b"\n_START_ARTICLE_\nKaufhaus Jona\xc3\x9f\n_START_SECTION_\nBeliggenhet\n_START_PARAGRAPH_\nBygningen finnes i ytterkanten av Kollwitzkiez (Kollwitzkvarteret) i Prenzlauer Berg i bydelen Pankow, p\xc3\xa5 hj\xc3\xb8rnet av Torstra\xc3\x9fe og Prenzlauer Allee.\n_START_SECTION_\nStarten i 1920-\xc3\xa5rene\n_START_PARAGRAPH_\nAksjeselskapet Jonas ble grunnlagt i 1889. Det hadde sitt st\xc3\xb8rste varehus i Belle-Alliancestrasse 7 i Berlin, i det s\xc3\xa5kalte Berliner Telefunkenhaus. Den j\xc3\xb8diske kj\xc3\xb8pmann Hermann Golluber, som eide selskapet, hadde kj\xc3\xb8pt tomten til det som fra 1828 var et ekserser- og ridehus. Deretter ble det nye varehuset oppf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 tomten. Arkitekter var Gustav Bauer og Siegfried Friedl\xc3\xa4nder. Stilen kalles Neue Sachlichkeit, for\xc3\xb8vrig i st\xc3\xa5lkonstruksjoner. De to nederste etasjer ble kledt med naturstein, mens etasjene over ble utf\xc3\xb8rt med pusset fasade. I tillegg ble det bygget en loftsetasje med restaurant. Det var fremfor alt befolkningen i den n\xc3\xa6rliggende Scheunenviertel, et boligomr\xc3\xa5de som besto av en i stor grad j\xc3\xb8disk befolkning, som benyttet seg av kredittvarehuset med over 15\xc2\xa0000 m2 salgsflate. Med et medlemskort kunne kundene betale en firedel med det samme og resten over fire m\xc3\xa5neder. Hermann Golluber og hans j\xc3\xb8diske forretningspartner, Hugo Haller, ledet selskapet.\n_START_SECTION_\nUnder nasjonalsosialismen\n_START_PARAGRAPH_\nEtter 1933 tok Golluber og Haller inn to ikke-j\xc3\xb8diske ansatte i bedriftsledelsen  for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 at nazistene beslagla eiendommen. Begge de to gr\xc3\xbcnderne ble imidlertid trengt ut av selskapet. Golluber flyktet i 1939 til USA, hvor han kort tid etter d\xc3\xb8de._NEWLINE_Kaufhaus Jonas flyttet i 1934 fra bygningen og til det s\xc3\xa5kalte Aleksanderhaus tegnet av Peter Behrens. Selskapet ble oppl\xc3\xb8st i mai 1945._NEWLINE_De nye eierne stengte bygningen som varehus og solgte det i 1942 til NSDAP, som brukte det til hovedkvarter for Hitlerjugend. Reichsjugenf\xc3\xbchrer Artur Axmann residerte i bygningen, som var en del av den dav\xc3\xa6rende bydelen Mitte.\n_START_SECTION_\nEtterkrigstiden\n_START_PARAGRAPH_\nDa den andre verdenskrigen var over ble bygningen overdratt til staten og hovedkvarter for SPD. Etter at SPD ble sl\xc3\xa5tt sammen med KPD til SED, ble bygningen i 1946 hovedkvarter for SEDs sentralkomite og ble kalt Haus der Einheit. De som flyttet inn i bygningen var politbyr\xc3\xa5et til SED under ledelse av general- og senere f\xc3\xb8rstesekret\xc3\xa6r Walter Ulbricht, og dermed DDRs maktsentrum. Under oppr\xc3\xb8ret 17. juni 1953 ble bl.a. Haus der Einheit omringet og angrepet av arbeidere._NEWLINE_Fra 1959 til 1990 ble bygningen brukt av Institut f\xc3\xbcr Marxismus-Leninismus. Herfra ble i 1960-\xc3\xa5rene den st\xc3\xb8rste tyskspr\xc3\xa5klige utgaven av Marx og Engels' samlede verker utgitt. _NEWLINE_Kontoret til den f\xc3\xb8rste og siste president i DDR, Wilhelm Pieck ble beholdt som museum. Selv som president beholdt snekkeren Pieck en rekke av sine gamle verkt\xc3\xb8y p\xc3\xa5 sitt kontor. To minnetavler p\xc3\xa5 bygningen ble oppf\xc3\xb8rt til \xc3\xa6re for Pieck og Otto Grotewohl.\n_START_SECTION_\nEtter gjenforeningen\n_START_PARAGRAPH_\nEtter Tysklands gjenforening ble institusjonene oppl\xc3\xb8st og dokumentene overf\xc3\xb8rt til Bundesarchiv. Bygningen ble 1996 overdratt til et j\xc3\xb8disk arvesameie og sto tom til 1995. Planer for \xc3\xa5 nytte huset som hotell og kontorer kunne ikke gjennomf\xc3\xb8res og arvingene la derfor bygningen ut for salg.\n_START_SECTION_\nSoho Club Berlin\n_START_PARAGRAPH_\nDen tysk-britiske investorgruppen Cresco Capital kj\xc3\xb8pte bygningen i 2004 for 9 millioner euro. Arkitektfirmaet JSK i Berlin fikk oppdraget med \xc3\xa5 renovere den vernede bygningen for den britiske medlemsklubben Soho House. Etter \xc3\xa5 ha brukt 30 millioner euro ble bygningen ferdig i 2010. Her finnes kombinerte bo- og arbeidsmuligheter for kunstnere, journalister, regiss\xc3\xb8rer og ledere i medievirksomheter. Hverken kontoret til Wilhelm Pieck eller de tre f\xc3\xb8rste etasjene er offentlig tilgjengelige. Disse lokalene brukes til konferanser, rekreasjon og bespisning. Minnetavlene er fjernet."