b'\n_START_ARTICLE_\nMatthew Tindal\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nMatthew Tindal studerte rettsvitenskap ved Lincoln College, University of Oxford, fra rundt 1673 til han ble uteksaminert i 1685. Samme \xc3\xa5r konverterte han til katolisismen og vant med det den katolske kong Jakob II av Englands gunst og en \xc3\xa5rspensjon. Etter den \xc3\xa6rerike revolusjon i 1688, som f\xc3\xb8rte til at den protestantiske kong Vilhelm III av England kom p\xc3\xa5 tronen, konverterte Tindal tilbake til den anglikanske kirka; han var da blitt overbevist om \xc2\xabpapismens absurditet\xc2\xbb. Han startet n\xc3\xa5 \xc3\xa5 utbre et deistisk tankegods.  _NEWLINE_I 1697 skrev han et forsvar for toleranse og individets frihet, men ville ikke strekke det s\xc3\xa5 langt at retten gjaldt for ateister. I boka Rights of the Christian Church asserted against Romish and all other Priests who Claim an Independent Power over It (1706) betrakter Tindal Bibelen som et naturreligi\xc3\xb8st dokument og framholder at staten har overherred\xc3\xb8mme over kirka. De geistlige gikk til frontalangrep p\xc3\xa5 b\xc3\xa5de boka og forfatterens karakter, og det gikk s\xc3\xa5 langt at Underhuset i 1710 vedtok offentlig brenning av boka. _NEWLINE_Hovedverket, Christianity as old as the creation, or the Gospel a republication of the religion of nature (1730), gav han ut anonymt, og unngikk med det \xc3\xa5 bli forfulgt. Boka ble trykt i fire opplag og fikk stor oppmerksomhet over hele Europa. Ogs\xc3\xa5 denne gang m\xc3\xb8tte presteskapet boka med stor uvilje, og anklaget Tindal for \xc3\xa5 undergrave religionen. Tindal svarte med et opprop der han oppfordret Londons befolkning om \xc3\xa5 bruke sin egen fornuft i religi\xc3\xb8se sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l. Han skrev et manuskript med tilsvar til rundt 150 av sine kritikere, men d\xc3\xb8de f\xc3\xb8r det ble publisert. Biskopen av London s\xc3\xb8rget for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 manuskriptet destruert, og forhindret med det en utgivelse.'