b'\n_START_ARTICLE_\nOdd Hassel\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8nn av Mathilde Klaveness og gynekologen Ernst Hassel, og studerte matematikk, fysikk og kjemi ved Universitetet i Oslo mellom 1915 og 1920. Etter et fri\xc3\xa5r i S\xc3\xb8r-Europa dro han til Tyskland hvor han jobbet f\xc3\xb8rst i M\xc3\xbcnchen og deretter i Berlin, hvor han tok doktorgraden i 1924. Faren d\xc3\xb8de da Odd var \xc3\xa5tte \xc3\xa5r gammel, og moren oppdro barna alene. Han bodde sammen med moren til han var 35, og flyttet deretter til Blindern. Han var ugift, og b\xc3\xa5de han og hans tvillingbror Leif led av albinisme. _NEWLINE_Heinrich Jacob Goldschmidt var Hassels veileder p\xc3\xa5 hovedfaget. Hassel samarbeidet ogs\xc3\xa5 med Victor Goldschmidt og b\xc3\xa5de far og s\xc3\xb8nn hadde stor betydning for Hassel._NEWLINE_Hassel ble i 1925 ansatt ved Universitetet i Oslo, f\xc3\xb8rst som stipendiat, fra 1926 som dosent og fra 1934 som Norges f\xc3\xb8rste professor i fysikalsk kjemi. Under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig var Hassel fengslet p\xc3\xa5 Grini fangeleir. Han gikk av med pensjon i 1964. Paul Rosbaud bes\xc3\xb8kte Oslo i august 1939 og m\xc3\xb8tte da Hassel og Goldschmidt. Sent p\xc3\xa5 h\xc3\xb8sten var Rosbaud i Oslo og advarte da Hassel om en tysk invasjon av Norge og ba Hassel varsle norske myndigheter._NEWLINE_Foruten Nobelprisen var han ridder av St. Olavs Orden, \xc3\xa6resdoktor ved universitetene i K\xc3\xb8benhavn og Stockholm, og medlem av b\xc3\xa5de det Kgl. Norske Videnskapers Selskab og de danske og svenske vitenskapsselskaper. Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og The Chemical Society i London, og i 1957 \xc3\xa6resmedlem i Norsk kjemisk selskap. Han fikk Gunnerusmedaljen i 1964, og samme \xc3\xa5r ble han sammen med Erling B. Johnson den f\xc3\xb8rste som mottok Guldberg-Waage-medaljen.'