b'\n_START_ARTICLE_\nKGB\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nKGBs f\xc3\xb8rste forgjenger var Tsjekaen som ble etablert 19. desember 1917 og erstattet det tsaristiske Okhrana. Tsjekaen gikk gjennom flere navnskifter og omorganiseringer over \xc3\xa5rene. Det ble blant annet kalt OGPU i 1923, NKGB i 1941 og MGB i 1946. I mars 1953 slo Lavrenti Berija sammen MVD (Innenriksministeriet) og MGB til en organisasjon; MVD. Innen et \xc3\xa5r var Berija henrettet og MVD ble splittet. Det omorganiserte MVD beholdt sine politi- og lovut\xc3\xb8velsesfullmakter, mens den nye organisasjonen, KGB, tok over ansvaret for indre og ytre sikkerhet og etterretningsfunksjoner. KGB ble underordnet Ministerr\xc3\xa5det i Sovjet. 5. juli 1978 ble KGB d\xc3\xb8pt om til \xc2\xabSovjetunionens KGB\xc2\xbb, og dets formann fikk sete i ministerr\xc3\xa5det._NEWLINE_KGB ble oppl\xc3\xb8st da dets sjef, generaloberst Vladimir Krusjkov, brukte KGBs ressurser til \xc3\xa5 st\xc3\xb8tte kuppfors\xc3\xb8ket mot Mikhail Gorbatsjov i august 1991. 23. august 1991 ble Krusjkov arrestert og general Vadim Bakatin ble utnevnt til KGBs formann med mandat til \xc3\xa5 oppl\xc3\xb8se Sovjetunionens KGB. 6. november 1991 opph\xc3\xb8rte KGB offisielt \xc3\xa5 eksistere. Organisasjonen ble delt i to; FSB fikk ansvaret for indre sikkerhet og SVR for etterretning i utlandet. Federalnaya Sluzhba Bezopasnosti (FSB) er i sine funksjoner i dag sv\xc3\xa6rt likt det sovjetiske KGB._NEWLINE_Fra sin opprinnelse var KGB sett p\xc3\xa5 som SUKPs \xc2\xabsverd og skjold\xc2\xbb. KGB oppn\xc3\xa5dde en imponerende suksess i de tidlige stadier av sin historie. Den dav\xc3\xa6rende relativt avslappede sikkerheten i land som USA og Storbritannia tillot KGB en enest\xc3\xa5ende mulighet til \xc3\xa5 trenge inn i fremmede lands etterretningstjenester med sine ideologisk motiverte agenter som for eksempel \xc2\xabCambridge Five\xc2\xbb. Cambridge Five var antagelig Sovjetunionens viktigste etterretningskupp og gav landet detaljert kunnskap om blant annet byggingen av USAs f\xc3\xb8rste atombombe (Manhattan-prosjektet). Dette skjedde p\xc3\xa5 grunn av velplasserte agenter som Klaus Fuchs og Theodore Hall. KGB oppn\xc3\xa5dde ogs\xc3\xa5 suksess i sin jakt p\xc3\xa5 fiender av Sovjetunionen, det v\xc3\xa6re seg grupper som \xc2\xabHvitegardistene\xc2\xbb eller Leo Trotski._NEWLINE_Utenlands og under den kalde krigen hadde KGB suksess med sitt f\xc3\xb8rste hoveddirektorat (FHD). S\xc3\xa5 \xc3\xa5 si alle sovjetiske ambassader hadde en_NEWLINE_avdeling med KGB folk som var tilknyttet residenturet. Lederen ble kalt resident og opptil 50-70\xc2\xa0% av ambassadens ansatte hvar tilknyttet KGB. I_NEWLINE_mellomkrigstiden klarte KGB \xc3\xa5 verve mange spioner da s\xc3\xa6rlig i Storbritannia, da Sovjet s\xc3\xa5 Storbritannia som den ledende verdensmakt. De mest betydningsfulle spioner som ble vervet var studenter i universitetsmilj\xc3\xb8er som Cambridge. I 1930-\xc3\xa5rene ble det vervet flere, og en spionring_NEWLINE_ble kalt for the magnificent 5 som etter hvert ble en del av maktens menn i regjeringsorganer og sikkerhetstjenester i Storbritannia. Den mest kjente av_NEWLINE_disse er Kim Philby som til slutt hoppet av i 1962 og kom seg til Moskva. I l\xc3\xb8pet av sin karriere i sikkerhetstjenesten i Storbritannia ble han av mange av sine_NEWLINE_kollegaer sett p\xc3\xa5 som en av de dyktigste, og mange mente at han var et klart valg til \xc3\xa5 bli generaldirekt\xc3\xb8r for Mi6 (SIS). Under hans tid som spion anga Philby mange av hans kollegaer og overga en enorm mengde med hemmelige opplysninger til sine kontaktoffiserer fra KGB i London. Under 2. verdenskrig var Anatolij Gorski hans kontakt i London. Hans dekke i den Sovjetiske ambassade i London var ambassader\xc3\xa5d._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av den kalde krigen, spilte KGB en kritisk rolle i opprettholdelsen av den sovjetiske ettpartistaten gjennom sin undertrykkelse av politiske dissidenter og trakasseringen av kjente systemkritikere som Aleksandr Solzjenitsyn og Andrei Sakharov. Organisasjonen oppn\xc3\xa5dde ogs\xc3\xa5 suksesser i sitt utenlandske etterretningsarbeid, med spionasje for \xc3\xa5 sikre Sovjetunionen informasjon om vestlig vitenskap og teknologi. Et eksempel er den tekniske informasjonen om Concorde-flyet, som Sovjet brukte for \xc3\xa5 bygge sitt Tupolev Tu-155. KGB hadde agenter som Melita Norwood og klarte ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 infiltrere Willy Brandts regjering sammen med det \xc3\xb8sttyske Stasi. Imidlertid, organisasjonen st\xc3\xb8tte etterhvert p\xc3\xa5 flere vansker. For eksempel var det et prestisjenederlag da Elizabeth Bentley i USA og Oleg Gordievsky i Storbritannia hoppet av. Dessuten ble det vanskeligere og vanskeligere \xc3\xa5 rekruttere vestlige agenter p\xc3\xa5 ideologisk grunnlag, s\xc3\xa6rlig etter oppr\xc3\xb8ret i Ungarn i 1956 og den sovjetiske invasjonen av Tsjekkoslovakia i 1968. Dette f\xc3\xb8rte til en svekkelse av KGBs styrke. KGB hadde imidlertid vestlige agenter som CIA-agenten Aldrich Ames, FBI-mannen Robert Hanssen og den norske politikeren og embetsmannen Arne Treholt.'