b'\n_START_ARTICLE_\nAndrea Falconieri\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nFalconeri fikk oppl\xc3\xa6ring i lutt og teorbe, sannsynligvis av Jean de Macque i Napoli, senere av Santino Garsi, luttvirtuos ved hoffet til hertug Ranuccio I Farnese i Parma._NEWLINE_If\xc3\xb8lge Francesco Gasparini var Falconieri i Parma fra 1604, muligens som Garsis etterf\xc3\xb8lger, selv om han ikke opptrer regelmessig p\xc3\xa5 hertugens l\xc3\xb8nningsliste f\xc3\xb8r i 1610. I 1614 forlot Falconieri br\xc3\xa5tt Parma, uvisst av hvilken grunn. N\xc3\xa5 fulgte mange \xc3\xa5r med opphold ved ulike italienske byer: Mantova, Firenze, Roma, Modena, tilbake i Parma, og Genova. Innimellom reiste han i Spania og Frankrike._NEWLINE_I 1639 ble han teorbist ved Real Capella di Palazzo i Napoli og slo seg ned i hjembyen for godt. Da kapellmesteren Giovanni Maria Trabaci d\xc3\xb8de, overtok Falconieri 15. januar 1648 hans post. Falconieri d\xc3\xb8de under en pestepidemi i 1656._NEWLINE_Falconieri skrev hovedsakelig vokalverk, motetter, madrigaler og villaneller med gitartabulatur, men ogs\xc3\xa5 enkelte instrumentalverk. Han foregrep utviklingen av triosonateformen og var medvirkende til utviklingen mot homofoni og generalbass, og en instrumentalmusikk som i \xc3\xb8kende grad ble frigjort fra de vokale musikkformene.'