b'\n_START_ARTICLE_\nJ\xc3\xb8defeiden 1813\n_START_SECTION_\nOpptakten\n_START_PARAGRAPH_\nDe danske j\xc3\xb8dene hadde i l\xc3\xb8pet av 1790-og 1810-\xc3\xa5rene f\xc3\xa5tt bedre muligheter med hensyn til deltakelse i det danske samfunn. Spesielt ved en stor forbedring av deres utdannelsesmuligheter og dessuten muligheten for \xc3\xa5 livn\xc3\xa6re seg som h\xc3\xa5ndverkere i tillegg til det tradisjonelle handelsfaget. Kombinert med den  danske statsbankerotten i 1813 og den generelle nederlagsf\xc3\xb8lelsen som f\xc3\xb8lge av Danmarks feilsl\xc3\xa5tte politikk i Napoleonskrigene, vokste det frem en betydelig b\xc3\xb8lge av antisemittisme i bestemte samfunnslag av befolkningen._NEWLINE_Dette manifesterte seg i antisemittiske pamfletter og s\xc3\xa6rlig var oversatte pamfletter fra Tyskland popul\xc3\xa6re. Tyskland opplevde en liknende b\xc3\xb8lge av antisemittisme i samme perioden.  Den danske dikteren Thomas Thaarup oversatte et av de mest popul\xc3\xa6re tyske skriftene, pr\xc3\xb8ysseren Friedrich Buchholzs Moses og Jesus (1803). _NEWLINE_Under dekke av \xc3\xa5 ville omvende j\xc3\xb8dene til kristendommen kom dette skriftet med en mengde falske beskyldninger mot dem, ofte med sitater fra j\xc3\xb8diske religi\xc3\xb8se verker som var uredelig tatt ut av enhver sammenheng. Til tross for at skriftet i seg selv var ille nok, skrev Thaarup et forord p\xc3\xa5 62 sider, som inneholdt enda verre forn\xc3\xa6rmelser og l\xc3\xb8gner mot j\xc3\xb8dene. Han hevdet at j\xc3\xb8dene, p\xc3\xa5 grunn av deres ikke-kristne religion, var fritatt fra \xc3\xa5 oppfyllelse moralske og borgerlige plikter overfor sine danske landsmenn.\n_START_SECTION_\nMotskriftene\n_START_PARAGRAPH_\nGrosserer Gottleb Euchel skrev et motskrift Til evig Fred (1813) som p\xc3\xa5viste at Thaarup bare hadde benyttet argumenter fra gamle antisemittiske skrifter som allerede var blitt motbevist. Han oppfordret videre Thaarup til \xc3\xa5 anvise bare et enkelt sted i j\xc3\xb8denes lovbok som tillater dem \xc3\xa5 ut\xc3\xb8ve vold mot kristne eller \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 mened mot dem._NEWLINE_Dessuten opptr\xc3\xa5dte juristen og etatsr\xc3\xa5den Johan Hendrich B\xc3\xa6rens mot Thaarup med en artikkel i Nyeste Skilderie af Kj\xc3\xb8benhavn og med et selvstendig skrift Till\xc3\xa6g til Moses og Jesus (1813), hvor han p\xc3\xa5viste at j\xc3\xb8dene i K\xc3\xb8benhavn hadde oppfylt sine moralske og borgerlige plikter like godt som enhver kristen, og at de til og med, sammenlignet med de d\xc3\xa5rlige forholdene de hadde levd under, hadde faktisk vist en imponerende forbedring av generell utdannelse i l\xc3\xb8pet av de foreg\xc3\xa5ende ti\xc3\xa5r. I tillegg ramset han opp en lang rekke av personer av j\xc3\xb8disk herkomst som var fremtredende skikkelser i det danske samfunn._NEWLINE_Thaarup svarte igjen i skriftet Aftvunget Svar hvor han startet med \xc3\xa5 fremheve at det absolutt ikke var hans mening \xc3\xa5 ville legge j\xc3\xb8dene for hat, for deretter \xc3\xa5 fortsette med \xc3\xa5 gjenta de samme beskyldningene fra sitt tidligere skrift._NEWLINE_Flere andre utga skrifter til forsvar for j\xc3\xb8dene, blant annet Jens Baggesen med skriftet Om J\xc3\xb8derne og Johan Werfel som opprettet uketidsskriftet Nordlyset utelukkende skrevet med det form\xc3\xa5l \xc3\xa5 gjendrive Thaarup. Ogs\xc3\xa5 Jens Kragh H\xc3\xb8st sto opp mot Thaarups beskyldninger. Han utga en dansk oversettelse av det opprinnelige tyske motskriftet mot Buchholz skrevet av August Ferdinand Lueder kalt Om J\xc3\xb8dernes For\xc3\xa6dling ved Regeringen (1813). Jens Kragh H\xc3\xb8st tilf\xc3\xb8yde dessuten et tillegg til boken som gjennomgikk de tidligere 25 \xc3\xa5rs \xc3\xb8konomiske forhold i Danmark og effektivt gjendrev den ofte fremf\xc3\xb8rte p\xc3\xa5standen om at det var j\xc3\xb8dene som var skyld i Danmarks d\xc3\xa5rlige \xc3\xb8konomi. Det fremkom anonymt i boken, men var skrevet av etatsr\xc3\xa5d Mendel Levin Nathanson._NEWLINE_I tillegg skrev dikteren Steen Steensen Blicher skriftet B\xc3\xb8r J\xc3\xb8derne taales i Staten? (1813) som var et ubetinget ja til tittelens sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l.\n_START_SECTION_\nDen \xc3\xb8kende antisemittismen\n_START_PARAGRAPH_\nTil tross for denne massive motstanden mot Thaarup var feiden langtfra over. En b\xc3\xb8lge av pamfletter, artikler og skrifter mot j\xc3\xb8dene ble f\xc3\xb8lgen av hans opptreden. Blant disse var de eneste forholdsvis fremtredende personer visedekan Otto Horrebow som i 1813 startet tidsskriftet J\xc3\xb8dernes Kr\xc3\xb8nike, som gjennom 13 utgivelser talte for at j\xc3\xb8dene burde tvangskristnes da de ellers ville \xc2\xabdesorganisere\xc2\xbb staten, og Thomas Christopher Bruun som ga ut en pamflett kalt Ikke om J\xc3\xb8derne, men deres Gienl\xc3\xb6ser, Justitsraaden  som var rettet mot Jens Baggesens innlegg i saken og var fylt med personlige \xc3\xa6reskrenkelser. Videre fulgte Bruun opp p\xc3\xa5 denne med en rekke pamfletter de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5rene, blant annet End videre om bemeldte Justitsraad (1814), Beretning om Justitsraadens Tilf\xc3\xa6lde, Sygdom og Hedenfart (1814) og Gjenganger-Justitsraadens sidste Besked (1814). Resten av de tall\xc3\xb8se antisemittiske skriftene viser ved sitt spr\xc3\xa5k og sine argumenter at de f\xc3\xb8rst og fremst ble skrevet av en lavere utdannet samfunnsklasse og de var da ogs\xc3\xa5 fortrinnsvis blant fattigere arbeidere at antisemittismen viste seg._NEWLINE_Den litter\xc3\xa6re feiden fortsatte enda noen \xc3\xa5r fremover og ble enda forsterket da Thaarup i 1816 sendte ut en oversettelse av det tyske antisemittiske teaterstykket Unser Verkehr (Vor Haandtering). Stykket ble oppf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 et privat teater i K\xc3\xb8benhavn under stormende jubel._NEWLINE_Den alminnelige stemningen som denne antisemittiske b\xc3\xb8lgen fremkalte fikk tidvis voldelig utfall. Mange j\xc3\xb8der turde knapt \xc3\xa5 vise seg offentlig p\xc3\xa5 gatene i denne perioden av frykt for \xc3\xa5 bli forh\xc3\xa5net eller skjelt ut av tilfeldig forbipasserende. Det finnes eksempler p\xc3\xa5 at noen j\xc3\xb8der faktisk ble overfalt og prylt opp. En slik episode foregikk i Frederiksberg Have, hvor en gammel mann ble s\xc3\xa5 forsl\xc3\xa5tt av et par \xc2\xabtr\xc3\xb8jekl\xc3\xa6dte personer\xc2\xbb (det vil si folk av arbeiderklassen), at han i en kritisk tilstand ble brakt p\xc3\xa5 sykehuset.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xb8denes posisjon i staten\n_START_PARAGRAPH_\nSom f\xc3\xb8lge av denne feiden ble det fra regjeringens side n\xc3\xb8dvendig \xc3\xa5 fastsette j\xc3\xb8denes stilling i staten. Den eneveldige Frederik VI kunne p\xc3\xa5 ingen m\xc3\xa5te slutte seg til de antisemittiske angrepene og den 29. mars 1814 utkom en forordning som inneholdt n\xc3\xa6rmere bestemmelser om j\xc3\xb8denes medborgerlige stilling i staten og dessuten ordnede deres kommunale forhold og bestyrelse. _NEWLINE_Mye av innholdet var imidlertid allerede tidligere blitt utarbeidet av de k\xc3\xb8benhavnske j\xc3\xb8ders representantskap, men det kan ikke utelukkes at feiden har v\xc3\xa6rt medvirkende \xc3\xa5rsak til at det meste av dette ble lagt inn i forordningen. P\xc3\xa5 denne m\xc3\xa5ten fikk j\xc3\xb8dene tillatelse til \xc3\xa5 livn\xc3\xa6re seg i de fleste yrker, i tillegg til at den mosaiske trosretningsstyrelse ble autorisert og bestemt ved kongelig bud._NEWLINE_Fra offisielt hold var det dermed tatt et stort skritt i retning av at j\xc3\xb8denes var fullstendig tatt opp i det danske samfunn. Men de antisemittiske str\xc3\xb8mningene var stadig utbredt spesielt i underklassen i K\xc3\xb8benhavn. Dette kulminerte i oppt\xc3\xb8yene som kalles for J\xc3\xb8defeiden 1819-1820.'