b'\n_START_ARTICLE_\nGode\n_START_PARAGRAPH_\nGode (norr\xc3\xb8n go\xc3\xb0i, flertall go\xc3\xb0ar) er det gamlenorske begrepet for b\xc3\xa5de en prest og en h\xc3\xb8vding. Goda (Gy\xc3\xb0a) karakterisert en kvinnelig gode. Begrepet betyr bokstavelig den som taler for gudene.\n_START_SECTION_\nDet hedenske godord\n_START_PARAGRAPH_\nGoder er beskrevet i sagaene som den religi\xc3\xb8se og politiske leder eller h\xc3\xb8vding for sitt distrikt som ble kalt for godord (go\xc3\xb0or\xc3\xb0). P\xc3\xa5 Island hadde hver niende bonde plikt til \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge sin gode til alltinget hvis goden krevde det, og den som unnslo seg m\xc3\xa5tte betale tingfarerens omkostninger. P\xc3\xa5 tinget m\xc3\xb8ttes de viktigste mennene til samtale og tinget var det viktigste knutepunkt i det norr\xc3\xb8ne samfunnet. Utover rettsforhandlinger og d\xc3\xb8mming mellom rett og galt, holdt ungdommen konkurranse i idretter og det ble holdt \xc3\xb8lgilde for venner og slektninger, fortalt nyheter og man knyttet forbindelser og dannet allianser. Skalder og sagafortellere bidro til underholdningen._NEWLINE_Goden var sitt distrikts h\xc3\xb8vding og de som sto under ham var hans tingmenn. Forholdet mellom dem var fritt. Tingmannen lovte goden f\xc3\xb8lge og st\xc3\xb8tte og han p\xc3\xa5 sin side garanterte sine tingmenn beskyttelse. Kom de ikke overens kunne tingmannen velge seg en annen gode. Godens omr\xc3\xa5de, godord, var s\xc3\xa5ledes ikke n\xc3\xb8yaktig avgrenset. Godordene var arvelige, men kunne ogs\xc3\xa5 selges._NEWLINE_F\xc3\xb8r kristendommen p\xc3\xa5 Island i \xc3\xa5r 1000 var goden den som ledet blotet p\xc3\xa5 hovet, og hovet var knyttet til godens eget hus og eiendom. Arkeologien har ikke funnet egne, selvstendige hov lik kirken er kristendommens gudshus.\n_START_SECTION_\nDet kristne presteskap\n_START_PARAGRAPH_\nIsland fikk en annen kirkeinstitusjon enn de \xc3\xb8vrige nordiske landene, og ikke minst sv\xc3\xa6rt forskjellig fra den katolske kirke p\xc3\xa5 kontinentet, og det henger sammen med dens opprinnelse p\xc3\xa5 Island. P\xc3\xa5 en smidig m\xc3\xa5te avl\xc3\xb8ste kristendommen de gamle gudetro og overtok en del av dens tradisjoner. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som det verdslige liv manglet en sentralisert administrasjon gjorde ogs\xc3\xa5 kirken det. Det var den enkelte bonde eller h\xc3\xb8vding som tok p\xc3\xa5 seg \xc3\xa5 bygge kirke p\xc3\xa5 sin eiendom og gudshusene ble derfor bondens egen eiendom. Ofte lot h\xc3\xb8vdingen seg prestevie slik at han ogs\xc3\xa5 var prest, krevde tiende og andre avgifter for \xc3\xa5 utf\xc3\xb8re gudstjenesten. Samtidig var han h\xc3\xb8vding, reiste til tinget, og drev handel som andre menn. Presten overtok og fortsatte s\xc3\xa5ledes den tidligere funksjonen og tradisjonen som gode._NEWLINE_Andre overlot prestegjerningen til en leieprest med fast \xc3\xa5rlig l\xc3\xb8nn som var en fjerdedel av tienden. Leiepresten var som en av de andre tjenestefolkene som fikk kost og losji. Det fantes ogs\xc3\xa5 et system med prestel\xc3\xa6rling (prestlingr) hvor en ung mann ble underkastet oppl\xc3\xa6ring. Hvis han r\xc3\xb8mte fra tjenesten var han \xc3\xa5 betrakte som en fredl\xc3\xb8s og det ble lyst ved tinget n\xc3\xa5r eieren eller vergen krevde sin prest tilbake. Den eneste m\xc3\xa5ten \xc3\xa5 unnslippe var \xc3\xa5 l\xc3\xa6re opp en annen.\n_START_SECTION_\nAvslutningen av gode-systemet\n_START_PARAGRAPH_\nDette systemet var en av grunnene til at Island aldri fikk den dype kl\xc3\xb8ft mellom kirke og folk, og samtidig at verdslig og geistlig makt var tett forbundet, og at geistligheten senere beholdt sin interesse for det verdslige slik det blant annet kan ses i litteraturen._NEWLINE_F\xc3\xb8rst p\xc3\xa5 begynnelsen av 1100-tallet begynte Island \xc3\xa5 f\xc3\xa5 sine biskoper og klostre, og som s\xc3\xa5dan ble mer lik det \xc3\xb8vrige Norden, men beholdt likevel mye av sin karakteristiske, egenartede stil. Kirkesaker ble for eksempel avgjort i flertall p\xc3\xa5 alltinget._NEWLINE_En annen grunn var at likevekten mellom godene kommet ulage ved at flere godord kom under besettelse av en h\xc3\xb8vding. Andre fratr\xc3\xa5dte sitt presteverv for ikke \xc3\xa5 komme i konflikt. Til siste ble den gamle samfunnstrukten endret ved at noen f\xc3\xa5 stormenn hadde underlagt seg mesteparten av landet som ble kastet ut i voldsomme kriger, slik det er beskrevet i Sturlunga saga, og som kulminerte i l\xc3\xb8pet av den f\xc3\xb8rste halvdel av 1200-tallet ved at konged\xc3\xb8mmet Norge ved H\xc3\xa5kon H\xc3\xa5konsson tok h\xc3\xa5ndfaste politiske grep om styringen.'