b"\n_START_ARTICLE_\nChronica maiora\n_START_PARAGRAPH_\nChronica maiora (\xc2\xabViktige eller st\xc3\xb8rre kr\xc3\xb8niker\xc2\xbb) er et betydningsfullt illuminert (illustrert) manuskript fra middelalderen best\xc3\xa5ende av kr\xc3\xb8niker, tegnet og skrevet av Matthew Paris (d\xc3\xb8d 1259) ved klosteret ved St Albans i England. Det er hans fremste historiske verk._NEWLINE_To bind (MSS 16 + 26) oppbevares ved Universitet i Cambridge mens et tredje er innbundet sammen med Historia Anglorum og finnes ved British Library. Sistnevnte er en forkortet utgave ogs\xc3\xa5 gjort av Matthew Paris. De to f\xc3\xb8rste bindene, hvorav Corpus 26 (ogs\xc3\xa5 kjent som MS A) har teksten fra Skapelsen og fram til slutten av \xc3\xa5ret 1188 mens Corpus 16 (ogs\xc3\xa5 kjent som MS B) har teksten fra 1189 til 1253. Det tredje bindet, MS Royal 14 C.VII (ogs\xc3\xa5 kjent som MS R) har resten av verket, \xc3\xa5rene 1254-1259._NEWLINE_Chronica maiora bygger p\xc3\xa5 et verk gjort av en tidligere historiker ved St Albans, Roger av Wendover (d\xc3\xb8d 1236) hvis verk Flores historiarum (Historiens blomster) som strekker seg fra den tiden som er dekket av Beda den \xc3\xa6rverdige (d\xc3\xb8d 735) og fram til 1234 (eller kanskje juni 1235). Matthew Paris' verk dekker \xc3\xa5rene 1235 til 1259. De tre manuskriptene utgj\xc3\xb8r et monumentalt verk som forberedt og ledet av Matthew, og mye av teksten, s\xc3\xa6rlig kr\xc3\xb8nikene for 1213, er skrevet med hans egen h\xc3\xa5nd._NEWLINE_Som tegner synes han \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt en begavet amat\xc3\xb8r som l\xc3\xa6rte \xc3\xa5 tegne senere i livet, antagelig etter 1236, og hans omd\xc3\xb8mme som en kunstner kom p\xc3\xa5 1240-tallet, da hans ferdighet som tegner raskt utviklet seg og modnet. \xc3\x85penbart har ideen om \xc3\xa5 illustrere kr\xc3\xb8nikene prim\xc3\xa6rt v\xc3\xa6rt fremmet for \xc3\xa5 etterkomme hans litter\xc3\xa6re behov. Hans innovative rikdom i tegningene d\xc3\xb8de med ham, selv om kunsthistorikerne har sett hans innflytelse p\xc3\xa5 senere manuskripter. Det er rundt hundre margtegninger, en del fragmentariske kart og en reisebeskrivelse, helsides tegninger av kong Vilhelm I av England og en elefant med vokter. Blant de mange illustrerte seksjonene viser reisebeskrivelsen for en reise fra London til Det hellige land i Corpus 16  en s\xc3\xa6rlig skarp evne til \xc3\xa5 presentere informasjon i skjematisk form. De mange margtegningene utgj\xc3\xb8r betydelige elementer av presentasjonen, slik som vraket av Det hvite skip (Corpus 26), og kampen mellom Saladin og Guy av Lusignan (Corpus 26). Han foretrakk en noe gammelmodig rundhet i sine figurer i motsetning til den tynne kantetheten som preger de fleste av hans samtidige. Fargeleggingen hans framhevet gr\xc3\xb8nn og bl\xc3\xa5."