b'\n_START_ARTICLE_\nVingede insekter\n_START_SECTION_\nVingene\n_START_PARAGRAPH_\nVingede insekter har to par vinger..  Disse befinner seg p\xc3\xa5 bryststykkets andre og tredje segment (mesothorax og metathorax). De fleste artene kan ryttle, alts\xc3\xa5 ha en stasjon\xc3\xa6r flukt i forhold til bakken._NEWLINE_I noen grupper er et av vingeparene modifisert. Eksempler er biller, der forvingene har blitt til harde dekkvinger (elytrer); tovinger (fluer m.m.) og viftevinger, der bak- respektive forvingene har blitt til svingk\xc3\xb8ller (halterer); eller trips, der vingene er omdannet til h\xc3\xa5rfrynser._NEWLINE_I de vingede insektenes stamart var vingene noks\xc3\xa5 stive. Hos de fleste insekter (mer n\xc3\xb8yaktig: i stamarten til Neoptera, se nede) er imidlertid vingene videreutviklet slik at de kan brettes sammen over bakkroppens rygg. Dette var ogs\xc3\xa5 en stor fordel, fordi det gjorde det mulig for insekter \xc3\xa5 ta i bruk helt nye habitater, for eksempel \xc3\xa5 krype under l\xc3\xb8v, grave i jord eller bore i tre.\n_START_SECTION_\nNoen rekorder\n_START_PARAGRAPH_\nDe kjappeste flygerne blant insektene er klegger og tussm\xc3\xb8rkesvermere, som oppn\xc3\xa5r mer enn 50\xc2\xa0km/h. Bier og \xc3\xb8yenstikkere klarer vel 30\xc2\xa0km/h._NEWLINE_Den h\xc3\xb8yeste vingeslagfrekvensen finner man hos fluer og mygg: mer enn 300 vingeslag per sekund.\n_START_SECTION_\nInndeling\n_START_PARAGRAPH_\nDen opprinnelige vingebygningen er bevart hos d\xc3\xb8gnfluer og \xc3\xb8yenstikkere._NEWLINE_De resterende vingede insektene sammenfattes som Neoptera (\xc2\xabnyvinger\xc2\xbb).  Slektskapsforholdene innenfor denne gruppen er fremdeles veldig uklare.  Det som har avtegnet seg i evolusjon\xc3\xa6re slektskapsanalyser, er at lus, nebbmunner og trips danner en gruppe sammen (Parametabola), som i sin tur er s\xc3\xb8stergruppen til de holometabole insektene._NEWLINE_Hele resten (gresshopper, grylloblattider, jordlus, kakerlakker, termitter, knelere, Mantophasmatodea, saksedyr, vortebitere og sirisser, spinnfotinger, sp\xc3\xb8kelsesinsekter og steinfluer) sammenfattes ofte som \xc2\xabPaurometabola\xc2\xbb.  Men en slik gruppe er med stor sannsynlighet parafyletisk.'