b'\n_START_ARTICLE_\nBenjamin Wegner N\xc3\xb8rregaard\n_START_SECTION_\nFamilie\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8nn av oberst og tidligere adjutant for kong Karl IV Hans Jacob N\xc3\xb8rregaard og Sophie Elisabeth Dorothea Wegner. Hans mor var datter av industriherren Benjamin Wegner og Henriette Seyler, og han var bror til h\xc3\xb8yesterettsadvokat Harald N\xc3\xb8rregaard og til vinhandler og konsul i Tarragona Ludvig N\xc3\xb8rregaard. Hans far var fetter til maleren Asta N\xc3\xb8rregaard._NEWLINE_Han ble gift med Wilhelmine Nysom f\xc3\xb8dt Sissen\xc3\xa8re i 1898. Hun var tidligere gift med statsr\xc3\xa5d og senere generaldirekt\xc3\xb8r for Norges Statsbaner Hans Nysom. Han hadde ingen barn.\n_START_SECTION_\nMilit\xc3\xa6r karri\xc3\xa8re i Norge\n_START_PARAGRAPH_\nBenjamin Wegner N\xc3\xb8rregaard begynte \xc3\xa5 studere ved Krigsskolen\xc2\xa0i 1876 og ble uteksaminert som offiser i 1881. Han tok deretter eksamen ved Den milit\xc3\xa6re h\xc3\xb8yskole i 1886, ble kaptein i Feltartilleriet i 1894 og tjenestegjorde ved 1. feltartillerikorps. Han fikk Norsk Milit\xc3\xa6rt Tidsskrifts prismedalje i s\xc3\xb8lv i 1883.\n_START_SECTION_\nVirke i Kina\n_START_PARAGRAPH_\nBenjamin Wegner N\xc3\xb8rregaard har blitt beskrevet som en eventyrer. I 1895 forlot han Norge uten tillatelse av sine milit\xc3\xa6re overordnede, og ble derfor i 1896 d\xc3\xb8mt in absentia til avskjed av en stabskrigsrett og samme \xc3\xa5r av Norges H\xc3\xb8yesterett._NEWLINE_Han oppholdt seg de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5rene i \xc3\x98st-Asia under delvis sv\xc3\xa6rt urolige forhold. Fra 1896 til 1900 arbeidet han som jernbaneingeni\xc3\xb8r for de keiserlige kinesiske jernbaner. Da bokseroppr\xc3\xb8ret br\xc3\xb8t ut ble han angrepet og s\xc3\xa5ret, og hans hus ble jevnet med jorden av oppr\xc3\xb8rerne. I 1900 ble han utnevnt av de allierte til arbeidsminister i den provisoriske milit\xc3\xa6rregjering i Tientsin (Tientsin Provisional Government), en stilling han hadde fra 1900 til 1902. Regjeringen styrte storbyen og provinsen Tientsin, Qinghai, Ningbo og noen andre regioner med \xc3\xa5tte underliggende myndighetsorganisasjoner. N\xc3\xb8rregaard var ogs\xc3\xa5 arkitekt for det monumentale regjeringsbygget som ble hastig oppf\xc3\xb8rt i Tientsin av milit\xc3\xa6rregjeringen, men som senere viste seg \xc3\xa5 ha strukturelle svakheter.\n_START_SECTION_\nJournalistisk virke\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble internasjonalt kjent som krigskorrespondent for Daily Mail under den japansk-russiske krig fra 1904 til 1905, og under Balkankrigen i 1912 for samme avis. Bl.a. dekket han beleiringen av Port Arthur, som han opplevde p\xc3\xa5 n\xc3\xa6rt hold. Han utgav b\xc3\xb8kene Port Arthurs beleiring (1905) og Krig (1908) om bokseroppr\xc3\xb8ret, som var \xc2\xabskrevet med stort journalistisk talent\xc2\xbb. Fra 1906 til 1908 oppholdt han seg i St. Petersburg som korrespondent for Morgenbladet og den danske avisen Vort Land, og gav en levende skildring av den revolusjon\xc3\xa6re uro i Russland. I 1909 bosatte han seg i Berlin som korrespondent for Morgenbladet, og ble samme \xc3\xa5r i tillegg utnevnt til hemmelig presseutsending til Berlin og Paris for Utenriksdepartementet, en stilling han hadde frem til 1911. Fra 1911 arbeidet han som utenriksmedarbeider for Morgenbladet. Under verdenskrigen var han \xc2\xabi f\xc3\xb8rste r\xc3\xa6kke blandt de pressem\xc3\xa6nd som i de neutrale land kommenterte krigsbegivenhetene\xc2\xbb. Han skrev ogs\xc3\xa5 for den svenske avisen Dagens Nyheter. I tillegg til utenrikspolitikk og krig skrev han om mat, ofte under pseudonymet \xc2\xabKaspersen\xc2\xbb. I Morgenbladets nekrolog het det at \xc2\xabhan bevarte overalt den sanne journalistiske evne til blandt megen malurt \xc3\xa5 finne den dr\xc3\xa5pe honning som gj\xc3\xb8r den virkelige avisleser glad\xc2\xbb._NEWLINE_I 1912-utgaven av \xc3\xa5rboken Hum\xc3\xb8r finnes en humoreske med tittelen \xc2\xabS\xc3\xb8rensen\xc2\xbb der forfatteren er oppgitt som B.W. N\xc3\xb8rregaard. Denne historien handler om et m\xc3\xb8te mellom to menn i en togkupe p\xc3\xa5 vei \xc2\xabmed formiddagstoget fra Kj\xc3\xb8benhavn til Berlin\xc2\xbb. Jeg-personen er en nordmann som fors\xc3\xb8ker \xc3\xa5 fordype seg i sitt engelske tidsskrift, men blir involvert i en samtale med sin lille troskyldige, danske sidemann, som er skolel\xc3\xa6rer i Odense og heter Victor Emmanuel S\xc3\xb8rensen._NEWLINE_N\xc3\xb8rregaard blir nevnt som milit\xc3\xa6r- og utenrikspolitisk kommentator i Morgenbladet i romanen Lillelord av Johan Borgen.'