b"\n_START_ARTICLE_\nPaisley Underground\n_START_PARAGRAPH_\nPaisley Underground er en undersjanger av jangle-pop og alternativ rock som hadde sin opprinnelse i California. Den var s\xc3\xa6rlig popul\xc3\xa6r i Los Angeles, og n\xc3\xa5dde sin topp p\xc3\xa5 midten av 1980-tallet. Grupper som er kategorisert inn under Paisley Underground-paraplyen innlemmet psykedelisk musikk, rike vokalharmonier, og med vekselspill med gitarer, noe viste en s\xc3\xa6rlig gjeld til grupper fra 1960-tallet som Love og The Byrds, men ogs\xc3\xa5 generelle referanser til stor utstrekning av garasjerockens nyoppsving p\xc3\xa5 1980-tallet.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nBegrepet \xc2\xabPaisley Underground\xc2\xbb har sin opprinnelse fra slutten av 1982, og har sitt opphav fra en kommentar gitt av Michael Quercio fra bandet The Three O'Clock i forbindelse med et intervju med avisen LA Weekly. Quercio var en n\xc3\xa6r venn med Lina Sedillo, som spilte bass i det lokale punkbandet Peer Group, og ved en anledning hadde Sedillo p\xc3\xa5 seg en r\xc3\xb8d drakt i paisleym\xc3\xb8nster. Dette s\xc3\xa6rskilte stoffm\xc3\xb8nsteret ble assosiert med psykedelisk kunst grunnet dets generelle gjennomslag i popul\xc3\xa6rkulturen p\xc3\xa5 1960-tallet, spesielt grunnet innflytelsen fra The Beatles. Da Quercio s\xc3\xa5 Sedillo, kom f\xc3\xb8lgende utsagn fra ham: \xc2\xabWords from the paisley underground\xc2\xbb. Senere kom Quercio til \xc3\xa5 bruke denne tekstfrasen i intervjuet da han ble bedt om \xc3\xa5 beskrive The Bangles, Rain Parade og The Three O'Clock, som delte samme konsertplakaten. Intervjueren framhevet deretter dette begrepet i artikkelen som en hendig betegnelse for \xc3\xa5 beskrive disse musikkgruppene._NEWLINE_Denne frasen \xc2\xabPaisley Underground\xc2\xbb fikk senere betydningen \xc2\xabhatet av de bandene som det beskrev\xc2\xbb, men Steve Wynn fra gruppa The Dream Syndicate anerkjente at betegnelsen var b\xc3\xa5de harml\xc3\xb8s og nyttig som et \xc2\xabbanner\xc2\xbb for bevegelsen.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nPaisley Underground band tok opp i seg det vi kjenner som psykedelisk rock, med fyldige vokalharmonier og med gitarmellomspill i en folkrock-stil, som skyldte spesielt til band som The Byrds, men i enda st\xc3\xb8rre grad hentet referanser fra 1960-tallets vestkystpop og garasjerock, med referanser fra The Seeds til The Beach Boys._NEWLINE_Toneangivende band har v\xc3\xa6rt The Dream Syndicate, Crazy Horse, Concrete Blonde og Creedence Clearwater Revival som var blant annet p\xc3\xa5virket av The Velvet Underground, mens The Bangles hentet sin inspirasjon fra The Mamas & the Papas, Green on Red som en n\xc3\xa6r slektning av The Doors, mens The Long Ryders ga oppga Gram Parsons og Buffalo Springfield som inspirasjon, The Three O'Clock hadde tydelig gjeld til Bee Gees og The Monkees, og s\xc3\xa5 videre. 1970-tallets band Big Star fra Memphis, som fikk sin sang \xc2\xabSeptember Gurls\xc2\xbb gjort av The Bangles, var ogs\xc3\xa5 en viktig inspirasjon, s\xc3\xa5 vel som britiske Soft Boys. Bandene hadde ofte dyktige musikere, selv om det var klare referanser til p\xc3\xb8nkrock og garasjerock._NEWLINE_Paisley Underground-bandene var venner og samarbeidet ofte, ikke minst med konserter og turn\xc3\xa9er. Medlemmer av de ulike bandene likte ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 delta i samarbeidende sideprosjekter. For eksempel kunne medlemmer av Rain Parade, The Bangles, The Dream Syndicate og The Three O'Clock g\xc3\xa5 sammen i Rainy Day, et album med coverversjoner av l\xc3\xa5ter skrevet av Velvet Underground, Buffalo Springfield, Bob Dylan, The Beach Boys, Big Star, Jimi Hendrix, og The Who. Som konstellasjonen \xc2\xabDanny and Dusty\xc2\xbb, samarbeidet Steve Wynn fra The Dream Syndicate og Dan Stuart fra Green on Red p\xc3\xa5 albumet The Lost Weekend (A&M, 1985), backet av blant annet The Long Ryders. Bandet Clay Allison var et utspring fra David Roback og Will Glenns (Rain Parade), Kendra Smith (Dream Syndicate), Sylvia Juncosa (Leaving Trains) og Keith Mitchell (Monitor)._NEWLINE_Seint p\xc3\xa5 1970-tallet var det n\xc3\xa6rt forest\xc3\xa5ende The Dream Syndicates medlemmer Steve Wynn og Kendra Smith ogs\xc3\xa5 medlemmer av The Suspects sammen med Russ Tolman og Gavin Blair, som seinere ble medlem av True West. True Wests f\xc3\xb8rst album ble produsert av Steve Wynn. Videre har Steve Wynn samarbeidet med en rekke av Paisley Underground-musikerne p\xc3\xa5 en rekke album, som eksempelvis med Johnette Napolitano Concrete Blonde og Brian Harvey fra House of Freaks._NEWLINE_Paisley Underground-bevegelsens mest suksessrike band er The Bangles og Concrete Blonde, men til tross for at mange av bandene ga ut album p\xc3\xa5 store plateselskaper, fikk mange av bandene begrenset salgssuksess p\xc3\xa5 listene, men desto st\xc3\xb8rre og mer trofaste tilhengerskarer og spesielle alternative rock-milj\xc3\xb8er. Mazzy Star fikk ogs\xc3\xa5 viss suksess etter \xc3\xa5 ha utviklet seg fra Opal og Clay Allison._NEWLINE_Paisley Undergrounds lydbilde har klart inspirert Prince, noe som ikke minst h\xc3\xb8res p\xc3\xa5 hans albumet Around the World in a Day (1985) som har et mer psykedelisk lydbilde enn hans tidligere verker. Han ga s\xc3\xa5gar sitt eget selskap navnet (Paisley Park Records) etter bevegelsen, skrev \xc2\xabManic Monday\xc2\xbb for The Bangles, og ga kontrakt til The Three O'Clock til sin eget selskap._NEWLINE_P\xc3\xa5 slutten av 1980-tallet roet b\xc3\xb8lgen seg, selv om seinere band som Mercury Rev og Grandaddy har oppgitt Paisley Underground som sine referanser._NEWLINE_Sjangeren som har f\xc3\xa5tt navnet jangle pop som f\xc3\xb8lge av ringende, lyse gitar-lyder. Den newzealandske Dunedin Sound-sjangeren, med The Chills og Sneaky Feelings) har ogs\xc3\xa5 klare sammenligningsreferanser til band i Paisley Underground-bevegelsen._NEWLINE_Mange av de toneangivende l\xc3\xa5tskriverne fra disse bandene har seinere hatt solo-karrierer."