b"\n_START_ARTICLE_\nSabazios\n_START_PARAGRAPH_\nSabazios (gresk: \xce\xa3\xce\xb1\xce\xb2\xce\xac\xce\xb6\xce\xb9\xce\xbf\xcf\x82) er en himmel- og fadergud til frygerne og trakerne, framstilt som en rytter. I indoeuropeiske spr\xc3\xa5k, som frygisk, er -zios-elementet i navnet hans avledet fra dyeus, felles forgjenger til latinske deus, \xc2\xabgud\xc2\xbb, og greske Zevs. Grekerne tolket den frygiske Sabazios med b\xc3\xa5de Zevs og Dionysos, er billedmessige representasjoner av ham, selv i romersk tid, alltid sittende p\xc3\xa5 hesteryggen som en nomadisk ryttergud som svingte sin karakteristiske maktstav.\n_START_SECTION_\nTrakiske og frygiske Sabazios\n_START_PARAGRAPH_\nDet synes sannsynlig at utvandrende frygere brakte med seg Sabazios da de innvandret og bosatte seg i Anatolia tidlig p\xc3\xa5 1000-tallet f.Kr. og at gudens opprinnelse m\xc3\xa5 ha oppst\xc3\xa5tt i omr\xc3\xa5dene Makedonia og Trakia. Det nylig oppdagede antikke helligdommen Perperikon i \xc3\xb8stlige Trakia er antatt \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt helliget Sabazios. Makedonerne var ogs\xc3\xa5 kjente som ryttere, hesteoppdrett og hestedyrkere opp til tiden til Filip II av Makedonia, hvis egentlige fornavn Filippos i seg selv har betydningen \xc2\xabhan som er glad i hester\xc2\xbb, fra filos, \xc2\xabelsket\xc2\xbb + hippos, \xc2\xabhest\xc2\xbb._NEWLINE_En mulig tidlig konflikt mellom Sabazios og hans tilhengere med den stedegne modergudinnen i Frygia, Kybele, er kanskje reflektert i Homers korte referanse til de ungdommelige bedriftene til Priam av Troja som st\xc3\xb8ttet frygerne i deres krig mot amasonene. Et aspekt av et kompromiss i den religi\xc3\xb8se avtalen, tilsvarende til andre slike mytiske tilpasninger og utjevninger over hele det egeeriske kulturen, kan bli lest i den senere frygiske kong Gordias' adopsjon av Midas \xc2\xabmed Kybele\xc2\xbb og hennes beskyttelse._NEWLINE_Et vesen ved den stedegne religionen var m\xc3\xa5neoksen, eller en hellig okse, assosiert med Kybele. Sabazios' forhold til gudinnen kan bli avlest i motivet til en romersk marmorrelieff, som i dag er ved det amerikanske Museum of Fine Arts i Boston, hvor gudens hest plasserer sin hov p\xc3\xa5 oksens hode. Det ikoniske bildet avlest i den romerske konteksten er antagelig en referanse til en langt eldre myte fra Anatolia.\n_START_SECTION_\nGud p\xc3\xa5 hesteryggen\n_START_PARAGRAPH_\nUnder den romerske keiser Gordian III ble guden som rytter avbildet p\xc3\xa5 mynter i Tlos i Lykia i Anatolia, og ved Istros, en tidligere gresk by ved utl\xc3\xb8pet av Donau ved Svarthavskysten. Det er antatt at den unge keiserens bestefar kom fra en familie i Anatolia grunnet hans uvanlige familienavn Gordianus. Det ikoniske bilet av guden eller helten p\xc3\xa5 hesteryggen i kamp med en ktonisk slange, som hans hest tramper p\xc3\xa5, opptrer ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 keltiske votivs\xc3\xb8yler, og da kristendommen ble innf\xc3\xb8rt, var disse enkle \xc3\xa5 omforme til \xc3\xa5 handle om sankt Georg og dragen."