b'\n_START_ARTICLE_\nHavedderkopper\n_START_SECTION_\nAnatomi og levevis\n_START_PARAGRAPH_\nGruppen kjennetegnes av at artene har to par enkle \xc3\xb8yne, det er mulig at fasett\xc3\xb8yne kan ha g\xc3\xa5tt tapt i evolusjonens l\xc3\xb8p. Havedderkopper har minst fire par av segmenterte (leddelte) bein, mens kroppen ogs\xc3\xa5 er leddelt og sv\xc3\xa6rt liten. Havedderkoppenes bein er sterkt forlenget, mens bakkroppen er redusert til et lite, usegmentert vedheng til forkroppen. Ogs\xc3\xa5 de indre organene er forflyttet inn i beina, og p\xc3\xa5 grunn av det unnselige volumet trengs det ikke noe respirasjonssystem - gassutvekslingen skjer direkte ved diffusjon. Gassutvekslingen skjer p\xc3\xa5 en s\xc3\xa6regen m\xc3\xa5te som atskiller havedderkoppene fra andre kjente gruppers respirasjonssystem._NEWLINE_Det f\xc3\xb8rste, sammenvokste hode-brystleddet (cephalon, thorax) er alltid sammenvokst i ett stykke (cephalothorax) som hos edderkopper, og dette hode-brystleddet b\xc3\xa6rer en lang snabel (proboscis). Snabel har sugesvelg og tre sm\xc3\xa5 tenner, og brukes til \xc3\xa5 spise av bl\xc3\xb8tdyr som hydroider, sj\xc3\xb8anemoner, alger, mosdyr og polypper. P\xc3\xa5 det f\xc3\xb8rste kroppsleddet er ogs\xc3\xa5 munndelene samt det f\xc3\xb8rste beinpar plassert, og det samme leddet kan ogs\xc3\xa5 ha tynne palper under, eller saksebein p\xc3\xa5 oversiden som peker fremover parallelt med proboscis-snabelen. Selve kroppen er i det hele tatt sterkt forenklet og redusert. Arter som mangler palper og gripetenger har gjerne en mer velutviklet snabel._NEWLINE_Artene er som hovedregel s\xc3\xa6rkj\xc3\xb8nnede med separate hann- og hunndyr. Det er hannen som b\xc3\xa6rer eggene mellom f\xc3\xb8rste beinpar, inntil de klekkes. Larvene f\xc3\xb8des sterkt uferdige, anatomisk sett, og de lever enten fritt eller knytter seg til en vertsorganisme. Noen havedderkopper lever som parasitter i andre skalldyr, men de fleste av artene er frittlevende. De st\xc3\xb8rste artene lever i de st\xc3\xb8rste dypene, og s\xc3\xa6rlig store arter finnes i havomr\xc3\xa5dene rundt Antarktis.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nHavedderkopper lever i alle verdenshav, men er s\xc3\xa6rlig tallrike i Arktis, Antarktis, Middelhavet og Karibia. De kroppslig sett st\xc3\xb8rste artene lever p\xc3\xa5 dypere vann i kalde havstr\xc3\xb8k, inklusive farvannene rundt Antarktis. De lever p\xc3\xa5 havbunnen ned til om lag 7000 meters dyp. Funn av fossile, 160 millioner \xc3\xa5r gamle  utd\xc3\xb8dde grupper fra Frankrike viste arter som har levd p\xc3\xa5 ca 200 meters dyp. Andre fossile arter har levd for mer enn 400 millioner \xc3\xa5r siden._NEWLINE_Det er anslagsvis 40 arter av havedderkopper langs kysten av Norge, med meget bred utbredelse._NEWLINE_Det lever minst 13 arter av slekten Nymphon langs kysten v\xc3\xa5r, mange funnet av Havforskningsinstituttet p\xc3\xa5 om lag 1000 meters dyp._NEWLINE_Hos de kroppslig sett relativt store Nymphon-artene g\xc3\xa5r saksebena - som er plassert p\xc3\xa5 ryggsiden - lengre framover enn snabelen. Artsbestemmelse krever dybdekunnskap og forst\xc3\xb8rrelsesutstyr. I norske farvann er det gjort observasjoner av N. elegans, N. gracile, N. grossipes, N. hitripes, N. hirtum, N. leptocheles, N. longimanum, N. longitarse, og den tallrike N. macronyx. Disse er observert langs hele kysten fra Oslofjorden til Finnmark._NEWLINE_Arter av av slekten Pycnogonum (sj\xc3\xb8roselus), beskrevet f\xc3\xb8rste gang av Br\xc3\xbcnnich i 1764, er ogs\xc3\xa5 vanlige langs Norskekysten p\xc3\xa5 omlag 100 meters dyp. Arten Pycnogonum littorale er den norske arten av sj\xc3\xb8roselus som ble omtalt av pastor H. Str\xc3\xb8m i 1762. Den er observert langs praktisk tale hele kysten av Nord- og Vest-Norge med Nordsj\xc3\xb8en, men ikke i Skagerak eller Oslofjorden. Det er ogs\xc3\xa5 gjort noen observasjoner av arten P. crassirostrum._NEWLINE_Norske observasjoner av av slekten Boreonymphon - f\xc3\xb8rste gang beskrevet av Georg Ossian Sars i 1888 - omfatter tre av de fire kjente artene i slekten: den tallrike B. abyssorum (Norman, 1873), _NEWLINE_B. ossiansarsi (Knaben / Just, 1972), og B. robustum (Bell, 1855). Derimot er ikke arten B. compactum (Just, 1972) registrert med norske funn i Artsdatabanken per november 2017. Den er derimot observert nord av Skottland._NEWLINE_Arten Endeis spinosa er videre funnet p\xc3\xa5 100 meters dyp b\xc3\xa5de i Rogaland og Vestfold, foruten utenlandske funn bl.a utenfor Devonshire i England.'