b'\n_START_ARTICLE_\nSigurd Kloumann\n_START_SECTION_\nFamiliebakgrunn og utdannelse\n_START_PARAGRAPH_\nSigurd Kloumann var s\xc3\xb8nn av sorenskriver Fredrik Julius Kloumann og Karen L\xc3\xb8wold. Han fikk sin oppvekst og skolegang i Farsund. Senere var han student ved Kristiania tekniske skole og avla eksamen ved bygningslinjen i 1899._NEWLINE_Han ble gift den 24. september 1911 med Borghild Brodtkorb, datter av Anton Kristian Mathaus og Ida Wilhelmine Werring, som tidligere hadde v\xc3\xa6rt gift med Torvald Str\xc3\xb8m. De ble skilt og han giftet seg p\xc3\xa5 nytt med Bolette Frederikke \xc2\xabLillen\xc2\xbb Nicolaysen._NEWLINE_Fra 1930-\xc3\xa5rene bodde Kloumann p\xc3\xa5 Grav hovedg\xc3\xa5rd p\xc3\xa5 Jar i B\xc3\xa6rum.\n_START_SECTION_\nEtablering av elektrokjemisk storindustri p\xc3\xa5 Rjukan\n_START_PARAGRAPH_\nI 1907 gikk Kloumann inn i ledelsen av de nyoppstartede selskapene Norsk Kraftaktieselskap, A/S De norske Salpeterverker og Norsk Transportaktieselskab som hadde til hensikt \xc3\xa5 forest\xc3\xa5 utbyggingen av fabrikker og kraftproduksjon i Rjukan. Her var han ogs\xc3\xa5 overbyggeleder for elektrisitetsforsyning og transportanleggene i \xc3\xa5rene fra 1907 til 1911. Disse selskapene ble noe senere opptatt i Norsk Hydro med Sam Eyde (1866\xe2\x80\x931940) som leder, og han gikk da over til \xc3\xa5 arbeide med vannkraftutbygging. Klomann ble engasjert med den store utbyggingen av Vemork kraftverk, reguleringene av M\xc3\xa5rvatn og utvidelse av M\xc3\xb8svatn, samt overordnet planlegging av S\xc3\xa5heim kraftverk, som utnytter vannfallet nedenfor kraftverket p\xc3\xa5 Vemork. Etter planen skulle S\xc3\xa5heim ligge lenger opp, men Kloumann fant ut at etablering lenger ned i dalen ville gi en sikrere profil for vanntunnelen i fjellet, samt en \xc3\xb8kt ytelse p\xc3\xa5 7000 hk._NEWLINE_Det spesielle med utbyggingen av kvelstoffabrikken og kraftverkene i Rjukan mellom 1905 og 1916 var de store kostnadene, dimensjonene, de nyskapende metodene og hastighetene, samt den lave alderen til ingeni\xc3\xb8rene som stod bak. For eksempel ble til da verdens st\xc3\xb8rste vannkraftverk bygget, Vemork kraftverk, som Kloumann hadde overordnet ansvar for. I samtidens aviser og folkemunne ble forholdene omtalt som legendarisk. Kloumann selv var lederen av det hele i en alder av bare 26 \xc3\xa5r ved oppstarten. Det var et kjennetegn med lederfilosofien til Eyde at han satset p\xc3\xa5 de unges overskudd og entusiasme. Han skal ha sagt at oppbyggingen av Hydros industri skyldes i vesentlig grad ungdommens arbeidskraft._NEWLINE_Forholdet mellom Eyde og Kloumann utviklet seg i stadig negativ retning under arbeidet med industrireisningen i Rjukan. Han fikk stiftet A/S Saudafaldene allerede mens han var p\xc3\xa5 vei ut av Hydro. Dermed tok han p\xc3\xa5 seg den overordnet ledelse av utbyggingen av kraftverkene i Sauda._NEWLINE_\xc3\x85rsaken til at forholdet mellom de to ble s\xc3\xa5 d\xc3\xa5rlig er av bedriftshistorikeren Ole Johan Sagafos beskrevet til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re Eydes ubeskjedne fremtoning. Eyde som reiste opp p\xc3\xa5 befaring i Rjukan i 1911 tok p\xc3\xa5 seg \xc3\xa6ren for Kloumanns bedrifter. Med brask og bram fremhevet Eyde seg selv i store ordelag. Etter ti \xc3\xa5r i skyggen av Eyde ville derfor Kloumann heller starte sine egne virksomheter._NEWLINE_I 1913 dannet han A/S Saudefaldene hvor han ble administrerende direkt\xc3\xb8r. Her ledet han igjen flere vannkraftutbygginger i forbindelse med industrietablering i Sauda i Rogaland. Avtager av den elektriske kraften var det kanadiske Electric Furnace Products Company som etablerte seg med en fabrikk.\n_START_SECTION_\nKloumann etablerer egne industriselskaper\n_START_PARAGRAPH_\nKloumann startet i 1915 opp A/S H\xc3\xb8yangfaldene, Norsk Aluminium Company (NACO), en virksomhet for aluminiumsproduksjon basert p\xc3\xa5 vannkraft i H\xc3\xb8yanger i Sogn og Fjordane. Ogs\xc3\xa5 her hadde han overordnet styring med b\xc3\xa5de vannkraftutbyggingene og fabrikkene. Etter en omorganisering av selskapene i 1923 fikk selskapene ogs\xc3\xa5 rettigheter til uttak av bauxitt, alts\xc3\xa5 r\xc3\xa5stoff for aluminiumfremstilling, i Frankrike og S\xc3\xb8r-Amerika. Fabrikkene i H\xc3\xb8yanger og Sauda ble stadig st\xc3\xb8rre og var i 1920-\xc3\xa5rene landets st\xc3\xb8rste eksportindustri for metallurgisk industri, med  aluminium fra H\xc3\xb8yanger og ferrolegeringer fra Sauda._NEWLINE_NACO var p\xc3\xa5 flere m\xc3\xa5ter annerledes enn de andre norske aluminiumsverkene. De f\xc3\xb8rste aluminiumsverkene som ble etablert var eid av utenlandske selskaper som baserte seg p\xc3\xa5 billig norsk vannkraft. Derimot ble NACO i f\xc3\xb8rste omgang finansiert av en gruppe finansfolk fra Bergen, med statsr\xc3\xa5d og skipsreder Fredrik Ludvig Konow (1864\xe2\x80\x931953) som lederfigur._NEWLINE_I motsetning til de andre selskapene greide NACO delvis \xc3\xa5 f\xc3\xa5 kontroll over hele verdikjeden, fra utvinning av bauxitt til salg av ferdigprodukter. Bauxitten som ble tatt ut i Frankrike skulle etter planen bli raffinert til alumina (aluminiumoksid) der nede, f\xc3\xb8r dette halvferdige produktet ble transportert til H\xc3\xb8yanger. Planen var videre at det meste deretter skulle sendes videre til Holmestrand for produksjon av ferdigvarer. En annen ting var at det var et heleid norsk selskap. I 1917 stiftet han A/S Nordisk Aluminiumsindustri i Holmestrand. Her ble det satt i gang produksjon av kokekar. Disse kj\xc3\xb8kkenredskapene ble kjent som H\xc3\xb8yang._NEWLINE_Imidlertid mislyktes NACO med sitt aluminaverk i Frankrike, dette p\xc3\xa5 grunn av tekniske problemer av mange slag. Dermed ble l\xc3\xb8sningen for NACO \xc3\xa5 skaffe alumina fra andre leverand\xc3\xb8rer. Imidlertid oppstod nye kriser under f\xc3\xb8rste verdenskrig, da bedriften ogs\xc3\xa5 fikk store likviditetsproblemer. Kloumann s\xc3\xb8kte da kompaniskap med det amerikanske aluminiumsselskapet Alcoa, som dermed fikk en likeverdig eierandel i NACO. P\xc3\xa5 denne m\xc3\xa5ten sikret Klaumann b\xc3\xa5de alumina og kapital, samtidig som han beholdt stillingen som generaldirekt\xc3\xb8r._NEWLINE_Selskapet var n\xc3\xa5 ikke lenger bare p\xc3\xa5 norske hender, noe ingen av de andre norske aluminiumsverkene var, men NACO hadde allikevel st\xc3\xb8rre tekniske ambisjoner og \xc3\xb8nske om autonomi. I 1920-\xc3\xa5rene finansierte selskapet utvikling av en ny produksjonsprosess for aluminium, professor Harald Christian Pedersens (1888\xe2\x80\x931945) smelteprosess for aluminium, kjent som Pedersen-prosessen. Denne fremgangsm\xc3\xa5ten var mer energikrevende enn den konvensjonelle Bayerprosessen, men kunne bruke bauxitt av mindreverdig kvalitet._NEWLINE_Sammen med de andre medlemmer av det internasjonale aluminiumskartellet ble det klart at NACO skulle ha Skandinavia som sitt marked. NACO leverte aluminium til sin egen fabrikk i Holmestrand, og hadde samarbeid med Dansk Aluminium Industri og i Sverige med flere store fabrikker. Utover i 1930-\xc3\xa5rene hadde bedriften konsolidert sin sterke stilling i Skandinavia. Kloumann ble direkt\xc3\xb8r i A/S Dansk Aluminium Industri i 1933 og i 1934 administrerende direkt\xc3\xb8r i A/B Svenska Aluminiumskompaniet._NEWLINE_NACO hadde bare en reell utfordrer i Norge, og det var Norsk Hydro. Hydro hadde i 1920-\xc3\xa5rene forsket p\xc3\xa5 nye produksjonsprosesser for aluminium, men hadde mislyktes. I 1939 tok Hydro kontakt med NACO for \xc3\xa5 samarbeide om \xc3\xa5 bygge et nytt stort aluminiumsverk i Norge. Dette var et samarbeid NACO var lite interessert i. Medvirkende her var Kloumanns personlige mishag mot ledelsen i Hydro, noe som flere \xc3\xa5r tidligere hadde motivert ham til \xc3\xa5 starte egen virksomhet.\n_START_SECTION_\nIndustristedet H\xc3\xb8yanger\n_START_PARAGRAPH_\nKloumann ville ikke at H\xc3\xb8yanger skulle fremst\xc3\xa5 som en dyster industriby som mange ensidige industristeder i England og p\xc3\xa5 kontinentet p\xc3\xa5 denne tiden. Inspirert av utbyggingsplanene for Notodden og Rjukan s\xc3\xb8rget han for at landets fremste arkitekter ble engasjert med \xc3\xa5 planlegge stedet. H\xc3\xb8yanger ble bygget opp etter modell av engelske hagebyer, med gjennomtenkt gateplan med \xc3\xa5pne alleer, torg og parker, samt arkitekttegnede bygninger, der ogs\xc3\xa5 arbeiderne fikk pene hus med god standard. Blant annet var det Arnstein Arneberg (1882\xe2\x80\x931961) som fikk i oppdrag \xc3\xa5 tegne kirken p\xc3\xa5 stedet. Det ble reist en byste av Kloumann i sentrum av H\xc3\xb8yanger i 1929 med f\xc3\xb8lgende inskripsjon: \xc2\xabTilegnet direkt\xc3\xb8r Sigurd Kloumann der grunnla og bygget dette sted.\xc2\xbb_NEWLINE_I samtiden ble H\xc3\xb8yanger vurdert til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re et meget harmonisk industristed. Arbeiderbladet skrev i september 1939 blant annet dette om H\xc3\xb8yanger: \xc2\xabF\xc3\xa5 steder i landet finner en den solide ro og trivsel mellom arbeiderne som her. Ledelsen har respekt for den innsats arbeiderne gj\xc3\xb8r, og disse vet \xc3\xa5 vurdere hva det vil si \xc3\xa5 ha en arbeidsgiver som viser sosial forst\xc3\xa5else og respekt for den innsats arbeiderne gj\xc3\xb8r [] Og denne honn\xc3\xb8r kan NACO f\xc3\xa5. Ingen vil v\xc3\xa6re mer villige til \xc3\xa5 underskrive dette en h\xc3\xb8yangerarbeiderne sj\xc3\xb8l \xe2\x80\x93 \xc3\xa6res den som \xc3\xa6res b\xc3\xb8r.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nEngasjement for en sentralisert og nasjonal energiforsyning\n_START_PARAGRAPH_\nRundt siste del av 1910-\xc3\xa5rene ble det fra flere fagmilj\xc3\xb8er stilt krav om en mer planmessig utbygging av norsk elektrisitetsforsyning. Mange sm\xc3\xa5 og middels store kraftverk var blitt bygget p\xc3\xa5 privat initiativ av industrivirksomheter, og p\xc3\xa5 sm\xc3\xa5steder og i byene stod kommunene bak kraftutbygging. I tillegg var det noen f\xc3\xa5 store kraftverk som staten stod bak. Blant annet ville Stortinget at elektrisitetsforsyningen skulle komme hele landet til gode, ikke bare sentrale deler av \xc3\x98stlandet. Det var ogs\xc3\xa5 ingeni\xc3\xb8rer som argumenterte for store enheter, planmessig utbygging, overliggende kraftledninger og sentralisering. De som hadde v\xc3\xa6rt p\xc3\xa5 utenlandsturer, hadde sett hva man hadde f\xc3\xa5tt til i USA og Tyskland n\xc3\xa5r det gjaldt sentralisering og samkj\xc3\xb8ring av kraftverkene. Ikke minst for store industribedrifter ville dette gi fordeler._NEWLINE_Kloumann var en av dem som ivret sterkest for en slik planmessighet. I november 1917 skrev han sammen med Conrad Wilhelm Eger (1880\xe2\x80\x931966) og Jakob Prebensen Nilsen et brev til statsminister Gunnar Knudsen (1848\xe2\x80\x931928) der de la frem en skisse til en landsplan. De \xc3\xb8nsket at kapasiteten i landets kraftverker skulle \xc3\xb8kes med 1,5 millioner hestekrefter i l\xc3\xb8pet av 10 \xc3\xa5r, nesten en fordobling av dav\xc3\xa6rende samlet ytelse. Dessuten mente de at det m\xc3\xa5tte bygges et \xc2\xabhovedfordelingsnett over hele landet s\xc3\xa5 kraften blir f\xc3\xb8rt frem til hver eneste kommune i landet\xc2\xbb. Dette hadde de f\xc3\xa5tt regnet ut ville koste 700\xe2\x80\x93800 millioner kroner, noe som de foreslo skulle finansieres av staten, landets kommuner og private. De argumenterte for at landet selv skulle finansiere dette mest mulig uten utenlandsk kapital, samtidig som de pekte p\xc3\xa5 at dette ville gi industriutvikling i Norge._NEWLINE_Det var ikke bare industrigr\xc3\xbcndere som s\xc3\xa5 behovet for planmessig utbygging, dermed opprettet Stortinget i 1919 Elektrisitetsforsyningskommisjonen for \xc3\xa5 utrede disse sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5lene. Denne kommisjonen ble ledet av professor Olav Heggstad (1877\xe2\x80\x931954) ved Norges tekniske h\xc3\xb8yskole og generaldirekt\xc3\xb8r for NVE Birger Stuevold-Hansen (1870\xe2\x80\x931933) ._NEWLINE_Utover p\xc3\xa5 1900-tallet var det flere teknologer som vurderte mulighetene for krafteksport av elektrisk energi fra Norge til kontinentet. I 1923 uttalte Kloumann f\xc3\xb8lgende om norsk krafteksport: \xc2\xabVi m\xc3\xa5 se p\xc3\xa5 oss selv som medlemmer av det europeiske statssamfunn. Eksport til Europa m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re l\xc3\xb8sendet! La oss ikke se p\xc3\xa5 Europas elektrifisering som en dr\xc3\xb8m!\xc2\xbb Han mente da at Tyskland kunne v\xc3\xa6re en aktuell avtager av norsk vannkraft. Dette ble diskutert videre i forskjellige fora utover i 1930-\xc3\xa5rene, men den \xc3\xb8konomiske verdenskrisen satte en stopper for interessen for slike planer._NEWLINE_Kloumann og flere engasjerte seg i disse sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5lene uten at det kom i gang noen omfattende planmessig elektrisitetsutbygging. Blant annet var Kloumann medlem av Industriforbundets egen utredningsgruppe som i 1920-\xc3\xa5rene dannet sin egen elektrisitetskomit\xc3\xa9 for \xc3\xa5 gjennomg\xc3\xa5 Elektrisitetsforsyningskommisjonens planer. Det var sterke motkrefter som hadde et helt annet syn p\xc3\xa5 saken, spesielt kommunene var imot at stat og industri skulle f\xc3\xa5 stor innflytelse p\xc3\xa5 dette omr\xc3\xa5det fordi det ville v\xc3\xa6re uheldig for den bredt aksepterte normen om kommunalt selvstyre. Dessuten mente de at \xc2\xabnaturlig utvikling\xc2\xbb og \xc2\xabfrivillig samarbeid\xc2\xbb hadde gitt og fortsatt ville gi gode resultater._NEWLINE_Noe sammenhengende sentralnett for kraftoverf\xc3\xb8ring i Norge kom ikke i gang ordentlig f\xc3\xb8r etter andre verdenskrig, og utbyggingen varte frem til 1980-tallet. Den siste delen som bandt sentralnettet gjennom hele Norge sammen, ble ferdig i 1994.\n_START_SECTION_\nTysk okkupasjon og invitasjon til samarbeid\n_START_PARAGRAPH_\nEtter den tyske okkupasjonen av Norge i april 1940 tok Administrasjonsr\xc3\xa5det over som den h\xc3\xb8yeste sivile myndighet i landet. Administrasjonsr\xc3\xa5det formante norske virksomheter og resten av samfunnet om \xc2\xab\xc3\xa5 holde hjulene i gang\xc2\xbb til tross for unntakstilstanden. Dette i seg selv var en utfordring for aluminiumindustrien som var helt og holdent avhengig av utenlandsk import av bauxitt og alumina. I denne situasjonen kom Norges Industriforbund med et forslag til NACO og Norsk Hydro om \xc3\xa5 danne et stort verk for produksjon av alumnia basert anortositt, et mineral som finnes i Norge og som inneholder alumnia. Dette for \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re landet selvforsynt med r\xc3\xa5stoff for aluminiumproduksjon. Johan M\xc3\xbcrer som var NACO-s tekniske direkt\xc3\xb8r tok kontakt med Kloumann, som p\xc3\xa5 denne tiden var i Sverige, for \xc3\xa5 fortelle om denne planen. Kloumann ble rasende fordi han mente at dette ville v\xc3\xa6re en opplagt sjanse for Norsk Hydro for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 et gjennombrudd i markedet for aluminiumproduksjon. Han mente at dette ikke kunne v\xc3\xa6re av interesse hverken for tyskerne eller \xc2\xabresten av oss\xc2\xbb. Norsk Hydro grep ideen som en stor mulighet, og var velvillige til forslaget, nettopp slik som Kloumann foruts\xc3\xa5._NEWLINE_Heinrich Koppenberg var direkt\xc3\xb8r for Junkerswerke og samtidig ansvarlig for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 \xc3\xb8kt produksjonen av aluminium i de okkuperte landene. Dette var nemlig et sv\xc3\xa6rt krigsviktig metall som skulle brukes til flyproduksjon. M\xc3\xbcrer ble utnevnt til representant for alle aluminiumsverkene i Norge, og sammen med Koppenberg dro han p\xc3\xa5 befaring til alle de norske aluminiumsverkene i mai 1940. Det ble laget en oversikt over aluminiumsverkene kapasitet og potensiale for produksjons\xc3\xb8kning. Imidlertid mente M\xc3\xbcrer at produksjonen neppe kunne \xc3\xb8kes s\xc3\xa6rlig mye._NEWLINE_Da  Kloumann kom tilbake fra sin forretningsreise i Sverige, skrev han et brev til Koppenberg der han p\xc3\xa5pekte at tyskerne m\xc3\xa5tte gj\xc3\xb8re forskjell p\xc3\xa5 NACO og de andre norske aluminiumsverkene. De andre verkene var eid av utenlandske foretak som drev eksport og salg p\xc3\xa5 verdensmarkedet. NACO derimot eide sin egen fabrikk, hadde en stor markedsavdeling, betalte mye skatt til den norske stat og betjente hjemmemarkedet med mange faste kunder. Denne produksjonen for hjemmemarkedet kunne ikke tysk krigsindustri ta over, dessuten argumenterte han for at med tysk kontroll over alle verkene i Norge, kunne NACOs beskjedne produksjon spares. Derimot mente Kloumann at aluminiumsverket i Glomfjord hadde ledig kapasitet som kunne utnyttes. I tillegg kunne verket der oppe lett utvides. Videre ville Kloumann gjerne stille sin ekspertise til r\xc3\xa5dighet for planene om alumniaproduksjon i Norge._NEWLINE_Kloumann fikk omfattende kontakt med Koppenberg om hvorledes norsk aluminiumsindustri skulle styrkes. Allerede i mai 1940 var Kloumann sentral ved stiftelsen av et selskap som skulle produsere aluminium sammen med tyske eierinteresser. Dette fikk navnet A/S Nordag og var et datterselskap av det tyske Nordag. Med planene som forel\xc3\xa5, ville dette bli det st\xc3\xb8rste norske selskapet noensinne._NEWLINE_I oktober 1940 informerte Koppenberg sentrale myndigheter i Tyskland om sine visjoner for norsk kraftkrevende industri. Disse var i stor grad p\xc3\xa5virket av Kloumann, men ideene til Kloumann var blitt til fremtidsutsikter som langt overgikk hans st\xc3\xb8rste forh\xc3\xa5pninger. Norsk vannkraft skulle bygges ut i stor stil og total aluminiumproduksjon \xc3\xb8kes til 60\xc2\xa0000 tonn per \xc3\xa5r. Norsk Hydro som ogs\xc3\xa5 hadde v\xc3\xa6rt ivrige med \xc3\xa5 tilby sine tjenester for Koppenberg skulle i henhold til planen produsere 20\xc2\xa0000 tonn alumnia per \xc3\xa5r i en ny fabrikk p\xc3\xa5 Her\xc3\xb8ya. Denne produksjonskapasiteten skulle st\xc3\xa5 ferdig innen slutten av 1941 eller tidlig 1942. I tillegg til dette hadde Koppenberg p\xc3\xa5 eget initiativ lovet at produksjonen innen 1943 skulle \xc3\xb8kes til totalt 120\xc2\xa0000 tonn per \xc3\xa5r._NEWLINE_NACO og dets ledelse tilb\xc3\xb8d seg \xc3\xa5 lede prosjekter for \xc3\xa5 \xc3\xb8ke produksjonen i Glomfjord og Sauda, men i et m\xc3\xb8te som Kloumann deltok i Berlin oppstod det personkonflikter og uenigheter. Det ble istedenfor til at NACO bare skulle bidra med konsulenttjenester. En annen og enda mer viktig avtale for NACO var at selskapet skulle ha monopol p\xc3\xa5 salg av aluminium i Skandinavia. Imidlertid slo de ambisi\xc3\xb8se planene til tyskerne feil, da blant annet d\xc3\xa5rlig prosjektledelse og knapphet p\xc3\xa5 alle slags byggematerialer f\xc3\xb8rte til at ingen nye aluminiumsverker ble bygget ferdig under okkupasjonen. Heller ikke gikk produksjonen i de eksisterende aluminiumsverkene godt; resultatet ble at aluminiumsproduksjonen i Norge gikk drastisk ned i l\xc3\xb8pet av krigs\xc3\xa5rene, noe som f\xc3\xb8rte til at Koppenberg m\xc3\xa5tte fratre sin stilling._NEWLINE_I februar 1942 flyktet Kloumann og hans kone til Sverige._NEWLINE_Albert Speer tok over kontrollen over utbyggingen av aluminiumsverkene i Norge. Med hans mer realistiske planer ble Sauda og \xc3\x85rdal prioritert. Den eneste varige nytte av programmet til Koppenberg var at aluminiumsverket som tyskerne bygget i \xc3\x85rdal var nesten ferdig da krigen var over._NEWLINE_Etter krigen ble Kloumann og M\xc3\xbcrer kritisert for \xc3\xa5 hjelpe den tyske okkupasjonsmakten med krigsviktige behov. Historikeren Hans Otto Fr\xc3\xb8land mener at dette heller m\xc3\xa5 sees p\xc3\xa5 som en respons p\xc3\xa5  Administrasjonsr\xc3\xa5dets anmodning om at hjulene m\xc3\xa5tte g\xc3\xa5 rundt. Det norske samfunnet m\xc3\xa5tte fungere, og for \xc3\xa5 dekke befolkningens behov oppstod det store gr\xc3\xa5soner. Selv om b\xc3\xa5de NACO og Norsk Hydro ble underlagt flere \xc3\xa5r med etterforskning etter krigen, ble ikke noen av dem f\xc3\xb8rt til retten anklaget for forbrytelser. Et annet forhold er at Kloumann, s\xc3\xa5 vel som andre bedriftseiere, \xc3\xb8nsket at okkupasjonsmakten skulle utnyttes mest mulig for \xc3\xa5 gi \xc3\xb8konomiske fordeler b\xc3\xa5de for industriutvikling og utbygging av elektrisitetsforsyningen._NEWLINE_Selv om ingen ble d\xc3\xb8mt, mente alts\xc3\xa5 mange at NACO og Kloumann burde v\xc3\xa6rt tiltalt for landssvik. Konkurrenten Hydro ble p\xc3\xa5 den annen side nasjonalisert i tillegg til at en del av selskapets verdier ble beslaglagt. Kloumann gikk etter eget \xc3\xb8nske av som direkt\xc3\xb8r i NACO og de andre selskapene sommeren 1945. NACOs aluminiumsverk i H\xc3\xb8yanger og virksomhet i Holmestrand ble 30 \xc3\xa5r etter Kloumanns d\xc3\xb8d innlemmet i Norsk Hydros virksomhet.\n_START_SECTION_\nForeningsliv, verv og ledelse\n_START_PARAGRAPH_\nKloumann engasjerte seg i datidens industrielle foreningsliv. Han var formann i Norske private Kraftverkers Forening, medlem i hovedstyret av Norges Industriforbund og styret for Norsk Arbeidsgiverforening. Han var ogs\xc3\xa5 formann og medlem av arbeidsutvalget for Verdenskraftkonferansens norske avdeling. Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi. I 1935 ble han ogs\xc3\xa5 medlem av Kungliga Ingenj\xc3\xb6rsvetenskapsakademien i Sverige.\n_START_SECTION_\nUtmerkelser\n_START_PARAGRAPH_\nDen flere kilometer lange kunstige innsj\xc3\xb8en som ble dannet i forbindelse med Svelgfoss kraftverk, fikk sitt navn etter ham, alts\xc3\xa5 Kloumannsj\xc3\xb8en._NEWLINE_P\xc3\xa5 hans 50-\xc3\xa5rsdag i 1929 ble det avduket en byste av Kloumann p\xc3\xa5 torget i H\xc3\xb8yanger, utf\xc3\xb8rt av Dyre Vaa. En kopi av denne st\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 utenfor Aluminiummuseet i Holmestrand. Senere har han f\xc3\xa5tt Sigurd Kloumanns all\xc3\xa9 oppkalt etter seg i H\xc3\xb8yanger._NEWLINE_Kloumann ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden mai 1911, og han var ogs\xc3\xa5  kommand\xc3\xb8r av den svenske Vasaordenen.'