar. _NEWLINE_P\xc3\xa5 grunn av den spesielle kassen gir gitaren en rik og varm tone, som er karakteristisk for jazz. Gitartypen benyttes ogs\xc3\xa5 mye innen blues, og har de siste \xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 blitt benyttet mer i mange typer popul\xc3\xa6rmusikk. Et eksempel p\xc3\xa5 sistnevnte er norske Sondre Lerche._NEWLINE_Archtop ble opprinnelig bygget for \xc3\xa5 fungere akustisk, men det er i dag sv\xc3\xa6rt vanlig at det er montert pickup for \xc3\xa5 forsterke og manipulere lyden. Gitaren kalles da halvakustisk.\n_START_SECTION_\nResonator-/dobrogitar\n_START_PARAGRAPH_\nResonatorgitarer er en videreutvikling av den akustiske gitaren, og et resultat av behovet for en gitar som laget mer lyd p\xc3\xa5 en tid hvor det ikke var aktuelt \xc3\xa5 forsterke den elektrisk. Gitartypen begynte \xc3\xa5 f\xc3\xa5 fotfeste i brassband p\xc3\xa5 20- og 30-tallet, og ble etter hvert et vanlig instrument innen bluegrass og blues. _NEWLINE_Lyden lages ved at lokket, gitarens soundboard, er byttet ut med metallkjegler som mottar vibrasjoner fra broen, og sender den tilbake forsterket og med en umiskjennelig klang som er lagt til av metallet. Gitaren produseres som square neck og round neck, hvor f\xc3\xb8rstnevnte er formet for \xc3\xa5 ligge i fanget mens man spiller (lap style), og den runde halsen er formet for vanlig spilling. P\xc3\xa5 begge typene er det ogs\xc3\xa5 vanlig \xc3\xa5 heve strengene slik at man kan bruke en teknikk som slide, som gir en glissandoeffekt som er typisk for typisk for gitartypen._NEWLINE_Dobrogitarer er opprinnelig et bestemt merke, men har hatt s\xc3\xa5 store markedsandeler at \xc2\xabdobrogitar\xc2\xbb i dagligtale er synonymt med resonatorgitar.\n_START_SECTION_\nTreverk\n_START_PARAGRAPH_\nTreverket som er benyttet har stor betydning i konstruksjonen. P\xc3\xa5 engelsk benyttes uttrykket tonewood for \xc3\xa5 si noe om en tresorts akustiske egenskaper, og viktige faktorer er hvor hurtig materialet sender energien fra strengene tilbake som lyd, og hvordan lyden er blitt farget. Treverket vil ogs\xc3\xa5 ha ulike egenskaper alt etter hvor p\xc3\xa5 gitaren det brukes, og gjennom komposisjonen av materialer vil en gitarmaker kunne fremheve eller d\xc3\xb8yve frekvenser for \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 en bestemt forming av lyden._NEWLINE_Kostbare gitarer har heltre i b\xc3\xa5de lokk, sarg og bunn, mens man p\xc3\xa5 billigere gitarer finner laminat. Laminat har ikke den samme evnen til \xc3\xa5 vibrere som heltre, og vil gi en spr\xc3\xb8ere og mindre levende tone. Gitarer i mellomklassen har gjerne laminat i sarg og bunn, men bruker heltre i lokket, som er den viktigste delen av kassen. Lokket kalles p\xc3\xa5 engelsk soundboard, \xc2\xablydbrett\xc2\xbb, og her brukes ofte myke tresorter som gran og sedertre. Sarg og bunn er gjerne av harde tresorter som mahogni, rosentre, ibenholt og valn\xc3\xb8tt, og rosentre er ogs\xc3\xa5 vanlig \xc3\xa5 bruke p\xc3\xa5 gripebrettet. _NEWLINE_Fordelen med laminat som materiale er at det ikke er like s\xc3\xa5rbart for fuktighets- og temperaturforandringer som heltre, og vil t\xc3\xa5le bedre \xc3\xa5 henge p\xc3\xa5 veggen i en varm og t\xc3\xb8rr stue. Treverk vil med tiden t\xc3\xb8rke ut, noe som vil f\xc3\xa5 delene til \xc3\xa5 trekke seg sammen og i verste fall kan gitaren sprekke i sammenf\xc3\xb8yningene. Spesielt kan det kraftige trekket fra de spente strengene slite broen l\xc3\xb8s fra lokket n\xc3\xa5r de to trestykkene gjennomg\xc3\xa5r hver sine forandringer, og n\xc3\xa5r gripebrettet t\xc3\xb8rker ut kan b\xc3\xa5ndene l\xc3\xb8fte seg fra sporet de st\xc3\xa5r i. Det finnes derfor tilbeh\xc3\xb8r som avgir fuktighet, og kostbare gitarer oppbevares gjerne i gitarkassen."