b'\n_START_ARTICLE_\nThesan\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nThesan er avbildet p\xc3\xa5 baksiden av flere etruskiske bronsespeil, som med mange andre etruskiske gudinner. Her er hun tidvis framstilt med store vinger p\xc3\xa5 ryggen, antagelig som passende for en himmelgudinne. En mening av hennes navn er ganske enkelt \xc2\xabsoloppgang\xc2\xbb, \xc2\xabmorgen\xc2\xbb, beslektet med ordet thesi, \xc2\xablys\xc2\xbb, \xc2\xabglans\xc2\xbb, og thesviti, \xc2\xabklar\xc2\xbb eller \xc2\xabkjent\xc2\xbb. En tolkning av navnet er at hun knyttes til muligheten av \xc3\xa5 se framtiden da thesan kan ha betydningen \xc2\xabsp\xc3\xa5dom\xc2\xbb eller \xc2\xabvarsel\xc2\xbb som i det beslektede ordet thesanthei, \xc2\xab\xc3\xb8nske\xc2\xbb. Som gudinne for morgen, livet etter natten og m\xc3\xb8rket, og begynnelsen p\xc3\xa5 dagen, kan hun f\xc3\xb8re lys for den m\xc3\xb8rke framtid og kun se varsler for hva som ville skje. Hun ble p\xc3\xa5kalt som en gudinne for barnf\xc3\xb8dsler, slik hun var ved daggry. Dette har en parallell for den romerske gudinne for lys og barsel, Lucina, den nyf\xc3\xb8dte inn i verdens lys.\n_START_SECTION_\nAfrodites forbannelse\n_START_PARAGRAPH_\nEtruskerne identifiserte deres Thesan med den greske gudinne for daggry, Eos. I henhold til gresk mytologi hadde Afrodite funnet Eos i seng med hennes elsker Ares. Hun forbannet Eos med et umettelig begj\xc3\xa6r etter menneskelige ynglinger, og Eos ble beryktet for sine mange elskere. Etruskerne synes \xc3\xa5 ha likt disse fortellingene og overf\xc3\xb8rte dem til deres egen gudinne for daggryet. Fortellingene som dekorerte bronsespeilene er generelt illustrasjoner til kjente greske myter.\n_START_SECTION_\nAvbildninger av Thesan/Eos\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 et lavt relieff p\xc3\xa5 et bronsespeil (en sjeldenhet blant etruskiske speil som bort imot alltid ble gravert), er Thesan vist i handlingen hvor hun bortf\xc3\xb8rer Kefalos, en ung mann fra Athen som var gift med kong Erekhtheus\xe2\x80\x99 datter Prokris. Thesan er framstilt med vinger, kledd i en khiton og en diagonal himation flagrende i vinden. Over hodet hennes er en glorie for \xc3\xa5 framheve hennes funksjon som en lysgudinne. Hun l\xc3\xb8pet mot venstre mens hun b\xc3\xa6rer Kefalos i armene sine. Han er framstilt naken, skj\xc3\xb8nt han ser ikke fortvilet ut, men hviler i hennes armer med sin h\xc3\xb8yre h\xc3\xa5nd p\xc3\xa5 hennes skulder. Som mange avbildninger av etruskiske kvinner er hun framstilt som st\xc3\xb8rre og derfor viktigere eller mektigere enn mannen (betydningsperspektiv)._NEWLINE_Den samme scenen er avbildet som h\xc3\xb8yt relieff p\xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtaket av et speil; Kefalos er igjen framstilt mindre og kanskje yngre enn gudinnen, som ikke er utstyrt med vinger denne gangen, men hennes kappe b\xc3\xb8lger bak henne i vinden. Hun smiler ned til den unge Kefalos, som er naken bortsett fra en kort kappe og jaktsko._NEWLINE_En annen yndet scene med Thesan/Eos framstiller en langt mer melankolsk aff\xc3\xa6re- Da hennes s\xc3\xb8nn Memrun (Memnon) (som hun fikk med Tithonos, en annen ung mann som hun bortf\xc3\xb8rte for \xc3\xa5 bli sin elsker; kalt for Thinthun av etruskerne) ble drept i Trojakrigen s\xc3\xb8rget Eos s\xc3\xa5 enormt at hun truet med \xc3\xa5 aldri bringe fram dagslyset igjen. Til sist ble hun overtalt til \xc3\xa5 komme tilbake og s\xc3\xa5ledes bringe morgenlyset med seg, men i sin sorg gr\xc3\xa5t hun t\xc3\xa5rer for sin s\xc3\xb8nn hver hennes morgen som man kan se som morgendugg. Et motiv p\xc3\xa5 baksiden av et bronsespeil viser henne foran Tinia (Zevs) med Thethis, mor til Akilles. Begge gudinnene b\xc3\xb8nnfalt himmelguden om \xc3\xa5 spare deres s\xc3\xb8nners liv, men var allerede d\xc3\xb8mt til \xc3\xa5 d\xc3\xb8. Relieffspeil nevnt over har ogs\xc3\xa5 blitt tolket som at det viser Thesan frakter vekk legemet til sin d\xc3\xb8de s\xc3\xb8nn Memrun. Figurene er ikke gitt tekstforklaringer, noe som er vanlig i dekorasjonene p\xc3\xa5 etruskiske speil, noe som gj\xc3\xb8r det mulig med flere tolkninger._NEWLINE_Teksten Liber Linteus knyttet gudinnen Thesan sammen med den etruskiske solguden Usil, ekvivalent til den greske solguden Helios. En avbildning p\xc3\xa5 et speil fra 300-tallet f.Kr. viser henne i samtalte med b\xc3\xa5de Usil og Nethuns (sistnevnte den etruskiske motstykket til greske Poseidon og romerske Neptun)._NEWLINE_Som med noen f\xc3\xa5 andre etruskiske gudinner synes Thesan \xc3\xa5 ha overlevd i folkeminnet i Toscana fram til minst 1800-tallet som en \xc3\xa5nd ved navn Tesana. Denne \xc3\xa5nden, ble det sagt, bes\xc3\xb8kte menneskene mens de dr\xc3\xb8mte i den tiden da solen dukket fram, men f\xc3\xb8r den sovende hadde v\xc3\xa5knet. Det var at antatt at hun brakte med seg oppmuntring og trygghet, og hennes tilstedev\xc3\xa6relse i en dr\xc3\xb8m var et godt varsel som brakte med seg lykke og velsignelser for dagen.'