b'\n_START_ARTICLE_\nFemte Laterankonsil\n_START_PARAGRAPH_\nFemte Laterankonsil (Det 18. \xc3\xb8kumeniske konsil) var et katolsk kirkem\xc3\xb8te som fant sted i Lateranet i Roma i perioden 3. mai 1512 \xe2\x80\x93 16. mars 1517. Det var det siste konsil f\xc3\xb8r reformasjonen._NEWLINE_Da pave Julius II ble valgt til pave i 1503, lovet han \xc3\xa5 avholde et \xc3\xb8kumenisk konsil, men det tok ham lang tid \xc3\xa5 innkalle til det, idet han hadde travelt med \xc3\xa5 f\xc3\xb8re kriger for \xc3\xa5 samle den italienske halv\xc3\xb8y. P\xc3\xa5 to synoder i Frankrike var stemning for \xc3\xa5 avholde et kirkem\xc3\xb8te, som utenom Julius ble igangsatt i Pisa i 1511. _NEWLINE_\xc3\x85ret etter \xc3\xa5pnet Julius s\xc3\xa5 Laterankonsilet, hvor den s\xc3\xa5kalte konsiliarismen ble diskutert. Konsiliarismen var et ledd i de fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 indre reformasjon av den katolske kirke som hasde v\xc3\xa6rt underveis i det seneste \xc3\xa5rhundrer. Julius var tilhenger av papalismen, som konsentrerte makten hos paven, og hans synspunkt endte med \xc3\xa5 seire, skj\xc3\xb8nt Julius ikke selv opplevde dette, idet han d\xc3\xb8de i 1513. _NEWLINE_Hans etterf\xc3\xb8lger, pave Leo X, var heller ikke s\xc3\xa5 opptatt av om \xc3\xa5 reformere kirken og satte liten kraft bak beslutningene, og konsilets utfall kan ha v\xc3\xa6rt en av flere \xc3\xa5rsaker til at reformasjonen som gikk i gang i Wittenberg samme \xc3\xa5r som kondilet sluttet i Roma, fikk medvind.'