b'\n_START_ARTICLE_\nEstlands flagg\n_START_PARAGRAPH_\nEstlands flagg er en trikolor og inneholder tre like horisontale striper med fargene svart, bl\xc3\xa5 og hvit. Flaggets st\xc3\xb8rrelsesforhold er 7:11.\n_START_SECTION_\nFargene\n_START_PARAGRAPH_\nForklaringen av flaggets farger har variert over tid. En av de mest utbredte tolkningene ser i den bl\xc3\xa5 fargen himmelen og folkets tro p\xc3\xa5 en lysere framtid, samtidig som bl\xc3\xa5tt ogs\xc3\xa5 st\xc3\xa5r for enhet og vennskap. Svart tolkes da som et symbol for den vanskelige historien det estiske folk har gjennomlevd, samtidig som fargen ogs\xc3\xa5 representerer jorden og folkedraktenes svarte farge. Hvitt uttrykker h\xc3\xa5p, \xc3\xa6rlighet og s\xc3\xb8ken etter \xc3\xa5ndelig opplysning.\n_START_SECTION_\nFlaggets tilblivelse\n_START_PARAGRAPH_\nFlagget ble til i 1881 og ble f\xc3\xb8rst brukt som flagget til den estiske studentforeningen Vironia ved Universitetet i Tartu. Flagget ble f\xc3\xb8rste gang brukt 29. september 1881 da Vironia vedtok fargene som sine. Etter p\xc3\xa5trykk fra tyske studentforeninger ble b\xc3\xa5de Vironia og flagget nektet anerkjennelse. Flagget ble deretter overtatt av den estiske universitetsstudentforening og antatt som deres flagg i Otep\xc3\xa4\xc3\xa4 4. juli 1884. Denne datoen anses for det estiske nasjonalflaggets f\xc3\xb8dselsdag. Flagget ble etterhvert assosiert med estisk nasjonalisme og ble benyttet av estere i selve Estland, men ogs\xc3\xa5 i Russland og i utvandrermilj\xc3\xb8er i USA.\n_START_SECTION_\nNasjonalflagg for det selvstendige Estland 1918\xe2\x80\x931940\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at Estland ble selvstendig 24. februar 1918 ble flagget offisielt gjort til nasjonalflagg. Beslutningen kom 21. november 1918, og 12. desember 1918 ble flagget for f\xc3\xb8rste gang offisielt heist som Estlands nasjonalflagg over t\xc3\xa5rnet Pikk Hermann i Tallinn. Flagget ble senere regulert i flaggloven av 21. juni 1922. I tillegg til \xc3\xa5 fastsette nasjonalflaggets st\xc3\xb8rrelsesforhold til 7:11, ble det da ogs\xc3\xa5 gjort bestemmelser om presidentflagget. Dette fikk riksv\xc3\xa5penet i midten. Flaggloven ga videre anledning til \xc3\xa5 danne andre flagg ved tillegg av emblemer i nasjonalflagget. Dette ble gjort for postflagget, tollflagget og grensevaktens flagg.\n_START_SECTION_\nKrig og okkupasjon, 1940\xe2\x80\x931990\n_START_PARAGRAPH_\nEtter den sovjetiske invasjonen i juni 1940 ble flagget forbudt. Under den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig (1941\xe2\x80\x931944) ble flagget akseptert som estlendernes etniske flagg, men ikke som nasjonalflagg. Da tyskerne forlot landet i september 1944 ble flagget igjen benyttet i en kort tid f\xc3\xb8r det igjen forsvant som f\xc3\xb8lge av Sovjetunionens okkupasjonen av Estland og innlemmelsen av landet i unionen som sovjetrepublikk. Den estiske sovjetrepublikken fikk sitt eget flagg etter sovjetisk m\xc3\xb8nster: R\xc3\xb8dt med kommunismens stjerne, hammer og sigd i kantonen. Som s\xc3\xa6rlig merke for den estiske sovjetrepublikken fikk flagget et maritimt m\xc3\xb8nster i bl\xc3\xa5tt og hvitt i nedre del av flaggduken.\n_START_SECTION_\nNy selvstendighet\n_START_PARAGRAPH_\nDen estiske trikoloren i bl\xc3\xa5tt, svart og hvitt ble ikke benyttet igjen f\xc3\xb8r i slutten av 1980-tallet, da den syngende revolusjonen i de tre baltiske landene innvarslet Sovjetunionens sammenbrudd og ny selvstendighet for de tre landene. Under den syngende revolusjonen ble de tre landenes flagg hentet fram igjen og benyttet under demonstrasjoner for demokrati og selvstendighet. Et eksempel p\xc3\xa5 denne formen for symbolsk bruk av flagget fikk i politisk sammenheng p\xc3\xa5 denne tiden er de fire skolebarna som p\xc3\xa5 den estiske republikkens 71-\xc3\xa5rsdag, 24. februar 1989, heiste Estlands flagg over t\xc3\xa5rnet Pikk Hermann i Tallinn. Denne slags symbolsk gjenopprettelse av den f\xc3\xb8rste republikkens symboler fikk sin rettslige oppf\xc3\xb8lging 8. mai 1990 da Estlands \xc3\x98verste sovjet vedtok \xc3\xa5 avskaffe sovjetrepublikken Estlands navn, riksv\xc3\xa5pen og flagg, for i stedet \xc3\xa5 gjeninnf\xc3\xb8re lovbestemmelsene om navn, v\xc3\xa5pen og flagg fra Estlands konstitusjon av 1938. Prosessen ble fullf\xc3\xb8rt med vedtakelsen av loven om nasjonalflagget og riksv\xc3\xa5penet av 7. august 1990, kort tid f\xc3\xb8r Estland fikk full uavhengighet. I praksis har dette medf\xc3\xb8rt at Estland har gjeninnf\xc3\xb8rt s\xc3\xa5 godt som hele flaggsystemet fra selvstendighetsperioden i mellomkrigstiden.\n_START_SECTION_\nAndre flagg\n_START_PARAGRAPH_\nI tillegg til nasjonalflagget, som ogs\xc3\xa5 gj\xc3\xb8r tjeneste som handelsflagg, f\xc3\xb8rer Estland en rekke andre flagg. Orlogsflagget har splitt og tunge og riksv\xc3\xa5penet i luten utgave (bare v\xc3\xa5penskjoldet) i midten. Orlogsgj\xc3\xb8sen har hvit duk med et bl\xc3\xa5tt kors over et svart andreaskors. Presidentflagget har landets store riksv\xc3\xa5pen (med eikegrener omkring skjoldet), til sj\xc3\xb8s ogs\xc3\xa5 med splitt og tunge. Postflagget har et gult posthorn i den svarte stripen. Tollflagget har et r\xc3\xb8dt felt i kantonen hvorp\xc3\xa5 st\xc3\xa5r en svart merkurstav og bokstaven T i hvitt. Grensestyrkenes flagg har en gulkantet gr\xc3\xb8nn trekant med bokstavene PV (for Piirivalve) basert p\xc3\xa5 flaggets stangside.'