b'\n_START_ARTICLE_\nBiologiens filosofi\n_START_PARAGRAPH_\nBiologiens filosofi omfatter den grenen av filosofien, spesielt av vitenskapsteorien, som beskjeftiger seg med biologi som fag, men ogs\xc3\xa5 de grenene av filosofien som p\xc3\xa5virkes av funn som er gjort i biologien._NEWLINE_Oversikten som f\xc3\xb8lger, nevner noen av sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5lsstillingene som har blitt diskutert i biologiens filosofi gjennom de siste ti\xc3\xa5r, sortert etter de ber\xc3\xb8rte filosofiske deldisiplinene. (Oversikten gj\xc3\xb8r selvf\xc3\xb8lgelig ikke krav p\xc3\xa5 \xc3\xa5 v\xc3\xa6re utt\xc3\xb8mmende.)\n_START_SECTION_\nVitenskapsteori\n_START_PARAGRAPH_\nEt grunnleggende sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l er om biologi i det hele tatt er en autonom vitenskap, eller om den kan reduseres til fysikk og kjemi. Alle oppdagelser man gj\xc3\xb8r i biologien, m\xc3\xa5 utvilsomt v\xc3\xa6re forenlige med fysikkens og kjemiens naturlover. Men forenlighet er ikke reduserbarhet. De fleste vitenskapsteoretikere mener i dag at biologiske fenomener er for komplekse til \xc3\xa5 forklares ut ifra fysikken og kjemien alene. Biologiske prosesser omfatter interaksjoner som ikke lar seg beskrive som summen av fysiske prosesser._NEWLINE_Den motsatte siden av det samme sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let er om andre vitenskaper kan reduseres til biologi. Enkelte biologer har antydet at psykologi og samfunnsvitenskapene (sosiologi, antropologi osv.) vil kunne forklares gjennom biologiske prosesser. Men ogs\xc3\xa5 her mener de fleste biologer og filosofer at samfunnets kompleksitet er for h\xc3\xb8y til en slik teorireduksjon. Sosiologiske hendelser bygger p\xc3\xa5 psykologiske tilstander hos akt\xc3\xb8rene, som igjen bygger p\xc3\xa5 biologiske prosesser. Sosiologiske og psykologiske oppdagelser m\xc3\xa5 derfor v\xc3\xa6re forenlige med biologiske s\xc3\xa5danne, men de lar seg ikke beskrive som summen av biologiske prosesser alene._NEWLINE_Behovet for \xc3\xa5 likestille biologien med fysikken, som p\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5ter er vitenskapsteoretikernes paradevitenskap, har f\xc3\xb8rt til at noen paralleller har blitt trukket for langt. Mesteparten av fysikken h\xc3\xb8rer til de nomotetiske vitenskapene, som leter etter regelmessigheter i naturen og oppdager naturlover. Biologien er imidlertid kjennetegnet av at idiografisk vitenskap (beskrivelsen og forklaringen av unike fenomener) har en mye st\xc3\xb8rre plass. Beskrivelser av arter, oppn\xc3\xb8stingen av n\xc3\xa6ringsnett, oppdagelsen av DNA-koden og rekonstruksjonen av organismenes stamtre er f.eks. viktige vitenskapelige aktiviteter i biologien, men de er ikke nomotetiske. DNA-koden kunne ha v\xc3\xa6rt annerledes uten at dette hadde kommet i konflikt med noen biologiske naturlover; organismenes stamtre kunne ha sett annerledes ut, og er et resultat ikke bare av lovmessigheter, men ogs\xc3\xa5 av tilfeldigheter. Disse biologiske disiplinene ligner alts\xc3\xa5 mer p\xc3\xa5 historiske fag (historie, arkeologi, geologi m.fl.) enn p\xc3\xa5 fysikk: De handler om \xc3\xa5 rekonstruere hvordan en hendelse i fortiden har g\xc3\xa5tt for seg, ikke om \xc3\xa5 avlede lovmessigheter. (Ogs\xc3\xa5 fysikken omfatter imidlertid idiografiske disipliner: Astrofysikk er idiografisk i den grad den rekonstruerer hendelsesforl\xc3\xb8pet av f.eks. big bang eller dannelsen av solsystemet v\xc3\xa5rt.)_NEWLINE_Samtidig er det ikke omstridt at visse deler av biologien er nomotetiske: Den komparative biologien har avdekket mange klare sammenhenger p\xc3\xa5 tvers av arter. Eksempler er forholdet mellom klima og kroppsst\xc3\xb8rrelse (Bergmanns regel m.fl.), mellom populasjonsst\xc3\xb8rrelse og gendrift (demografisk stokastisitet) og s\xc3\xa5 videre. Disse lovmessighetene betegnes gjerne som \xc2\xabregler\xc2\xbb, ikke som \xc2\xablover\xc2\xbb. Til forskjell fra fysiske lover er biologiske lovmessigheter gjerne av statistisk art, slik at enkelte arter som ikke \xc2\xabf\xc3\xb8lger regelen\xc2\xbb, ikke er uvanlige. Dette har f\xc3\xb8rt til debatten om det i det hele tatt fins biologiske naturlover \xe2\x80\x93 i den forstand at ett moteksempel ville v\xc3\xa6re nok for \xc3\xa5 motbevise loven (jf. falsifiserbarhet). Mange vitenskapsfilosofer anser imidlertid naturlig seleksjon som en fullgod naturlov p\xc3\xa5 linje med fysikkens og kjemiens naturlover. Man antar alts\xc3\xa5 at eventuelle ukjente livsformer (p\xc3\xa5 andre steder i universet, eller til andre tider, eller basert p\xc3\xa5 andre kjemiske forbindelser enn p\xc3\xa5 jorden) vil gjennomg\xc3\xa5 evolusjon ved naturlig seleksjon._NEWLINE_I deler av biologien har dessuten overenskomster en stor betydning: Systematikken og fylogenetikken benytter seg av b\xc3\xa5de nomotetisk vitenskap (f.eks. molekyl\xc3\xa6re klokker), idiografisk vitenskap (rekonstruksjon av slektskapsforhold) og overenskomster (klassifikasjon, kategorisering og nomenklatur). Overenskomster er n\xc3\xb8dvendigvis skj\xc3\xb8nnsbaserte og ikke testbare. Dermed er de ikke vitenskap, men kan likevel v\xc3\xa6re en forutsetning for vitenskapelige aktiviteter. Mange opphetede debatter i systematiske fagtidsskrifter hadde sitt utspring i at debattantene ikke evnet \xc3\xa5 skille mellom nomotetisk vitenskap, idiografisk vitenskap og skj\xc3\xb8nnsbaserte overenskomster. Hva som er menneskets s\xc3\xb8stergruppe (bare sjimpansene, eller b\xc3\xa5de sjimpansen og gorillaen) er f.eks. et vitenskapelig sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l (et idiografisk s\xc3\xa5dant). Om mennesket \xc2\xabbare\xc2\xbb fortjener sin egen \xc2\xabslekt\xc2\xbb eller sin egen \xc2\xabunderfamilie\xc2\xbb eller s\xc3\xa5gar \xc2\xabfamilie\xc2\xbb i systematikken, er derimot en noks\xc3\xa5 vilk\xc3\xa5rlig overenskomst.\n_START_SECTION_\nErkjennelsesteori\n_START_PARAGRAPH_\nErkjennelsesteori (epistemologi) er et av omr\xc3\xa5dene, der det ikke bare er filosofer som analyserer biologien, men der biologien har p\xc3\xa5virket filosofien. Den evolusjon\xc3\xa6re erkjennelsesteorien hevder nemlig at menneskelig erkjennelse ikke er \xc2\xabupartisk\xc2\xbb, men p\xc3\xa5virket av v\xc3\xa5r evolusjon\xc3\xa6re fortid: Det har v\xc3\xa6rt en overlevelsesfordel \xc3\xa5 oppdage visse farer (f.eks. matmangel) eller begripe bestemte situasjoner (f.eks. sosiale rollefordelinger), mens vi ikke er like flinke til \xc3\xa5 gjennomskue andre situasjoner, som ikke har oppst\xc3\xa5tt i v\xc3\xa5r fortid (f.eks. makro\xc3\xb8konomi). Dette betyr p\xc3\xa5 den ene siden at v\xc3\xa5re sanser forteller oss noe sant og vesentlig om verden (noe som gir st\xc3\xb8tte til realisme vs. subjektivisme), men p\xc3\xa5 den andre siden at v\xc3\xa5re sanser og intuisjoner kan bedra oss i visse sammenhenger og ikke alltid \xc2\xabforteller hele sannheten\xc2\xbb (noe som gir st\xc3\xb8tte til kritisk realisme vs. naiv realisme)._NEWLINE_Et erkjennelsesteoretisk problem som ligner p\xc3\xa5 fysikkens uskarphetsrelasjon, er at organismene biologer forsker p\xc3\xa5, p\xc3\xa5virkes av selve forskningen. Eksempler er at eksperimenter gjort in vitro (\xc2\xabi\xc2\xa0reagensglasset\xc2\xbb) ikke trenger \xc3\xa5 gi de samme resultatene man hadde f\xc3\xa5tt in vivo (\xc2\xabi\xc2\xa0livet\xc2\xbb); likes\xc3\xa5 m\xc3\xa5 man fange og merke dyr hvis man vil estimere deres overlevelse, men b\xc3\xa5de fangingen og merkene kan p\xc3\xa5virke overlevelsen til dyrene._NEWLINE_Et erkjennelsesteoretisk problem som har hemmet (og tildels fremdeles hemmer) systematikken og forst\xc3\xa5elsen av evolusjon, er antroposentrisme, dvs. menneskesentrert tenkning. Systematikken har i lang tid gruppert organismer i st\xc3\xb8rre grad etter hvor mye de ligner p\xc3\xa5 oss mennesker, enn i hvor stor grad de er beslektet med hverandre. N\xc3\xa5r taksonomer f.eks. sammenfattet str\xc3\xa5lefinnefisker, kvastfinnefisker og lungefisker som beinfisker, definerte de en kunstig gruppe. Selv om en lungefisk ligner mer p\xc3\xa5 en torsk enn p\xc3\xa5 oss (i\xc2\xa0hvert fall i v\xc3\xa5re \xc3\xb8yne \xe2\x80\x93 men kanskje ikke i lungefiskens), er den n\xc3\xa6rmere beslektet med oss enn med torsken. Relatert til dette taksonomiske problemet er ogs\xc3\xa5 forestillingen om at mennesket er kronen p\xc3\xa5 skaperverket, som bygger p\xc3\xa5 den foreldete tanken om at evolusjon er ensbetydende med fremskritt. Selv om denne forestillingen er mest utbredt blant biologiske lekfolk, har den iblant ogs\xc3\xa5 sivet inn i faglitteraturen.\n_START_SECTION_\nEtikk\n_START_PARAGRAPH_\nBiologien har, som vitenskapen om livet, mange spesielle utfordringer n\xc3\xa5r det gjelder fagets forskningsetikk. I\xc2\xa0tillegg til de vanlige etiske kravene til all vitenskap (redelighet, objektivitet, \xc3\xa5penhet osv.) stilles det spesielle krav til forskning p\xc3\xa5 levende organismer. Mange historiske dyrefors\xc3\xb8k, som har gitt verdifulle innsikter i f.eks. fysiologi, ville i dag ikke v\xc3\xa6re gjennomf\xc3\xb8rbare fordi fors\xc3\xb8ksdyrene ble utsatt for lidelser som mange oppfatter som uetiske. Selv om de etiske kravene til bruk av fors\xc3\xb8ksdyr har blitt strengere og n\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 reguleres ved lov i mange land, er det ingen enkle og allment aksepterte grenser for akseptable vs. uakseptable dyrefors\xc3\xb8k. Dyreetikk er derfor et felt som fremdeles debatteres aktivt._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 milj\xc3\xb8etikken har betydning for biologien, siden biologer er viktige premissleverand\xc3\xb8rer for vurderinger av milj\xc3\xb8tilstanden. Selve begrepet \xc3\xb8kologi illustrerer forventningen til biologer p\xc3\xa5 det milj\xc3\xb8etiske feltet: For biologer er \xc3\xb8kologi den grenen av faget som forsker p\xc3\xa5 interaksjoner mellom organismer og milj\xc3\xb8et (inkludert andre organismer). \xc3\x98kologi i denne forstand er en vitenskap og rent deskriptiv. For mange lekfolk inneb\xc3\xa6rer \xc2\xab\xc3\xb8kologi\xc2\xbb derimot en normativ komponent, alts\xc3\xa5 hvordan vi som mennesker b\xc3\xb8r behandle milj\xc3\xb8et. Adjektivet \xc2\xab\xc3\xb8kologisk\xc2\xbb brukes s\xc3\xa5ledes ofte synonymt med \xc2\xabb\xc3\xa6rekraftig\xc2\xbb eller \xc2\xabmilj\xc3\xb8vennlig\xc2\xbb (f.eks. \xc3\xb8kologisk jordbruk). Bio-\xc3\xb8kologiske resultater er ikke i seg selv normative, dvs. funn om hvordan milj\xc3\xb8et er (eller hvordan milj\xc3\xb8et var f\xc3\xb8r menneskelige inngrep) forteller i seg selv ikke hvordan milj\xc3\xb8et b\xc3\xb8r v\xc3\xa6re (eller om et gitt menneskelig inngrep er moralsk \xc2\xabgodt\xc2\xbb eller \xc2\xabforkastelig\xc2\xbb). Likevel utgj\xc3\xb8r slike slike (bio-)\xc3\xb8kologiske resultater grunnlaget for milj\xc3\xb8etikken, som er en tverrvitenskapelig gren mellom \xc3\xb8kologi, etikk, beslutningsteori og samfunnsvitenskap._NEWLINE_Etikken som filosofisk disiplin har i sin tur ogs\xc3\xa5 blitt p\xc3\xa5virket av evolusjonsbiologien. Evolusjonsteorien har f\xc3\xb8rt til erkjennelsen av at det menneskelige sinn ikke er en \xc2\xabubeskrevet tavle\xc2\xbb (tabula rasa), men er formet av v\xc3\xa5r arts evolusjon\xc3\xa6re forhistorie (jf. evolusjonspsykologi). Dette inneb\xc3\xa6rer ogs\xc3\xa5 at v\xc3\xa5re normative forestillinger ikke oppst\xc3\xa5r i et tomrom, som hver kultur fyller med sine egne verdier, men at en del verdier faktisk er universelt menneskelige. Vitenskapen som forsker p\xc3\xa5 disse verdiene, heter evolusjon\xc3\xa6r etikk. De fleste filosofer er enige om at evolusjon\xc3\xa6r etikk h\xc3\xb8rer inn under den deskriptive etikken, ikke den normative. If\xc3\xb8lge dette synet kan evolusjon\xc3\xa6re etikere alts\xc3\xa5 forklare hvorfor visse verdier er veldig utbredt, hvilke verdier dette er, og hvorfor andre verdier varierer mellom kulturer. Evolusjon\xc3\xa6r etikk kan derimot ikke avgj\xc3\xb8re hvilke verdier som er \xc2\xabriktige\xc2\xbb, dvs. hvilke verdier vi b\xc3\xb8r ha. I\xc2\xa0motsetning til danne oppfatningen fantes det ogs\xc3\xa5 flere historiske fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 avlede en normativ etikk fra biologiske ideer (f.eks. \xc2\xabsosialdarwinisme\xc2\xbb), men disse har i dag ytterst f\xc3\xa5 tilhengere blant biologer og filosofer.'