b'\n_START_ARTICLE_\nAram Khatsjaturjan\n_START_SECTION_\nStavem\xc3\xa5te\n_START_PARAGRAPH_\nDen norske varianten Khatsjaturjan baserer seg p\xc3\xa5 den kyrilliske transkripsjonen av det armenske navnet. P\xc3\xa5 engelsk transkriberes det Khachaturian eller Khachaturyan, p\xc3\xa5 tysk Chatschaturjan. I vitenskapelige artikler og databaser brukes av og til Ha\xc4\x8daturjan eller Cha\xc4\x8daturjan.\n_START_SECTION_\nOppvekst\n_START_PARAGRAPH_\nAram Khatsjaturjan ble f\xc3\xb8dt i Tbilisi i Georgia. Foreldrene var armenere og hadde flyttet til byen p\xc3\xa5 leting etter arbeid. Det lyktes Arams far, Jegija, \xc3\xa5 f\xc3\xa5 arbeid som bokbinder. Hans tidlige interesse for musikk ble lagt merke til av foreldrene, men den beskjedne familie\xc3\xb8konomien tillot ikke musikkundervisning. Men da et gammelt piano ble anskaffet, gav det Aram en mulighet til \xc3\xa5 utvikle seine musikalske ferdigheter.\n_START_SECTION_\nSkole og studier\n_START_PARAGRAPH_\nGjennom skolegang kom Khatsjaturjan i kontakt med forskjellige musikkaktiviteter. P\xc3\xa5 kostskole l\xc3\xa6rte han seg \xc3\xa5 lese noter og p\xc3\xa5 handelsskolen spilte han horn i studentkorpset. Likevel s\xc3\xb8kte han seg til biologistudiet ved universitetet i Moskva, i tr\xc3\xa5d med foreldrenes \xc3\xb8nsker._NEWLINE_M\xc3\xb8tet med Moskva skulle gi Khatsjaturjan nye og sterke kulturelle impulser. Broren Suren Khatsjaturov var en profilert person innenfor Moskvas teatermilj\xc3\xb8 og tok ham med til pr\xc3\xb8ver og forestillinger. Konserttilbudet var av et annet format enn i Tbilisi, og oppdagelsen av den klassiske musikktradisjonen forbl\xc3\xb8ffet og trollbandt Khatsjaturjan._NEWLINE_I 1922 bestemte han seg for \xc3\xa5 s\xc3\xb8ke opptak ved Gnesin musikkskole. Han kom ikke inn p\xc3\xa5 sitt f\xc3\xb8rste\xc3\xb8nske, klaver, men ble tilbudt en plass i celloklassen til Jevgenija F. Gnesina. Utfra det faktum at Khatsjaturjan ikke hadde formell musikalsk trening, var dette en h\xc3\xb8yst uvanlig avgj\xc3\xb8relse. Han takket ja til plassen og skulle med tiden vise seg \xc3\xa5 bli en habil ut\xc3\xb8ver p\xc3\xa5 instrumentet._NEWLINE_Imidlertid var det kontakten med skolens komposisjonsl\xc3\xa6rer Mikhail Gnesin som skulle bli utslagsgivende for hans karrierevalg. Med sin grunnleggende interesse for \xc3\xa5 eksperimentere og improvisere fikk Khatsjaturjan \xc3\xb8ynene opp for komposisjonsfaget. I 1925 fikk han samtykke til \xc3\xa5 bli overflyttet til Gnesins komposisjonsklasse. Gnesin ble raskt klar over sin elevs iboende kvaliteter og omtalte ham som en \xc2\xabuslepen diamant\xc2\xbb. Han oppmuntret Khatsjaturjans trang til \xc3\xa5 bruke sin kulturelle bakgrunn i komposisjonsarbeidet, og t\xc3\xb8ylet ham samtidig til \xc3\xa5 mestre hevdvunne satsteknikker. Fremgangen var str\xc3\xa5lende. P\xc3\xa5 Gnesins anbefaling s\xc3\xb8kte han og kom inn p\xc3\xa5 komposisjonsstudiet ved konservatoriet i Moskva i 1929. Etter ett \xc3\xa5r kom han inn i Nikolaj Mjaskovskijs komposisjonsklasse. Resultatet av disse studiene ble hans f\xc3\xb8rste symfoni, det f\xc3\xb8rste verk noensinne som kombinerer symfoniske prinsipper med transkaukasisk folkemusikk. Symfonien ble en suksess ved uroppf\xc3\xb8ringen og Khatsjaturjan mottok sitt diplom med \xc3\xa6resbevisning.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nI \xc3\xa5rene som fulgte kom det flere st\xc3\xb8rre verker fra Khatsjaturjans h\xc3\xa5nd som oppn\xc3\xa5dde internasjonal suksess, f\xc3\xb8rst og fremst hans klaverkonsert (1936), fiolinkonsert (1940), balletten Gajan\xc3\xa9 (1942/43), 2. symfoni (1943/44) og cellokonsert (1946). Samtlige verker videref\xc3\xb8rer den folkloristiske linjen fra f\xc3\xb8rste symfoni._NEWLINE_Gradvis ble imidlertid fokus rettet mer mot administrativt arbeide. De sovjetiske makthaveres stadig hardere linje overfor kulturlivet, s\xc3\xa6rlig i \xc3\xa5rene 1946-48, kan ha v\xc3\xa6rt en grunn til det. I mange \xc3\xa5r var Khatsjaturjan formann i den sovjetiske komponistforeningen, noe som medf\xc3\xb8rte mindre tid til komponering. Senere kom han til \xc3\xa5 tilbringe stadig mer tid p\xc3\xa5 reisefot verden rundt for \xc3\xa5 dirigere sine egne verker. Men i denne tiden oppn\xc3\xa5dde han ogs\xc3\xa5 en av sine st\xc3\xb8rste suksesser ved oppf\xc3\xb8ringen av balletten Spartakus (1954). _NEWLINE_I Khatsjaturjans sene verker er det tendenser til et dristigere tonespr\xc3\xa5k, som i klaversonate (1961). Men med sin oppriktige tro p\xc3\xa5  sosialrealismens id\xc3\xa9 vek han aldri langt fra prinsippet om at musikk skal v\xc3\xa6re forankret i det nasjonale og folkelige.'