b'\n_START_ARTICLE_\nS\xc3\xb6dermanland\n_START_SECTION_\nTopografi\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb6dermanland er et lavland, og kun ubetydelige deler av landskapet ligger over 100 meter over havet. Landskapet utmerker seg gjennom et lettere kupert terreng med utallige st\xc3\xb8rre og mindre skogkledde h\xc3\xb8yder som ligger mellom senkninger, som i noen tilfeller utgj\xc3\xb8r innsj\xc3\xb8er, noen tilfeller av torvmyrer, og noen tilfeller av leirsletter. Den st\xc3\xb8rste sletten er Ving\xc3\xa5kerssl\xc3\xa4tten s\xc3\xb8r for Hj\xc3\xa4lmaren. De st\xc3\xb8rste innsj\xc3\xb8ene i S\xc3\xb6dermanland er M\xc3\xa4laren og Hj\xc3\xa4lmaren, men disse ligger ikke utelukkende i S\xc3\xb6dermanland. Den st\xc3\xb8rste innsj\xc3\xb8en innesluttet innenfor landskapets grenser, er B\xc3\xa5ven. Blant \xc3\xb8vrige innsj\xc3\xb8er kan nevnes Yngaren, L\xc3\xa5nghalsen, Tisnaren (p\xc3\xa5 grensen mot \xc3\x96sterg\xc3\xb6tland), \xc3\x96ljaren og Viren. De st\xc3\xb8rste elvene i S\xc3\xb6dermanland er Eskilstuna\xc3\xa5n og Nyk\xc3\xb6pings\xc3\xa5n._NEWLINE_Den karakteristiske landskapstypen har blitt dannet gjennom en kombinasjon av forkastninger som g\xc3\xa5r i retning fra \xc3\xb8st til vest, og store elvedaler. Gjennom disse forkastningene er landskapet senket trappetrinnsformet fra s\xc3\xb8r til nord, slik at landskapet ved forkastningssprekken i nord har sunket, mens den i s\xc3\xb8r fortsatt er i sin opprinnelige posisjon. Det er ogs\xc3\xa5 dannet enkeltst\xc3\xa5ende h\xc3\xb8ydepartier, s\xc3\xa5kalte horster. Den mest fremtredende av disse er \xc3\xa5sen som g\xc3\xa5r omtrent midt gjennom S\xc3\xb6dermanland, den s\xc3\xb6rml\xc3\xa4ndska landh\xc3\xb6jden, som utgj\xc3\xb8r det n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende vannskillet mellom Hj\xc3\xa4lmaren og M\xc3\xa4laren p\xc3\xa5 den ene siden, og \xc3\x98stersj\xc3\xb8en p\xc3\xa5 den andre. Denne \xc3\xa5sen har en h\xc3\xb8yde p\xc3\xa5 60 til 90 meter._NEWLINE_Den \xc3\xb8stligste delen av S\xc3\xb6dermanland er en st\xc3\xb8rre halv\xc3\xb8y kalt S\xc3\xb6dert\xc3\xb6rn. S\xc3\xb6dermanland har en omfattende skj\xc3\xa6rg\xc3\xa5rd, til dels den s\xc3\xb8rlige delen av Stockholms skj\xc3\xa6rg\xc3\xa5rd, som ligger \xc3\xb8st for S\xc3\xb6dert\xc3\xb6rn, og til dels skj\xc3\xa6rg\xc3\xa5rden som ligger utenfor den \xc3\xb8vrige delen av S\xc3\xb6dermanlandskysten. I S\xc3\xb6dermanlands del av M\xc3\xa4laren er det flere \xc3\xb8yer, blant andre Sveriges st\xc3\xb8rste \xc3\xb8y i en innsj\xc3\xb8, Sela\xc3\xb6n._NEWLINE_Fjellgrunnen best\xc3\xa5r hovedsakelig av gneiser.\n_START_SECTION_\nSamferdsel\n_START_PARAGRAPH_\nJernbanen revolusjonerte S\xc3\xb6dermanlands samferdel og kommunikasjon. V\xc3\xa4stra stambanan ble bygd mellom 1857 og 1862; strekningen mellom Stockholm og S\xc3\xb6dert\xc3\xa4lje ble ferdig 1860. S\xc3\xb6dra stambanan fra Katrineholm til Norrk\xc3\xb6ping ble ferdig 1866. Planleggingen av en bane tvers over S\xc3\xb6dermanland begynte p\xc3\xa5 1860-tallet, og i 1877 ble banen, som gikk fra Bergslagen til Oxel\xc3\xb6sund, \xc3\xa5pnet. Dens hovedform\xc3\xa5l var \xc3\xa5 frakte malm fra den isfrie havnen. Mellersta S\xc3\xb6rmlands j\xc3\xa4rnv\xc3\xa4g forbi Malma hed ble ferdig i 1907. Nyk\xc3\xb6pings behov for jernbane ble innfridd fra 1914-16, da Nyk\xc3\xb6pingsbanan ble lagt mellom S\xc3\xb6dert\xc3\xa4lje og Stockholm._NEWLINE_P\xc3\xa5 S\xc3\xb6dert\xc3\xb6rn ble Saltsj\xc3\xb6banan \xc3\xa5pnet i 1893. I 1901 ble Nyn\xc3\xa4sbanan, som g\xc3\xa5r fra Stockholm til Nyn\xc3\xa4s g\xc3\xa5rd og havn bygget. Videre kom tunnelbanens pendlertog, som forente  S\xc3\xb6dert\xc3\xb6rns tettsteder, samt Gnesta, med Stockholm.\n_START_SECTION_\nByer\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8lgende byer i S\xc3\xb6dermanland med gamle stadsprivilegier (bystatus med visse fordeler) ble innrettet som Stadskommuner (bykommuner) da 1862 \xc3\xa5rs kommunalf\xc3\xb6rordningar tr\xc3\xa5dte i kraft: Eskilstuna (1659), Mariefred (1605), Nyk\xc3\xb6ping (1187), Stockholm (1252, s\xc3\xb6dra delen), Str\xc3\xa4ngn\xc3\xa4s (1336), S\xc3\xb6dert\xc3\xa4lje (1000), Torsh\xc3\xa4lla (1317) og Trosa (1300). P\xc3\xa5 1900-tallet fikk ogs\xc3\xa5 enkelte framvoksende industri- og stasjonssamfunn ogs\xc3\xa5 bystatus. Disse var Katrineholm (1917), Nyn\xc3\xa4shamn (1946), Flen og Nacka (1949) og Oxel\xc3\xb6sund (1950). De sistnevne bydannelsene fikk ingen egen jurisdiksjon, og h\xc3\xb8rte s\xc3\xa5ledes til under sine tidligere respekive herredsrettinndelinger. R\xc3\xa5dhusretten forsvand ogs\xc3\xa5 etterhvert for flere av de mindre byene. I forbindelse med kommunereformen i 1971 opph\xc3\xb8rte byenes kommunale s\xc3\xa6rstilling, og de ble innlemmet i st\xc3\xb8rre enheter. De fleste av disse er i dag centralorter (kommunesenter) for kommuner som b\xc3\xa6rer deres navn. Unntakene er Mariefred (i Str\xc3\xa4ngn\xc3\xa4s kommune) og Torsh\xc3\xa4lla (i Eskilstuna kommune). I \xc3\xa5rene 1974 til 1991 var Trosa en del av Nyk\xc3\xb6ping kommune.\n_START_SECTION_\nAndre steder\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8lgende steder har hatt andre typer av kommunal status:_NEWLINE_S\xc3\xb6dermanland har hatt fem k\xc3\xb6pinger (spesiell kj\xc3\xb8pstadsstatus): Malmk\xc3\xb6ping og Gnesta mellom 1955 og 1974 i S\xc3\xb6dermanlands l\xc3\xa4n, Kungs\xc3\xb6r i V\xc3\xa4stmanlands l\xc3\xa4n og Nyn\xc3\xa4shamn 1911 til 1945, som ble by i 1946, samt Saltsj\xc3\xb6baden, i Stockholms l\xc3\xa4n. Landskapet har hatt mange municipalsamh\xc3\xa4llen, hvor de fleste har v\xc3\xa6rt i Stockholms l\xc3\xa4n. I S\xc3\xb6dermanlands l\xc3\xa4n har f\xc3\xb8lgende tre byer v\xc3\xa6rt municipalsamh\xc3\xa4llen f\xc3\xb8r de fikk bystatus; Flen, Katrineholm og Oxel\xc3\xb6sund. \xc3\x98vrige er Gnesta, som ble k\xc3\xb6ping 1955, Nyfors fram til 1906, da det ble en bydel i Eskilstuna, Ving\xc3\xa5ker, Valla og Sparreholm. I Stockholms l\xc3\xa4n har f\xc3\xb8lgende steder v\xc3\xa6rt municipalsamh\xc3\xa4llen: Dalar\xc3\xb6, Fullersta, Huddinge, Igelsta, J\xc3\xa4rna, Liljeholmen, R\xc3\xb6nninge, Sn\xc3\xa4ttringe, Stuvsta, Tumba og \xc3\x96rsta.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nNavnet S\xc3\xb6dermanland betyr \xc2\xabMenneskene som bor i landet s\xc3\xb8r for M\xc3\xa4laren\xc2\xbb. Landskapet er fortidshistorisk. Med innf\xc3\xb8ringen av Magnus Erikssons landslag ca. 1350, ble herredsinndelingen (svensk: H\xc3\xa4rad) ogs\xc3\xa5 innf\xc3\xb8rt for landskapet, og erstattet derves en tidligere inndeling i herreder (\xc2\xabhundare\xc2\xbb).\n_START_SECTION_\nFra steinalderen til vikingtiden\n_START_PARAGRAPH_\nTrolig innvandret de f\xc3\xb8rste menneskene til S\xc3\xb6dermanland i en tidlig del av steinalderen. Etter denne tid har innlandet her hevet seg betraktelig, og i omr\xc3\xa5dene rundt Stockholm s\xc3\xa5 mye som 70 meter. Den f\xc3\xb8rste innvandringen her skjedde sannsynligvis fra \xc3\x96sterg\xc3\xb6tland og N\xc3\xa4rke, og det var landskapets midtre og \xc3\xb8vre deler, som ikke l\xc3\xa5 under vann den gangen, som f\xc3\xb8rst ble bosatt. De eldste funnene herfra utgj\xc3\xb8r et femtitalls bosteder uten keramikk. Fra denne tidsepoken har man funnet en rekke stein\xc3\xb8kser, lihult\xc3\xb8kser. S\xc3\xb6dermanland overg\xc3\xa5r imidlertid ingen av landskapene rundt M\xc3\xa4laren i funnrikdom fra steinalderen._NEWLINE_Med overgangen til landbruksn\xc3\xa6ring ca. 4000 f.Kr. begynte man blant annet \xc3\xa5 importere fine flint\xc3\xb8kser fra Sk\xc3\xa5ne eller Danmark. Alle neolittiske kulturer er representerte i landskapet. I takt med effektene av landhevingen, ble M\xc3\xa4larens og \xc3\x98stersj\xc3\xb8ens kysttrakter befolket. Den sene stienalderen er rikt representert med mange enkeltfunn, og ogs\xc3\xa5 fra bronsealderen er det gjort mange objekter. Sentrale steder for bronsealderkulturen har man funnet i Rekarne, samt ved innsj\xc3\xb8en Yngaren. Funnene fra bronsealderen er betydelig, men kan ikke sammenlignes med funn fra tilsvarende periode i Uppland. Fra den delen av jernalderen fra f\xc3\xb8r Kristi f\xc3\xb8dsel, har man, i likhet med resten av Sverige, f\xc3\xa5 funn, noe man antar har sammenheng med de omfattende klimaendringene Sverige gjennomgikk fra ca. ett \xc3\xa5rhundre etter bronsealderens slutt. Fra tiden etter Kristi f\xc3\xb8dsel er det imidlertid gjort flere funn._NEWLINE_Gullfunnene fra 400- og 500-tallet er tallrike. Sveriges st\xc3\xb8rste kjente gullfunn ble gjort Tureholms landomr\xc3\xa5der i 1774, og utgjorde mer enn 12 kg. Trolig stammet gullet p\xc3\xa5 noe vis fra goternes milit\xc3\xa6re aktiviteter, som medf\xc3\xb8rte at Romerriket utbetalte betydelige mengder med gull for \xc3\xa5 kj\xc3\xb8pe fred langs grensen. Fra samme tidsperiode har man Uppsa kulle, som er Sveriges st\xc3\xb8rste gravhaug._NEWLINE_Det er gjort mange funn i tilknytning til kjente gravfelt fra folkevandrings- og vikingtiden. Fra sluttfasen av jernalderen er det ogs\xc3\xa5 funnet betydelige s\xc3\xb8lvskatter. S\xc3\xb6dermanland er sv\xc3\xa6rt rikt p\xc3\xa5 gravhauger, steinsettinger og rester av borger av ulike slag. S\xc3\xb6dermanland er, nest etter Uppland, det landskapet i Sverige hvor det er gjort flest funn av runesteiner, omtrent 300 stykker, hvor ca. 60 har helt eller metrisk form. Eldst av disse er steinen ved Sk\xc3\xa5\xc3\xa4ng i n\xc3\xa6rheten av Vagnh\xc3\xa4rad, som b\xc3\xa6rer en innskrift med eldre runer fra 500- eller 600-tallet, og en senere innskrift med yngre runer. De fleste er i fruktbare sletteomr\xc3\xa5der, og er reist langs veier eller elver. P\xc3\xa5fallende mange st\xc3\xa5r langs Eriksgatan. Det eldste innenlandske belegget for navnet Svitjod (senere Sverige) finner man p\xc3\xa5 en runestein i Aspa. Av h\xc3\xb8yest interesse er Ramsundsristningen, som viser at Sigurdsagaen var kjent i Sverige i vikingtiden- Mange andre steiner beretter om vikingferder i \xc3\xb8st og vest. Funnene viser at det ble vunnet rike skatter under disse reisene, og at det foregikk en livlig handel.\n_START_SECTION_\nMiddelalderen\n_START_PARAGRAPH_\nKristendommens tidligste misjonsvirksomhet i S\xc3\xb6dermanland foregikk i den nordvestlige delen, hvor befolkningen ser ut til \xc3\xa5 ha blitt kristnet og hatt en sogneinndeling allerede p\xc3\xa5 midten av 1000-tallet. Rekarne utgjorde det f\xc3\xb8rste stiftet i Svealand, hvor Sankt Eskil var biskop. Det tunet (n\xc3\xa5 Eskilstuna) hvor han bodde, er nevnt som bispesete i et pavelig dokument fra omkring 1120, p\xc3\xa5 lik linje med Str\xc3\xa4ngn\xc3\xa4s, V\xc3\xa4ster\xc3\xa5s og Sigtuna. Trolig fikk S\xc3\xb6dermanland et cistercienskloster i 1184 i Julita, og p\xc3\xa5 1200-tallet ble V\xc3\xa5rfruberga kloster bygget. P\xc3\xa5 andre halvdel av 1200-tallet fulgte et dominikanerkloster i Str\xc3\xa4ngn\xc3\xa4s og et Fransiskanerkloster i Nyk\xc3\xb6ping. I 1493 ble det stiftet et karteuserkloster - Mariefreds kloster, og s\xc3\xa5 vokste Mariefred opp rundt om. Som handelssted og festningssted fikk T\xc3\xa4lje, omtalt allerede av Adam av Bremen, og etterhvert enda viktigere Nyk\xc3\xb6ping, betydning. S\xc3\xb6dermanland hadde egen lagmann allerede f\xc3\xb8r 1296. Landskapet hadde egen lovgivning, S\xc3\xb6dermannalagen, stadfestet 1327._NEWLINE_Om S\xc3\xb6dermanlands tidlige politiske historie vet man lite. If\xc3\xb8lge eksisterende sagaer er det sannsynlig at det var sm\xc3\xa5konger som styrte. F\xc3\xb8rst fra folkungatiden har man historiske opptegnelser. S\xc3\xb6dermanland ble da gang p\xc3\xa5 gang gitt som len til hertuger av Folkunga\xc3\xa6tten. I folkungatiden inntok S\xc3\xb6dermanland en administrativ s\xc3\xa6rstilling, hvor det utgjorde Magnus Ladul\xc3\xa5s hertugd\xc3\xb8mme da han besteg Sveriges trone, og utgjorde senere kjerneomr\xc3\xa5det i Erik Magnussons landomr\xc3\xa5de. Kystherredene og Rekarne skal ha v\xc3\xa6rt landskapets mest dyrkede omr\xc3\xa5der gjennom middelalderen. 1300-tallets st\xc3\xb8rste jordeier i Sverige, Bo Jonsson Grip, som oppf\xc3\xb8rte og navnsatte Gripsholm, hadde sitt eiendomsimperiums sentrum i S\xc3\xb6dermanland, hvis v\xc3\xa5pen er hentet fra hans fabeldyr.\n_START_SECTION_\nKalmarunionen og Vasatiden\n_START_PARAGRAPH_\nUnionstidens kamper ble for en stor del utkjempet i S\xc3\xb6dermanland. Karl Knutsson Bonde ble overrumplet i februar 1457 i Str\xc3\xa4ngn\xc3\xa4s, og Christian I ble sl\xc3\xa5tt i 1467 i slaget ved Julita i n\xc3\xa6rheten av Katrineholm. Gustav Vasa ble valgt til konge i Str\xc3\xa4ngn\xc3\xa4s 1523. Deretter begynte en epoke med stor utvikling: Slott ble bygd om og utrustet, byenes handel hadde rivende utvikling, jordbruket fikk et stort oppsving og gruveindustrien utviklet seg, med nye industrier i kj\xc3\xb8lvannet. S\xc3\xb6dermanland var i Vasatiden, som , senere, rikest p\xc3\xa5 adelsgods i Sverige. Under Gustav Vasas reduksjoner og reformer forholdt landskapets befolkning i sin alminnelighet seg lojale.\n_START_SECTION_\nStormaktstiden\n_START_PARAGRAPH_\nI Gustav II Adolfs og Karl XIs regjeringsperioder ble det anlagt fabrikker og annen produksjonsindustri i S\xc3\xb6dermanlands byer. Krigen \xc3\xb8kte ettersp\xc3\xb8rslene etter smijern, kanoner, stikk- og huggv\xc3\xa5pen, rustninger og andre bearbeidede jernvarer. Landskapet selv var sk\xc3\xa5net for krigshandlinger p\xc3\xa5 1600-tallet, og har i ettertid kun en gang v\xc3\xa6rt utsatt for fiendtlige handlinger, i 1719, da \xc3\x98stersj\xc3\xb8kysten med byer, bruk og herreg\xc3\xa5rder ble angrepet og brent ned av russiske tropper. Gjennom seieren ved Baggensst\xc3\xa4ket ble fienden sl\xc3\xa5tt tilbake, og Stockholm forble i svenske hender.\n_START_SECTION_\nFrihetstiden og framover\n_START_PARAGRAPH_\nFrihetstidens industrielle oppsving merket man i relativ liten grad til i S\xc3\xb6dermanland. Derimot ivret myndighetene for st\xc3\xb8rre omlegginger av jordbruket. De store endringene her kom imidlertid f\xc3\xb8rst med 1840-tallets mere rasjonelle drift. Kirkegodsets \xc3\xb8kte utbredelse p\xc3\xa5virket landsbyutviklingen i landskapet. S\xc3\xb6dermanland hadde tidligere hatt en svakere landsbyutvikling sammenlignet med det \xc3\xb8vrige M\xc3\xa4lardalen, men n\xc3\xa5 ble mange underliggende landsbyer dratt direkte inn i driften av kirkens jordbruksomr\xc3\xa5der, som i stor grad fikk fordelene av stordrift. Et spesielt sterkt samholdsmilj\xc3\xb8 ble dannet ved tettere befolkning og \xc3\xb8kt bebyggelse. Man kan se det som jordbrukets motstykke til de mange sm\xc3\xa5 industrisamfunnene som vokste fram p\xc3\xa5 landsbygda. Statssystemet vokste fram._NEWLINE_Hele 1700- og 1800-tallet var preget av et sterkt regulert n\xc3\xa6ringsliv. Enkelte nye ideer vokste imidlertid fram. Et konkret utslag av dette var grunnleggingen av Eskilstuna fristad. Side om side ved den tradisjonelt styrte byen, vokste det fram et avregulert frimarked hvor metallh\xc3\xa5ndverker ble omsatt. En ny epoke innen industrien kom p\xc3\xa5 1830-tallet, da blant andre Munktells Mekaniska Verkstad i Eskilstuna ble grunnlagt. Jordbruksrasjonaliseringen hadde stort behov for maskinvarer fra Eskilstuna.'