b'\n_START_ARTICLE_\nAleksandr Bekzadjan\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8r revolusjonen\n_START_PARAGRAPH_\nBekzadjan stammet fra en embetsmannsfamilie. Han deltok p\xc3\xa5 bolsjevik-partiets m\xc3\xb8te i Paris i 1911, hvor han ble innvalgt som medlem av komit\xc3\xa9en for bolsjevikenes utenlandsorganisasjon (KZO). Han deltok ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 kongressen i Basel i 1912, og var Det russiske sosialdemokratiske arbeiderpartiets utsending til Det tyske sosialdemokratiske partiets landsm\xc3\xb8te i Jena i 1913. I 1914 vendte han tilbake til Russland, hvor han drev partiarbeid i Transkaukasus.\n_START_SECTION_\nEtter revolusjonen\n_START_PARAGRAPH_\nEtter februarrevolusjonen arbeidet han f\xc3\xb8rst i Baku, og senere i Nord-Kaukasus. Fra 1920 til 1921 var han visepresident i den revolusjon\xc3\xa6re komit\xc3\xa9en (Revkom) og folkekommiss\xc3\xa6r for utenrikssaker i Den armenske sosialistiske sovjetrepublikken. I 1921 var han blant delegatene p\xc3\xa5 den tiende kommunistpartikongressen, og i 1922 blant medlemmene av den sovjetiske delegasjonen til Genova-konferansen. Han arbeidet ved den sovjetiske handelsrepresentasjonen i Tyskland fra 1922 til 1926, og var visepresident i folkekommiss\xc3\xa6renes r\xc3\xa5d (Sovnarkom) og folkekommiss\xc3\xa6r for handel i Den transkaukasisiske sosialistiske f\xc3\xb8derative sovjetrepublikken fra 1926 til 1930. Fra 1930 var han Sovjetunionens sendemann til Norge, og fra 1934 til 1937 i Ungarn._NEWLINE_21. november 1937 ble Bekzadjan arrestert, beskyldt for kontrarevolusjon\xc3\xa6r virksomhet og d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den av milit\xc3\xa6rkollegiet i Sovjetunionens h\xc3\xb8yesterett (VKVS). Dommen ble fullbyrdet 1. august 1938 p\xc3\xa5 skytefeltet Kommunarka. Han ble rehabilitert i 1956.'