b"\n_START_ARTICLE_\nPierre Narcisse Gu\xc3\xa9rin\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nPierre-Narcise var s\xc3\xb8nn at foreldre fra Thiers, og ble f\xc3\xb8dt i Paris. Gu\xc3\xa9rin ble i 1785 opptatt ved kunstneraskolen Acad\xc3\xa9mie royale de peinture et de sculpture, og var der elev av Hughes Taraval, Nicolas Guy Brenet og til slutt av Jean Baptiste Regnault\n_START_SECTION_\nKunstner\n_START_PARAGRAPH_\nHan representerte helt og fullt den davidske klassisismens grunnsetninger og drev disse ut i deres ytterste spisser ved en utpreget antikk skulpturstil og en sterkt patetisk teatralsk komposisjon. Dette skaffet ham i en tid stor yndest, men bidro ogs\xc3\xa5 til \xc3\xa5 fremkalle tilbakeslaget hos den nye skoles representanter._NEWLINE_Gu\xc3\xa9rin, som i 1796 hadde vunnet en pris for Catos d\xc3\xb8d, vakte formelig furore med M. Sextus, som ved sin hjemkomst finner sin hustru d\xc3\xb8d (1799, Louvre). Som ofte senere hadde han her gitt sitt arbeide en vesentlig biinteresse ved hentydninger til aktuelle stemninger: her emigrantenes hjemkomst. Hippolyt anklaget av F\xc3\xa6dra (1802, Louvre), etter Jean Racine, skylder delvis sitt hell til dets n\xc3\xb8ye tilslutning til Th\xc3\xa9\xc3\xa2tre fran\xc3\xa7ais' fremstilling av samme emne. _NEWLINE_\xc3\x85rene 1802\xe2\x80\x9405 oppholdt han seg i Italia, der han senere kom til \xc3\xa5 virke som direkt\xc3\xb8r for det franske akademi i Roma, 1822\xe2\x80\x9429. Hans mange \xc3\xb8vrige verker (en del i Louvre), flittig gjorte med omhyggelig beregning av komposisjonens linjer, mangler med deres kalde till\xc3\xa6rte arrangement gennomg\xc3\xa5ende f\xc3\xb8lelse, liv og fantasi: Offer til \xc3\x86skulap, Andromache og Pyrrhos (1810), \xc3\x86neas beretter Dido sine tildragelser (1813), Klytaimnestra (1817) med dets pirrende motiv (det forest\xc3\xa5ende mord) og effektfulle kunstige belysning, samt Aurora og Kefalos; fra tidligere tid Napoleon tilgir oppr\xc3\xb8rerne i Kairo. _NEWLINE_Gu\xc3\xa9rin fikk i kommisjon \xc3\xa5 male for Madeleine en scene fra den hellige Ludvigs liv, men hans svekkede helse forhindret ham fra \xc3\xa5 fullf\xc3\xb8re det han hadde begynt. Han virket i Roma til 1828._NEWLINE_Han fors\xc3\xb8kte etter hjemkomsten til Paris ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 fullf\xc3\xb8re det p\xc3\xa5begynte Pyrrhus og Priam, men kreftene var n\xc3\xa5 fullstendig svekket. I 1829 ble han utnevnt til baron. _NEWLINE_I det h\xc3\xa5p at den ville bedre seg i det italienske klima vendte han atter tilbake til landet sammen med Horace Vernet. Kort etter sin ankomst i Roma d\xc3\xb8de baron Gu\xc3\xa9rin den 6. juli 1833. Han  ble begravet i kirken La Trinit\xc3\xa9 de Monti ved siden av Claude Lorrain._NEWLINE_De mange dyktige elever han utdannet, som Th\xc3\xa9odore G\xc3\xa9ricault, Xavier Sigalon, Eug\xc3\xa8ne Delacroix, Ary Scheffer og andre, br\xc3\xb8t alle med hans kunstprinsipper."