b"\n_START_ARTICLE_\nTim Hardin\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nDa han var 18 \xc3\xa5r sluttet han p\xc3\xa5 High School og vervet seg til Marinekorpset. Da han etter to \xc3\xa5r ble dimittert, flyttet han i 1961 til New York, hvor han en kort stund gikk p\xc3\xa5 American Academy of Dramatic Arts. Men mye skulking gjorde at han m\xc3\xa5tte slutte her. Han konsentrerte seg da om en musikalsk karriere, og ble en del av milj\xc3\xb8et i Greenwich Village s\xc3\xa6rlig som bluesmusiker.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nHan flyttet til Boston i Massachusetts i 1963 hvor han ble oppdaget av plateprodusenten Erik Jacobsen (som senere produserte for The Lovin' Spoonful), og Jacobsen fikk til et m\xc3\xb8te med Columbia Records.  \xc3\x85ret etter flyttet han tilbake til Greenwich Village for \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re opptak til sin kontrakt med. Columbia var imidlertid ikke forn\xc3\xb8yd, og valgte \xc3\xa5 ikke gi ut dette f\xc3\xb8r i 1969, p\xc3\xa5 albumet Tim Hardin IV. Ogs\xc3\xa5 annet demo-materiale fra perioden 1963/64 ble gitt ut senere p\xc3\xa5 1960-tallet p\xc3\xa5 albumet This Is Tim Hardin, p\xc3\xa5  merket Atco._NEWLINE_I 1965 traff han Susan Yardsley Morss (Susan Moore) i Los Angeles, og flyttet sammen med henne i New York. Med plateselskapet Verve Forecast ga han ut sitt f\xc3\xb8rste album Tim Hardin 1 i 1966. Dette albumet viste overgangen fra hans tidligere tradisjonelle bluesstil til den folkemusikkbaserte stilen som skalle prege hans karriere. Albumet inneholder en av hans mest kjente sanger \xc2\xabReason To Believe\xc2\xbb som b\xc3\xa5de Rod Stewart og en rekke andre artister har spilt inn senere. Albumet Tim Hardin 2 kom i 1967 og inkluderte en annen av hans kjente sanger \xc2\xabIf I Were A Carpenter\xc2\xbb, som Bobby Darin hadde f\xc3\xa5tt en stor hit med \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r, senere har s\xc3\xa6rlig Johnny Cash og June Carter hatt suksessfulle innspillinger av denne sangen, men den er ogs\xc3\xa5 innspilt av The Four Tops, Doc Watson, Joan Baez. _NEWLINE_I 1969 hadde Hardin en av sine f\xc3\xa5 kommersielle suksesser med en innspilling av Bobby Darins sang \xc2\xabA Simple Song Of Freedom\xc2\xbb.  Hardin kunne ikke st\xc3\xb8tte sine plateutgivelser ved \xc3\xa5 reise p\xc3\xa5 turne p\xc3\xa5 grunn av sitt heroinmisbruk og sceneskrekk, noe som gjorde at hans sceneopptredener sv\xc3\xa6rt ujevne.  Albumet This is Tim Hardin fra 1967 inkluderer blant annet en innspilling av sangen \xc2\xabHouse of the Rising Sun\xc2\xbb, Fred Neils \xc2\xabBlues on the Ceilin'\xc2\xbb og Willie Dixons \xc2\xabHoochie Coochie Man\xc2\xbb. If\xc3\xb8lge teksten p\xc3\xa5 coveret ble disse sangene spilt inn allerede i 1963-64, alts\xc3\xa5 lenge f\xc3\xb8r hans f\xc3\xb8rste utgivelse. Albumet Tim Hardin 3 fra 1968 er en samling liveopptredener og nyinnspillinger av tidligere sanger. Han er ogs\xc3\xa5 kjent for sin innspilling fra 1971 av Leonard Cohens sang \xc2\xabBird on a Wire\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nTim Hardin begynte tidlig \xc3\xa5 misbruke heroin og d\xc3\xb8de1980 etter en overdose heroin og morfin. Hardin er gravlagt p\xc3\xa5 gravlunden Twin Oaks i Turner i Oregon."