b"\n_START_ARTICLE_\nNicholas Heath\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble f\xc3\xb8dt i London og tok bachelorgrad ved University of Oxford i 1519. Han flyttet s\xc3\xa5 over til Christ's College ved University of Cambridge, hvor han tok en ny bachelorgrad i 1520, en mastergrad i 1522 og ble innlemmet som fellow i 1524. Etter \xc3\xa5 ha hatt flere mindre verv ble han erkediakon i Stafford i 1534, og \xc3\xa5ret etter tok han en doktorgrad i teologi.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nEtter endt studium reiste han som misjon\xc3\xa6r sammen med biskop Edward Fox. Deres m\xc3\xa5l var \xc3\xa5 skape teologisk og politisk forst\xc3\xa5else med de lutherske fyrstene i Tyskland. At han ble valgt ut til dette antyder at han hadde en viss grad av reformvilje. Hans m\xc3\xb8te med lutheranerne svekket denne tendensen, og hans senere karriere er n\xc3\xa6rt knyttet til den katolske reaksjonen mot reformasjonen i England. _NEWLINE_I 1539, \xc3\xa5ret Six Articles ble gitt ut, ble han utnevnt til biskop av Rochester. I 1543 etterfulgte han John Bell som biskop av Worcester. Hans katolisisme var mindre ridig enn den Stephen Gardiner og Edmund Bonner. Dette skyldtes ikke s\xc3\xa5 mye teologiske innvendinger som at han hadde sympati for den nasjonale motviljen mot innblanding fra utlandet, enten den var kirkelig eller sekul\xc3\xa6r. Han var opptatt av tanken p\xc3\xa5 nasjonal enhet, ogs\xc3\xa5 i trossp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l. Da Edvard VIs tidlige reformer kom hadde han ingen problemer med \xc3\xa5 gjennomf\xc3\xb8re disse, og han aksepterte ogs\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rste utgaven av Book of Common Prayer etter at House of Lords hadde modifisert den noe i katolsk retning. _NEWLINE_Hans definitive brudd med reformasjonen kom da ordinalet ble satt opp i februar 1550. Det samme verket ble fire \xc3\xa5rhundre senere den mest sentrale begrunnelsen for at Leo XIII nektet \xc3\xa5 anerkjenne den Den anglikanske kirkes preste- og bispevigsler som gyldige. Heath ble fengslet da han nektet \xc3\xa5 anerkjenne nyordningen, og i 1551 ble han fratatt sitt bispesete. _NEWLINE_Da Maria I tiltr\xc3\xa5dte ble han l\xc3\xb8slatt og gjeninnsatt som biskop av Worcester. Han ble ogs\xc3\xa5 utnevnt til president for r\xc3\xa5det for Scottish Marshes og Wales. I 1555 ble han erkebiskop av York, og gjorde mye for \xc3\xa5 gjenopprette \xc3\xb8konomien der. Etter Gardiners d\xc3\xb8d ble han utnevnt til rikskansler, antagelig etter Reginald Poles anbefaling; Pole og Heath mislikte begge den spanske fl\xc3\xb8yen i England. I motsetning til Pole var Heath ikke interessert i \xc3\xa5 drive aktiv forf\xc3\xb8lgelse av protestanter, og ingen ble brent i hans bisped\xc3\xb8mme. Samtidig hadde han liten innflytelse p\xc3\xa5 dronning Marias kirkepolitikk. _NEWLINE_Da Maria d\xc3\xb8de var det Heath, i egenskap av rikskansler, som proklamerte Elizabeth I som dronning. I likhet med Thomas More mente han at det var nasjonalstaten, representert av parlamentet, som skulle bestemme i sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om tronf\xc3\xb8lgen. Dronningen fornyet ikke hans tillit som rikskansler, men han fortsatte \xc3\xa5 sitte i Det kongelige r\xc3\xa5d i to m\xc3\xa5neder, inntil det endelige bruddet med Den katolske kirke ble bestemt. S\xc3\xa5 sent som i april 1559 tok han del i \xc3\xa5 organisere Westminsterkonferansen, og skjente da p\xc3\xa5 sine mer standhaftige trosfeller. Han nektet \xc3\xa5 krone Elizabeth I idet hun nektet \xc3\xa5 ha en kroningsmesse med elevasjon av hostien. Heath mente at kirkelige seremonier og doktriner ikke kunne endres av en sekul\xc3\xa6r myndighet. _NEWLINE_Heath fortsatte \xc3\xa5 motsette seg stadig flere lover rettet mot Den katolske kirke. I likhet med andre katolske biskoper utnevnt under Henrik VIII ble han under Edward VI overbevist om at Thomas More hadde hatt rett, og at Henrik hadde tatt feil i sin holdning mot paved\xc3\xb8mmet og kirken. I 1559 mistet han sitt bispesete, men han forble lojal mot Elizabeth. Etter en kortvarig fengsling fikk han leve de siste nitten \xc3\xa5r av sitt liv i fred og ro. Han deltok aldri i offentlige gudstjenester, men feiret noen ganger den katolske messen privat. Dronningen bes\xc3\xb8kte ham flere ganger i hans hjem i Chobham i Surrey. Han d\xc3\xb8de og ble gravlagt der mot slutten av 1578."