b'\n_START_ARTICLE_\nWilliam de Mandeville, 3. jarl av Essex\n_START_PARAGRAPH_\nWilliam de Mandeville, 3. jarl av Essex (f\xc3\xb8rste opprettelse) (d\xc3\xb8d 14. november 1189) var en lojal r\xc3\xa5dsmedlem av Henrik II og Rikard I av England._NEWLINE_Han var den andre s\xc3\xb8nnen til Geoffrey de Mandeville, 1. jarl av Essex og Rohese de Vere, grevinne av Essex. Etter hans far d\xc3\xb8de i oppr\xc3\xb8r i 1144 vokste William opp ved hoffet til greven av Flandern. Da hans eldre bror Geoffrey d\xc3\xb8de 1166 ble han jarl av Essex og dro tilbake til England hvor han tilbrakte mye tid ved hoffet til Henrik II. Han forble lojal til kongen i l\xc3\xb8pet av 1173-oppr\xc3\xb8ret til kongens eldste s\xc3\xb8nn, Henrik den unge konge._NEWLINE_I 1177 ble han korsfarer i selskap med en venn fra ungdommen, grev Filip av Flandern. Filip fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 blande seg inn i hoffpolitikken ved kongeriket Jerusalem, men ble bekjempet, og de to kjempet for fyrsted\xc3\xb8mmet Antiokia ved beleiringen av Harim. V\xc3\xa5ren 1178 reiste William tilbake til England._NEWLINE_I 1180 giftet han seg med Hawise, datteren og arvingen til William, grev av Aumale, som hadde d\xc3\xb8d det foreg\xc3\xa5ende \xc3\xa5ret. Han tok besittelse av hennes landomr\xc3\xa5der, b\xc3\xa5de i Normandie og i England sammen med tittelen av greve av Aumale (stundom ogs\xc3\xa5 kalt jarl av Albemarle)._NEWLINE_William kjempet i krigene mot franskmennene mot slutten av Henrik IIs regime og var ved kongens d\xc3\xb8dsleie i 1189._NEWLINE_Han bar kronen ved kroningen av Rikard I av England og fikk den nye kongens gunst. Rikard utpekte ham til en av to justiciarene i England. Derimot d\xc3\xb8de William noen f\xc3\xa5 m\xc3\xa5neder senere p\xc3\xa5 et oppdrag i Normandie, uten en mannlig arving._NEWLINE_Han ble i f\xc3\xb8rstningen etterfulgt av sin eldre tante, Beatrice de Say, pikenavn Mandeville, som ga sitt krav p\xc3\xa5 tittelen videre til hennes overlevende s\xc3\xb8nn Geoffrey de Say. Denne inngikk avtale om \xc3\xa5 betale en s\xc3\xa6rdeles stor sum for \xc3\xa5 arve Mandeville-besittelsene, men han falt raskt i skyld og uten \xc3\xa5 v\xc3\xa6re i stand til \xc3\xa5 betale. Geoffrey Fitz Peter, ektefelle av Beatrices barnebarn, og med samme navn, Beatrice de Say, var en framst\xc3\xa5ende mann ved hoffet og benyttet sin posisjon for \xc3\xa5 presse fram sin hustrus krav. Hun av den eldste datteren til Geoffrey de Says eldste bror. Til slutt gikk besittelsene, og senere ogs\xc3\xa5 tittelen til Geoffrey Fitz Peter ved sin hustrus rett.'