b'\n_START_ARTICLE_\nIlluminert manuskript\n_START_PARAGRAPH_\nIlluminert manuskript er et manuskript hvor tekst er fulgt med forseggjort dekorasjon i form av initialer, marger (marginalia) og andre former for miniatyrillustrasjoner. I den strengeste definisjon refererer begrepet kun til manuskripter dekorert med gull og s\xc3\xb8lv; men i b\xc3\xa5de vanlig bruk og i moderne forskning benyttes begrepet til \xc3\xa5 referere til enhver dekorert eller illustrert manuskript i vestlig tradisjon. Sammenlignbare verker fra det fjerne \xc3\xb8sten og fra Mesoamerika er beskrevet som malte. Islamske manuskripter kan bli referert til som illuminerte, illustrerte eller malte, skj\xc3\xb8nt disse har i all vesentlighet de samme teknikker for framstilling som vestlige verker._NEWLINE_Illuminert betyr \xc2\xab\xc3\xa5 lyse opp, skinne p\xc3\xa5\xc2\xbb, fra latin, av in- og lumen \xc2\xablys\xc2\xbb, dannet av latinske illuminatus, illuminasjon, I tiden rundt slutten av 1300-tallet kunne ogs\xc3\xa5 betegnelsen enlumyen, i betydningen skriftlig materiale dekorerte ved h\xc3\xa5nd med gull, s\xc3\xb8lv, eller skinnende farger, fra gammelfransk enluminer, igjen fra middelalderlatin enluminer._NEWLINE_De eldste bevarte illuminerte manuskripter er fra perioden 400 til 600, framstilt i Det \xc3\xb8stgotiske kongerike og \xc3\x98stromerriket. Betydningen av illuminerte manuskripter ligger ikke bare i deres iboende kunstneriske og historiske verdi, men ogs\xc3\xa5 i de bidro til at ikke lesekyndige til en viss grad fikk utbytte av disse verkene. De hadde en informative verdi i en tid da nye herskerklasser ikke lenger var lese- og skrivekyndig, i det minste ikke i det spr\xc3\xa5ket som ble benyttet i manuskripter. Hadde det ikke v\xc3\xa6rt for klosterskriverne i senantikken, ville de meste av den greske og romerske litteraturen ha g\xc3\xa5tt tapt i Europa. Dog ble disse tekstene bevart for ettertiden i henhold til den nytteverdi som en liten gruppe av kristne som var lese- og skrivekyndige. Illumineringen av manuskripter, som en m\xc3\xa5te \xc3\xa5 opph\xc3\xb8ye antikke dokumenter, ga ekstra verdi og st\xc3\xb8tte for disse tekstenes bevarelse._NEWLINE_Flertallet av bevarte manuskripter er fra middelalderen, skj\xc3\xb8nt mange er bevart fra renessansen, sammen med et meget begrenset antall fra senantikken. Flertallet av disse manuskriptene har religi\xc3\xb8st innhold, men s\xc3\xa6rlig fra 1200-tallet og framover ble et \xc3\xb8kende antall sekul\xc3\xa6re tekster illuminert. De fleste illuminerte manuskripter ble opprettet kodekser som hadde avl\xc3\xb8st eldre skriftruller. Et meget lite antall illuminerte manuskriptfragmenter har overlevd p\xc3\xa5 papyrus, som har kortere varighet enn vellum eller pergament. De fleste manuskripter, illuminerte eller ikke, ble skrevet p\xc3\xa5 pergament (mest vanlig var skinn fra kalv, sau eller geit), men de fleste manuskripter som var viktige nok til \xc3\xa5 bli illuminerte ble skrevet p\xc3\xa5 pergament av beste kvalitet, kalt for vellum._NEWLINE_Fra begynnelsen av senmiddelalderen begynte manuskripter \xc3\xa5 bli produsert p\xc3\xa5 papir. Papir ble i \xc3\xb8kende grad vanlig mens pergament var langt mer kostbart. De f\xc3\xb8rste trykte b\xc3\xb8kene ble tidvis framstilt med mellomrom til venstre som kunne utnyttes for detaljerte kapitteloverskrifter og miniatyrer, eller blitt gitt illuminerte initialer, eller dekorasjoner i margen, men innf\xc3\xb8ringen av trykte b\xc3\xb8ker f\xc3\xb8rte til en rask nedgang i illuminering. Tidlig p\xc3\xa5 1500-tallet ble det fortsatt framstilt illuminerte manuskripter, men i langt mindre antall, hovedsakelig kun for de meget rike. Manuskripter er blant de mest vanlige gjenstandene som har overlevd fra middelalderen. De er ogs\xc3\xa5 de beste bevarte eksemplene p\xc3\xa5 middelalderens trykkerikunst.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nKunsthistorikere klassifiserer illuminerte manuskripter i deres historiske epoker og typer, inkludert til senantikken, insul\xc3\xa6re karolingiske, ottonianske, romanske, gotiske og renessansens manuskripter. Det er f\xc3\xa5 eksempler fra senere perioder. Den typen bok som oftest ble gjennomg\xc3\xa5ende og rikt illuminert, tidvis kjent som en \xc2\xabutstillingsbok\xc2\xbb, kunne variere i ulike perioder. I de f\xc3\xb8rste tusen \xc3\xa5r var disse hovedsakelig evangelieb\xc3\xb8ker, som eksempelvis Lindisfarne-evangeliene og Kellsboken. Den romerske perioden fikk mange store og fullstendige illuminerte bibler. En slik bibel i Sverige, Codex Gigas var s\xc3\xa5 stor at den krevde to, kanskje tre bibliotekarer til \xc3\xa5 l\xc3\xb8fte den. Den befinner seg i Kungliga biblioteket i Stockholm._NEWLINE_Mange Psalterium (b\xc3\xb8nneb\xc3\xb8ker) var ogs\xc3\xa5 rikt illuminert i b\xc3\xa5de denne og i den gotiske perioden. Enkeltkort eller plakater av vellum, l\xc3\xa6r eller papir ble spredt vidt med korte fortellinger eller legender om livene til helgener, h\xc3\xb8viske riddere, eller mytologiske figurer, selv kriminelle, sosiale eller mirakul\xc3\xb8se opptredener; popul\xc3\xa6re hendelser ble fritt benyttet av fortellerne og omreisende skuespillere som underst\xc3\xb8tte av deres skuespill. Tideb\xc3\xb8ker var meget vanlige personlige andaktsb\xc3\xb8ker for rike verdslige personer, og de var ofte rikt og forseggjort illuminert i den gotiske perioden. Andre b\xc3\xb8ker, b\xc3\xa5de liturgisk og ikke, fortsatte \xc3\xa5 bli illuminert i alle perioder. Den bysantinske verden fortsatte ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 framstille manuskripter i dets egen stil, versjoner som ble spredt til andre ortodokse og \xc3\xb8stlige kristne. Gjenbruk av pergament ved \xc3\xa5 skrape av overflaten og benytte dem p\xc3\xa5 nytte var en vanlig praksis, sporene som ofte var etterlatt av den opprinnelige teksten er kjent som palimpsest._NEWLINE_Den muslimske verden og i s\xc3\xa6rdeleshet p\xc3\xa5 Den iberiske halv\xc3\xb8y, med deres litter\xc3\xa6re tradisjon uforstyrret av middelalderen, var medvirkende i \xc3\xa5 videreformidle antikkens klassiske greske verker til de voksende intellektuelle sirkler og universitetet i vestlige Europa gjennom hele 1100-tallet da b\xc3\xb8ker ble produsert der i stort antall og p\xc3\xa5 papir p\xc3\xa5 f\xc3\xb8rste gang i Europa. Med disse var det avhandlinger om vitenskapene, s\xc3\xa6rlig astrologi og medisin hvor illuminasjon var rikelige og med n\xc3\xb8yaktige representasjoner av teksten._NEWLINE_Den gotiske perioden, som generelt hadde en \xc3\xb8kning i produksjonen av disse vakre b\xc3\xb8kene, hadde ogs\xc3\xa5 flere sekul\xc3\xa6re verker som kr\xc3\xb8niker og skj\xc3\xb8nnlitter\xc3\xa6re verker illuminert. Rike mennesker begynte \xc3\xa5 bygge opp personlige bibliotek: Filip II av Burgund (1342-1404) hadde antagelig det st\xc3\xb8rste personlige bibliotek i sin tid, og beregnet til \xc3\xa5 ha inneholdt rundt 600 illuminerte manuskripter, mens et antall av hans venner og slektninger hadde flere dusin._NEWLINE_Opp mot 1100-tallet ble de fleste manuskripter produsert i klostrene for \xc3\xa5 utvide bibliotekene eller etter \xc3\xa5 ha mottatt en bestilling fra en rik patron. Store klostre hadde ofte adskilte omr\xc3\xa5der i egne skrivestuer, scriptorium, for munker som var spesialiserte i \xc3\xa5 framstille manuskripter. Innenfor veggene av scriptorium var det individuelle arealer hvor en munk kunne sitte og arbeide p\xc3\xa5 et manuskript uten \xc3\xa5 bli forstyrret. Om det ikke var plass i scriptorium kun \xc2\xabadskilte sm\xc3\xa5 rom ble utpekt for bokkopiering, de var p\xc3\xa5 en slik m\xc3\xa5te at hver skriver hadde for seg selv et vindu \xc3\xa5pen til klostergangen\xc2\xbb. Adskillelsen av disse munkene fra resten av klosteret indikerer hvilken posisjon disse munkene hadde innenfor deres samfunn._NEWLINE_Ved 1300-tallet hadde klostrene med scriptorium bortimot helt blitt kommersielle, s\xc3\xa6rlig i Paris, Roma, og i Nederlandene. Mens prosessen \xc3\xa5 framstille illuminerte manuskripter ikke hadde endret seg, var endringen for klostrene til kommersiell framstilling radikalt. Behovet for manuskripter \xc3\xb8kte i en slik grad at klosterbibliotekene ikke kunne m\xc3\xb8te dem med egne krefter, og klostrene begynte \xc3\xa5 ansette sekul\xc3\xa6re skrivere og illustrat\xc3\xb8rer. Disse bodde ikke i klosteret, men i n\xc3\xa6rheten, og ved visse anledninger var de kledd i munkekappe ved ankomst til klostret. Mange som produserte illuminerte manuskripter var ofte velkjente og \xc3\xa6ret i samtid, og flere av deres identiteter har overlevd til ettertiden._NEWLINE_Den generelle prosessen var at manuskriptet ble sendt til rubrication (fra latinske rubrico, \xc2\xab\xc3\xa5 farge r\xc3\xb8d\xc2\xbb) som fargela titlene, overskriftene, initialene ved hvert kapittel og seksjoner (i r\xc3\xb8dt eller andre farger), og deretter \xe2\x80\x93 om boken skulle bli illustrert \xe2\x80\x93 til illuminatoren. I tilfellet med de manuskripter som skulle selges kommersielt, hadde teksten \xc2\xabuten tvil blitt diskutert innledningsvis mellom patronen og skriveren (eller skriverens agent), men ved den tiden det skriftlige materialet var blitt sendt over til illuminatoren var det ikke lenger noe spillerom for innovasjon.\xc2\xbb'