b'\n_START_ARTICLE_\nCurtiss JN-4\n_START_SECTION_\nKonstruksjon og utvikling\n_START_PARAGRAPH_\nCurtiss kombinerte de beste egenskaper i modell J og modell N skoleflyet bygget for United States Army og United States Navy og begynte \xc3\xa5 bygge JN eller \xc2\xabJenny\xc2\xbb (navnet var en sammenfatning av J og N) i 1915. Curtiss bygde bare et begrenset antall av JN-1 og JN-2. St\xc3\xb8rsteparten som ble bygget var JN-3 og JN-4, noen ble bygget av Sopwith Aviation Company._NEWLINE_JN-2 var en dobbeltekker med like lange vinger. Balanseroret ble kontrollert av en stikke, betjent fra bakre sittebr\xc3\xb8nn Den hadde d\xc3\xa5rlige klatreegenskaper p\xc3\xa5 grunn av sin h\xc3\xb8ye vekt. Den forbedrede  JN-3 hadde ulik lengde p\xc3\xa5 vingeparene med balanseror bare p\xc3\xa5 \xc3\xb8verste vingepar, kontrollert av en stikke. I tillegg pedaler for kontroll av rorene._NEWLINE_De f\xc3\xb8rste \xc3\xa5tte JN-2 gikk i juli 1915 til U.S. Signal Corps stasjoner i San Diego. Skvadronen ble overf\xc3\xb8rt til Fort Sill. Oklahoma i august for \xc3\xa5 samarbeide med Field Artillery School. Her havarerte en JN-2 som resulterte i d\xc3\xb8dsfall. Flygerne i skvadronen beklaget seg over JN-2 som de mente var usikker p\xc3\xa5 grunn av lav motorytelse, tvilsom konstruksjon, d\xc3\xa5rlig stabilitet og altfor sensitive ror. De overordnede var uenig inntil det andre JN-2 havarerte tidlig i september, noe som f\xc3\xb8rte til at de andre seks JN-2 ble satt p\xc3\xa5 bakken frem til midten av oktober. Da to nye JN-3 ankom, ble de andre oppgradert i henhold til den nye design. I mars 1916 ble disse \xc3\xa5tte JN-3 sendt til Mexico som observasjonsfly for \xc3\xa5 bist\xc3\xa5 oppr\xc3\xb8rsgeneralen Pancho Villa under den mexikanske revolusjonen i 1916\xe2\x80\x931917._NEWLINE_Eitter vellykket bruk av JN-3 bygde Curtiss en forbedret utgave, kjent som  JN-4. Det resulterte I en ordre b\xc3\xa5de fra b\xc3\xa5de US Army Air Force og US Navy samt Royal Flying Corps for et skolefly for Canada i desember 1918.... Den canadiske versjon var JN-4 (Canadian), ogs\xc3\xa5 kjent som "Canuck", den hadde mindre avvik fra den amerikanske versjonen, inklusive et lettere skrog, balanseror p\xc3\xa5 begge vinger, st\xc3\xb8rre og mer avrundet ror og anneledes utformede vinger og h\xc3\xb8yderor .\n_START_SECTION_\nOperasjonell historie\n_START_PARAGRAPH_\nCurtiss JN-4 er muligens USAs mest ber\xc3\xb8mte fly fra F\xc3\xb8rste verdenskrig. Det var i utstrakt bruk under F\xc3\xb8rste verdenskrig som skolefly. Det er antatt at 95\xc2\xa0% av alle piloter har fl\xc3\xb8yet en JN-4.  Den amerikanske versjonen ble kalt "Jenny", avledet av den offisielle betegnelsen (JN). Det var en to-seter (eleven i front og instrukt\xc3\xb8r i bakre cockpit), dobbeltdekker med dobbelt kontroll. Den var ideell som piloters f\xc3\xb8rste fly med 90\xc2\xa0hp (67\xc2\xa0kW) Curtiss OX-5 V8-motor og topphastighet p\xc3\xa5 75\xc2\xa0mph (121\xc2\xa0km/t) og en marsjh\xc3\xb8yde p\xc3\xa5 6\xc2\xa0500\xc2\xa0ft (2\xc2\xa0000\xc2\xa0m). Britene brukte JN-4 (Canadian), samme med Avro 504, som deres  prim\xc3\xa6re skolefly. Mange Royal Flying Corps piloter fikk \xc2\xabvingen\xc2\xbb etter oppl\xc3\xa6ring  p\xc3\xa5 JN-4, b\xc3\xa5de i Ontario og senere under vinterlige forhold i Camp Taliaferro, Texas.\n_START_SECTION_\nPrim\xc3\xa6rt skolefly\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om det prim\xc3\xa6rt var bygget som skolefly, ble Jenny  i stor grad modifisert for andre roller. P\xc3\xa5 grunn av sin robuste konstruksjon kunne det lett p\xc3\xa5monteres ski-understell. Den canadiske Jenny ble brukt \xc3\xa5ret rundt, selv under vanskelige v\xc3\xa6rforhold. Det flyttbare turtle-deck bak cockpitene ga muligheter for plass til en b\xc3\xa5re _NEWLINE_eller plass for ytterligere utstyr. Jenny ble dermed det f\xc3\xb8rste ambulansefly. Det forble i denne rolle under krigen og i \xc3\xa5rene etter. De fleste av de  6\xc2\xa0813 Jenny som ble bygget var uten bev\xc3\xa6pning, noen f\xc3\xa5 hadde Maskingev\xc3\xa6r eller kunne frakte bomber. Med plassering begrenset til amerikanske baser, kom ingen i kamp under F\xc3\xb8rste verdenskrig._NEWLINE_Curtissfabriken i Buffalo New York var den st\xc3\xb8rste av sitt slag i verden, men p\xc3\xa5 grunn av stor ettersp\xc3\xb8rsel fra november 1917 til januar 1919, ble seks andre fabrikker involvert i produksjon av den siste modellen, JN-4D. Bygging av fly fra reservedeler fortsatte sporadisk frem til 1927, og de fleste av de siste orderne var for det sivile markedet i Canada og USA._NEWLINE_Som  JN-4H varianten av den mest-produserte JN-4 ble de siste bygde JN-6 utstyrt med en Wright Aeronautical lisensbyget 150 H/k Hispano-Suiza 8 V-8 motor, f\xc3\xb8rst bestilt i 1918 for the US Navy. En sj\xc3\xb8flyversjon ble byget for Marinen. Denne fikk betegnelsen N-9. Jenny forble i tjeneste hos US Army frem til 1927.\n_START_SECTION_\nEtterkrigsbruk\n_START_PARAGRAPH_\nEtter krigen be tusenvis solgt p\xc3\xa5 det sivile marked, inkluvise en til Charles Lindbergh i mai 1923. Han fl\xc3\xb8y sin f\xc3\xb8rste solo med denne. Overskudds US Army ble solgt, noen enda i u\xc3\xa5pnede kasser for s\xc3\xa5 lite som 50 dollar. Markedet \xc2\xabfl\xc3\xb8y over\xc2\xbb. B\xc3\xa5de privat og kommersiell flyving i USA var ikke regulert og piloter fant at Jennys lave hastighet og stabilitet gjorde den ideell for stuntflyving og Luftskrobatikk p\xc3\xa5 flystevner i barnstormingstiden i Mellomkrigstiden sammen med den nesten identiske Standard J, ofte brukt samtidig.  Noen var fortsatt i bruk inn i 1930-tallet._NEWLINE_JN-4 skrog ble brukt til \xc3\xa5 bygge de f\xc3\xb8rste Weaver Aircraft Companys  Waco fly, slike som Waco 6.\n_START_SECTION_\nDet Omvendte Jenny frimerke\n_START_PARAGRAPH_\nDet \xc2\xabOmvente Jenny\xc2\xbb er et 24-cent luftpostfrimerke fra 1918. P\xc3\xa5 grunn av en trykkfeil ble den bl\xc3\xa5 vignetten i midten som viser et US Army Curtiss JN-4HM #38262, landets f\xc3\xb8rste luftpostfly snudd opp-ned p\xc3\xa5 et enkelt ark med 100 frimerker p\xc3\xa5 grunn av en feil fra boktrykkerens side da han opererte en h\xc3\xa5nd-dreven trykkpresse . Han trykte den bl\xc3\xa5 vignetten opp ned etter at den r\xc3\xb8de rammen var blitt trykket p\xc3\xa5 arket. Da denne trykkfeil forekommer p\xc3\xa5 kun et ark, representerer den det mest sjeldne og mest verdifulle frimerke til alle tider. Et enkelt frimerke (ark posisjon 57) ble solgt p\xc3\xa5 auksjon i 2007 for nesten en million dollar'