b"\n_START_ARTICLE_\nSalvian\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nSalvian ble utdannet ved skolen i Trier og ble sannsynligvis oppdratt som kristen. Hans verker viser at han hadde studert romersk rett og han var sannsynligvis av noks\xc3\xa5 h\xc3\xb8y byrd. Han var i hvert fall kristen da han giftet seg med Palladia, en datter av de hedenske foreldrene Hypatius og Quieta. Han tok med seg sin kone og flyttet til et kloster langt vekk, muligens Lerinsklosteret som var grunnlagt av St Honoratus. I syv \xc3\xa5r var det ingen kontakt mellom Salvian og svigerforeldrene, men etter at Hypatius ble kristen skrev Salvian et r\xc3\xb8rende brev til ham og ba om \xc3\xa5 gjenoppta kontakten. Hele brevet er en illustrasjon p\xc3\xa5 Salvians beskyldning mot sin samtid om det synet at man mister sine f\xc3\xb8lelser n\xc3\xa5r man blir munk._NEWLINE_I Lerinsklosteret har Salvian sannsynligvis blitt kjent med sin tids ledende geistlige i regionen, Honoratius, som var abbed ved klosteret og senere erkebiskop av Arles (427-429), Hilarius av Arles og Eucherius av Lyon._NEWLINE_Hvis dateringen av Hilarius\xe2\x80\x99 skrift \xc2\xabVita Honorati\xc2\xbb (en hagiografi om Honoratius) er riktig (til \xc3\xa5r 430), s\xc3\xa5 har Salvian p\xc3\xa5 dette tidspunkt forlatt Lyon og virket som prest i Marseille hvor han tilbrakte siste del av livet sitt.\n_START_SECTION_\nSkrifter\n_START_PARAGRAPH_\nTo av Salvians skrifter er bevart for ettertiden. Det er \xc2\xabAd ecclesiam\xc2\xbb og \xc2\xabDe gubernatione Dei\xc2\xbb, i tillegg til ni brev eller epistler. Flere skrifter som blant annet nevnes av biografen Gennadius av Massilia, er tapt. Dette gjelder et dikt (\xc2\xabIn morem Graecorum\xc2\xbb) og noen homilieb\xc3\xb8ker.\n_START_SECTION_\nUtgivelser\n_START_PARAGRAPH_\nAd ecclesiam ble f\xc3\xb8rste gang utgitt i Sichard's Antidoton (Basel, 1528). De gubernatione ble utgitt av Brassican (Basel, 1530). De to b\xc3\xb8kene ble utgitt sammen i ett bind i Paris i 1575. Pithoeus supplerte med Variae Lectiones og syv av hans brev (Paris, 1580). De er ogs\xc3\xa5 gjengitt av Ritterhusius (Altorf, 1611), og Baluze (Paris, 1663\xe2\x80\x931669)._NEWLINE_Flere andre utgivelser kom fra 16. til 18. \xc3\x85rhundre. De vesentligste er Karl Felix Halm (Berlin, 1877) og F. Pauly (Wien, 1883)."