b'\n_START_ARTICLE_\nValget i Tyskland juli 1932\n_START_SECTION_\nBakgrunnen for valget\n_START_PARAGRAPH_\nSiden 1929 var Tyskland hardt rammet av Den store depresjonen med et arbeidsl\xc3\xb8shet som steg fra 8,5% til nesten 30% i \xc3\xa5rene 1929 til 1932. Samtidig sank industriproduksjonen i Tyskland med rundt 42%._NEWLINE_I 1930 br\xc3\xb8t storkoalisjonen mellom de to republikk-orienterte partiene Sosialdemokratene, Sentrumspartiet, og de to liberale partiene sammen. Det ble dannet en ny minoritetsregjering under ledelse av Sentrumspartiets leder Heinrich Br\xc3\xbcning og denne styrte under hjemmel av presidentens unntaksfullmakter, da valgene i 1930 hadde medf\xc3\xb8rt at de partiene som st\xc3\xb8ttet Weimar-republikken hadde mistet flertallet, og i tillegg hadde disse valgene gitt Adolf Hitlers nasjonalsosialistiske parti et nasjonalt gjennombrudd. Br\xc3\xbcnings politikk, som ble gjennomf\xc3\xb8rt gjennom dekreter fra presidenten, lyktes imidlertid ikke \xc3\xa5 l\xc3\xb8se de \xc3\xb8konomiske problemene, samtidig som det parlamentariske styresette ytterligere ble undergravet._NEWLINE_Ved presidentvalget i mars 1932 vant den uavhengige Paul von Hindenburg, med st\xc3\xb8tte fra de demokratiske partiene, mot Hitler og kommunisten Ernst Th\xc3\xa4lmann. Etter denne valgseieren, orienterte imidlertid Hindenburg seg mer i retning av den politiske h\xc3\xb8yreside og i slutten av mars 1932 ble han overtalt til \xc3\xa5 avsette Br\xc3\xbcning, og erstatte ham med Franz von Papen. Papen dannet regjering hovedsakelig med medlemmer utenfor den politiske verden og denne hadde ingen st\xc3\xb8tte i Riksdagen. bare tre dager etter at regjeringen var utnevnt, m\xc3\xa5tte Hindenburg oppl\xc3\xb8se Riksdagen og skrive ut nyvalg._NEWLINE_Valgkampen ble holdt under voldelige forhold, da Papen hevet forbudet mot SA, som Br\xc3\xbcning hadde forbudt tidligere. Dette f\xc3\xb8rte til en rekke voldelige sammenst\xc3\xb8t med kommunistiske paramilit\xc3\xa6re grupper._NEWLINE_Valget f\xc3\xb8rte til en stor framgang for nasjonalsosialistene, som for f\xc3\xb8rste gang ble Riksdagens st\xc3\xb8rste parti.'