b'\n_START_ARTICLE_\nMusikkteori\n_START_PARAGRAPH_\nMusikkteori er den del av musikkvitenskapen som s\xc3\xb8ker \xc3\xa5 beskrive teorien som ligger til grunn for musikkens natur. Begrepet brukes ofte brukt som en samlebetegnelse for en rekke l\xc3\xa6reemner innen musikkutdanningen i Vesten, eksempelvis notel\xc3\xa6re, harmonil\xc3\xa6re, satsl\xc3\xa6re og annet._NEWLINE_I musikkteorien systematiseres og analyseres elementer som rytme, harmoni, melodi og struktur. Musikkteorien er ofte rettet mot de m\xc3\xb8nstre og systemer de fleste komponisters arbeider etter. Musikkteoretiske prinsipper  danner basis for en stor del av den musikken vi h\xc3\xb8rer i dag.\n_START_SECTION_\nMelodi\n_START_PARAGRAPH_\nEn melodi er en rekke toner; i vestlig musikk har de fleste melodier utgangspunkt i kjente skalaer og modale skalaer. Tonene i en melodi kan v\xc3\xa6re av ulik h\xc3\xb8yde og lengde. Ofte best\xc3\xa5r en melodi av gjentatte motiver og fraser.\n_START_SECTION_\nToneh\xc3\xb8yde\n_START_PARAGRAPH_\nEn tone har h\xc3\xb8yde, varighet og klangfarge. Toneh\xc3\xb8yden bestemmes av lydb\xc3\xb8lgenes frekvens; tonen A er definert av frekvensen 440 Hz. Avstanden mellom to toner kalles et intervall. Den viktigste intervallet er mellom en tone og en tone med dobbel frekvens \xe2\x80\x93 oktav \xe2\x80\x93 slik at 440 Hz og 880 Hz begge er A. I vestlig musikk deles en oktav inn i 12 like halvtoner; m\xc3\xb8nstre av halvtoner og heltoner (to halvtoner utgj\xc3\xb8r en heltone) danner en skala i oktaven. De vanligste skalaene er dur og moll; disse er diatoniske skalaer._NEWLINE_I tonal musikk brukes faste fortegn til \xc3\xa5 definere tonearten i musikken. Tonearten avgj\xc3\xb8r hvilken skala som brukes. \xc3\x85 transponere et stykke musikk fra tonearten C-dur til tonearten D-dur vil v\xc3\xa6re \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re alle tonene to halvtoner h\xc3\xb8yere. Selv om de fleste instrumenter som brukes i vestlig musikk er temperert stemt, noe som f\xc3\xb8rer med seg at tonene vil v\xc3\xa6re i n\xc3\xb8yaktig det samme forholdet til hverandre som f\xc3\xb8r transponeringen, kan en transponering endre klangen fordi tonene flyttes i forhold til instrumentets rekkevidde, og det kan gj\xc3\xb8re det teknisk vanskeligere eller enklere for musikeren. For lytteren kan en transponering g\xc3\xa5 ubemerket hen, s\xc3\xa5 s\xc3\xa6rlig i pop, rock og folkemusikk er det vanlige \xc3\xa5 transponere musikk etter ferdigheter og behag.\n_START_SECTION_\nRytme\n_START_PARAGRAPH_\nRytme er lyder organisert i tid. Rytmen deler tid inn i regelmessige enheter, kalt takter. Taktarten angir hvor mange slag det er per takt. Gjennom sm\xc3\xa5 endringer i varighet og endringer i styrke kan man legge vekt p\xc3\xa5 ulike slag i takten. For eksempel legger man i en vanlig vals (3/4-takt) trykket p\xc3\xa5 det f\xc3\xb8rste slaget i hver takt. Synkoperte rytmer er rytmer som legger vekt p\xc3\xa5 "uventede" slag, eller legger vekten mellom slag.\n_START_SECTION_\nHarmoni\n_START_PARAGRAPH_\nHarmoni finnes n\xc3\xa5r to eller flere toner klinger sammen. To toner i samklang kalles en dyad. Tre eller flere toner i samklang kalles en akkord. I en skala er det visse tonetrinn som bestemmer akkordens egenskap og funksjon; i vestlig musikk er det tredje og syvende trinn i skalaen. Avstanden mellom grunntonen og tredje trinn avgj\xc3\xb8r om akkorden er en durakkord eller en mollakkord, mens avstanden mellom grunntonen og syvende trinn bestemmer akkordens funksjon i en akkordrekke._NEWLINE_Melodier blir ofte skrevet i forhold til harmoniene som akkompagnerer dem, slik at det skapes vekslende konsonans og dissonans. Studiet av samklangene kalles harmonil\xc3\xa6re.\n_START_SECTION_\nSatsl\xc3\xa6re\n_START_PARAGRAPH_\nSatsl\xc3\xa6re er et musikkteoretisk fag, hvor man l\xc3\xa6rer om en komposisjons sats, dvs. hvordan tonene i et musikkverk er satt sammen for \xc3\xa5 danne en helhet. Ved hjelp av ulike klangstablinger og line\xc3\xa6re stemmef\xc3\xb8ringer etter ulike typer harmoniske progresjoner, f\xc3\xa5r man forskjellige typer sats. Satsl\xc3\xa6re er s\xc3\xa5ledes et h\xc3\xa5ndverk, som er viktig innen komposisjon og arrangement. Klassisk satsl\xc3\xa6re beskriver mange regler for hva som er "lov" og ikke i en komposisjon. Det \xc3\xa5 skrive en annenstemme til en melodi kalles \xc3\xa5 harmonisere, da man ut ifra noen spesielle prinsipper setter inn toner som lyder godt til den gitte melodi.\n_START_SECTION_\nTekstur\n_START_PARAGRAPH_\nMan kan gi en beskrivelse av lydbildet eller teksturen i et musikkstykke. Det vanligste kriteriet er antall stemmer, men musikken kan og beskrives med adjektiver som "tung", "lett", "\xc3\xa5pen", "myk" og "hard". En melodi kan v\xc3\xa6re monofon (\xc3\xa9n stemme) eller polyfon (flere stemmer).\n_START_SECTION_\nAnalyse\n_START_PARAGRAPH_\nMusikalsk analyse fors\xc3\xb8ker \xc3\xa5 svare p\xc3\xa5 sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let "Hvordan virker denne musikken?"\n_START_SECTION_\nKlassisk musikk og kontrapunkt\n_START_PARAGRAPH_\nDen teoretiske tiln\xc3\xa6rmingen til musikk blomstret med den klassiske musikken.\n_START_SECTION_\nJazz\n_START_PARAGRAPH_\nI det tjuende og tjuef\xc3\xb8rste \xc3\xa5rhundre har det utviklet seg en rekke nye sjangre som hver har sine tradisjoner; i jazz brukes musikkteori, som i klassisk musikk, til \xc3\xa5 analysere og forst\xc3\xa5 musikken, men teorien er ogs\xc3\xa5 et hjelpemiddel til improvisasjon, og musikkteori knyttet til jazz er s\xc3\xa5ledes ofte mer praktisk rettet.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xb8rel\xc3\xa6re\n_START_PARAGRAPH_\nEvnen til \xc3\xa5 gjenkjenne tonem\xc3\xb8nstre og toner ved hjelp av h\xc3\xb8rselen og ikke ved hjelp av noter er et viktig hjelpemiddel for musikere. Relativt geh\xc3\xb8r er langt vanligere og enklere \xc3\xa5 tilegne seg enn absolutt geh\xc3\xb8r.'