b"\n_START_ARTICLE_\n\xc2\xabFram\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nSkrogets form\n_START_PARAGRAPH_\nSkip som hadde seilt i polartraktene f\xc3\xb8r \xc2\xabFram\xc2\xbb, ble ofte istykkerskrudd av isen. St\xc3\xb8rre skip var gjerne loddrette i sidene og flate i bunnen. I skruis ble sidene klemt inn s\xc3\xa5 skipet ble presset ned i isen. Konstruksjonen ble ogs\xc3\xa5 knust og skipet tok inn vann og sank. Nansens id\xc3\xa9 for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 dette var \xc3\xa5 gi skroget en form slik at skipet ville bli trykket opp over isen n\xc3\xa5r det ble utsatt for skruing. Dette tenkte han kunne oppn\xc3\xa5s ved \xc3\xa5 gi skroget skr\xc3\xa5 skutesider og v-bunn som p\xc3\xa5 en lossk\xc3\xb8yte. Det var kjent at mindre sk\xc3\xb8yter ble skrudd opp av isen, men at de gjerne fikk alvorlig skade da de ikke var sterke nok._NEWLINE_Med lossk\xc3\xb8yte som forbilde var det da naturlig \xc3\xa5 henvende seg til Colin Archer med sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om denne formen ogs\xc3\xa5 kunne brukes p\xc3\xa5 en s\xc3\xa5 stor b\xc3\xa5t som trengtes til hans ekspedisjon og om det kunne bygges sterkt nok. Archer mente det, med litt justeringer, bl.a at bunnen ble avrundet uten vertikale kj\xc3\xb8lbord eller utvendig kj\xc3\xb8l slik at isen ikke kunne f\xc3\xa5 tak eller knuse noe der. Formen er ogs\xc3\xa5 blitt beskrevet som en avsk\xc3\xa5ret kokosn\xc3\xb8tt.\n_START_SECTION_\nKonstruksjon\n_START_PARAGRAPH_\nSkroget ble laget usedvanlig sterkt for \xc3\xa5 kunne motst\xc3\xa5 ispresset. Spantene var grove. Huden var i 3 lag; 3\xe2\x80\x9d eik + 4\xe2\x80\x9d eik + 6\xe2\x80\x9d greenheart ytterst som ishud. Eika som ble brukt var italiensk, lagret i 30 \xc3\xa5r ved marinens verft i Horten. Huden ble s\xc3\xa5ledes 330 mm tykk. I tillegg var det 4\xe2\x80\x9d garnering (bordganger p\xc3\xa5 innsiden av spantene) og innvendig var skipet stivet opp med kraftige bjelker i d\xc3\xb8rken festet med kn\xc3\xa6r til skroget og i tillegg mange innvendige skr\xc3\xa5stivere. Ror og propell ble ogs\xc3\xa5 bygget slik at de kunne trekkes opp i skroget for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 skade. Turene i isen viste at konstruksjonen fungerte. Skipet ble skrudd opp og den tok ikke skade. Selv etter andre tur var det ikke n\xc3\xb8dvendig med reparasjoner p\xc3\xa5 skroget.\n_START_SECTION_\nOver Polhavet\n_START_PARAGRAPH_\nVed \xc3\xa5 finne drivved av sibirske treslag ved Svalbard trodde Nansen at det kunne bety at det fantes en havsstr\xc3\xb8m under isdekket. _NEWLINE_I 1893 seilte \xc2\xabFram\xc2\xbb fra Vard\xc3\xb8, s\xc3\xb8r om Novaja Semlja, langs nordkysten av Sibir til 133\xc2\xb0 37' grader \xc3\xb8st der \xc2\xabFram\xc2\xbb fr\xc3\xb8s fast i isen og drev med isen over Polhavet i tre \xc3\xa5r. _NEWLINE_Nansen hadde valgt Otto Sverdrup til kaptein om bord. \xc3\x98vrige ekspedisjonsdeltakere var Sigurd Scott Hansen, geofysisk observat\xc3\xb8r; Henrik Greve Blessing, lege; Theodor Claudius Jacobsen, styrmann; Anton Amundsen, f\xc3\xb8rstemaskinist; Adolf Juell, stuert; Lars Pettersen, annenmaskinist; Hjalmar Johansen, fyrb\xc3\xb8ter og meteorologiassistent; Peder Leonard Hendriksen, altmuligmann; Bernhard Nordahl, elektriker og meteorologiassistent; Ivar Otto Irgens Mogstad, altmuligmann; og Bernt Bentsen, altmuligmann. Ekspedisjonen foretok en rekke vitenskapelige m\xc3\xa5linger innen meteorologi, magnetisme, oseanografi og astronomi._NEWLINE_Etter to overvintringer i \xc2\xabFram\xc2\xbb forlot Nansen og Hjalmar Johansen 14. mars 1895 skipet for \xc3\xa5 g\xc3\xa5 mot Nordpolen p\xc3\xa5 ski og med hundespann. 7. april snudde de p\xc3\xa5 86\xc2\xb0 14' nordlig bredde, da de fant ut at de ikke ville rekke \xc3\xa5 g\xc3\xa5 til Nordpolen og tilbake i l\xc3\xb8pet av den korte arktiske sommeren. 86\xc2\xb0 14' var Nansens egen m\xc3\xa5ling, senere er dette korrigert til 86\xc2\xb0 04'. Det var uansett det nordligste punkt det var registrert noe menneske hadde v\xc3\xa6rt. Tilbaketuren ble ogs\xc3\xa5 sv\xc3\xa6rt strabisi\xc3\xb8s, og Nansen og Johansen overvintret i et selvbygd vinterkvarter p\xc3\xa5 Frans Josefs land. Sommeren 1896 m\xc3\xb8tte de en britisk ekspedisjon som de kunne f\xc3\xb8lge til Nord-Norge, dit \xc2\xabFram\xc2\xbb ogs\xc3\xa5 kom._NEWLINE_Etter at Nansen forlot \xc2\xabFram\xc2\xbb overtok Sverdrup som leder av resten av ekspedisjonen. Etter at \xc2\xabFram\xc2\xbb hadde kommet l\xc3\xb8s fra isen i 1896 traff Sverdrup ingeni\xc3\xb8r Andr\xc3\xa9e som hadde bestemt seg for \xc3\xa5 utsette sin ballongekspedisjon til p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r. Dette m\xc3\xb8tet fant sted p\xc3\xa5 Dansk\xc3\xb8ya p\xc3\xa5 Svalbard._NEWLINE_Natt til 20. august 1896 ankom \xc2\xabFram\xc2\xbb til Skjerv\xc3\xb8y og innledet med det en triumfferd langs kysten til Kristiania. F\xc3\xb8rst gikk ferden til Troms\xc3\xb8 der Sverdrup og hans menn ble gjenforent med Fridtjof Nansen og Hjalmar Johansen som hadde ankommet til Vard\xc3\xb8 \xc3\xa9n uke tidligere.\n_START_SECTION_\nSverdrups kartlegging\n_START_PARAGRAPH_\nI 1898 ledet Otto Sverdrup en forskerekspedisjon til de arktiske \xc3\xb8yene nord for Canada. \xc2\xabFram\xc2\xbb ble bygget om en tid f\xc3\xb8r denne reisen for \xc3\xa5 \xc3\xb8ke fribordet. Skuta ble blant annet forandret med et spardekk over det lave hoveddekket med plass til flere lugarer, verkstedrom med mer._NEWLINE_\xc2\xabFram\xc2\xbb forlot havn 24. juni 1898 med 17 menn ombord. De satte ut for \xc3\xa5 kartlegge \xc3\xb8yene og unders\xc3\xb8ke flora, fauna, geologi og sj\xc3\xb8dyp. Om bord p\xc3\xa5 \xc2\xabFram\xc2\xbb hadde Sverdrup med seg fem vitenskapsmenn og et mannskap p\xc3\xa5 ti. Vitenskapsmennene var Gunnar Isachsen, kartograf; Per Schei, geolog; Herman Georg Simmons, svensk botaniker; Edvard Bay, dansk zoolog og Johan Svendsen, lege. Harpun\xc3\xa9r Peder Leonard Hendriksen deltok slik som p\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rste \xc2\xabFram\xc2\xbb-ferden. Besetningen besto ellers av ekspedisjonens nestkommanderende Victor Baumann, styrmann Oluf Raanes, maskinist Karl Olsen, kokken Adolf Henrik Lindstr\xc3\xb8m, Jacob N\xc3\xb8dtvedt, Rudolf Stolz, Ove Braskerud, Ivar Fosheim og Sverre Hassel som senere deltok p\xc3\xa5 Roald Amundsens Sydpolekspedisjon. Svendsen og Braskerud d\xc3\xb8de p\xc3\xa5 ferden._NEWLINE_Ekspedisjonene videreutforsket Ellesmere\xc3\xb8ya og utforsket og satte navn p\xc3\xa5 Ellef Ringnes' \xc3\xb8y, Amund Ringnes' \xc3\xb8y og Axel Heibergs land vest for Ellesmere\xc3\xb8ya. \xc3\x98yene ble navngitt etter de tre som bidro med \xc3\xb8konomisk st\xc3\xb8tte til ekspedisjonen. Et felles navn for disse \xc3\xb8yene er Sverdrup\xc3\xb8yene. _NEWLINE_Ekspedisjonen kartla et omr\xc3\xa5de p\xc3\xa5 cirka 150\xc2\xa0000 km\xc2\xb2 av det som i dag er territoriet Nunavut i det arktiske Canada. _NEWLINE_Sverdrup hadde planlagt tre overvintringer, men isforholdene gjorde det umulig \xc3\xa5 komme ut i \xc3\xa5pent farvann i 1901, ekspedisjonen varte derfor til 1902.\n_START_SECTION_\nKampen om Sydpolen\n_START_PARAGRAPH_\nRoald Amundsen fikk l\xc3\xa5ne \xc2\xabFram\xc2\xbb av Fridtjof Nansen og brukte skipet p\xc3\xa5 sin reise til Antarktis, den f\xc3\xb8rste ekspedisjonen som n\xc3\xa5dde det geografiske sydpolpunktet. I \xc3\xa5rene 1910 til 1913 reiste Amundsen med \xc2\xabFram\xc2\xbb til Hvalbukta der han f\xc3\xb8rte hunder og utstyr i land og satte opp sitt vinterkvarter. Derfra dro han med hundesleder fra sin base Framheim mot Sydpolen hvor han ankom 14. desember 1911, 34 dager f\xc3\xb8r sin rival Robert Falcon Scott fra den britiske Terra Nova-ekspedisjonen, i det som har blitt kalt \xc2\xabkappl\xc3\xb8pet om Sydpolen\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nBevaring\n_START_PARAGRAPH_\nI 1925 ble det p\xc3\xa5 initiativ av Otto Sverdrup nedsatt en komit\xc3\xa9 til bevaring av Fram, og ved konsul og hvalfangstreder Lars Christensens hjelp ble skuta restaurert ved Framn\xc3\xa6s Mekaniske V\xc3\xa6rksted 1929\xe2\x80\x9330. I 1931 ble den av Forsvarsdepartementet overdratt en privat komit\xc3\xa9 med det form\xc3\xa5l \xc3\xa5 f\xc3\xa5 skuta bevart i et museum. For innsamlede midler ble det reist et hus, Frammuseet, som ble \xc3\xa5pnet i 1936 p\xc3\xa5 Bygd\xc3\xb8ynes i Oslo. Her oppbevares Fram, og malerier, byster og statuer av v\xc3\xa5re polarforskere, samt store samlinger av ekspedisjonsutstyr fra de tre ekspedisjonene."