b"\n_START_ARTICLE_\nNorge under andre verdenskrig\n_START_SECTION_\nOkkupasjonens forhistorie\n_START_PARAGRAPH_\nIf\xc3\xb8lge utenriksminister Halvdan Koht pr\xc3\xb8vde de allierte fra desember 1939 med alle midler \xc3\xa5 true Norge til \xc3\xa5 g\xc3\xa5 med dem i krigen. Han uttalte at \xc2\xabeg trur for min part at England og Frankrike gjerne vil driva Noreg ut or n\xc3\xb8ytraliteten sin og inn i krigen\xc2\xbb. Koht var opptatt av at stormaktene ikke skulle f\xc3\xa5 noe grunnlag for aksjoner mot det n\xc3\xb8ytrale Norge. En viktig bakgrunn for Norges uavhengige linje var troen p\xc3\xa5 at den britiske marinen ville beskytte Norge mot angrep fra andre stormakter, slik som under f\xc3\xb8rste verdenskrig._NEWLINE_F\xc3\xb8r invasjonen var Norge den fjerde st\xc3\xb8rste sj\xc3\xb8fartsnasjonen i verden. Storbritannia var en \xc3\xb8ynasjon fullstendig avhengig av forsyninger for \xc3\xa5 kunne f\xc3\xb8re krig mot Tyskland, og dette gjorde Norge til et strategisk okkupasjonsm\xc3\xa5l i forbindelse med slaget om Atlanterhavet for \xc3\xa5 blokkere britiske forsyninger og \xc3\xa5 ta over norske handelsskip. F\xc3\xb8r invasjonen inngikk Norge en handelsavtale som stilte mesteparten av landets tonnasje til disposisjon for vestmaktene. _NEWLINE_Utover v\xc3\xa5ren 1940 \xc3\xb8kte presset p\xc3\xa5 Norge, og if\xc3\xb8lge Halvdan Koht var regjeringens medlemmer enige om at man m\xc3\xa5tte s\xc3\xb8rge for \xc3\xa5 havne p\xc3\xa5 britenes side, dersom krig var uunng\xc3\xa5elig. I valget mellom de stor maktblokkene i Europa foretrakk norske myndigheter den fransk-britiske. P\xc3\xa5 den annen side sa Koht at han f\xc3\xb8lte at britene hadde satt seg som m\xc3\xa5l \xc3\xa5 drive Norge ut i krigen. En av hovedgrunnene til Norges viktighet var at Narvik var utskipningshavn for strategisk viktig jernmalm til b\xc3\xa5de Tyskland og Storbritannia. Over 40\xc2\xa0% av Tysklands forbruk av jernmalm kom fra de nord-svenske gruvene. Hitlers interesse for Skandinavia var til \xc3\xa5 begynne med prim\xc3\xa6rt defensive \xe2\x80\x93 \xc3\xa5 beskytte malmtilf\xc3\xb8rselen i tilfelle langvarig krig med Frankrike og Storbritannia._NEWLINE_Vestmaktene hadde liten interesse for Danmark. Landet hadde liten strategisk betydning og sm\xc3\xa5 forutsetninger for selv \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re seg gjeldende milit\xc3\xa6rt. Danmark ble trukket inn i Tysklands forberedelser til invasjon i Norge: Tidlig p\xc3\xa5 vinteren 1940 mente de milit\xc3\xa6re planleggerne at det var n\xc3\xb8dvendig \xc3\xa5 sikre seg st\xc3\xb8ttepunkt i Danmark, f\xc3\xb8rst og fremst i Nord-Jylland.\n_START_SECTION_\nKrigsutbruddet i 1939\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at stormaktene i Europa erkl\xc3\xa6rte hverandre krig i 1939 erkl\xc3\xa6rte Norge seg som n\xc3\xb8ytralt ved krigsutbruddet, slik som under f\xc3\xb8rste verdenskrig. Tiden f\xc3\xb8r invasjonen av Norge var preget av en rekke krenkelser av norsk n\xc3\xb8ytralitet fra begge sidene i krigen, men flest fra de allierte, herunder luftromkrenkelser, minelegging av norsk farvann og bording av skip i norsk farvann. Landet opprettet n\xc3\xb8ytralitetsvakt og forsterket vaktholdet langs kysten, men hadde etter mange \xc3\xa5rs nedrustning et svakt og gammeldags forsvar. Den norske regjeringen f\xc3\xb8lte at Norge var utsatt for et sterkt fiendtlig press fra begge sidene i krigen, og pr\xc3\xb8vde i denne vanskelige situasjonen \xc3\xa5 holde Norge n\xc3\xb8ytralt, if\xc3\xb8lge dav\xc3\xa6rende utenriksminister Halvdan Koht. Allerede h\xc3\xb8sten 1939 gikk marineminister Winston Churchill inn for \xc3\xa5 minelegge den norske kysten for \xc3\xa5 tvinge tyske skip som brukte den norske leden ut i internasjonalt farvann der britisk marine kunne angripe. Den norske skipsleden utgjorde et hull i den britiske blokaden av Tyskland, det gjaldt b\xc3\xa5de frakt av jernmalm via Narvik og krigsskip som kunne snike seg ut i Atlanterhavet via norske farvann. Den tyske marine kunne ogs\xc3\xa5 tenke seg st\xc3\xb8ttepunkt i Norge for ikke \xc3\xa5 bli l\xc3\xa5st fast i \xc3\x98stersj\xc3\xb8en, og ikke minst for \xc3\xa5 kunne skjule ub\xc3\xa5ter og andre krigsskip i de norske fjordene.\n_START_SECTION_\nVinterkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nEtter Sovjetunionens angrep p\xc3\xa5 Finland vurderte de allierte (Storbritannia og Frankrike) ulike planer for \xc3\xa5 st\xc3\xb8tte Finland, trolig var dette ogs\xc3\xa5 eller i hovedsak et p\xc3\xa5skudd for operasjoner i Skandinavia. Etter at Storbritannia gikk mot Frankrikes forslag om landgang i Petsamo, gikk de over til en plan som ogs\xc3\xa5 omfattet kontroll over jernmalmen ved landgang i Narvik og etterf\xc3\xb8lgende okkupasjon av malmfeltene nord i Sverige. Slik ville de allierte kunne sikre kontroll over all jernmalmen, samt sende styrker videre til Finland. Planen omfattet ogs\xc3\xa5 okkupasjon av Bergen, Trondheim og Stavanger (Operasjon Stratford), med mulig overf\xc3\xb8ring av allierte styrker til S\xc3\xb8r-Sverige via Trondheim i tilfelle tysk invasjon av Sverige (Operasjon Plymouth). Stavanger skulle holdes prim\xc3\xa6rt for \xc3\xa5 kontrollere eller \xc3\xb8delegge Sola flyplass som er n\xc3\xa6rmest Scapa Flow, mens Bergen skulle brukes som base. Til operasjonen i Narvik (Operasjon Avonmouth) tenkte man seg to brigader av britiske, franske og polske styrker. De allierte satte opp et ekspedisjonskorps som skulle v\xc3\xa6re klart i mars 1940. Korpset skulle offisielt hjelpe Finland, men korpset var ogs\xc3\xa5 tenkt \xc3\xa5 sikret Narvik som alliert base p\xc3\xa5 norskekysten. Norge og Sverige ville ikke tillate ekspedisjonen gjennom sine land og britene ventet stilltiende aksept eller bare symbolsk motstand ved alliert landgang i Narvik. 12. mars var styrken klar for avreise mot Narvik, natten etter kapitulerte Finland, Storbritannia avlyste ekspedisjonen til Narvik og overf\xc3\xb8rte mesteparten av korpset til Frankrike. Den franske milit\xc3\xa6rattacheen i Norge reiste i mars nordover og unders\xc3\xb8kte Ofotbanen og kaianleggene i Narvik. Tyske myndigheter var klar over disse unders\xc3\xb8kelsene, og fremskyndet sine planer om angrep. _NEWLINE_De allierte planene for okkupasjon av Narvik og de svenske malmfeltene kunne gj\xc3\xb8re Skandinavia til en stor krigsskueplass. I dette tilfellet skulle 50\xc2\xa0000 franske og 100\xc2\xa0000 britiske soldater, samt 40 marinejagere og 10 flydivisjoner, gj\xc3\xb8res klare._NEWLINE_Norge var offisielt n\xc3\xb8ytralt i krigen mellom Sovjetunionen og Finland, men styrket Finnmark milit\xc3\xa6rt s\xc3\xa5 mye som mulig i tilfelle sovjetisk innmarsj i Norge. Alta bataljon med 800 mann ble overf\xc3\xb8rt til S\xc3\xb8r-Varanger p\xc3\xa5 n\xc3\xb8ytralitetsvakt, ogs\xc3\xa5 Varanger bataljon ble innkalt. I Pasvikdalen var kampene p\xc3\xa5 finsk side synlig fra Norge. Den nye overv\xc3\xa5kningstjenesten i \xc3\x98st-Finnmark ble ledet av politimannen Jonas Lie, der arbeidet ogs\xc3\xa5 etterretningsoffiseren Karl Marthinsen. Norge ville heller ikke gi milit\xc3\xa6rhjelp til Finland. Finske styrker som krysset grensen inn i Norge ble avv\xc3\xa6pnet og internert. Selv om det ikke var en direkte sammenheng mellom Vinterkrigen og stillstandskrigen mellom Tyskland og Storbritannia, f\xc3\xb8rte Vinterkrigen til \xc3\xb8kt oppmerksomhet om Norden._NEWLINE_Trond Spurkeland mener at britene ikke ville n\xc3\xb8ye seg med \xc3\xa5 okkupere Narvik for \xc3\xa5 stanse utf\xc3\xb8rsel av malm fra Sverige til Tyskland. Malmfeltene m\xc3\xa5tte okkuperes eller gruvene \xc3\xb8delegges, og Lule\xc3\xa5 med havnene m\xc3\xa5tte okkuperes. If\xc3\xb8lge Spurkeland f\xc3\xb8rte ikke slutten p\xc3\xa5 Vinterkrigen til at britene ga opp ideen om \xc3\xa5 involvere Norge og Sverige i krigen. Planer for angrep mot Lule\xc3\xa5 havn, operasjon \xc2\xabPaul\xc2\xbb, ble trappet opp etter v\xc3\xa5penhvilen. Det ble 8. mars gitt tillatelse til sabotasje mot lastekranene i Oxel\xc3\xb6sund. Spurkeland mener at britene ville gjennomf\xc3\xb8re Plan R4 og okkupere Norge uansett og ikke bare for \xc3\xa5 komme Tyskland i forkj\xc3\xb8pet. Spurkelands konklusjoner er i strid med blant annet Magne Skodvin og Olav Riste.\n_START_SECTION_\nNorsk n\xc3\xb8ytralitet under press\n_START_PARAGRAPH_\nI oktober 1939 ble det amerikanske SS \xc2\xabCity of Flint\xc2\xbb tatt som prise av den tyske marine og f\xc3\xb8rt til norsk havn, hvor de tyske soldatene ble internert og skipet returnert til den amerikanske besetningen. I slutten av november 1939 passerte \xc2\xabWesterwald\xc2\xbb norsk farvann og Bergen krigshavn, uten \xc3\xa5 la seg inspisere av n\xc3\xb8ytralitetsvakten. I desember 1939 ble tre skip i britisk tjeneste torpederte av tyske ub\xc3\xa5ter i norsk farvann, de allierte fremholdt at Tyskland utnyttet n\xc3\xb8ytralt omr\xc3\xa5de til krigf\xc3\xb8ring uten at Norge gjorde noe. I l\xc3\xb8pet av januar 1940 forliste minst 18 norske skip og over 200 mannskap omkom i Nordsj\xc3\xb8en og Atlanterhavet, blant annet lasteskipet D/S \xc2\xabBisp\xc2\xbb, flere ble torpedert av tyske ub\xc3\xa5ter. En av de alvorligste hendelsene var Altmark-saken 16. februar, der den britiske jageren HMS \xc2\xabCossack\xc2\xbb bordet det tyske skipet \xc2\xabAltmark\xc2\xbb i J\xc3\xb8ssingfjorden for \xc3\xa5 befri britiske krigsfanger, til tross for norske protester. Dette ble brukt fra tysk side som argument for at Norge ikke var i stand til \xc3\xa5 ivareta sin n\xc3\xb8ytralitet. I virkeligheten hadde Tyskland begynt \xc3\xa5 planlegge invasjonen allerede i desember \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r. Tyskland fryktet for at de allierte skulle ta kontroll over Norge og benytte landet som base for angrep mot Tysklands indre, samtidig som malmeksporten fra Sverige til Tyskland ville bli blokkert._NEWLINE_Curt Br\xc3\xa4uer, Tysklands sendemann i Norge, rapporterte vinteren 1939-1940 til utenriksdepartementet i Berlin at han var overbevist om Norges n\xc3\xb8ytralitetslinje. Han trodde Norge ville motsette seg britiske st\xc3\xb8ttepunkter p\xc3\xa5 kysten og at det demokratiske Storbritannia ikke ville ta den moralske belastningen \xc3\xa5 v\xc3\xa6re den f\xc3\xb8rste til \xc3\xa5 krenke et lands n\xc3\xb8ytralitet. Br\xc3\xa4uer mente ogs\xc3\xa5 at Tyskland hadde fordel av et n\xc3\xb8ytralt Norge og at det var lettere \xc3\xa5 frakte jernmalm langs kysten om Norge var n\xc3\xb8ytralt enn om kysten skulle erobres og holdes med milit\xc3\xa6rmakt. Han gikk derfor inn for at Tyskland skulle st\xc3\xb8tte Norges n\xc3\xb8ytralitet. Sjefen for Skandinavia-avdeling, Werner von Grundherr, i utenriksdepartementet var av samme mening. B\xc3\xa5de Grundherr (som blant annet hadde v\xc3\xa6rt stasjonert i Finland) og viseutenriksminister Ernst von Weizs\xc3\xa4cker (som hadde v\xc3\xa6rt stasjonert i Oslo) hadde god kjennskap til Norge, og de st\xc3\xb8ttet Br\xc3\xa4uers vurderinger av Norge. Senest i et notat 2. mars uttalte Br\xc3\xa4uer at en forebyggende aksjon mot Norge ikke var n\xc3\xb8dvendig, han sendte ikke noen ny melding til Berlin om endring i situasjonen. General Jodls stab mente det ikke var fare for alliert landgang i Norge etter at Vinterkrigen var over. Admiral Erich Raeder uttalte 26. mars at det ikke var fare for britisk landgang i Norge.\n_START_SECTION_\nQuisling og Hagelin\n_START_PARAGRAPH_\nVidkun Quisling m\xc3\xb8tte f\xc3\xb8rst admiral Raeder og deretter Hitler i desember 1939 og la frem ideen om et NS-kupp som skulle etterf\xc3\xb8lges av tysk milit\xc3\xa6r st\xc3\xb8tte. De tyske lederne tok lite hensyn til Quisling og hans ide i sin planlegging. Quisling ble ogs\xc3\xa5 holdt utenfor de tyske planene for angrep p\xc3\xa5 Norge. I Tyskland tonet Quisling ned det sovjetiske trusselbildet og la i stedet vekt p\xc3\xa5 faren ved den pro-britiske norske regjeringen. Raeder brukte noen av Quislings argumenter for en invasjon og okkupasjon av Norge overfor Hitler._NEWLINE_Den tyske admiralen Raeder mottok 26. mars en rapport fra Viljam Hagelin som hevdet at norske myndigheter og milit\xc3\xa6re ventet en britisk aksjon mot Norge om kort tid, og at britene hadde planer om \xc3\xa5 komme en tysk aksjon i forkj\xc3\xb8pet. Quisling og Hagelin ble holdt uvitende om de tyske planene for Norge.\n_START_SECTION_\nPlanlegging og opptrapping\n_START_PARAGRAPH_\nMidt i desember 1939 satte Hitler i gang en unders\xc3\xb8kelse av muligheten for \xc3\xa5 okkupere norske omr\xc3\xa5der. Admiral Raeder argumenterte b\xc3\xa5de med fordelen av tyske ub\xc3\xa5tbaser i Norge, og med faren ved at norske havner kom under britisk kontroll. Under ledelse av Raeder ble muligheten for okkupasjon av Norge gjort under navnet \xc2\xabStudie Nord\xc2\xbb. Mistanke om at de allierte planla en hjelpeekspedisjon til Finland gjorde at Hitler ville ha raske mottiltak klare._NEWLINE_Fra slutten av januar fikk Wilhelm Keitel ansvaret for forberedelsene til en aksjon mot Norge, og det ble n\xc3\xa5 sendt flere spioner til Norge i tillegg til personell p\xc3\xa5 ambassaden. Bertold Benecke var leder for tysk spionasje i Norge under dekke av \xc3\xa5 v\xc3\xa6re handelsattach\xc3\xa9, han ble erkl\xc3\xa6rt persona non grata 1. april 1940. Etterretningens toppsjef, Wilhelm Canaris, var selv p\xc3\xa5 et kort opphold i Norge i mars. Opplysninger ble i stor utstrekning hentet fra \xc3\xa5pne kilder, for eksempel kart over havneanlegg og informasjon om Forsvarets kapasitet. Fra 19. februar, tre dager etter Altmark, bestemte Hitler at planleggingen av Weser\xc3\xbcbung skulle intensiveres. Nikolaus von Falkenhorst fikk 21. februar overraskende oppdraget med \xc3\xa5 forberede invasjonen av Norge. Samme ettermiddag skisserte Falkenhorst ved hjelp av en Baedeker reiseh\xc3\xa5ndbok (han hadde \xc2\xabingen anelse\xc2\xbb om Norge) utkast til plan. Til forskjell fra tidligere planer (utarbeidet av Krancke) ville Falkenhorst okkupere Jylland og Fyn samtidig med landgangen i Norge, Falkenhorst mente kontroll over flyplassene p\xc3\xa5 Jylland var n\xc3\xb8dvendig for at Luftwaffe skulle operere over S\xc3\xb8r-Norge umiddelbart etter landgangen. Hitler aksepterte planen og bestemte at hele Danmark skulle okkuperes invasjonsdagen. If\xc3\xb8lge Tamelander og Zetterling var okkupasjonen av Danmark et ledd i invasjonen av Norge._NEWLINE_I midten av februar arbeidet b\xc3\xa5de Tyskland og de allierte med planer for milit\xc3\xa6re aksjoner i og okkupasjon av hele eller deler av Norge. I slutten av mars kom det flere advarsler om et forest\xc3\xa5ende tysk angrep. Arne Scheel ved legasjonen i Berlin sendte fra 29. mars til 7. april flere meldinger om tyske forberedelser til angrep. _NEWLINE_I slutten av mars forberedte de allierte en landgang av noe mindre omfang enn det som var planlagt i forbindelse med Vinterkrigen. Det britiske krigskabinettet bestemte 5. april at operasjon Wilfred skulle skje 8. april. Landgangen skulle skje s\xc3\xa5 snart tyske styrker var p\xc3\xa5 norsk jord, planene gjaldt Narvik, Trondheim, Bergen og Stavanger. Britiske soldater gikk om bord p\xc3\xa5 sine skip som lettet anker 7. april med kurs nord\xc3\xb8st fra Skottland. 8. april la britiske skip miner i Vestfjorden rett nord for Bod\xc3\xb8, mineleggingen p\xc3\xa5 Hustadvika var en skinnman\xc3\xb8ver mens den varslede minelegging ved Stad ikke ble gjennomf\xc3\xb8rt. Tyskerne var da imidlertid p\xc3\xa5 vei til Norge og angrep f\xc3\xb8rst.\n_START_SECTION_\nInvasjon og kamphandlinger\n_START_PARAGRAPH_\nTyske styrker invaderte Danmark og Norge i en samlet operasjon med bruk av alle v\xc3\xa5pengrener over et stort geografisk omr\xc3\xa5de. Angrepet var historiens f\xc3\xb8rste integrerte luft, sj\xc3\xb8- og landangrep under \xc3\xa9n kommando, general Nikolaus von Falkenhorst. En rekke viktige havnebyer nord til Narvik ble erobret i l\xc3\xb8pet av 9. april mens kampene fortsatte p\xc3\xa5 land og sentrale personer ble evakuert fra Oslo. Norske styrker fikk bistand fra britiske, franske og polske styrker, og Narvik og Trondheim ble fors\xc3\xb8kt gjenerobret. Kampene i Norge var de f\xc3\xb8rste st\xc3\xb8rre trefningene mellom britiske og tyske styrker etter utbruddet av krigen. Kampene i S\xc3\xb8r-Norge varte til omkring 4. mai, mens kampen om Narvik p\xc3\xa5gikk i to m\xc3\xa5neder. Kongefamilien og regjeringen forlot landet f\xc3\xa5 dager f\xc3\xb8r norske styrker i Nord-Norge kapitulerte 10. juni._NEWLINE_Danmark overga seg etter f\xc3\xa5 timer, med unntak av F\xc3\xa6r\xc3\xb8yene som ble besatt av britiske styrker 12. april 1940, og Island som ble besatt av britisk styrker 10. mai 1940.\n_START_SECTION_\nTysk invasjon\n_START_PARAGRAPH_\nDen 3. april hadde tyske krigsskip lagt ut fra havn i Operation Weser\xc3\xbcbung, invasjonen av Danmark og Norge. Angrepet skjedde som et overraskelsesangrep uten forutg\xc3\xa5ende krigserkl\xc3\xa6ring fra natten mellom 8. og 9. april mot Moss, Oslo, Horten, Arendal, Kristiansand, Egersund, Stavanger, Bergen, Trondheim og Narvik samt mot alle kystbefestninger og flyplassene Fornebu og Sola. Etter at det tyske angrepet hadde startet, m\xc3\xb8tte den tyske sendemann Curt Br\xc3\xa4uer opp hos utenriksminister Halvdan Koht og forlangte betingelsesl\xc3\xb8s kapitulasjon, noe som ble avvist fra norsk side. _NEWLINE_Etter midnatt natt til 9. april m\xc3\xb8ttes regjeringen i Victoria Terrasse. Regjeringen vedtok mobilisering og \xc3\xa5 be Storbritannia om hjelp, Koht kontaktet den britiske ambassad\xc3\xb8ren, Cecil Dormer._NEWLINE_Sent om kvelden 8. april falt den f\xc3\xb8rste nordmann, kaptein Leif Welding-Olsen, p\xc3\xa5 bevoktningsfart\xc3\xb8yet \xc2\xabPol III\xc2\xbb i ytre Oslofjord. De tyske skipene fortsatte innover fjorden, men ble stoppet da Oscarsborg festning og kanonstillingene p\xc3\xa5 Dr\xc3\xb8baksiden, under ledelse av oberst Birger Eriksen, senket flaggskipet \xc2\xabBl\xc3\xbccher\xc2\xbb i Dr\xc3\xb8baksundet og senket eller skadet andre skip i den tyske armadaen. Bl\xc3\xbccher fraktet de styrkene som skulle sikre kontroll over det politiske apparatet i Norge, og senkningen forsinket tyskernes fremmarsj slik at kongen, regjeringen og Stortinget fikk mulighet til \xc3\xa5 r\xc3\xb8mme fra Oslo, f\xc3\xb8rst til Hamar, senere samme dag til Elverum der Stortinget utformet Elverumsfullmakten. I de andre byene som ble angrepet, m\xc3\xb8tte tyskerne bare svak eller ingen motstand, og felttoget i Norge var i full gang.\n_START_SECTION_\nFelttoget i Norge\n_START_PARAGRAPH_\nGeneral Kristian Laake mente det var nyttel\xc3\xb8st \xc3\xa5 yte motstand og ble 11. april byttet ut med oberst Ruge. Den britisk og franske regjering hadde 9. april gjort det klart at de ville sende hjelp og Ruge mente at det derfor var grunnlag for \xc3\xa5 yte motstand. Ruges plan var \xc3\xa5 hindre tyske styrker \xc3\xa5 f\xc3\xa5 landforbindelse mellom Oslo og Trondheim via Gudbrandsdalen og \xc3\x98sterdalen, samt mellom \xc3\xb8stlandet og vestlandet via Hallingdal og Valdres. Med alliert hjelp ville Ruge gjenerobre Trondheim._NEWLINE_P\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet foregikk kamphandlinger blant annet p\xc3\xa5 Midtskogen 10. april, i \xc3\x98stfold 10.\xe2\x80\x9314. april, p\xc3\xa5 Ringerike 11.\xe2\x80\x9316. april, ved Strandl\xc3\xb8kka 14.\xe2\x80\x9317. april, i Lunner 14.\xe2\x80\x9317. april, langs Randsfjorden, i \xc3\x85dalen og Valdres 14. april\xe2\x80\x932. mai, p\xc3\xa5 Domb\xc3\xa5s 14.\xe2\x80\x9319. april, i Gr\xc3\xa5beinh\xc3\xb8let og M\xc3\xb8rkedalen 18. april, ved Bagnsbergatn g\xc3\xa5rd 19.\xe2\x80\x9321. april, ved Lundeh\xc3\xb8gda 20.\xe2\x80\x9321. april, ved Islandsmoen 23.\xe2\x80\x9326. april, i Hallingdal 24.\xe2\x80\x9328. april, ved Breidablikk, ved Hovinheia i Telemark 25. april\xe2\x80\x932. mai, ved Os 2. mai og i Vinjesvingen 3.\xe2\x80\x935. mai._NEWLINE_Britiske og franske styrker ble ilandsatt i Namsos 14. april, og britiske styrker ble ilandsatt p\xc3\xa5 \xc3\x85ndalsnes 17. april. De lyktes ikke i \xc3\xa5 holde tyskerne tilbake, og de trakk seg tilbake igjen 3. mai. De siste omr\xc3\xa5dene p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet under norsk kontroll var Vinje og Tinn i Telemark og Trysil i Hedmark. I Tr\xc3\xb8ndelag var de siste omr\xc3\xa5dene med norsk motstand ved R\xc3\xb8ros, Hegra festning (Stj\xc3\xb8rdal) og Sn\xc3\xa5sa. Alle disse stedene var fortsatt under norsk kontroll den 6. mai._NEWLINE_Flere norske byer, Namsos, Steinkjer, Elverum, Molde, Kristiansund, Bod\xc3\xb8 og Narvik, ble totalskadd som f\xc3\xb8lge av kamphandlinger eller tysk bombing. Faktisk var Elverum den f\xc3\xb8rste byen i verden til \xc3\xa5 bli utslettet gjennom luftangrep (grunnet trebebyggelsen). En svenske journalist omtalte bombingen av Namsos som \xc2\xabv\xc3\xa4rldens effektivast s\xc3\xb6nderbombade stad\xc2\xbb. _NEWLINE_10. april senket  fem britiske jagere to tyske jagere og seks forsyningsskip i Narvik. Britiske, franske og polske styrker ble satt i land i Harstad fra 16. april. Det lyktes de norske og allirte styrkene \xc3\xa5 gjenerobre Narvik 28. mai som den f\xc3\xb8rste byen som ble gjenerobret etter at Hitler-Tyskland f\xc3\xb8rst hadde tatt den.\n_START_SECTION_\nEvakuering av hovedstaden og flukt nordover\n_START_PARAGRAPH_\nRegjering, kongen, stortingets medlemmer og noen tjenestemenn i sentraladministrasjonen samt utenlandske diplomater ble om morgenen 9. april evakuert nordover ut av Oslo. Flukten gikk gjennom det fortsatt frie indre delene av \xc3\x98stlandet via \xc3\x85ndalsnes og Molde til Troms\xc3\xb8, noen flyktet fra \xc3\x98stlandet til Sverige. Underveis ble det holdt stortingsm\xc3\xb8ter og statsr\xc3\xa5d der det ble gjort vedtak om den videre styringen av Norge. Evakueringstoget forlot Oslo noen timer f\xc3\xb8r byen ble besatt av tyske styrker og det passerte Lillestr\xc3\xb8m midt under bombingen av Kjeller flyplass. Reisen gikk til Elverum der Stortinget holdt sitt siste m\xc3\xb8te p\xc3\xa5 fem \xc3\xa5r. Elverumsfullmakten ga regjeringen myndighet til \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re alle vedtak mens krigen p\xc3\xa5gikk. En liten tysk styrke ble sendt mot Elverum for \xc3\xa5 ta konge og regjering til fange, men ble stanset av en liten norsk styrke ved Midtskogen. I Nybergsund var kongen og regjeringen n\xc3\xa6r ved \xc3\xa5 bli truffet under et tysk flyangrep. Fra Nybergsund flyktet de i ulike retninger f\xc3\xb8r de fleste omkring 14. april befant seg i Nord-Gudbrandsdalen innestengt mellom tyske fallskjermsoldater ved Domb\xc3\xa5s og fremrykkende tyske styrker s\xc3\xb8rfra. Fallskjermsoldatene overga seg 19. april, og kongen og regjeringen reiste videre til Molde (23. april) der oppholdt de seg til 29. april da de under kraftig bombeangrep ble evakuert til Troms\xc3\xb8 av britisk marine. Den norske gullbeholdningen ble ogs\xc3\xa5 fraktet ut via Gudbrandsdalen og Molde. _NEWLINE_Troms var ikke ber\xc3\xb8rt av kampene lenger s\xc3\xb8r og var frem til kapitulasjonen fortsatt fritt omr\xc3\xa5de. Kongen og til dels ministrene v\xc3\xa5get ikke oppholde seg samlet i Troms\xc3\xb8, i stedet skjulte de seg i M\xc3\xa5lselvdalen, Lyngen, Balsfjord og Storsteinnes. Regjeringen hadde kontrollen over radiosendere i Troms\xc3\xb8, Bod\xc3\xb8 og Vads\xc3\xb8, senderen i Bod\xc3\xb8 gikk senere tapt under bombingen. I tiden i Troms overveide kongen og regjeringen b\xc3\xa5de \xc3\xa5 bli v\xc3\xa6rende i landet og \xc3\xa5 evakuere sammen med britene. Regjeringen, kongen og kronprinsen reiste 7. juni med britiske marinefart\xc3\xb8y til Storbritannia. General Carl Fleischer reiste sammen med regjeringen, mens general Ruge ble v\xc3\xa6rende og var krigsfange resten av krigen.\n_START_SECTION_\nNorsk kapitulasjon\n_START_PARAGRAPH_\nTidlig morgenen 9. april m\xc3\xb8tte Koht den tyske sendemannen Curt Br\xc3\xa4uer i Oslo, tilbudet om \xc3\xa5 overgi seg uten kamp ble avsl\xc3\xa5tt av regjeringen. Br\xc3\xa4uer m\xc3\xb8tte kongen og Koht p\xc3\xa5 Elverum 10. april og Regjeringen vedtok etter kong Haakons sterke anbefaling p\xc3\xa5 nytt \xc3\xa5 avvise det tyske ultimatum herunder kravet om \xc3\xa5 utnevne en regjering ledet av Vidkun Quisling. Etter at de allierte ga opp Norge i slutten av mai, vurderte den norske regjeringen et svensk forslag om en v\xc3\xa5penstillstand basert p\xc3\xa5 en demarkasjonslinje nord for Bod\xc3\xb8. Tyskland skulle i s\xc3\xa5 fall f\xc3\xa5 kontroll over det erobrede Norge s\xc3\xb8r for linjen mens den norske regjeringen skulle uten alliert tilstedev\xc3\xa6relse styre Nord-Norge nord for linjen. Koht var 3. juni i Lule\xc3\xa5 og utformet p\xc3\xa5 oppdrag fra regjeringen sammen med den svenske utenriksminister G\xc3\xbcnther et forslag til avtale om demarkasjonslinje. Det kom ingen tysk respons p\xc3\xa5 forslaget og planen ble ikke reelt forhandlet med tyske representanter, men general Ruge \xc3\xb8nsket i kapitulasjonsforhandlingene at tyske styrker ikke skulle besette Finnmark som fortsatt skulle v\xc3\xa6re under norsk administrasjon ved hjelp av grensevaktene som fortsatt var operative._NEWLINE_De fleste norske styrkene i S\xc3\xb8r-Norge inkludert Tr\xc3\xb8ndelag ga opp 3\xe2\x80\x934. mai, mens norske og allierte styrker hadde framgang i kampene om Narvik. Den norske regjeringen ble informert 31. mai om at de allierte p\xc3\xa5 grunn av krigen p\xc3\xa5 kontinentet ville trekke seg ut av Norge. Regjeringen vedtok i statsr\xc3\xa5d 7. juni at kongen, kronprinsen og regjeringen forel\xc3\xb8pig skulle flytte sitt sete til Storbritannia for \xc3\xa5 fortsette kampen utenfra. De reiste fra Troms\xc3\xb8 til London med den britiske krysseren \xc2\xabDevonshire\xc2\xbb 7. juni. Kongen og kronprinsen var ombord i \xc2\xabDevonshire\xc2\xbb sammen de fleste statsr\xc3\xa5der med unntak av Koht ombord i \xc2\xabFridtjof Nansen\xc2\xbb, Frihagen og Mowinckel i Stockholm, Arne Sunde i London, og Anders Fjelstad i Paris. \xc2\xabDevonshire\xc2\xbb ankom Clyde 10. juni 1940. Kronprinsesse M\xc3\xa4rtha, prins Harald og hans s\xc3\xb8stre var tidligere evakuert fra Elverum til Sverige._NEWLINE_Kapitulasjonsavtalen mellom de tyske og norske overkommandoene ble undertegnet 10. juni 1940 i Trondheim. Etter kapitulasjonen rykket tyske styrker nordover til omr\xc3\xa5der som ikke var erobret i felttoget. Den norske grensevakten i \xc3\x98st-Finnmark besto til 18. juni da Hitler ga ordre om at vaktholdet skulle overtas av SS._NEWLINE_Kong Haakon avviste kravet om \xc3\xa5 abdisere i en tale 8. juli.\n_START_SECTION_\nSvalbard og Jan Mayen\n_START_PARAGRAPH_\nSvalbard ble ikke okkupert av Tyskland, og frem til sommeren 1941 var det normal drift ved gruvene.   _NEWLINE_Norsk personell p\xc3\xa5 Svalbard ble evakuert i august 1941 og lagrene med kull ble satt i brann. Etter det tyske angrepet p\xc3\xa5 Sovjetunionen sommeren 1941 \xc3\xb8nsket Stalin alliert kontroll over Svalbard og Bj\xc3\xb8rn\xc3\xb8ya for \xc3\xa5 sikre ferdsel mellom alliert i vest og det nordvestlige Russland. Operasjon Fritham v\xc3\xa5ren 1942 skulle sikre kullgruvene mot tysk overtakelse samt sette opp en meteorologisk stasjon. Forsterkninger kom til Svalbard sommeren 1942 med Operasjon Gearbox. I september 1943 ble den lille garnisonen p\xc3\xa5 172 mann angrepet av tyske krigsskip, utstyr og bygninger ble \xc3\xb8delagt - flere nordmenn falt. Ved Operation Haudegen etablerte Tyskland i 1944 en meteorologisk stasjon p\xc3\xa5 Svalbard, mannskapet p\xc3\xa5 stasjonen overga seg (som de siste tyske styrker) til en norsk selfanger 4. september 1945.  _NEWLINE_Mannskapet p\xc3\xa5 Jan Mayen ble evakuert og stasjonen brent h\xc3\xb8sten 1940, men driften ble gjenopptatt i 1941 med en norsk vaktstyrke fra Brigaden i Skottland. USA etablerte med norsk tillatelse en lyttestasjon i 1943. \xc3\x98yen var den eneste del av Norge fullt ut under eksilregjeringens kontroll.\n_START_SECTION_\nLivet i okkupasjonstiden\n_START_PARAGRAPH_\nDen tyske okkupasjonen av Norge ble gjennomf\xc3\xb8rt med mindre voldsbruk enn en del andre steder, s\xc3\xa6rlig i \xc3\x98st-Europa. At Norge relativt sett slapp billigere unna, endrer imidlertid ikke p\xc3\xa5 det faktum at landet fra 1940 til 1945 var underlagt et brutalt diktatur tuftet p\xc3\xa5 nasjonalsosialistisk ideologi og styrt etter nazistiske prinsipper. Norsk rett ble underordnet tysk rett. Reichskommissar Josef Terbovens instruks fra Hitler gjorde det dessuten klart at dersom gjeldende rett ikke var forenlig med de tyske behov, kunne Reichskomissar \xc2\xabskape ny rett\xc2\xbb. Tyskernes \xc2\xabnye rett\xc2\xbb ble forkynt gjennom \xc2\xabVerordnungsbl\xc3\xa4tter f\xc3\xbcr die besetzten norwegischen Gebiete\xc2\xbb. _NEWLINE_I tr\xc3\xa5d med nasjonalsosialistisk ideologi skulle all opposisjon kues med terror eller trussel om terror. Politiets oppgave var i beskytte statsmaktene, og ikke den enkelte borger mot tilfeldige overgrep. Mishandling p\xc3\xa5 \xc3\xa5pen gate, fengsling, tortur, standrett, henrettelse eller \xc3\xa5 \xc2\xabforsvinne\xc2\xbb i tyske konsentrasjonsleirer var den risikoen man m\xc3\xa5tte kalkulere med om man ikke innordnet seg. Bruk av gisler ble anvendt i stor utstrekning for \xc3\xa5 sikre anlegg og omr\xc3\xa5der mot sabotasje eller oppstand, og s\xc3\xa6rlig i de periodene da unntakstilstand var erkl\xc3\xa6rt i deler av landet ble ogs\xc3\xa5 gisler henrettet. _NEWLINE_For \xc3\xa5 kontrollere norske borgere og deres bevegelser, ble de fra juni 1940 innf\xc3\xb8rt en ordning om grenseboerbevis. Den politiske ensrettingen skulle v\xc3\xa6re total, og etter 25. september 1940 var Nasjonal Samling landets eneste lovlige politiske parti. Sensuren av presse og \xc3\xa5ndsliv var altomfattende. Formidling av budskap i skrift, bilde eller tale som ikke samstemte med den tyske propaganda var totalforbudt. Fra august 1941 var s\xc3\xa5 godt som alle radioapparater beslaglagt, kun medlemmer av NS hadde etter det lov \xc3\xa5 ha radio. Tyske myndigheter \xc3\xb8nsket ro og orden og at hjulene ble holdt i gang, og oppn\xc3\xa5dde det i stor grad. Flertallet av sivilbefolkningen lot seg mer eller mindre kue._NEWLINE_Tyske styrker p\xc3\xa5 opptil 400\xc2\xa0000 soldater sto i Norge under krigen. Dette medf\xc3\xb8rte at de ikke kunne settes inn p\xc3\xa5 andre, viktigere frontavsnitt. Hitler var helt til det siste overbevist om at Norge ville bli hovedm\xc3\xa5l hvis en alliert invasjon av tysk-besatt omr\xc3\xa5de skulle komme. De allierte fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 spille p\xc3\xa5 dette, ved \xc3\xa5 sette ut rykter om invasjon i Norge. De allierte kommandoraidene mot norskekysten tjente ogs\xc3\xa5 til \xc3\xa5 befeste denne oppfatningen._NEWLINE_Tyske kystfort ble etablert langs store deler av norskekysten som en del av Atlanterhavsvollen. Disse ble hovedsakelig bygget av Organisation Todt, ofte ved hjelp av krigsfanger, s\xc3\xa6rlig sovjetiske. De st\xc3\xb8rre fortene bestod ofte av henholdsvis tre og fire kanonstillinger. Kanonene p\xc3\xa5 fortene kunne v\xc3\xa6re av kaliber 38\xc2\xa0cm og hadde en rekkevidde p\xc3\xa5 opptil 55 kilometer, avhengig av granattypen. Blant de st\xc3\xb8rste fortene var Austr\xc3\xa5tt fort, med kanoner fra blant annet \xc2\xabGneisenau\xc2\xbb etter at den ble tatt ut av aktiv tjeneste i 1942. Flere av fortene ble drevet av den tyske h\xc3\xa6ren._NEWLINE_Den tyske okkupasjonsmakten tok i noen tilfeller i bruk harde represalier mot sivilbefolkningen. S\xc3\xa6rlig er aksjonen mot bygda Telav\xc3\xa5g i Hordaland kjent. Etter at to Gestapo-offiserer var blitt drept i kamp med Linge-folk, ble hele bygda lagt \xc3\xb8de av tyskerne. Alle voksne menn ble sendt til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen, hvor 31 av 72 d\xc3\xb8de. Den \xc3\xb8vrige befolkningen ble internert andre steder i Norge resten av krigen, og samtlige hus ble sprengt, b\xc3\xa5ter ble slept bort og husdyr avlivet. Et annet eksempel er Arn\xc3\xb8ya i Troms. Etter en episode 28. august 1943, der 22 tyskere og tre partisaner falt, ble bygdefolket stilt til ansvar for \xc3\xa5 ha underst\xc3\xb8ttet eller unnlatt \xc3\xa5 angi partisanene. \xc3\x85tte menn ble henrettet, og 16 menn og kvinner ble sendt i tukthus._NEWLINE_Svalbard, Bj\xc3\xb8rn\xc3\xb8ya og Jan Mayen kom aldri under tysk kontroll, skj\xc3\xb8nt tyskerne i 1941 bragte en automatisk radiostasjon i land p\xc3\xa5 Bj\xc3\xb8rn\xc3\xb8ya. Under deler av krigen var det garnisoner fra den norske brigaden i Skottland p\xc3\xa5 Svalbard og Jan Mayen.\n_START_SECTION_\nKosthold og rasjonering\n_START_PARAGRAPH_\nMenigmannens liv i okkupasjonstiden ble kjennetegnet av vareknapphet, svarteb\xc3\xb8rs og rasjonering. Rasjonering p\xc3\xa5 enkelte importerte matvarer ble innf\xc3\xb8rt allerede i 1938, men ble f\xc3\xb8rst omfattende ved okkupasjonens begynnelse i 1940. Det meste av maten gikk til okkupasjonsmaktene, og nordmenn opplevde den verste matmangelen siden Napoleonskrigene. Det ble innf\xc3\xb8rt rasjoneringskort for noenlunde rettferdig fordeling. Meieriene fikk beskjed om \xc3\xa5 vanne ut melken, og melet ble blandet med kritt, s\xc3\xa5kalt \xc2\xabTerboven-mel\xc2\xbb. Mange begynte ogs\xc3\xa5 i st\xc3\xb8rre grad \xc3\xa5 dyrke sin egen mat og holde dyr for eget bruk. Ikke bare ble maten rasjonert, men ogs\xc3\xa5 alkohol. Vinmonopolet m\xc3\xa5tte rasjonere varene grunnet sterk nedgang i import, noe som skapte mye konflikt blant folk. Nordmenn p\xc3\xa5dro seg mangelsykdommer, men takket v\xc3\xa6re hjelp fra s\xc3\xa6rlig Danmark og Sverige klarte befolkningen seg forholdsvis bra. I Tyskland beregnet man gjennomsnittsforbrukerens kaloribehov til 2\xc2\xa0700 kcal daglig. Danmark l\xc3\xa5 i topp med 3\xc2\xa0100 kcal daglig, mens innbyggerne i Norge, Belgia, Frankrike og Italia m\xc3\xa5tte n\xc3\xb8ye seg med 2\xc2\xa0000 kcal daglig, og \xc3\xb8steuropeere var nede i 1\xc2\xa0500 kcal daglig eller mindre.\n_START_SECTION_\nKultur\n_START_PARAGRAPH_\nDen norske kirke ble fors\xc3\xb8kt overtatt av okkupasjonsmakten, men de fleste norske prester gjorde motstand. I 1942 forlot de norske biskopene sine embeter, og tok avstand fra Nasjonal samling og nazistregimet i bekjennelsesskriftet Kirkens grunn. I l\xc3\xb8pet av 1942 sa 797 av landets i alt 858 prester opp stillingene sine i protest. Det ble fors\xc3\xb8kt innsatt nye biskoper, men flere stillinger stod ubesatte gjennom resten av krigs\xc3\xa5rene. Prestene som st\xc3\xb8ttet NS-regimet m\xc3\xa5tte ofte holde gudstjenester i nesten tomme kirker, mens resten av kirken levde videre utenfor kirkebygningene._NEWLINE_Norske prester angrep de nazistiske makthaverne fra prekestolen if\xc3\xb8lge Egil Morlands doktoravhandling. Dette bidro til \xc3\xa5 immunisere befolkningen nazistenes ideologi, prestene tok et oppgj\xc3\xb8r med NS' fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 forme barn og unge i en nazistisk verdensanskuelse, if\xc3\xb8lge Morland. Et eksempel var prost i Skien, Henrik Aubert Seip, bror av Didrik Arup Seip og Hans Seip. Henrik Seip var svoger av Eivind Berggrav som var ledende i den kirkelige  motstanden mot nazistene. Berggrav hadde internert p\xc3\xa5 hytta si, mens Henrik Seip bare ble trakassert uten \xc3\xa5 bli fengslet. I Bj\xc3\xb8rgvin bisped\xc3\xb8mme ble 31 av 130 prester avsatte, fengslet eller internert. Norske biskoper forfattet dokumentet \xc2\xabKirkens grunn\xc2\xbb i 1942 og tok der avstand fra Quisling-regimet. Det er f\xc3\xa5 eksempler p\xc3\xa5 at prester gikk mot j\xc3\xb8deforf\xc3\xb8lgelsen. _NEWLINE_Norges kommunistiske parti ble forbudt av okkupasjonsmakten i august 1940._NEWLINE_Mange foreninger ble overtatt av nazistene. Nazistene overtok blant annet idrettsbevegelsen, noe som f\xc3\xb8rte til idrettsstreiken, som innebar at idretts-Norge boikottet alle idrettsarrangementer arrangert av okkupasjonsregimet. Streiken varte hele krigen. Etter statsakten p\xc3\xa5 Akershus ble det vedtatt lover som p\xc3\xa5la landets l\xc3\xa6rere \xc3\xa5 st\xc3\xa5 som medlem i det nazifiserte Norges L\xc3\xa6rersamband, og som p\xc3\xa5la alle norske barn mellom 10 og 18 \xc3\xa5r \xc3\xa5 utf\xc3\xb8re nasjonal ungdomstjeneste i Nasjonal Samlings Ungdomsfylking. Form\xc3\xa5let var \xc3\xa5 gi norsk ungdom en nasjonalsosialistisk oppdragelse. B\xc3\xa5de l\xc3\xa6rere, kirken og foreldre protesterte, og nazismen fikk aldri innpass i norsk skole. Krigs\xc3\xa5rene f\xc3\xb8rte til oppsving for flere omr\xc3\xa5der av norsk kulturliv, spesielt kinoen, som f\xc3\xb8rte til en gullalder for norsk film. Hele 21 norske spillefilmer hadde premiere mellom 1940 og 1945. Dikt av Nordahl Grieg, Arnulf \xc3\x98verland og Inger Hagerup ble popul\xc3\xa6re, og bidro til \xc3\xa5 styrke samholdet og kampmoralen.\n_START_SECTION_\nHoldninger overfor de tyske okkupantene\n_START_PARAGRAPH_\nDen britiske etterretningstjenesten som kartla folkestemningen i de okkuperte landene kom til at omkring 10 prosent av befolkningen var innbitte motstandere av de tyske makthaverne, 10 prosent var pro-tyske, mens de resterende 80 prosentene var mer eller mindre likeglade. LO-formann Konrad Nordahl hevder i sin bok Med LO for frihet (1969) at disse anslag var noenlunde representative ogs\xc3\xa5 for forholdene i Norge under okkupasjonen.\n_START_SECTION_\nFinnmark og Nord-Troms\n_START_PARAGRAPH_\nEtter Tysklands angrep p\xc3\xa5 Sovjetunionen i juni 1941 ble Finnmark involvert i verdenskrigens nordfront. Sommeren 1941 gikk tyske styrker fra Finnmark gjennom Peisen og deltok i angrepet p\xc3\xa5 Sovjetunionen. Under hele krigen ble byer i det \xc3\xb8stlige Finnmark utsatt for stadige sovjetiske bombeangrep. Kirkenes alene ble utsatt for over 300 bombeangrep, overg\xc3\xa5tt bare av Malta. Den tyske lapplandsarmeen benyttet den brente jords taktikk under retretten fra Finland. St\xc3\xb8rstedelen av Finnmark og Troms nord for Lyngen ble ogs\xc3\xa5 lagt i ruiner av tyske styrker.  Dette ble gjort fordi man ventet at Den r\xc3\xb8de arm\xc3\xa9 ville invadere omr\xc3\xa5det, og for \xc3\xa5 sikre seg at de ikke fikk tilgang p\xc3\xa5 fasiliteter som husly og lignende. St\xc3\xb8rstedelen av befolkningen ble evakuert med tvang da nedbrenningen tok til, de som unndro seg evakuering overvintret til dels i huler, gammer og provisoriske bosteder.\n_START_SECTION_\nNasjonal Samling\n_START_PARAGRAPH_\nNasjonal Samling, forkortet NS, ble fra september 1940 av okkupasjonsmakten gjort til Norges eneste lovlige parti. Partilederen Vidkun Quisling titulerte seg som f\xc3\xb8rer. Ambisjonen var \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re NS til det statsb\xc3\xa6rende parti i Norge. NS ble en politisk maktfaktor, men regjerte p\xc3\xa5 okkupasjonsmaktens n\xc3\xa5de. NS fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 \xc2\xabnyordne\xc2\xbb samfunnet i tr\xc3\xa5d med sine politiske tanker. Partimedlemmer ble plassert i samfunnsmessige n\xc3\xb8kkelposisjoner. Medlemskap i NS ble under landssvikoppgj\xc3\xb8ret etter krigen bed\xc3\xb8mt som landssvik.\n_START_SECTION_\nAdministrasjonsr\xc3\xa5det og Quislings regjeringer\n_START_PARAGRAPH_\nAllerede den 9. april 1940 bemektiget Quisling seg tilgang til NRK radio og utnevnte seg selv til statsminister. Dette passet d\xc3\xa5rlig for tyske myndigheter, som \xc3\xb8nsket at den gamle regjeringen skulle bli sittende. Men da denne nektet \xc3\xa5 kapitulere, anerkjente den tyske regjeringen overraskende Quisling. Han ble presset til \xc3\xa5 tre tilbake kort etter, da s\xc3\xa6rlig n\xc3\xa6ringslivet og embetsverket, men ogs\xc3\xa5 tyske myndigheter, inns\xc3\xa5 at hans parodiske regjering ikke kunne samle noen st\xc3\xb8tte. N\xc3\xa6ringslivet og andre innflytelsesrike nordmenn var imidlertid motstandere av regjeringens krig og \xc3\xb8nsket kapitulasjon._NEWLINE_Et administrasjonsr\xc3\xa5d ble opprettet av H\xc3\xb8yesterett 15. april, og bestyrte forvaltningen av de omr\xc3\xa5dene som var tyskbesatt. Lederen av r\xc3\xa5det var fylkesmannen i Oslo og Akershus, Ingolf Christensen. Administrasjonsr\xc3\xa5dets myndighetsomr\xc3\xa5de omfattet fra 10. juni hele Fastlands-Norge. Falkenhorst erkl\xc3\xa6rte at den milit\xc3\xa6re okkupasjonen av Norge ville skje i samsvar med landkrigsreglementet i Haag-konvensjonen av 1907. Etter folkeretten opphevet ikke en milit\xc3\xa6r okkupasjon statens suverenitet overfor egne borgere og dens lover s\xc3\xa5 sant det ikke var i strid med okkupantens milit\xc3\xa6rstrategiske hensyn._NEWLINE_Den 13. juni innledet Stortingets presidentskap forhandlinger med de tyske okkupasjonsmyndighetene som \xc3\xb8nsket en norsk regjering som kunne inng\xc3\xa5 fredsavtale med Tyskland, og styre landet under ledelse av okkupasjonsmakten. De norske representantene gikk i stor grad med p\xc3\xa5 tyskernes krav, og presidentskapet sendte i slutten av juni et brev til kongen, der han ble bedt om \xc3\xa5 abdisere ettersom han ikke lenger var i stand til \xc3\xa5 styre. Presidentskapet foreslo ogs\xc3\xa5 at Johan Nygaardsvolds regjering ikke lenger kunne anerkjennes som Norges regjering. En pr\xc3\xb8veavstemning som ble holdt i Stortinget viste flertall for dette. Kongen svarte i en radiosending over BBC at han ikke kunne medvirke til en ordning \xc2\xabsom strider mot Norges Grunnlov og som med makt s\xc3\xb8kes p\xc3\xa5tvunget det norske folk\xc2\xbb. Kongens nei var et av de f\xc3\xa5 lyspunktene denne sommeren, og ble en sterk inspirasjon i folkets motstand mot okkupantene._NEWLINE_25. september 1940 erkl\xc3\xa6rte den tyske sivile administratoren, rikskommiss\xc3\xa6r Josef Terboven, at Riksr\xc3\xa5dsforhandlingene var avbrutt, at kongen og eksil-regjeringen var avsatt, administrasjonsr\xc3\xa5det oppl\xc3\xb8st og alle politiske partier unntatt NS var forbudt. I stedet utnevnte Terboven konstituerte statsr\xc3\xa5der, uten Quisling, som skulle st\xc3\xa5 for den sivile administrasjonen av Norge fram til man kom fram til en mer permanent ordning. Dette skjedde ved den s\xc3\xa5kalte statsakten p\xc3\xa5 Akershus den 1. februar 1942 da Vidkun Quisling ble utnevnt som leder for en ny norsk regjering som i stor grad var en videref\xc3\xb8ring av de kommissariske statsr\xc3\xa5dene, og heller ikke denne hadde noen demokratisk forankring. Det var egentlig meningen at nordmennene skulle f\xc3\xa5 overf\xc3\xb8rt suvereniteten, men den tyske regjeringen bestemte seg til slutt for isteden \xc3\xa5 utnevne en nasjonal regjering med vide fullmakter s\xc3\xa5 lenge verdenskrigen varte.\n_START_SECTION_\nAluminiumsindustri og kraftutbygging\n_START_PARAGRAPH_\nAllerede \xc3\xa9n m\xc3\xa5ned etter okkupasjonen av Norge, ble det gitt en befaling fra Adolf Hitler (F\xc3\xb8rerbefaling), om at den norske aluminiumproduksjonen skulle utbygges i s\xc3\xa5 stort omfang at den kunne sikre Tyskland n\xc3\xb8dvendig aluminium til rustningsindustrien. Tilgangen p\xc3\xa5 vannkraft gjorde Norge et s\xc3\xa6rlig aktuelt sted for energikrevende produksjon av aluminium. G\xc3\xb6ring sendte 14. april 1940 Heinrich Koppenberg til Oslo for \xc3\xa5 opprette kontakt med aluminiumsindustrien. Norsk Aluminium Company (Naco) fungerte som r\xc3\xa5dgiver for Koppenberg, og Nacos rapport h\xc3\xb8sten 1940 la grunnlaget for tyske planer om storstilt kapasitetsutvidelse i norsk lettmetallindustri. Av andre stoffer skulle det utvinnes magnesium, kalkstein, flusspat og silisium. Lettmetallsatsingen var okkupasjonsmaktens st\xc3\xb8rste satsing i Norge, nest etter festningsanleggene._NEWLINE_Nordisk lettmetall og A/S Nordag var to aluminiumsprodusenter opprettet av okkupasjonsmakten, disse skulle drives b\xc3\xa5de med tysk og norsk kapital. Nordisk lettmetal var eid med like deler av Norsk Hydro, Nordag og IG Farben. En p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende aksjeutvidelse i Norsk Hydro skviset ut franske eier og ga samtidig tysk aksjemajoritet. For \xc3\xa5 skaffe aluminium og andre metaller var det n\xc3\xb8dvendig med betydelig \xc3\xb8kt kraftproduksjon. Arbeitsgemeinschaft f\xc3\xbcr den Elektrizit\xc3\xa4tsausbau Norwegens eller bare Arbeidsgemeinschaft, var et organ opprettet av Rikskommissariatet for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 fortgang i norsk vannkraftutbygging. Arbeidsgemeinschaft var et overordent samarbeidsorgan der ogs\xc3\xa5 norske interesser skulle inkluderes, f\xc3\xb8rst og fremst Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen (NVE) og industrien. Leder for Arbeidsgemeinschaft var Terboven selv. Det norske embetsverket fungerte mer eller mindre som f\xc3\xb8r, men Terboven hadde satt inn sine kommissariske statsr\xc3\xa5der, blant annet professor Hans Skarphagen som leder for NVE . _NEWLINE_Konsesjonslovene regulerte vannkraftutbyggingen og skulle blant annet regulere utenlandsk eierskap til norsk vannkraftressurser, og i de politiske partier, inkludert Nasjonal samling, var dette en del av kulturen. Det oppstod kontroverser og store samarbeidsvansker, mye rundt konsesjonslovene, og det ble satt i gang utbygging av vassdrag f\xc3\xb8r det var gitt konsesjoner. Arbeidsdepartementet ble presset til \xc3\xa5 godta slike ekstraordin\xc3\xa6re tilsidesettelse av formaliteter. Andre uenigheter angikk hvilke prosjekter for vannkraftutbygging som skulle v\xc3\xa6re detikert for industri eller alminnelig forbruk. NVE mente at kraftverk p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet f\xc3\xb8rst og fremst skulle forbeholdes kraftforsyning til de store byene, mens det p\xc3\xa5 Vestlandet kunne bygges kraftverk for kraftkrevende industri._NEWLINE_Josef Terboven og Rikskommissariat hadde forst\xc3\xa5else for de norske interessene. Rikskommissariatet f\xc3\xb8lte seg n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 forhandle med det for \xc3\xb8ye \xc3\xa5 respektere konsesjonslovene. Dette mente Terboven p\xc3\xa5 sikt ville v\xc3\xa6re gunstig for samarbeidsklimaet, samt for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 norske kapitalinteresser med p\xc3\xa5 investeringer i aluminiumsverker og annen krigsviktig industri. P\xc3\xa5 den annen side stod Hermann G\xc3\xb6ring og [[[Luftwaffe (Wehrmacht)|Luftwaffe]] overfor et enormt behov for stadig nye fly etterhvert som krigsfronten beveget seg stadig lengre inn i Sovjetunionen. G\xc3\xb6ring blandet seg derfor flere ganger inn i forhandlingene om konsesjoner, og trykket p\xc3\xa5 for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 fortgang i byggingen av kraftstasjoner. Resultatet av dette var at kraftforsyningen ble preget av skiftende allianser mellom norske og tyske, private og offentlige, nazistiske og ikke-nazistiske institusjoner. NVE fikk bygget langt mer i de fem okkupasjons\xc3\xa5rene enn i \xc3\xa5rene f\xc3\xb8r krigen. Den norske samlede aluminiumsprodusenten gikk likevel sterkt ned under andre verdenskrig._NEWLINE_\xc2\xabOslo-konsortiet\xc2\xbb, best\xc3\xa5ende av Fearnley & Eger, Orkla, Fred Olsen & Co, Norsk Spr\xc3\xa6ngstofindustri, Storebrand, A.F. Klaveness, Johan H. Andresen, Fritz M. Treschow, Bjarne Eriksen, Jens P. Heyerdahl, og Christopher Kahrs Kielland, hadde under krigen som m\xc3\xa5l \xc3\xa5 \xc3\xb8ke norsk eierandel i Norsk Hydro. 24. juli 1943 slapp 120 amerikanske fly 1500 bomber over Nordisk Lettmetalls anlegg p\xc3\xa5 Her\xc3\xb8ya. P\xc3\xa5 grunn av bombingen begynte aldri Norsk Hydro og Nordisk Lettmetall rustningsproduksjon for G\xc3\xb6ring, if\xc3\xb8lge Annette Storeide ble man tilbakeholden i samarbeidet da Tysklands milit\xc3\xa6re tilbakegang ble tydelig. Etter krigen overtok myndighetene de tyske eierdelen i Norsk Hydro, mens Nordisk Lettmetall og Nordag ble satt under administrasjon. De norske investorene i \xc2\xabOslo-konsortiet\xc2\xbb fikk beholde sine eierandeler og ble ikke tiltalt i rettsoppgj\xc3\xb8ret etter krigen. De halvferdige kraftverkene og lettmetallfabrikkene (blant annet i \xc3\x85rdal) inngikk etter krigen i myndighetenes industribygging. I 1943 var det omkring 1000 utenlandske tvangsarbeidere i Nordisk Lettmetall. NACO regnet med \xc3\xa5 kunne \xc3\xb8ke den \xc3\xa5rlige aluminiumsproduksjonen fra 37.000 tonn til 149.000 tonn p\xc3\xa5 to \xc3\xa5r, ekspansjonen skulle g\xc3\xa5 til milit\xc3\xa6re form\xc3\xa5l. Etter det tyske angrepet p\xc3\xa5 Sovjetunionen ble de tyske planene utvidet flere ganger, r\xc3\xa5stoff til produksjonen skulle hentes fra erobrede omr\xc3\xa5der av Sovjetunionen. Norsk Hydro kom ikke s\xc3\xa5 langt at de produserte lettmetall for G\xc3\xb6ring. Bjarne Eriksen _NEWLINE_ble arrestert og sendt i tysk fangenskap i 1943.\n_START_SECTION_\nJernbaneutbygging\n_START_PARAGRAPH_\nUnder krigen tok tyske styrker kontrollen over NSB. Det ble innf\xc3\xb8rt restriksjoner p\xc3\xa5 energibruk, noe som ga jernbanen tiln\xc3\xa6rmet monopol p\xc3\xa5 transport. Passasjertallene p\xc3\xa5 jernbanen steg, og enkelte banestrekninger som alt var p\xc3\xa5begynt ble fullf\xc3\xb8rt i tysk regi. Den tyske okkupasjonsmakten hadde behov for transport av tropper og milit\xc3\xa6rt materiell i det Norge, og la store planer for jernbaneutbygging i landet. _NEWLINE_I 1940 \xc3\xa5pnet Fl\xc3\xa5msbanen, Nordlandsbanen n\xc3\xa5dde Mo i Rana i 1942, og i 1944 ble hele S\xc3\xb8rlandsbanen \xc3\xa5pnet til Stavanger. Totalt ble jernbanenettet utvidet med 450 kilometer, mens 200 kilometer ble elektrifisert i krigs\xc3\xa5rene._NEWLINE_Det st\xc3\xb8rste prosjektet var Polarbanen til Narvik, en strekning p\xc3\xa5 omkring 420 km. I utgangspunktet var planen \xc3\xa5 bygge jernbane helt til Kirkenes, n\xc3\xa6r den viktige Litsafronten mot Sovjetunionen. Men de ytterligere 1000 km med jernbane var altfor omfattende og m\xc3\xa5let for tyskerne ble moderert til \xc3\xa5 fullf\xc3\xb8re jernbanen til Narvik innen juni 1945. Dette klarte de ikke, men det finnes en rekke jernbaneanlegg gjennom nordre Nordland som viser at planene var seri\xc3\xb8se.\n_START_SECTION_\nByggevirksomhet og fiske\n_START_PARAGRAPH_\nDen tyske okkupasjonen innebar ogs\xc3\xa5 gode muligheter for bygg- og anleggsvirksomhet og for salg av fisk til tyskerne. Allerede h\xc3\xb8sten 1940 begynte betydelige tyske bygg- og anleggsarbeider. Dette skapte fra 1941 en h\xc3\xb8ykonjunktur i bygg- og anleggsbransjen. Mesteparten av norsk n\xc3\xa6ringsliv var underlagt strenge reguleringer under okkupasjonen, men dette gjaldt i mindre grad bygg- og anleggsbransjen. De f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rene av okkupasjonen tjente bedrifter og ansatte godt p\xc3\xa5 arbeid for tyskerne. Det samme gjaldt fiskeri. Fiskeprisene \xc3\xb8kte, og det var ogs\xc3\xa5 mulighet for svart omsetning til enda h\xc3\xb8yere priser. Den tyske okkupasjonen innebar i det hele tatt bedre \xc3\xb8konomi for mange, spesielt i kyststr\xc3\xb8kene. Arbeidsledigheten, som hadde v\xc3\xa6rt stor i 1930-\xc3\xa5rene, gikk ned, og bedrifter og kommuner fikk nedbetalt mesteparten av gjelden._NEWLINE_Den tyske okkupasjonsmakten etablerte verdens mest avanserte fiskeindustri for dypfrysing av hovedsakelig torsk, hyse og sei i Trondheim, Bod\xc3\xb8, Svolv\xc3\xa6r og Melbu med en total \xc3\xa5rlig (teoretisk) kapasitet p\xc3\xa5 300\xc2\xa0000 tonn ferdig dypfryst fisk.\n_START_SECTION_\nRegjeringen i eksil\n_START_PARAGRAPH_\nRegjeringen forlot Norge sammen med kongen og kronprinsen 7. juni 1940, ankom Clyde 10. juni og tok deretter sete i London (Koht ankom 19. juni). Frem til april 1942 satt statsr\xc3\xa5dene Mowinckel og Frihagen i Stockholm. Hambro kom til London h\xc3\xb8sten 1944. Eksil-regjeringen g\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 under navnet \xc2\xabLondon-regjeringen\xc2\xbb. Norge var sammen med Nederland de to okkuperte land som hadde en anerkjent regjering under krigen. Regjeringen og Kongen erkl\xc3\xa6rte 24. juni at de fortsatt ville oppfylle sin forpliktelser overfor Norge. Den 27. juni 1940 krevet Stortinget Kong Haakons avgang, et krav han tilbakeviste i sin tale den 8. juli, blant annet med den begrunnelse at \xc2\xabdet forslag Presidentskapet har tenkt \xc3\xa5 legge frem for Stortinget, er blitt til gjennem en avtale med de tyske okkupasjonsmyndigheter i Norge. Det er s\xc3\xa5ledes ikke uttrykk for en fri norsk beslutning, men resultatet av en tvangsmakt ut\xc3\xb8vd ved fremmed milit\xc3\xa6r okkupasjon.\xc2\xbb Regjeringen hadde i begynnelsen knapt 100 norske offiserer, mindre enn 1000 menige og bare en h\xc3\xa5ndfull marinefart\xc3\xb8y til r\xc3\xa5dighet. Med p\xc3\xa5 flukten fra Norge var omkring 20 sivile tjenestemenn. I tillegg kom Nortraships administrasjon samt personell ved ambassaden. Det var usikkert om Storbritannia lot seg forsvare mot tyske angrep og de var derfor beredt til \xc3\xa5 flykte til Canada. Regjeringen innledet med hjelp av BBC radiosendinger p\xc3\xa5 norsk. I radiosendingene medvirket kjente personer som Hartvig Kiran og Torvald \xc3\x98ksenvad, kong Haakons taler og appeller ble ogs\xc3\xa5 formidlet. Samtidig drev britisk myndigheter i uoffisielt \xc2\xabFrihetssenderen\xc2\xbb som ogs\xc3\xa5 kringkastet propaganda p\xc3\xa5 norsk. Fra 1940/41 holdt sentraladministrasjonen til i Kingston House sentralt i London._NEWLINE_Nygaardsvold-regjeringen vendte tilbake til Norge 31. mai 1945 og overlot 25. juni makten til samlingsregjeringen, ledet av Einar Gerhardsen. Unders\xc3\xb8kelseskommisjonen av 1945 konkluderte med at \xc2\xabRegjeringen alt i alt til gagn for landet og p\xc3\xa5 en fortjenstfull m\xc3\xa5te har l\xc3\xb8st b\xc3\xa5de de oppgaver den hadde satt seg ved proklamasjonen 7. juni 1940 og de senere oppgaver som meldte seg.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nForholdet til Storbritannia og hjemmefronten\n_START_PARAGRAPH_\nForholdet mellom den norske regjeringen i eksil, \xc2\xabhjemmefronten\xc2\xbb og britiske myndigheter var komplisert. De f\xc3\xb8rste agentene ble sendt til Norge h\xc3\xb8sten 1940. Vinteren 1940-41 var Forsvarsdepartementets etterretningskontor (FD/E) operativt. FD/E tok seg av samarbeid med SIS, etterretning om forholdene i de okkuperte Norge, og samarbeid med motstandsorganisasjonen som ble bygget opp i det okkuperte Norge. Milorg ble h\xc3\xb8sten 1941 formelt godkjent av London-regjeringen og organisert under den milit\xc3\xa6re ledelsen i eksil._NEWLINE_If\xc3\xb8lge Olav Riste er det ulike syn p\xc3\xa5 om Norge faktisk var en alliert stat og fra hvilket tidspunkt Norge eventuelt var blant de allierte. Formelt folkerettslig kan det if\xc3\xb8lge Riste argumenteres for at Norge ikke var alliert, bare et med-krigf\xc3\xb8rende land. General Ruge presiserte i forhandlingsm\xc3\xb8te med britiske og franske representanter at allierte styrker som kom til Norge ville settes under hans kommando. General Ruge omtalte 22. april Storbritannia og Frankrike som \xc2\xabv\xc3\xa5re allierte\xc2\xbb (formuleringen ble ogs\xc3\xa5 brukt av den milit\xc3\xa6re unders\xc3\xb8kelseskommisjonen etter krigen). General Steffens ble i mai 1940 beordret som milit\xc3\xa6rattasje til London og Paris med \xc3\xb8nske om at han skulle bli medlem av det allierte krigsr\xc3\xa5d. I et brev 10. juli 1940 til regjeringen argumenterte Arne Ording med flere for at Norge allerede 9. april 1940 i realiteten var alliert med Storbritannia, og at Norge burde stille seg fullt og helt p\xc3\xa5 Storbritannias side i kampen mot Hitler-Tyskland. Koht gikk inn for et krigssamarbeid med Storbritannia, men advarte mot et n\xc3\xa6rmere politisk samarbeid. Koht poengterte i september 1940 at Norge ikke hadde en allianse eller hjelpe-avtale med Storbritannia. Trygve Lie gikk inn for et langt mer omfattende samarbeid med de vestlige allierte. Den britiske regjeringen var forn\xc3\xb8yd med at Koht ble erstattet med Trygve Lie. I en stor kronikk i The Times (14. november 1941) tok Lie et oppgj\xc3\xb8r med n\xc3\xb8ytralitetspolitikken og redegjorde for en ny \xc2\xabatlanterhavspolitkk\xc2\xbb. _NEWLINE_Regjeringen inngikk en detaljert milit\xc3\xa6ravtale med Storbritannia 28. mai 1941. Avtalen erkl\xc3\xa6rte at den norske marinen og norske fly samt h\xc3\xa6ren som langt som mulig skulle operere som norsk mannskap under norsk flagg men under britisk overkommando. M\xc3\xa5let var gjenvinning av norsk selvstendighet gjennom fullstendig frigj\xc3\xb8ring fra tysk okkupasjon, men norske styrker kunne ogs\xc3\xa5 brukes til forsvar av Storbritannia._NEWLINE_Mens Milorg mest tok sikte p\xc3\xa5 \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en beredskapsorganisasjon, \xc3\xb8nsket den britiske SOE en gerilja-organisasjon som blant skulle drive sabotasje mot okkupasjonsmakten. Britene \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 bombe industrielle m\xc3\xa5l i Norge, mens eksilregjeringen var i mot b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 grunn av bombenes lave treffsikkerhet og fordi industrien leverte til sivilbefolkningen._NEWLINE_Den britiske statsministeren Churchill hadde relativt f\xc3\xa5 m\xc3\xb8ter med kong Haakon og Nygaardsvold. Churchill la vekt p\xc3\xa5 Norges strategisk rolle, men ville ikke gi Norge eller andre sm\xc3\xa5 allierte medbestemmelse i de alliertes krigsledelse p\xc3\xa5 \xc3\xb8verste niv\xc3\xa5._NEWLINE_I 1942 ble det lagt planer og tatt initiativ til forhandlinger om styringen av Norge etter frigj\xc3\xb8ringen. London-regjeringen mente at Norge var i en spesiell situasjon ved at det ville v\xc3\xa6re et apparat klart til \xc3\xa5 ta over s\xc3\xa5 snart okkupantene og Quislings regime var avsatt. I 1943 ble eksilregjeringen og Churchills regjeringen enige om at ved frigj\xc3\xb8ringen av Norge m\xc3\xa5tte den allierte \xc3\xb8verstkommanderende ha all makt i en milit\xc3\xa6r fase, men overlate styringen til nordmenn s\xc3\xa5 snart det var milit\xc3\xa6rt mulig. Norge var det f\xc3\xb8rste landet som inngikk en slik avtale for frigj\xc3\xb8ringen. Tilsvarende frigj\xc3\xb8ringsavtaler ble inng\xc3\xa5tt med USA og Sovjetunionen.\n_START_SECTION_\nLedelse\n_START_PARAGRAPH_\nJakob Vik ble utnevnt til konsultativ statsr\xc3\xa5d 22. april, men var da hjemme i Hardanger og ble ikke med til London, og regnes ikke som medlem av regjeringen i eksil._NEWLINE_Koht gikk av 19. november 1940 og med det gjorde Norge et symbolsk brudd med n\xc3\xb8ytralitetslinjen. Koht ble etterfulgt av Trygve Lie. Etter press fra \xc2\xabKretsen\xc2\xbb i Oslo ble finansr\xc3\xa5d Paul Hartmann ny finansminister i London-regjeringen h\xc3\xb8sten 1941. Birger Ljungberg ble i oktober 1941 erstattet av Oscar Torp som forsvarsminister. Torp innledet en betydelig omorganisering av forsvaret i eksil blant annet ved \xc3\xa5 gjenopprette Forsvarets Overkommando som skulle samordne p\xc3\xa5 tvers av v\xc3\xa5pengrener. Wilhelm Hansteen ble utnevnt til generalmajor og forsvarssjef i februar 1942, og Bj\xc3\xb8rn Christophersen ble stabssjef, mens den langt eldre general Fleischer senere gikk av og reiste til Canada. Kronprins Olav ble 30. juni 1944 utnevnt til forsvarssjef, med general Hansteen som nestkommanderende.\n_START_SECTION_\nAlliert aktivitet i det okkuperte Norge\n_START_PARAGRAPH_\nAllierte aktiviteter og operasjonsplaner hadde dels til hensikt \xc3\xa5 villede tysk etterretning. Operasjon Fortitude hadde for eksempel til hensikt \xc3\xa5 avlede oppmerksomheten fra Normandie f\xc3\xb8r D\xe2\x80\x93dagen._NEWLINE_Operasjon Jupiter var en britisk plan for \xc3\xa5 frigj\xc3\xb8re Nord-Norge i 1942. Planen var Churchills ide og han \xc3\xb8nsket at Canada skulle lede an i gjennomf\xc3\xb8ringen. M\xc3\xa5let var \xc3\xa5 hindre Tyskland \xc3\xa5 angripe konvoiene til Murmansk og \xc3\xa5 \xc3\xa5pne en ny front for \xc3\xa5 avlaste Sovjetunionen p\xc3\xa5 \xc3\x98stfronten. Planen ble ikke noe av.\n_START_SECTION_\nEtterretning\n_START_PARAGRAPH_\nDe allierte samlet etterretning i Norge blant annet gjennom XU-agentene. Det britiske Secret Intelligence Service var aktiv i Norge fra h\xc3\xb8sten 1939. Etter okkupasjonen i 1940 ble det brukt norske agenter. SIS hadde omkring 200 agenter i Norge. Disse agentene opprettet flere radiostasjoner. Sigurd Jacobsen fra Haugesund reiste allerede 17. mai 1940 til Storbritannia der han fikk rask oppl\xc3\xa6ring og returnerte 7. juni med to radiosendere._NEWLINE_Omkring 200 partisaner arbeidet p\xc3\xa5 oppdrag av Sovjetunionen i \xc3\x98st-Finnmark. Av disse var omkring 50 p\xc3\xa5 oppl\xc3\xa6ring som spioner p\xc3\xa5 sovjetisk side av grensa, halvparten ble drept i tjeneste. Partisanene rapporterte om tyske stillinger, infrastruktur og skipsbevegelser. Flere av disse fikk Den r\xc3\xb8de fane, Sovjetunionens h\xc3\xb8yeste milit\xc3\xa6re utmerkelse.\n_START_SECTION_\nSabotasje\n_START_PARAGRAPH_\nSpecial Operations Executive gjennomf\xc3\xb8rte noen begrensede aksjoner i Norge i l\xc3\xb8pet av okkupasjonstiden. Blant annet Lofotraidet og Vemork-aksjonen. Vemork\xe2\x80\x93askjonen skulle blant annet hindre Tyskland \xc3\xa5 utnytte atomkraft milit\xc3\xa6rt. I tillegg til sabotasje med kommandosoldater ble over 700 bomber sluppet over Vemorkanlegget i november 1943. Operation Musketoon satte Glomfjordanlegget ut av drift for resten av krigen.\n_START_SECTION_\nBombing\n_START_PARAGRAPH_\nAllierte fly bombet m\xc3\xa5l i det okkuperte Norge, blant annet ble Victoria terrasse i Oslo bombet og ub\xc3\xa5tbunkeren i Bergen ble fors\xc3\xb8kt bombet med konsekvenser for sivilbefolkningen p\xc3\xa5 Laksev\xc3\xa5g. Det siste allierte bombetoktet i Europa var mot ub\xc3\xa5thavnen i Kilbotn ved Harstad 4. mai 1945.\n_START_SECTION_\nNorsk motstand mot okkupasjonsmakten\n_START_PARAGRAPH_\nDet var b\xc3\xa5de milit\xc3\xa6r (Milorg) og sivil (Sivorg) motstand mot okkupasjonsmakten. Sivorg bestod i hovedsak av medlemmer fra andre organiserte motstandsgrupper, deriblant s\xc3\xa6rlig Kretsen og Koordinasjonskomiteen. Mange ikke-milit\xc3\xa6re nordmenn drev forskjellig sabotasje- og geriljavirksomhet i mindre omfang. Dette er, i sv\xc3\xa6rt snever forstand, i strid med krigens folkerett (4. Haagkonvensjon, landkrigsordningen), som definerer slik virksomhet som en krigsforbrytelse, fordi en soldat skal b\xc3\xa6re sin uniform (i dette tilfellet den norske uniformen), ikke forkle seg som sivil, og vise sine v\xc3\xa5pen \xc3\xa5pent._NEWLINE_Norges kommunistiske parti (NKP) begynte v\xc3\xa6pnet motstand mot okkupanten etter angrepet p\xc3\xa5 Sovjetunionen 22. juni 1941, men ble avvist av den \xc3\xb8vrige motstandsbevegelsen frem til 1944. Kommunistenes motstandsvirksomhet krevde over 150 liv, blant annet ble 17 kommunister henrettet p\xc3\xa5 Trandum 1. mars 1943. Asbj\xc3\xb8rn Sunde (\xc2\xabOsvald\xc2\xbb) sine sabotasjegruppe sto formelt under NKVDs kommando og var den eneste organisasjonen som drev sabotasje med base i Norge fra 1941 til 1944 da Milorg ogs\xc3\xa5 begynte med sabotasje. I forhold til medlemsst\xc3\xb8rrelsen var NKP den organisasjonen som mistet flest medlemmer under krigen. Mange havnet ogs\xc3\xa5 i konsentrasjonsleirer og fengsler. Kommunistenes motstand mot okkupasjonen og nazismen under andre verdenskrig f\xc3\xb8rte til \xc3\xb8kt oppslutning for NKP i de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rene etter krigen._NEWLINE_Prestene gjorde sivil motstand ved at 797 (av 858) avsluttet sitt virke i 1942. Det f\xc3\xb8rte til at biskopene og 55 prester ble internert. L\xc3\xa6rerne nektet \xc3\xa5 skrive under lojalitetserkl\xc3\xa6ring og over tusen l\xc3\xa6rere ble arrestert.\n_START_SECTION_\nIllegale aviser\n_START_PARAGRAPH_\nDe norske avisene kom raskt under tysk sensur etter overfallet v\xc3\xa5ren 1940, og de f\xc3\xb8rste illegale avisene ble produsert h\xc3\xb8sten samme \xc3\xa5r. Etter at okkupasjonsmakten i 1941 beslagla radioapparatene til alle som ikke var NS-medlemmer blomstret de illegale avisene, og de fleste illegale avisene p\xc3\xa5 denne tiden gjengav nyheter fra de norskkontrollerte radiosendingene fra England. Senere begynte avisene ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 omfatte annet nyhetsstoff._NEWLINE_De fleste illegale avisene ble stensilert opp p\xc3\xa5 relativt d\xc3\xa5rlig utstyr, og var av lav typografisk kvalitet. Noen ble ogs\xc3\xa5 produsert p\xc3\xa5 skrivemaskin med gjennomslagspapir eller i noen tilfeller ogs\xc3\xa5 ved h\xc3\xa5ndskrift. De fleste illegale avisene hadde navn med dato og nummer, men for \xc3\xa5 minske faren for tyske arrestasjoner byttet utgiverne ofte navn p\xc3\xa5 dem. Etter at det ble innf\xc3\xb8rt d\xc3\xb8dsstraff for \xc3\xa5 utgi og distribuere illegale aviser i november 1942 ble mange aviser utgitt uten navn. Kommunistene produserte trykte aviser av profesjonelle typografer noe som gjorde det mulig med store opplag. Kai M\xc3\xb8llers trykkeri i Drammen produserte avisen Friheten og Alt for Norge fra 1944 der Peder Furubotn personlig skrev mye av stoffet, h\xc3\xb8sten 1944 var opplaget oppe i 22.000. I alt ble det trykket omkring 1 million eksemplarer av Friheten i l\xc3\xb8pet av krigen. Den illegale trykkingen hos Kai M\xc3\xb8ller ble aldri avsl\xc3\xb8rt. _NEWLINE_Per 9. april 1940 utkom det omkring 260 aviser, mens ved frigj\xc3\xb8ringen i mai 1945 var tallet redusert til 114 aviser._NEWLINE_Over 4000 nordmenn ble i l\xc3\xb8pet av krigs\xc3\xa5rene arrestert p\xc3\xa5 grunn av utgivelse av illegale aviser. Minst 212 av disse mistet livet, hvorav 91 i tyske konsentrasjonsleirer.\n_START_SECTION_\nSivile markeringer og demonstrasjoner\n_START_PARAGRAPH_\nBefolkningen markerte p\xc3\xa5 ulike m\xc3\xa5ter sin motvilje mot NS styret og okkupasjonsmakten ved for eksempel \xc3\xa5 b\xc3\xa6re binders p\xc3\xa5 jakkeslaget eller ved \xc3\xa5 ikke sitte ved siden av uniformerte NS medlemmer eller tyskere i uniform. Slike demonstrasjoner kunne f\xc3\xb8re til at folk ble arrestert og d\xc3\xb8mt p\xc3\xa5 grunn av dette. For eksempel ble en 17 \xc3\xa5rs gammel jente arrestert etter at hun hadde demonstrert mot en tysk offiser p\xc3\xa5 trikken i Oslo. Etter at en del personer hadde brukt h\xc3\xb8nseringer p\xc3\xa5 17. mai 1942 som holdt Quisling en tale p\xc3\xa5 Nasjonal samlings stevne i Borre der han truet med \xc3\xa5 sende folk til den norske interneringsleiren Berg for slike demonstrasjoner. Spontane demonstrasjoner oppstod ogs\xc3\xa5 ved flere anledninger. I \xc3\x85lesund ble demonstranter jaget av tyske soldater da de demonstrerte mot en transport av gisler fra byen til Falstad. I Trondheim m\xc3\xb8tte flere tusen mennesker opp til domprost Arne Fjellbus alternative h\xc3\xb8ymesse den 1. februar 1942.\n_START_SECTION_\nNorske styrker i alliert tjeneste\n_START_PARAGRAPH_\nOmkring 80 000 nordmenn flyktet til eller ble strandet i utlandet under andre verdenskrig. Siden den norske regjeringen fortsatte \xc3\xa5 fungere i eksil hos en alliert stat, Storbritannia, kom en andel av disse til \xc3\xa5 delta i norske milit\xc3\xa6re enheter satt opp p\xc3\xa5 fremmed jord \xe2\x80\x93 de s\xc3\xa5kalte \xc2\xabutestyrkene\xc2\xbb. Under Allied Forces Act kunne eksilregjeringen innf\xc3\xb8re tvungen verneplikt blant nordmenn p\xc3\xa5 britisk omr\xc3\xa5de. Dette ble iverksatt 1. januar 1941. De norske styrkenes forhold ble etterhvert detaljregulert gjennom Milit\xc3\xa6ravtalen av 28. mai 1941 mellom Den kgl. norske regjering og His Majesty's Government in the United Kingdom. Ved krigens slutt bestod de norske utestyrkene av 28\xc2\xa0000 menn og kvinner.\n_START_SECTION_\nMarinen\n_START_PARAGRAPH_\nRegjeringen bestemte at marinen skulle sendes utenlands mens h\xc3\xa6ren skulle bli v\xc3\xa6rende i Norge og overgi seg. I juni 1940 fulgte 13 marinefart\xc3\xb8yer, 5 fly fra Marinens flygev\xc3\xa5pen og omkring 500 personell med kongen og regjeringen til Storbritannia. I l\xc3\xb8pet av krigs\xc3\xa5rene opererte Marinen 118 skip, hvorav 58 var i tjeneste i mai 1945. Marinen var i aktiv krigstjeneste p\xc3\xa5 alliert side allerede fra sommeren 1940. _NEWLINE_Ved krigens slutt hadde marinen en mannskapsstyrke p\xc3\xa5 omkring 7\xc2\xa0500. Marinen tapte 27 fart\xc3\xb8yer og hadde omkring 650 falne i tiden i eksil.\n_START_SECTION_\nPolitistyrkene\n_START_PARAGRAPH_\nRikspoliti- og Reservepoliti-styrkene som ble satt opp i Sverige fra 1943 gikk p\xc3\xa5 grunn av Sveriges forhold til Tyskland under betegnelsen \xc2\xabpolitistyrker\xc2\xbb og var formelt sett ikke en del av den norske h\xc3\xa6ren. I realiteten utgjorde disse ved krigens slutt \xc3\xa5tte bataljoner, feltmessig oppsatt, \xc3\xb8vet og v\xc3\xa6pnet lett infanteri som stod klar for innsetting ved en eventuell alliert invasjon av Norge. Fra v\xc3\xa5ren 1945 ble politistyrkene ogs\xc3\xa5 tilf\xc3\xb8rt tungt artilleri. _NEWLINE_Politistyrkene hadde ved krigens slutt en mannskapsstyrke p\xc3\xa5 13\xc2\xa0000. De hadde omkring 25 falne under operasjoner i Finnmark 1944\xe2\x80\x9345.\n_START_SECTION_\nCanada\n_START_PARAGRAPH_\nMarinen og flyv\xc3\xa5pnene hadde st\xc3\xb8rre \xc3\xb8vingsavdelinger i Canada, Camp Norway ved Halifax og Little Norway ved Toronto.\n_START_SECTION_\nHandelsfl\xc3\xa5ten\n_START_PARAGRAPH_\nAllerede i november 1939 var det blitt inng\xc3\xa5tt en tonnasjeavtale med Storbritannia der store deler av handelsfl\xc3\xa5ten seilte for britene p\xc3\xa5 faste satser. Etter Norges inntreden i krigen i 1940 ble den norske handelsfl\xc3\xa5ten organisert i Norwegian Shipping and Trade Mission (Nortraship), og handelsfl\xc3\xa5ten ble det viktigste norske bidraget til den allierte krigf\xc3\xb8ringen. _NEWLINE_Ved krigens utbrudd var det omkring 1\xc2\xa0000 skip i den del av fl\xc3\xa5ten som ble stilt til de alliertes r\xc3\xa5dighet. Skipene ble bemannet av 30\xc2\xa0000 sj\xc3\xb8menn; av disse omkom rundt 3\xc2\xa0000 i l\xc3\xb8pet av krigs\xc3\xa5rene. Inntektene fra handelsfl\xc3\xa5ten gjorde ogs\xc3\xa5 at den norske Londonregjeringen hadde en uavhengig \xc3\xb8konomisk basis og kunne bygge opp reserver for gjenoppbyggingen etter frigj\xc3\xb8ringen.\n_START_SECTION_\nNorsk personell i tysk tjeneste\n_START_PARAGRAPH_\nFrontkjempere er betegnelsen for nordmenn som meldte seg til krigsinnsats p\xc3\xa5 tysk side. Disse kjempet hovedsakelig mot sovjetiske styrker p\xc3\xa5 \xc3\x98stfronten. Mange av dem var motivert av \xc3\xa5 hjelpe Finland, som var i krig med Sovjetunionen. Rundt 15\xc2\xa0000 nordmenn skal ha pr\xc3\xb8vd \xc3\xa5 verve seg til tysk tjeneste, og i overkant av 5\xc2\xa0000 av disse kom gjennom n\xc3\xa5l\xc3\xb8yet og var i aktiv fronttjeneste p\xc3\xa5 tysk side i l\xc3\xb8pet av krigen. 781 av dem falt eller forsvant p\xc3\xa5 \xc3\x98stfronten. Etter krigen fikk frontkjemperne harde straffer som landssvikere. Disse benyttet tyske uniformer med varierende kjennemerker, blant annet norske kjennetegn._NEWLINE_Det er ogs\xc3\xa5 blitt dokumentert at ogs\xc3\xa5 norske statsborgere tjenestegjorde i vakttjenesten i tyske konsentrasjonsleire, blant annet i Stutthof konsentrasjonsleir og Mauthausen-Gusen konsentrasjonsleir. Her skal de ha utf\xc3\xb8rt ulike former for vakttjeneste eller var instrukt\xc3\xb8rer for nordiske fanger._NEWLINE_Et antall sykepleiere gjorde ogs\xc3\xa5 tjeneste i Tysk R\xc3\xb8de Kors p\xc3\xa5 \xc3\x98stfronten, kalt \xc2\xabfronts\xc3\xb8stre\xc2\xbb, blant andre Hanna Kvanmo. Vegard S\xc3\xa6ther ansl\xc3\xa5r at minst 447 norske kvinner deltok i slik tjeneste. If\xc3\xb8lge S\xc3\xa6ther var omkring halvparten medlemmer av NS og de andre m\xc3\xa5tte melde seg inn for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 reise. Fronts\xc3\xb8strene ble ogs\xc3\xa5 straffeforfulgt for \xc3\xa5 ha gjort tjeneste for tyskerne. Norges R\xc3\xb8de Kors talte for \xc3\xa5 straffeforf\xc3\xb8lge dem for landssvik. Under landssvikoppgj\xc3\xb8ret ble reist tvil om sykepleiernes arbeid kunne regnes som \xc2\xabbistand til fienden\xc2\xbb. Etter Kvanmos bok Dommen i 1990 uttalte presidenten i Norges R\xc3\xb8de kors at fronts\xc3\xb8strene ikke burde v\xc3\xa6rt tiltalt og Sven Mollekleiv kom i 2015 med en omstridt beklagelse.\n_START_SECTION_\nTvangsarbeid\n_START_PARAGRAPH_\nKrigsfangene var hovedsakelig importert til Norge for \xc3\xa5 brukes som slavearbeidere p\xc3\xa5 de tyske okkupantenes mange byggeprosjekter. Fangene ble tvunget til sv\xc3\xa6rt hardt kroppsarbeid. De hadde gjennomg\xc3\xa5ende for lite og for d\xc3\xa5rlig mat samt manglet tilstrekkelig bekledning og innkvartering i forhold til de klimatiske forholdene. S\xc3\xa6rlig under arbeidene p\xc3\xa5 riksvei 50 (den s\xc3\xa5kalte \xc2\xabBlodveien\xc2\xbb) og Nordlandsbanen var tapstallene p\xc3\xa5 grunn av sult, sykdom og vold fra vokterne store. Hitler mente at de sovjetiske krigsfangene var unntatt Gen\xc3\xa8ve-konvensjonen og fikk ikke ta i mot hjelp fra R\xc3\xb8de Kors._NEWLINE_I tillegg til de sovjetiske fangene kom det mellom 1942 og 1945 4268 fanger fra Jugoslavia til Norge. Disse fangene var ikke krigsfanger, slik som russerfangene, men d\xc3\xb8dsd\xc3\xb8mte. Uten status som krigsfanger hadde de ingen internasjonal rett p\xc3\xa5 beskyttelse. Til sammen 2400 jugoslaver d\xc3\xb8de i Norge under andre verdenskrig._NEWLINE_Tvangsarbeid var knyttet til mange store anleggsarbeid i hele Norge. Festung Norwegen, store veianlegg og jernbanebygging. Ogs\xc3\xa5 innen gruvevirksomhet, fiskeindustri og skogsarbeid brukte okkupantene tvangsarbeidere. Riksveien over Saltfjellet, kjent som Blodveien, og Nord-Norgebanen eller Polarbanen er de st\xc3\xb8rste prosjektene._NEWLINE_P\xc3\xa5 Kv\xc3\xa6nangsfjellet, Sennalandet (8 km lang) og Hatter ble det oppf\xc3\xb8rt sn\xc3\xb8tunneler av tre. Disse veiene var viktige ved retretten fra Finnmark og Finland i 1944. Sn\xc3\xb8tunnelen over Baddereidet i Kv\xc3\xa6nangen ble p\xc3\xa5begynt sommeren 1942 og arbeidet ble utf\xc3\xb8rt av et hundretalls internerte l\xc3\xa6rere, noen j\xc3\xb8der fra Troms og tyske desert\xc3\xb8rer. P\xc3\xa5 Kv\xc3\xa6nangsfjellet arbeidet det sommer og h\xc3\xb8st 1942 400 fanger fra Grini (blant andre Odd Nansen). Sammen med sovjetiske krigsfanger bygget de over 5\xc2\xa0km sn\xc3\xb8tunnel p\xc3\xa5 Kv\xc3\xa6nangsfjellet.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xb8dene\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8r arrestasjonene i 1942 var det omkring 2\xc2\xa0200 j\xc3\xb8der i Norge. Totalt 767 j\xc3\xb8der ble deportert fra Norge til tyske utryddelsesleirer og bare 30 av disse overlevde. I tillegg ble omtrent ti personer drept i antij\xc3\xb8diske tiltak i Norge. 230 j\xc3\xb8diske familier ble helt utryddet. De store deportasjonene skjedde 26. november 1942 og 24. februar 1943 til Auschwitz der de fleste ble sendt rett i gasskamrene ved ankomst. Ingen kvinner og barn overlevde Auschwitz. Enkeltpersoner ble deportert b\xc3\xa5de f\xc3\xb8r og etter disse store transportene. Mellom 50 og 100 j\xc3\xb8der ble holdt i ulike leirer eller fengsler i Norge inntil frigj\xc3\xb8ringen. Et titall greide \xc3\xa5 overleve i dekning i Norge gjennom hele krigen. Blant de deporterte var ogs\xc3\xa5 en stort antall flyktninger fra kontinentet._NEWLINE_De norske j\xc3\xb8dene hadde fra okkupasjonens begynnelse blitt utsatt for en \xc3\xb8kende trakassering fra NS-regimet og fra tysk hold. I maidagene i 1940 ble radioapparatene stj\xc3\xa5let av den tyske okkupasjonsmakten, over ett \xc3\xa5r f\xc3\xb8r resten av befolkningen fikk sine beslaglagt. I juni 1941 ble mannlige j\xc3\xb8der i Nord-Norge internert. _NEWLINE_Fra 10. januar 1942 ble alle norske j\xc3\xb8ders pass stemplet med bokstaven \xc2\xabJ\xc2\xbb ved de lokale norske lensmannskontor og politikamre. V\xc3\xa5ren 1942 beordret Politidepartementet at alle voksne j\xc3\xb8der skulle registrere seg p\xc3\xa5 det nye skjemaet \xc2\xabJ\xc3\xb8der i Norge\xc2\xbb. I mars  1942 gjeninnf\xc3\xb8rte Quisling den s\xc3\xa5kalte j\xc3\xb8deparagrafen  som forb\xc3\xb8d j\xc3\xb8der adgang til riket._NEWLINE_Under unntakstilstanden i Tr\xc3\xb8ndelag fra 6. oktober 1942 ble alle mannlige j\xc3\xb8der internert i Falstad konsentrasjonsleir. 24. oktober fulgte s\xc3\xa5 Quisling-regjeringens lov om ekspropriasjon av alle j\xc3\xb8ders eiendom og det norske Statspolitiet fikk samtidig ordre fra SIPO om \xc3\xa5 arrestere alle mannlige j\xc3\xb8der. Arrestasjon ble gjennomf\xc3\xb8rt 26. oktober av norsk politi, forsterket med enheter fra hirden. Hirden stilte vaktmannskaper til de interneringsleirene der j\xc3\xb8dene innledningsvis ble samlet. 25. november ble ogs\xc3\xa5 alle kvinner og barn arrestert. De arrestertes boliger ble forseglet og alle deres verdier og eiendeler beslaglagt av det norske nazi-styret. Gull, s\xc3\xb8lv, smykker og klokker ble overtatt direkte av de tyske okkupasjonsmyndighetene uten \xc3\xa5 bli registrert. De arresterte 26. november ble f\xc3\xb8rt direkte ombord i skipet Donau.\n_START_SECTION_\nNorske romfolk\n_START_PARAGRAPH_\nFremmedloven av 1927 gjorde det mulig \xc3\xa5 nekte sig\xc3\xb8ynere og omstreifere adgang til riket. I 1934 ble 68 romfolk, de fleste norske statsborgere, nektet innreise til Norge. De ble stanset av b\xc3\xa5de svenske og danske myndigheter da de ville forlate Tyskland, og endte deretter opp i Belgia. De belgiske myndighetene fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 sende dem til Norge, men norske myndigheter nektet. Vinteren 1943-1944 ble 66 medlemmer av romfamiliene Josef, Karoli og Modis internert og deportert fra Belgia til Auschwitz-Birkenaus sig\xc3\xb8yneravdeling. Innen 4. august 1944 var de fleste i sig\xc3\xb8yneravdelingen gasset og kremert. Bare fire personer overlevde. Frem til 1956 da \xc2\xabsig\xc3\xb8ynerparagrafen\xc2\xbb ble endret fikk de fortsatt ikke adgang til Norge.\n_START_SECTION_\nFlukt til Sverige\n_START_PARAGRAPH_\nMed hjelp fra forskjellige motstandsorganisasjoner lyktes omkring 1\xc2\xa0000 j\xc3\xb8der i \xc3\xa5 redde seg over til Sverige. I tillegg kom et mindre antall seg over Nordsj\xc3\xb8en til Storbritannia. _NEWLINE_\xc2\xabEksportorganisasjonene\xc2\xbb som arbeidet med \xc3\xa5 hjelpe flyktninger over til Sverige hadde p\xc3\xa5 dette tidspunktet en kapasitet p\xc3\xa5 omkring 60 personer i uken. Rutene gikk gjennom villmark og var fysisk krevende. For \xc3\xa5 f\xc3\xa5 et s\xc3\xa5 stort antall sivile, inklusive kvinner, barn og syke over grensen p\xc3\xa5 kort tid m\xc3\xa5tte det improviseres. I tillegg til Milorg og Sivorgs etablerte eksportorganisasjoner ble en del nye grupper n\xc3\xa5 etablert n\xc3\xa6rmest ad hoc og nye personer trukket inn i arbeidet. En stor innsats ble gjort gjennom den s\xc3\xa5kalte \xc2\xabCarl Fredriksens Transport\xc2\xbb. Tidsn\xc3\xb8den f\xc3\xb8rte imidlertid til sikkerhetsbrudd, arrestasjoner og henrettelser. 96 flyktninger, 29 flyktningloser og 55 hjelpere ble drept. Det samlede tapet var med andre ord p\xc3\xa5 180 personer. Dette er likevel et lavt tall med tanke p\xc3\xa5 at det var rundt 60 000 nordmenn som flyktet til Sverige. I Sverige utviklet det seg et norsk eksilsamfunn, og det ble bygget opp en egen norsk administrasjon fra nabolandet. Det ble ogs\xc3\xa5 opprettholdt hemmelige forbindelser med motstandsbevegelsen i Norge. Ved krigens slutt oppholdt det seg 43 000 nordmenn i Sverige._NEWLINE_De to f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rene av okkupasjonen ble mange som fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 ta seg over grensen avvist av svenske myndigheter. I 1941 ble minst 450 personer nektet innreise eller overlatt til den tyske okkupasjonsmakten. If\xc3\xb8lge Lars Hanssons doktorgradsavhandling fra 2019 slapp personer av h\xc3\xb8y alder og h\xc3\xb8y sosial posisjon lettere inn. Svenske myndigheter vegret seg i utgangspunktet mot \xc3\xa5 slippe inn unge mannlige arbeidere som svenske myndigheter fryktet ville ta seg til Nord-Norge og fortsette v\xc3\xa6pnet kamp der. Fra desember 1941 slapp Sverige i praksis inn alle (unntatt tyske desert\xc3\xb8rer). Tyske desert\xc3\xb8rer ble avvist til mars 1943, etter at den tyske krigslykken snudde ved Stalingrad. I april 1940 ble 5000 soldater fra \xc3\x98stfoldivisjonen sluppet inn og avv\xc3\xa6pnet - dersom de hadde f\xc3\xa5tt reise til Nord-Norge kunne Sverige ha blitt trukket inn i krigen if\xc3\xb8lge Lars Hansson. Svenske myndigheter \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 internere kong Haakon da kongen med f\xc3\xb8lge 12. april kj\xc3\xb8rte et par kilometer inn i Sverige. Begrunnelsen var at kongen var \xc3\xb8verstkommanderende og hadde generals uniform.\n_START_SECTION_\nRepatriering\n_START_PARAGRAPH_\nJohan Koren Christie og en gruppe nordmenn i britisk tjeneste fulgte de fremrykkende allierte styrken og sporet opp og bisto norske fanger. Dagen etter kapitulasjonen i 1945 begynte den norske l\xc3\xb8ytnant Bulukin arbeidet ved det norske repatrieringskontoret i Hamburg. Vesentlig grunnlag for arbeidet var den norske sj\xc3\xb8mannskirkens oversikt over en god del av de norsk fangene blant annet i samarbeid med Folke Bernadottes redningsaksjon. Johan Bernhard Hjort sammen med sine barn Wanda, Helge og Johan gjorde ogs\xc3\xa5 et vesentlig bidrag p\xc3\xa5 omr\xc3\xa5det. Bulukin drev leteaksjoner etter nordmenn i sovjetisk-okkupert omr\xc3\xa5de. Fra 12. mai ble Luckenwalde bes\xc3\xb8kt der Otto Ruge og 250 andre norsk offiserer ble hentet ut i f\xc3\xb8rste transport (i alt var omkring 1000 norske offiserer i krigsfangeskap). Bulukin fikk hentet ut 800 norske offiserer som sovjetiske myndigheter hadde planlagt \xc3\xa5 sende via Murmansk.  Familien Hjort hadde mange fremst\xc3\xa5ende tyske slektninger og satt internert p\xc3\xa5 slottet Gro\xc3\x9f Kreutz. Der beveget de seg ganske fritt og kunne bes\xc3\xb8ke norske fanger i blant annet Sachsenhausen. Familien Hjort skaffet seg slik oversikt over mange norske fanger. Den svenske legasjonen i Berlin bisto ogs\xc3\xa5.\n_START_SECTION_\nNordmenn i japansk fangenskap\n_START_PARAGRAPH_\nOmkring 900 nordmenn satt under krigen i japanske fangeleirer. Disse kommer i tillegg til de 44\xc2\xa0000 nevnt ovenfor. Her var mange kvinner og barn.\n_START_SECTION_\nNordmenn i Vichy-fransk fangenskap\n_START_PARAGRAPH_\nEtter Frankrikes kapitulasjon i 1940 ble 639 norske sj\xc3\xb8menn internert i Nord-Afrika, kontrollert av Vichy-regimet. Disse fikk tilbud om \xc3\xa5 bli overlatt til tyskerne og eventuell hjemsendelse til Norge. Bare 59 gikk med p\xc3\xa5 dette. 349 klarte \xc3\xa5 r\xc3\xb8mme til alliert omr\xc3\xa5de. De resterende ble holdt fanget om bord p\xc3\xa5 sine skip eller i leirer inntil den allierte landgangen i Nord-Afrika i november 1942. Se ogs\xc3\xa5 \xc2\xabFlukten fra Dakar\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nFangelitteraturen\n_START_PARAGRAPH_\nNordmenn som overlevde tysk fangenskap har vitnet om hva som skjedde gjennom sine beretninger i den s\xc3\xa5kalte fangelitteraturen. En kjent beretning er Fange i natt og t\xc3\xa5ke av Trygve Bratteli, som  er en av norsk litteraturs st\xc3\xb8rste salgssuksesser. Kristian Ottosen har redigert et fangeleksikon og skrevet i alt 6 bind om de enkelte leirer og personene der. Den norske litteraturen fra fangeleirene omfatter for \xc3\xb8vrig over 150 titler. Luihns bibliografi har et eget kapittel om fangelitteraturen.\n_START_SECTION_\nSlutten p\xc3\xa5 krigen\n_START_PARAGRAPH_\nFrigj\xc3\xb8ringen av Norge begynte med at Finland inngikk v\xc3\xa5penhvileavtale med Sovjetunionen (september 1944). \xc3\x98st-Finnmark ble frigjort av sovjetiske styrker i slutten av oktober 1944. Tyske styrker trakk seg ut av finsk Lappland, tilbake fra Murmansk-fronten og ut av Finnmark til s\xc3\xb8r/vest for Lyngen. Mesteparten av befolkningen ble evakuert og bygninger brent. Omr\xc3\xa5det mellom Lyngen og Tana forble lenge et ingenmannsland delvis kontrollert av frie norske styrker._NEWLINE_Resten av landet ble frigjort da de tyske styrkene i Norge 8. mai overga seg til de allierte som f\xc3\xb8lge av generell tysk kapitulasjon. De tyske styrkene ga fra seg de fleste v\xc3\xa5pen og trakk seg tilbake til egne omr\xc3\xa5der. Vaktholdet ble straks overtatt av norske hjemmestyrker, etter kort tid kom norske polititropper fra Sverige og deretter britiske og amerikanske soldater. Landet var under alliert okkupasjon til 7. juni. De fleste britiske, amerikanske og sovjetiske styrker hadde forlatt Norge innen oktober 1945._NEWLINE_De allierte fors\xc3\xb8kte ved Operasjon Fortitude \xc3\xa5 gi Tyskland inntrykk av at det ville komme en landgang i Norge. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten ville tyske bli styrker bundet opp i Norge f\xc3\xb8r D-dagen. Andrew Thorne var leder for avdelingene i Skottland og Nord-Irland tiltenkt en rolle ved frigj\xc3\xb8ringen av Norge.\n_START_SECTION_\nFinnmark og Nord-Troms\n_START_PARAGRAPH_\nDen brente jords ble brukt da tyske styrker forlot Finland. Tyske styrker trakk seg ut av Finnmark og Nord-Troms til Lyngen samtidig som alt ble brent og evakuert. Omkring 11.000 bolighus, omkring 1000 n\xc3\xa6ringsbygg og flere hundre offentlige ble brent, samt 27 kirker. Dette ble gjort fordi man ventet at Den r\xc3\xb8de arm\xc3\xa9 ville invadere omr\xc3\xa5det, og for \xc3\xa5 sikre seg at de ikke fikk tilgang p\xc3\xa5 fasiliteter som husly og lignende. _NEWLINE_Okkupasjonsmakten iverksatte tvungen evakuering av alle nordmenn til sydligere deler av Norge under trussel om d\xc3\xb8dsstraff. Tyske patruljer jaktet p\xc3\xa5 de inntil 25\xc2\xa0000 finnmarkingene som unndro seg evakuering og overlevde under vanskelige forhold i de raserte omr\xc3\xa5dene. I de nedbrente og utbombede omr\xc3\xa5dene bodde folk vinteren gjennom i huler, gammer eller i ruiner. P\xc3\xa5 S\xc3\xb8r\xc3\xb8ya hadde om lag 1000 sivile unndratt seg den tvangsevakueringen og befant seg vinteren 1944-45 i en utsatt stilling, der de blant annet ble jaget av tyske patruljer. De fleste ble evakuert av den britiske marinen i en risikabel og dristig operasjon 15. februar 1945. Omkring 50\xc2\xa0000 personer ble tvangsforflyttet. Om lag 300 d\xc3\xb8de som f\xc3\xb8lge evakueringen og overvintring i de nedbrente omr\xc3\xa5dene._NEWLINE_Sovjetiske styrker gikk inn i S\xc3\xb8r-Varanger 20. oktober 1944 og Kirkenes ble frigjort 25. oktober. Over 600 sovjetiske soldater falt p\xc3\xa5 norsk side av grensen, andre kilder oppgir 2100 falne. Til sammen var den norske styrken under sovjetisk kommando i Finnmark p\xc3\xa5 3000 mann v\xc3\xa5ren 1945. _NEWLINE_De sovjetisk styrkene krysset ikke Tana. I den sovjetiske generalstaben var det mange som mente at Sovjet av strategisk hensyn burde ta kontroll over deler av Nord-Norge, men det er lite som tyder p\xc3\xa5 at synet ble st\xc3\xb8ttet av Stalin og Molotov if\xc3\xb8lge historikerne Stian Bones og Jens-Petter Nielsen. Stalin aksepterte at Norge tilh\xc3\xb8rte den britiske sf\xc3\xa6ren. I b\xc3\xa5de generalstaben og utenriksdepartementet var det konkrete forslag om \xc3\xa5 skyve grensen til Tana samt \xc3\xa5 kreve sovjetisk milit\xc3\xa6r tilstedev\xc3\xa6relse i Troms\xc3\xb8, Hammerfest og Vads\xc3\xb8. Petsamo ble etter krigen overf\xc3\xb8rt fra Finland til Sovjetunion og Norge fikk landgrense mot Sovjetunionen._NEWLINE_Generaloberst Alfred Jodl sendte ordren om evakuering og nedbrenning fra Tyskland til tyske styrker i Norge. Under N\xc3\xbcrnbergprosessen benektet Jodl at nedbrenningen hadde skjedd. Nedbrenningen utgjorde en del av de krigsforbrytelsene Jodl ble d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den for, if\xc3\xb8lge historikeren Bente Persen.\n_START_SECTION_\nResten av landet\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xa5ren 1945 forberedte den norske regjeringen i London avslutningen av krigen. Regjeringen sendte i april anmodning til Sverige om milit\xc3\xa6r st\xc3\xb8tte ved en tysk kapitulasjon. Bakgrunnen var frykt for at de tyske styrkene i ville fortsette kampen og den norske regjeringen \xc3\xb8nsket v\xc3\xa6pnet svensk intervensjon for \xc3\xa5 beskytte befolkningen i Norge. Regjeringen \xc3\xb8nsket i praksis full mobilisering i Sverige for \xc3\xa5 la de tyske lederne forst\xc3\xa5 at Sverige beredt til \xc3\xa5 intervenere. Sverige var klart avvisende til den norske anmodningen og begrunnet dette med at det kunne v\xc3\xa6re provoserende og f\xc3\xb8re til hardere tyske tiltak. Hjemmefrontledelsen var ogs\xc3\xa5 skeptisk og den svenske regjeringen oppfordret den britiske og amerikanske ledelsen til ikke \xc3\xa5 st\xc3\xb8tte Norge i saken. Mens Terboven ga uttrykk for at han ville fortsette kampen, var den tyske h\xc3\xa6rledelsen i Norge moderat og tilbakeholden. Hjemmefrontens ledelse informerte den tyske h\xc3\xa6rledelsen om at hjemmestyrkene var disiplinerte og sto under ansvarlig kommando. Den tyske ledelsen gjorde det ogs\xc3\xa5 kjent at hjemmestyrkene ble anerkjent som soldater etter folkeretten dersom de var i avdelinger p\xc3\xa5 minst 30. Hjemmestyrkene fikk 12. april fra London ordre om \xc3\xa5 stanse sabotasjen mot jernbanen og innskrenke andre aksjoner. Tyske etterretningsrapporter viser at tilbakeholdenheten ble oppfattet og h\xc3\xa6rledelsen forsto at hjemmefronten og befolkningen \xc3\xb8nsket en ordnet kapitulasjon uten voldsbruk. Hjemmestyrkene begynte ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 bruke uniform eller armbind._NEWLINE_Etter Himmlers kapitulasjonstilbud til vestmaktene 28. april gikk det rykter i Norge om Tyskland hadde kapitulert. Medlemmene av Quislings regjering s\xc3\xb8kte avskjed 28. april, men ble bedt om \xc3\xa5 fortsette inntil videre. Quisling sendte 25. april ut mobiliseringsordre til alle \xc2\xabhirdpliktige\xc2\xbb mellom 18 og 55 \xc3\xa5r, men \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 melde seg til tjeneste for det som kunne bli borgerkrig. En frontkjemper uttalte til Aftenposten 27. april at han ikke ville sl\xc3\xa5ss mot sine landsmenn. Terboven \xc3\xb8nsket omfattende razzia i Nordmarka der det var kjent at Milorg holdt til, mens Heinrich Fehlis fikk via Berlin stanset aksjonen. Hjemmestyrkenes ledelse sendte 30. april ut ordre om at det skulle v\xc3\xa6re ro og orden, og ingen aksjoner mot styrker, politi eller norske nazister. Det var i slutten av april trefninger mellom hjemmestyrker og tyske avdelinger flere steder. Milorg-basene Bj\xc3\xb8rn West (Matrefjellene) og Elg i Eggedal forsvarte seg mot tysk angrep. Ved Elg-basen falt 29 tyskere og seks nordmenn 26. april. I Matrefjellene falt omkring 30 tyske alpejegere og tre nordmenn 28. april. Kampene ved Bj\xc3\xb8rn West fortsatte til 3. mai og til sammen falt over 100 tyske soldater og seks nordmenn. Arkivene i Politi- og Justisdepartementene ble kvelden 2. mai tatt i forvaring av \xc2\xabOslogjengen\xc2\xbb. Over to tonn papirer ble kj\xc3\xb8rt til et sikkert sted og brukt under rettsoppgj\xc3\xb8ret etter krigen.\n_START_SECTION_\nTysk kapitulasjon\n_START_PARAGRAPH_\nDe tyske styrkene i Danmark, Nederland og det nordvestlige Tyskland kapitulerte for Montgomery p\xc3\xa5 L\xc3\xbcneburger Heide 4. mai. Alfred Jodl skrev under p\xc3\xa5 vegne av D\xc3\xb6nitz. De tyske styrkene i Norge var ikke med i kapitulasjonen p\xc3\xa5 L\xc3\xbcneburger Heide noe som skyldtes uklarhet om inndeling av soner fordi b\xc3\xa5de Storbritannia og USA insisterte p\xc3\xa5 \xc3\xa5 frigj\xc3\xb8re Norge samtidig som sovjetiske styrker hadde frigjort \xc3\x98st-Finnmark. Avtalen om frigj\xc3\xb8ringen av Norge ble gjort hos Eisenhower._NEWLINE_Admiral D\xc3\xb6nitz meldte 7. mai over kringkasteren i Flensburg at tyske styrker kapitulerte betingelsesl\xc3\xb8st (general Alfred Jodl natt til 7. mai signert betingelsesl\xc3\xb8s kapitulasjon). Hitler begikk selvmord 30. april og innsatte D\xc3\xb6nitz som sin etterf\xc3\xb8lger. D\xc3\xb6nitz uttalte m\xc3\xa5l var \xc3\xa5 avslutte krigen og hindre at f\xc3\xa6rrest mulig tyske soldater ble tatt til fange av sovjetiske styrker. Norge og Danmark var tenkt som mottakere av flyktende tyske soldater, og den tyske styrken i Norge skulle v\xc3\xa6re intakt og kampklar. Terboven fikk ikke gjennom sitt \xc3\xb8nske om \xc3\xa5 holde Norge for enhver pris. I m\xc3\xb8te med D\xc3\xb6nitz i Flensburg 3. mai fikk general B\xc3\xb6hme kommandoen over samtlige tyske styrker i Norge. B\xc3\xb6hme avsatte Terboven. B\xc3\xb6hme avviste 5. mai et svensk forslag om at tyske styrker i Norge skulle kapitulere og deretter la seg internere i Sverige.  B\xc3\xb6hme mente de tyske styrkene i Norge ikke var sl\xc3\xa5tt og landet var vanskelig \xc3\xa5 innta. I meldingen til de tyske soldatene i Norge 7. mai understreket han at de m\xc3\xa5tte b\xc3\xb8ye seg for ordren om \xc3\xa5 kapitulere til alles felles beste. Britene var klar over at de p\xc3\xa5 det tidspunktet ikke hadde nok styrker til \xc3\xa5 overvinne v\xc3\xa6pnet tysk motstand i Norge. _NEWLINE_Hjemmefrontens ledelse sendte 3. mai ut en oppfordring til befolkningen om ro, disiplin og om \xc3\xa5 fortsette sitt daglige virke. Milorg-medlemmer fikk 4. mai ordre om \xc3\xa5 g\xc3\xa5 p\xc3\xa5 jobb men v\xc3\xa6re kledd i \xc2\xabsportsantrekk\xc2\xbb klare til innsats. Hjemmefrontens ledelse fikk 5. mai fullmakt til inntil videre \xc3\xa5 opptre p\xc3\xa5 vegne av den norske regjeringen i London. Hjemmefrontens kurerer informerte general B\xc3\xb6hme om radioforbindelse med general Eisenhower. Quisling holdt radiotale 5. mai der han informerte om at hans regjering ville opprettholde ro og orden og avverge borgerkrig. Quisling holdt fast ved at det var landets lovlige regjering som m\xc3\xa5tte adlydes inntil ny lovlig regjering var p\xc3\xa5 plass. Quisling avslo 7. mai Terbovens tilbud om flyskyss ut av Norge. Den belgiske nazilederen L\xc3\xa9on Degrelle var i Norge og flyktet med tysk fly til Spania. Politiske fanger i Trondheim ble sluppet fri 7. mai. Harry S\xc3\xb6derman kom selv til Oslo etter avtale med Heinrich Fehlis og s\xc3\xb8rget 7. mai for at de kvinnelige fangene p\xc3\xa5 Grini og fangene i M\xc3\xb8llergaten 19 ble sluppet fri. Klokken 18:30 7. mai meldte Hartvig Kiran fra London at Tyskland hadde kapitulert og at kapitulasjonen trolig ogs\xc3\xa5 gjaldt styrkene i Norge. Opprop fra hjemmefronten ble trykket i 200\xc2\xa0000 eksemplarer og hengt opp i hele Oslo-omr\xc3\xa5det i l\xc3\xb8pet av natt til 8. mai. General Andrew Thorne forberedte i Storbritannia overf\xc3\xb8ring av de f\xc3\xb8rste allierte styrkene til Norge innen fire dager etter kapitulasjonen._NEWLINE_Tyskland kapitulerte den 8. mai 1945, og ut over sommeren 1945 ble de tyske styrkene sendt tilbake til Tyskland. De allierte fryktet at den tyske h\xc3\xa6ren i Norge skulle nekte \xc3\xa5 kapitulere og sette opp et fanatisk forsvar p\xc3\xa5 norsk jord. Norge var sterkt befestet og det var stasjonert over 300000 soldater, og det var usikkert om de tyske styrkene i Norge ville overgi seg. \xc3\x98verstkommanderende i Norge fikk ordre fra den nye rikspresidenten Karl D\xc3\xb6nitz om dette. Terboven ble avsatt 7. mai og hans myndighet formelt overf\xc3\xb8rt til general Franz B\xc3\xb6hme. B\xc3\xb6hme mottok kapitulasjonsordren fra D\xc3\xb6nitz samme dag kl 21.10. _NEWLINE_Den allierte kommisjonen kom med fly til Oslo p\xc3\xa5 ettermiddagen 8. mai. De alliertes milit\xc3\xa6rkommisjon overleverte kapitulasjonsbetingelsene til B\xc3\xb6hme p\xc3\xa5 Lillehammer sent p\xc3\xa5 kvelden 8. mai. Kommisjonen ble eskortert av tyske styrker til Lillehammer der B\xc3\xb6hme hadde sitt hovedkvarter. Kommisjonen besto av admiral Per Askim, brigader R. Hilton, oberst R. A. Hay og C.P. (Pet) Bennett. Den britiske oberstl\xc3\xb8ytnant Robert Chew reiste fra Oslo til Bergen 10. mai som eneste allierte soldat og forlangte i m\xc3\xb8te med en motvillig general Johann de Boer at de tyske offiserene skulle gi fra seg v\xc3\xa5pene. Over hele landet ble frigj\xc3\xb8ringen feiret 8. mai. Alle kirkeklokker ringte kl 15.00. Hjemmestyrkene tok kontroll over enkelte sentral bygninger, blant annet Slottet. Kringkastingshuset p\xc3\xa5 Marienlyst ble fredelig av NRKs folk tidlig om morgenen. _NEWLINE_Tyske styrker ble p\xc3\xa5lagt \xc3\xa5 trekke seg ut av viktige byer og milit\xc3\xa6re installasjoner senest 11. mai kl 24.00, og v\xc3\xa6re samlet i avgrensete omr\xc3\xa5der. B\xc3\xb6hme godtok vilk\xc3\xa5rene klokken 1 natt til 9. mai. For \xc3\xa5 gjennomf\xc3\xb8re kapitulasjonen i Norge fikk tyske styrker opprettholde sin kommandostruktur, herunder bruke telegraf, radio og et lite antall lette v\xc3\xa5pen (offiserene fikk blant annet beholde sin pistoler). NRK hadde dessuten nyhetssendinger p\xc3\xa5 tysk og det ble gitt ut tysk avis. Norske hjemmestyrker holdt til dels vakt sammen med tyske soldater den aller f\xc3\xb8rste tiden etter kapitulasjonen._NEWLINE_Den tyske kapitulasjon tr\xc3\xa5dte formelt i kraft natt til 9. mai. I l\xc3\xb8pet av natten tok 40\xc2\xa0000 bev\xc3\xa6pnede menn fra hjemmestyrkene oppstilling ved offentlige bygg og viktige industrianlegg. Noen hadde rykket ut fra kvelden 7. mai. De skulle ikke avv\xc3\xa6pne tyske soldater. Deler av hjemmestyrkene bisto politiet med arrestasjoner av nazister if\xc3\xb8lge oppsatte lister. Hjemmefrontens ledelse innsatte midlertidige sivile ledere av departementene, s\xc3\xa5kalte r\xc3\xa5dmenn, samt nye politimestere og fylkesmenn. Riksprogramsjef Olav Midttun \xc3\xa5pnet NRKs radiosendinger. I l\xc3\xb8pet av 9. og 10. mai kom polititroppene p\xc3\xa5 13\xc2\xa0000 med tog til Narvik, Trondheim og Oslo. De f\xc3\xb8rste britiske soldaten ankom Fornebu 9. mai. _NEWLINE_Terboven, Wilhelm Rediess og Heinrich Fehlis tok sine egne liv. Sverre Riisn\xc3\xa6s overga seg. Tidlig 9. mai meldte Quisling og hans ministre Fuglesang, Stang, Lippestad, Skancke, Vassbotn og von Hirsch seg p\xc3\xa5 politihuset i M\xc3\xb8llergata 19. Jonas Lie og Henrik Rogstad tok sine egne liv. Henry Rinnan fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 r\xc3\xb8mme ut av landet, men ble arrestert 14. mai. Lister over personer som skulle arresteres var utarbeidet p\xc3\xa5 forh\xc3\xa5nd, og de f\xc3\xb8rste arrestasjonene skjedde 8. mai. Det norske politiet i Sverige hadde samlet  inn informasjon fra over 50000 norske flyktninger og ut ifra disse  bygd opp en liste med over 16000 navn mistenkt for landssvik. Denne listen er kjent som Liste nr. 1 og ble sendt ut i mai 1945. _NEWLINE_Siegfried Wolfgang Fehmer fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 skjule seg som menig blant internerte tyske soldater, men ble avsl\xc3\xb8rt. Kapitulasjonsbetingelsene p\xc3\xa5la den milit\xc3\xa6re ledelse \xc3\xa5 arrestere og utlevere visse kategorier tyskere, s\xc3\xa6rlig politifolk. Til sammen ble 2700 tyske tjenestemenn arrestert, inkludert nesten alle ledende Gestapo-folk.\n_START_SECTION_\nAlliert okkupasjon\n_START_PARAGRAPH_\nMesteparten av de 12\xc2\xa0000 mann i de norske polititroppene i Sverige ankom Narvik, Trondheim og Oslo 9. og 10. mai. Allierte milit\xc3\xa6rdelegasjoner kom til de viktigste byene for \xc3\xa5 organisere og holde oppsyn med avv\xc3\xa6pning av de tyske styrkene. Britiske styrker kom med fly til Oslo og Stavanger 10. mai, senere kom britiske marineenheter til de viktigste havnebyene. Senere fulgte amerikanske soldater, slik at den allierte styrken p\xc3\xa5 det meste var oppe i 30\xc2\xa0000 soldater. Britiske og amerikanske styrker holdt seg s\xc3\xb8r for Troms\xc3\xb8, mens norske soldater hadde ansvar fra Troms\xc3\xb8 til grensen mot Sovjetunionen. Sovjetiske styrker gikk inn i S\xc3\xb8r-Varanger 25. oktober 1944 og besatte omr\xc3\xa5det i omkring ett \xc3\xa5r f\xc3\xb8r de trakk seg tilbake. Resten av Finnmark samt Troms til Lyngen ble styrt av den norske regjeringen i London. General Andrew Thorne ankom 13. mai og var ansvarlig for de alliertes avvikling av okkupasjonsstyret. Hjemmefrontledelsen nedla sitt verv 14. mai, etter en knapp ukes regjeringstid. Deretter regjerte Thorne offisielt Norge, if\xc3\xb8lge avtale mellom regjeringen og de allierte stormaktene. Thorne var selv underlagt den allierte \xc3\xb8verstkommanderende for Europa, general Dwight D. Eisenhower. _NEWLINE_Avtalen hadde tatt h\xc3\xb8yde for at kunne bli kamper og uro i Norge f\xc3\xb8r et sivilt norsk styre var etablert, men den velordnete tyske kapitaluasjonen gjorde at hjemmestyrkene klarte \xc3\xa5 opprettholde ro og orden, og et sivilt norsk styre kunne raskt gjenopprettes. De allierte styrkene i Norge var f\xc3\xa5 og lite kjent med forholdene, mens de tyske styrkene besto av minst 350\xc2\xa0000 mann (elleve divisjoner og fire brigader). Thorne \xc3\xb8nsket derfor \xc3\xa5 avvikle den allierte styringen s\xc3\xa5 raskt som mulig. Thorne overlot den 7. juni makten til den hjemvendte kong Haakon VII. Utover sommeren hadde de allierte styrkene under ledelse av Thorne hovedansvaret for \xc3\xa5 sende tyske krigsfanger til Tyskland. De fleste allierte styrker (inkludert sovjetiske) forlot landet i september-oktober 1945. Allierte styrker gjorde flere \xc2\xabraids\xc2\xbb i de tyske \xc2\xabreservatene\xc2\xbb for \xc3\xa5 arrestere medlemmer av sikkerhetspolitiet, SD og Abwehr. I juli 1945 ble medlemmer av disse tjenestene identifisert av tyskerne selv og 2700 ble arrestert av de allierte. En del tyske generaler og h\xc3\xb8yere offiserer ble sendt som fanger til Storbritannia. Gestapo-mannen Hans Wilhelm Blomberg ble arrestert i Bremen, stilt for britisk krigsrett i Norge og henrettet p\xc3\xa5 Akershus.\n_START_SECTION_\nNormalisering\n_START_PARAGRAPH_\nKongefamilien og eksilregjeringen returnerte til Norge i mai og juni samme \xc3\xa5r. Nygaardsvold, resten av regjeringen, Hambro og 700 andre nordmenn vender hjem fra eksil 31. mai. Kronprins Olav vendte tilbake 13. mai, mens kong Haakon, kronprinsesse M\xc3\xa4rtha og de tre barna vendte tilbake 7. juni - det allierte milit\xc3\xa6rstyret av Norge ble samtidig formelt avsluttet og styringen overlatt til sivile norske myndigheter. Stortinget valgt i 1936 tr\xc3\xa5dte sammen 14. juni og Einar Gerhardsen ble statsminister for en samlingsregjering 25. juni. Norge erkl\xc3\xa6rte krig mot Japan 6. juli, med tilbakevirkende kraft fra 7. desember 1941._NEWLINE_De allierte stormaktene hadde planlagt at tyske v\xc3\xa5pen skulle \xc3\xb8delegges, men Norge fikk etter protester beholde en god del av tyske v\xc3\xa5pen. En stor del av tysk utstyr og forsyninger som kunne utnyttes sivilt ble overlatt den norske regjeringen. Ub\xc3\xa5tbunkersene i Trondheim og Bergen lot seg heller ikke s\xc3\xa5 lett destrueres. De tyske soldatene og gestapistene som satt i fangenskap i Norge ble satt til blant annet \xc3\xa5 rydde minefelt (hvor et par hundre soldater omkom) og til \xc3\xa5 grave frem lik av russiske krigsfanger. I august 1945 var hele Norge med unntak av Finnmark ryddet for miner, etterhvert tillot den sovjetisk kommandanten i Kirkenes at tyske krigsfanger ryddet miner i den sovjetiske sonene. Tyske soldater deltok ogs\xc3\xa5 i reparasjon av veier og broer i Vest-Finnmark. Mineryddingen ble gjenopptatt sommeren 1946 dels som l\xc3\xb8nnet arbeid._NEWLINE_Tross husmangel og forbud, reiste 40\xc2\xa0% av de evakuerte tilbake til det utbrente Nord-Troms og Finnmark sommeren 1945, innen sommeren 1946 var de fleste reist tilbake mens gjenreisingen for alvor kom i gang i 1947._NEWLINE_Som ledd i normaliseringen opprettet de allierte en sivilavdeling, Civil Affairs Staff of Allied Land Forces Norway, og i 1944 ble denne plassert sammen med London-regjeringens kontorer, senere flyttet til Edinburgh. Avdelingen leverte i alt 665\xc2\xa0000 tonn varer og tok seg av fiendtlig materiell hvorav en del var rekvirert av okkupasjonsmakten fra norske borgere. En stor del av dette ble h\xc3\xb8sten 1945 overf\xc3\xb8rt til Forsyningsdepartementet. I tillegg ble 138 millioner kroner beslaglagt fra tyske borgere og overf\xc3\xb8rt til Norges Bank.\n_START_SECTION_\nRepatriering\n_START_PARAGRAPH_\nVed slutten av krigen var Norges befolkning p\xc3\xa5 omkring 3 millioner, av disse var omkring 388\xc2\xa0000 innbyggere hjemmeh\xc3\xb8rende i Nord-Norge samtidig som det var 187\xc2\xa0000 krigsfanger eller tidligere krigsfanger i Nordland og Troms. I tillegg til repatriering av utenlandske borgere reiste ogs\xc3\xa5 den evakuerte befolkningen fra Finnmark og Nord-Troms hjem. I tillegg til tyske soldater og \xc3\xb8steuropeiske krigsfanger hadde Nordland og Troms tatt i mot en del av de omkring 50\xc2\xa0000 evakuerte fra Nord-Troms og Finnmark.\n_START_SECTION_\nEtterspill\n_START_PARAGRAPH_\nVed fredoppgj\xc3\xb8ret ble Norge, p\xc3\xa5 grunn av sin innsats p\xc3\xa5 alliert side, listet opp som en av seierherrene i krigen, i motsetning til for eksempel Danmark. Dette er imidlertid kontroversielt. P\xc3\xa5 Paris-konferansen ville blant annet Sovjetunionen nekte Norge krigserstatning, fordi Norge angivelig ikke hadde deltatt i krigen. Historieprofessor Hans Fredrik Dahl har g\xc3\xa5tt s\xc3\xa5 langt som \xc3\xa5 si det slik: \xc2\xabNorge vant s\xc3\xa5 visst ingen krig. Vi var ikke i krig. Vi var ikke engang alliert med seierherren.\xc2\xbb Den allmenne oppfatning er likevel b\xc3\xa5de i Norge og utlandet at Norge var en av de allierte._NEWLINE_Fra 1947 deltok Norge ved Tysklandsbrigaden i okkupasjonen av Tyskland. Det norske bidraget til okkupasjonen inngikk i en avtale med Storbritannia om britiske v\xc3\xa5penleveranser til det frigjorte Norge. _NEWLINE_I 1951 ble samlet de norske myndighetene de sovjetiske krigsgravene p\xc3\xa5 den internasjonale krigskirkeg\xc3\xa5rden p\xc3\xa5 Tj\xc3\xb8tta i den omstridte Operasjon Asfalt. Myndighetene fryktet at krigsgravene skulle brukes som p\xc3\xa5skudd for sovjetiske agenter til \xc3\xa5 reise rundt i landet._NEWLINE_Jonas Lie, Heinrich Fehlis, Josef Terboven og Wilhelm Redie\xc3\x9f begikk selvmord f\xc3\xb8r de kunne stilles til ansvar.\n_START_SECTION_\nRettsoppgj\xc3\xb8r\n_START_PARAGRAPH_\nEtter krigen startet et omfattende rettsoppgj\xc3\xb8r hvor omkring 46\xc2\xa0000 personer ble straffet. Omkring 17\xc2\xa0000 ble fengslet og 37 personer (25 norske, 12 tyske) ble henrettet. Sammenlignet med andre land var rettsoppgj\xc3\xb8ret i Norge omfattende blant annet p\xc3\xa5 grunn av at medlemskap i partiet Nasjonal Samling ble ansett som landssvik. Straffene i rettsoppgj\xc3\xb8ret var ikke hardere enn i andre land, og  det er i ettertid sett p\xc3\xa5 som \xc3\xa5 ha foreg\xc3\xa5tt etter rettsstatlige prinsipper._NEWLINE_Rettsoppgj\xc3\xb8ret har v\xc3\xa6rt kritisert p\xc3\xa5 forskjellige grunnlag: tvil om Elverumsfullmakten var gyldig; tvil om forordningene som rettsoppgj\xc3\xb8ret bygde p\xc3\xa5 var tilbakevirkende, noe som er forbudt if\xc3\xb8lge Grunnloven; og sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om Norge kapitulerte eller ikke 10. juni 1940. Det blir ogs\xc3\xa5 hevdet at landssvikerne var syndebukker, mens personer i forsvar, regjering og andre etater som sviktet slapp billig unna. Et omfattende \xc3\xb8konomisk samarbeide med okkupanten ble heller ikke rettsforfulgt. _NEWLINE_Rettsoppgj\xc3\xb8ret etter krigen var omstridt i samtiden, og er ogs\xc3\xa5 blitt kritisert i ettertid. Lover ble gitt tilbakevirkende kraft. Dette gjaldt blant annet sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om kollektiv skyld og at rettsoppgj\xc3\xb8ret ble for lemfeldig, slik at blant annet \xc3\xb8konomiske forbrytere slapp for lett unna. Det vakte ogs\xc3\xa5 oppsikt at noen fikk forelegg og stemplet som landssviker for \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt passivt medlem i NS._NEWLINE_Mange barn av tyske soldater og norske m\xc3\xb8dre (\xc2\xabkrigsbarn\xc2\xbb) opplevde ogs\xc3\xa5 forf\xc3\xb8lgelse og diskriminering. Til tross for at Norge er et av de land som slapp billigst fra krigen, var de norske oppgj\xc3\xb8rene med folk som hadde sympatisert eller samarbeidet med aksemaktene langt mer omfattende enn i de fleste vesteuropeiske land. Forf\xc3\xb8lgelse av kvinner og barn av tyske soldater er ogs\xc3\xa5 nesten ukjent i land som Danmark._NEWLINE_I perioden fra frigj\xc3\xb8ringsdagen fram til april 1946 ble mellom 3\xc2\xa0000 og 5\xc2\xa0000 kvinner, s\xc3\xa5kalte tyskert\xc3\xb8ser, internert i egne leirer uten lov og dom. If\xc3\xb8lge Olsen er tallet usikkert, men han mener at 3000-5000 er lavt anslag. I mai 1945 anholdt politiet i Oslo om lag 1000 tyskerjenter, de fleste ble sluppet fri etter noen dager. Kvinner som hadde hatt romantisk omgang med tyskere ble oppsagt fra sine stillinger. En del tyskerjenter ble utsatt for skamklipping og lignende behandling av allmuen, n\xc3\xa5r slike overgrep ble anmeldt til politiet ble saken henlagt. Offisielt ble dette gjort for \xc3\xa5 beskytte kvinnene mot reaksjoner fra befolkningen for deres kontakt med tyske soldater og offiserer under krigen. En annen offisiell begrunnelse var behovet for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 spredning av kj\xc3\xb8nnssykdommer. Det antas at mellom 40\xc2\xa0000 og 50\xc2\xa0000 norske kvinner hadde omgang med tyskerne._NEWLINE_Jakob Sporrenberg var SS- og politisjef for S\xc3\xb8r-Norge i okkupasjonens siste halv\xc3\xa5r. Han ble arrestert av britiske styrker i Norge, d\xc3\xb8mt i Warszawa for ledelse av operasjon Erntefest (der 43000 j\xc3\xb8diske polakker ble henrettet i l\xc3\xb8pet av en dag) og hengt.\n_START_SECTION_\nDeportasjon av j\xc3\xb8dene\n_START_PARAGRAPH_\nMarte Michelet mener at likegyldighet og mangel p\xc3\xa5 empati med j\xc3\xb8dene var avgj\xc3\xb8rende for at j\xc3\xb8dedeportasjonene kunne gjennomf\xc3\xb8res s\xc3\xa5 lett i Norge. Antisemittismen hindret j\xc3\xb8der \xc3\xa5 bli fullverdige medlemmer av samfunnet, NS var aktive p\xc3\xa5drivere i Norges bidrag til holocaust og de overlevende j\xc3\xb8dene ble m\xc3\xb8tt av liten forst\xc3\xa5else da de kom hjem til Norge. Motstandsbevegelsen og regjeringen i London s\xc3\xa5 ikke beskyttelse av j\xc3\xb8dene som en prioritert oppgave if\xc3\xb8lge Michelet. Finn Koren ved den norske legasjonen i Sveits informerte i august 1942 Trygve Lie om meldinger i massemord ved gassing, 27. november 1942 ba World Jewish Congress om at radiosendingene fra London skulle inneholde appeller til Norge om \xc3\xa5 redde j\xc3\xb8dene. Utenriksminister Lie avslo et par dager senere._NEWLINE_S\xc3\xa5 sent som p\xc3\xa5 1990-tallet ble sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om beslaglagt eiendom tilh\xc3\xb8rende deporterte j\xc3\xb8der dr\xc3\xb8ftet gjennom en offentlig utredning. Bakgrunnen for utvalget var artikkelen \xc2\xabDet norske j\xc3\xb8dranet\xc2\xbb i Dagens N\xc3\xa6ringsliv i 1995. HL-senteret ble opprettet etter utredningen og den politiske behandlingen._NEWLINE_Synne Corell Corell mener at det tidlige verket av Sverre Steens popul\xc3\xa6rhistoriske verk relativiserer j\xc3\xb8denes skjebne, mens Magne Skodvins \xc3\xa5ttebindsverk fra 1980-tallet ikke identifiserer nordmenns medvirkning til deportasjonen, til forskjell fra Norsk krigsleksikon 1940-1945 (redigert av Hans Fredrik Dahl, Guri Hjeltnes, Berit N\xc3\xb8kleby, Nils Johan Ringdal og \xc3\x98ystein S\xc3\xb8rensen, 1995) som detaljert unders\xc3\xb8ker nordmenns delaktighet.\n_START_SECTION_\nNortraship og sj\xc3\xb8folkene\n_START_PARAGRAPH_\nNortraships hemmelige fond ble opprettet under krigen, og sj\xc3\xb8folkene oppfattet at dette var deres penger som skulle utbetales etter krigen. Norske regjeringer var etter krigen ikke av samme oppfatning, og saken havnet i H\xc3\xb8yesterett der krigsseilerne tapte. Stortinget bevilget i 1972 krigsseilerne en ex gratia utbetaling. I 1979 ble Deltagermedaljen, Krigsmedaljen og Haakon VIIs Frihetsmedalje tildelt krigsseilere. Mange krigsseilere var da allerede d\xc3\xb8de og familiene mottok medaljene post mortem i posten. I 2013 avduket forsvarsminister Anne-Grete Str\xc3\xb8m-Erichsen et minnesmerke over krigsseilerne i Fredsparken i Ris\xc3\xb8r. Hun fremf\xc3\xb8rte i talen en unnskyldning p\xc3\xa5 vegne av det norske samfunn over manglende forst\xc3\xa5else for betydningen krigsseilernes innsats hadde for krigsutfallet, og for den d\xc3\xa5rlige behandlingen krigsseilerne fikk i Norge i etterkrigstiden.\n_START_SECTION_\nUtenlandske krigsfanger og slavearbeidere\n_START_PARAGRAPH_\nSovjetiske og jugoslaviske fanger ble brukt som slavearbeidere p\xc3\xa5 \xc2\xabBlodveien\xc2\xbb og Nordlandsbanen. Historikeren P\xc3\xa5l Nygaard mener det bare er en halv sannhet at NSB og Vegvesenet ble tvunget til samarbeidet, og det var ingen gransking av etatene etter krigen. De jugoslaviske fangene (som Vegvesenet brukte) ble ansett som politiske fanger og underlagt SS'. Jugoslavene arbeidet p\xc3\xa5 Elsfjord-Korgen strekningen, p\xc3\xa5 Bj\xc3\xb8rnefjellveien og p\xc3\xa5 veien mellom Karasjok og Finland. Firma som Veidekke og Hesselberg samarbeidet med okkupasjonsmakten. Ogs\xc3\xa5 i lettmetallindustrien var det tvangsarbeidere. Norsk Hydro hadde n\xc3\xa6rt samarbeid med IG Farben som var en viktig del av den tyske krigsindustrien. Historikeren Anette H. Storeide mener Norsk Hydro samarbeidet med okkupasjonsmakten av pragmatiske grunner. Det s\xc3\xa5kalte Oslo-konsortiet fikk etter krigen beholde Hydro-askjene og gevinsten. Marianne Neerland Soleim mener norske myndigheter etter krigen bagatelliserte verdien av slavearbeidet. Bj\xc3\xb8rn Westlie har i en bok (Fangene som forsvant, Spartacus, 2015) dokumentert at NSBs ledelse skriftlig aksepterte bruk av krigsfanger. Blant annet etterlyste NSB flere russiske fanger til Trondheim. Espen S\xc3\xb8bye mener at NSB ikke har fortiet denne delen av krigshistorien og blant annet omtalt i NSBs jubileumsbok._NEWLINE_Historiker Ole-Jacob Abraham mener spr\xc3\xa5kproblemet er en \xc3\xa5rsak til manglende interesse for forskning p\xc3\xa5 russerfangene. En annen grunn var trolig at Sovjets krigsinnsats ble nedtonet under den kalde krigen 1945\xe2\x80\x931991, som gjorde det vanskelig \xc3\xa5 fremheve hvor mye sovjetborgerne ofret. Norske historikere har hatt et nasjonalt perspektiv n\xc3\xa5r temaet er krigen if\xc3\xb8lge Abraham."