b'\n_START_ARTICLE_\nMassespektrometri\n_START_PARAGRAPH_\nMassespektrometri (MS) er en n\xc3\xb8yaktig teknikk og m\xc3\xa5leinstrument for analytisk kjemi som identifiserer mengde og type av kjemiske bestanddeler i en pr\xc3\xb8ve ved \xc3\xa5 m\xc3\xa5le forskjellen av mengden ioner. Den skiller molekylene fra hverandre i forholdet mellom masse til ioner fra molekyl, De molekylene som unders\xc3\xb8kes ioniseres og deles opp i mindre fragment ved \xc3\xa5 bombardere dem med elektroner. Et resultat er et massespektrum som er en grafisk tabell over mengden av hver ionvekt. Toppen av grafen med den h\xc3\xb8yeste verdien for masse/ladning avsl\xc3\xb8rer molekylmassen for den foreningen som unders\xc3\xb8kes ved at det viser hvor mange partiklar som har en funksjon av massen. Partiklene kan v\xc3\xa6re element\xc3\xa6rpartikler, atomer og ioner.\n_START_SECTION_\nVirkem\xc3\xa5te\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste delen av et massespektrometer best\xc3\xa5r av et ioniseringskammer. Ionene m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re i gassfase. Om de ikke er det n\xc3\xa5r de kommer inn i kammeret m\xc3\xa5 de forgasses. Hele MS-instrumentet m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re evakuert for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 interferering og forenkle forgassingen._NEWLINE_Ioniseringen kan skje p\xc3\xa5 flere m\xc3\xa5ter, men den vanligste metoden er at pr\xc3\xb8ven bestr\xc3\xa5les av h\xc3\xb8yenergetiske elektroner som sl\xc3\xa5r andre elektroner ut av sine orbitaler og dermed ioniserer molekylene i materialet man skal unders\xc3\xb8ke til kationer. _NEWLINE_Det er viktig at pr\xc3\xb8vene er i ioneform da de deretter skal akselereres i et elektrisk felt f\xc3\xb8r de forsvinner ut gjennom en spalte i en metallplate og inn i masseanalysatoren. I masseanalysatoren passerer ionene et magnetisk felt, ofte i lagt i en bue, som skanner med varierende styrke og stor hastighet. I enden av omr\xc3\xa5det med magnetfeltet vil det v\xc3\xa6re en liten \xc3\xa5pning. Avhengig av massen p\xc3\xa5 ionene vil noen g\xc3\xa5 videre mens andre treffer veggen inne i magnetboksen. Ved \xc3\xa5 sammenlikne magnetfeltstyrken med tidspunktet partiklene treffer detektoren kan en beregne st\xc3\xb8rrelsen._NEWLINE_Det finnes flere teknikker for masseanalyseringen, de fleste har liknende virkem\xc3\xa5ter. _NEWLINE_Kvadropol masseanalysatoren bruker derimot elektrisk spenning for \xc3\xa5 skille partiklene ved \xc3\xa5 la de oscillere mellom fire poler, to anoder og to katoder. Den best\xc3\xa5r av fire ca. 10-15 cm lange staver og to like poler er plassert i motst\xc3\xa5ende hj\xc3\xb8rner. Hver partikler oscillerer stabilt ved en bestemt spenning, og vil dermed g\xc3\xa5 igjennom. Spenningen scannes hurtig opp og ned og ved \xc3\xa5 sammenligne spenning med deteksjon finnes massen p\xc3\xa5 alle ionene som er tilstede. _NEWLINE_En del av partiklene som blir bombardert med elektroner i ioniseringskammeret vil ogs\xc3\xa5 spaltes opp i en eller flere mindre deler. Disse delene vil ogs\xc3\xa5 akselereres om de er kationiske, og dermed ogs\xc3\xa5 detekteres av detektoren. Dette er en stor fordel for bruk av massespektrometri, fordi det gj\xc3\xb8r det mulig \xc3\xa5 skille flere stoffer fra hverandre, for eksempel stoffer med samme molekylvekt men med ulik sammensetning og eller struktur. Forskjellige stoffer vil som regel spaltes i forskjellige deler, og vil dermed gi et \xc2\xabfingeravtrykk\xc2\xbb p\xc3\xa5 detektoren, som er unikt for dette stoffet; massespektret. Det kan opparbeides bibliotek med massespektrene fra kjente stoffer. Disse bibliotekene kan s\xc3\xa5 brukes til \xc3\xa5 identifisere ukjente stoffer ut ifra hvilket massespekter de har.'