b'\n_START_ARTICLE_\nFilippister\n_START_PARAGRAPH_\nFilippister eller philippister (tysk: Philippisten, eller melanchthonianere, adiaforister) er et samlebegrep for en gruppe teologer som vokste frem fra interne protestantiske l\xc3\xa6restridigheter. Betegnelsen peker tilbake p\xc3\xa5 Philipp Melanchthon, den mann som etter Martin Luthers d\xc3\xb8d i 1546 skulle innta en ledende rolle innen protestantismen i det sentraleuropeiske omr\xc3\xa5de og fastla dens linjer._NEWLINE_I 1548 inngikk keiser Karl V og de protestantiske stenderne det s\xc3\xa5kalte Augsburger Interim og Leipzig-artiklene. Dette utl\xc3\xb8ste en teologisk disputas blant de protestantiske teologene om seks stridssp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l: den adiaforistiske strid, den majoristiske strid, den antinomistiske strid, den synergistiske strid, den osiandriske strid og den annen nattverdsstrid._NEWLINE_For filippistene var hovedsaken sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om hvorledes de kultiske handlinger skulle praktiseres under gudstjenesten. Der aksepterte filippistene at man i den protestantiske gudstjeneste beholdt visse liturgiske s\xc3\xa6regenheter fra den katolske kirke. De skarpeste dispusjonsmotstanderne mot filippistene var de s\xc3\xa5kalte gnesiolutheranere. Filippistene, som til en viss grad ble fortrengt, ble av sine motstandere regnet blant de s\xc3\xa5kalte kryptokalvinister._NEWLINE_Blant representantene for filippistene var, foruten Melanchthon, ogs\xc3\xa5 Georg Major, Andreas Osiander, Caspar Peucer, Caspar Cruciger den yngre og Alexander Alesius.'