b"\n_START_ARTICLE_\nColmar von der Goltz\n_START_SECTION_\nMilit\xc3\xa6rkarriere\n_START_PARAGRAPH_\nGoltz var f\xc3\xb8dt i Bielkenfeld i \xc3\x98st-Preussen (senere omd\xc3\xb8pt til Goltzhausen, n\xc3\xa5 Ivanovka i Kaliningrad oblast) i den lite velst\xc3\xa5ende familien fra uradelsfamlien Goltz. Han vokste opp i familiesetet Fabiansfelde ved Preu\xc3\x9fisch Eylau som faren hadde kj\xc3\xb8pt i 1844. Faren hadde tjent rundt 19 \xc3\xa5r i en pr\xc3\xb8yssiske h\xc3\xa6ren, uten \xc3\xa5 avansere lengre enn til l\xc3\xb8ytnant, og hans resultater innen landbruket var tilsvarende svake og han d\xc3\xb8de av kolera under en reise til Danzig (i dag Gda\xc5\x84sk) da Colmar var seks \xc3\xa5r gammel._NEWLINE_Goltz gikk i det pr\xc3\xb8yssiske infanteriet i 1861 som sekondl\xc3\xb8ytnant i 5. \xc3\xb8st-pr\xc3\xb8yssiske infanteriregiment nummer 41 i K\xc3\xb6nigsberg (dagens Kaliningrad). I l\xc3\xb8pet av 1864 var han p\xc3\xa5 grensetjeneste i Thorn (Toru\xc5\x84), f\xc3\xb8r han begynte p\xc3\xa5 Det pr\xc3\xb8yssiske krigsakademiet i Berlin, men ble midlertidig trukket ut i 1866 for \xc3\xa5 delta i Den \xc3\xb8sterriksk-pr\xc3\xb8yssiske krig, hvor han ble alvorlig s\xc3\xa5ret i skulderen under slaget ved Trautenau i B\xc3\xb6hmen. I 1867 gikk han inn i typografi-seksjonen i den pr\xc3\xb8yssiske generalstaben, og samme \xc3\xa5r giftet han seg med godseierdatteren Therese Dorguth som han fikk fem barn med. _NEWLINE_Ved utbruddet av Den fransk-pr\xc3\xb8yssiske krig i 1870-71 var han i staben til prins Fredrik Karl av Preussen, som hadde kommandoen over den andre pr\xc3\xb8yssiske arme. Goltz deltok i slaget ved Vionville og slaget ved Gravelotte og beleiringen av Metz. Etter Metz' fall, tjenestegjorde han under prins Fredrik Karl under kampene i Loire, herunder det andre slaget om Orl\xc3\xa9ans og slaget om Le Mans._NEWLINE_I \xc3\xa5rene 1878 til 1883 var Goltz l\xc3\xa6rer i krigshistorie ved Det pr\xc3\xb8yssiske krigsakademiet. I 1883 offentliggjorde han sin kjente bok Von Ro\xc3\x9fbach bis Jena und Auerstedt, hvor han gjennom behandlingen av den pr\xc3\xb8yssiske milit\xc3\xa6rhistorien rettet indirekte kritikk av keiserriket.\n_START_SECTION_\nI osmansk tjeneste\n_START_PARAGRAPH_\nEtter nederlaget i Den russisk-tyrkiske krig (1877\xe2\x80\x931878), anmodet den osmanske herskeren Sultan Hamid om tysk hjelp til \xc3\xa5 reorganisere den osmanske h\xc3\xa6ren slik at de ville kunne v\xc3\xa6re i stand ti \xc3\xa5 st\xc3\xa5 imot ytterligere avansement fra Det russiske keiserrike. Goltz ble sendt og tilbrakte tolv \xc3\xa5r i dette arbeidet, som skulle bli materiale for en rekke av hans senere b\xc3\xb8ker. Etter noen \xc3\xa5r ble han tildelt tittelen pasja, og i 1895, rett f\xc3\xb8r han vendte tilbake til Tyskland, ble han utnevnt til mushir (feltmarskalk). Han forbedringer i den osmanske h\xc3\xa6ren var betydelige, og den tyrkiske h\xc3\xa6ren ble under Den gresk-tyrkiske krig (1897) stanset utenfor Aten bare etter at tsar Nikolaj II av Russland truet den osmanske sultanen med at han ville angripe Det osmanske rike fra det \xc3\xb8stlige Anatolia med mindre den osmanske h\xc3\xa6ren stoppet sin framrykning.\n_START_SECTION_\nTilbake i Tyskland\n_START_PARAGRAPH_\nDa han vendte tilbake til Tyskland i 1896, ble Goltz 18. april utnevnt til generall\xc3\xb8ytnant og kommandant for 5. divisjon i Frankfurt an der Oder, og i 1898 til leder for ingeni\xc3\xb8r- og pionerkorpset og generalinspekt\xc3\xb8r for fortifikasjon. 27. januar 1900 ble han utnevnt til general i infanteriet og i 1902 sjef for f\xc3\xb8rste armekorps i K\xc3\xb6nigsberg. I september 1907 ble han generalinspekt\xc3\xb8r for 6. divisjon i Stuttgart og ble i 1908 utnevnt til generaloberst. _NEWLINE_Etter sommerman\xc3\xb8vrene i 1911 ble han forfremmet til generalfeltmarskalk, og gikk av med pensjon i 1913 i en alder av 70 \xc3\xa5r._NEWLINE_I 1911 tok han initiativet til etableringen av Jungdeutschlandbund (\xc2\xabDet tyske ungdomsforbundet\xc2\xbb), en paraplyorganisasjon for h\xc3\xb8yreorienterte tyske ungdomsorganisasjoner.\n_START_SECTION_\nI tysk tjeneste 1914-1915\n_START_PARAGRAPH_\nDa f\xc3\xb8rste verdenskrig br\xc3\xb8t ut, ble Goltz kalt tilbake til tjeneste og 26. august utnevnt til tysk milit\xc3\xa6rguvern\xc3\xb8r over det okkuperte Belgia (Kaiserliches Deutsches Generalgouvernement Belgien). I denne posisjonen slo han n\xc3\xa5del\xc3\xb8st ned p\xc3\xa5 det som var igjen av belgisk motstand mot den tyske okkupasjonen, hovedsakelig snikskyttere og sabotasje mot jernbane- og telegraflinjer. Han hevdet tidlig i september 1914, rett etter at han var utnevnt, at det var en krigsn\xc3\xb8dvendighet at straffen for slike handlinger b\xc3\xa5de rammet de som var skyldige for dem, men ogs\xc3\xa5 at denne straffen ogs\xc3\xa5 rammet uskyldige. 5. oktober 1914 var han enda tydeligere da han beordret at i fremtiden skulle landsbyer i de omr\xc3\xa5der hvor jernbane- og telegraflinjer ble \xc3\xb8delagt, n\xc3\xa5del\xc3\xb8st straffes, uansett om de var skyldige eller ikke i de aktuelle handlingene. Det skulle bli tatt gisler i de landsbyene som l\xc3\xa5 n\xc3\xa6r truede jernbanelinjer, og ved f\xc3\xb8rste fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 \xc3\xb8delegge jernbane- eller telegraf- eller telefonlinjer skulle gislene umiddelbar bli skutt._NEWLINE_27. november 1914 ble han avl\xc3\xb8st av general Moritz von Bissing som milit\xc3\xa6rguvern\xc3\xb8r i Belgia.\n_START_SECTION_\nI osmansk tjeneste 1915-1916\n_START_PARAGRAPH_\nEtter oppdraget i Belgia ble Goltz milit\xc3\xa6r r\xc3\xa5dgiver til (den hovedsakelig maktesl\xc3\xb8se) sultan Mehmet V. Goltz kom ikke vel overens med lederen for den tyske milit\xc3\xa6re legasjonen til Tyrkia, Otto Liman von Sanders, han var heller ikke likte av den reelle makthaveren i den tyrkiske regjeringen, Enver Pasja._NEWLINE_Til tross for de gjensidige uoverensstemmelsene, satte Enver Pasja Goltz i ledelsen for den osmanske 5. arme, for \xc3\xa5 stoppe den britiske generalen Charles Townshends fremrykning mot Bagdad i oktober 1915. Goltz hadde kommandoen i slaget om Ktesifon - som endte uten en klar seierherre, da begge sider trakk seg tilbake fra slagomr\xc3\xa5det. Imidlertid, da britene trakk seg tilbake, snudde Goltz sine styrker og forfulgte britene ned langs elven Tigris. Da Townshend stoppet i Kut, slo Goltz en beleiring rundt de britiske styrkene og innledet beleiringen av Kut. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som Julius C\xc3\xa6sars legioner under slaget ved Alesia, m\xc3\xa5tte den osmanske 6. arme under kommando av Halil Kut bekjempe et britisk fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 komme garnisonen i Kut til unnsetning, samtidig som beleiringen skulle holdes. Tilsammen fors\xc3\xb8kte britene med tre ulike, men feilsl\xc3\xa5tte angrep med et samlet tap p\xc3\xa5 23\xc2\xa0000 mann, disse slagene var slaget om Wadi, slaget om Hanna og slaget om Dujaila.\n_START_SECTION_\nFolkemordet p\xc3\xa5 armenerne\n_START_PARAGRAPH_\nDa russerne i 1915 rykket inn i det \xc3\xb8stlige Anatolia, anbefalte tyske offiserer at enkelte deler av den lokale armenske befolkningen der ble ble flyttet, for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 et oppr\xc3\xb8r blant disse i ly av den russiske fremrykningen. Da Enver Pasha viste en slik ordre til Goltz, godkjente han denne som en milit\xc3\xa6r n\xc3\xb8dvendighet. Imidlertid tyder Goltz' senere handlinger for \xc3\xa5 stoppe de omfattende deportasjonene da han p\xc3\xa5 dette  tidspunktet ikke forsto deres betydning i en st\xc3\xb8rre sammenheng. I desember 1915 blandet Goltz seg direkte inn i deportasjonen, og truet med \xc3\xa5 trekke seg fra kommandoen om ikke deportasjonene ble stanset. Dette er en m\xc3\xa5leenhet for Goltzs posisjon innen Det osmanske rike at han, som en utenlandsk milit\xc3\xa6r offiser, kunne blande seg inn, og p\xc3\xa5virke innenrikspolitiske forhold. Han var imidlertid bare i stand \xc3\xa5 oppholde deportasjonene midlertidig, og oppheve dem bare i Mesopotamia. Det ville v\xc3\xa6rt omtrent uh\xc3\xb8rt for en soldat \xc3\xa5 trekke seg fra stillingen i krigstid, og til syvende og sist gjorde heller ikke Goltz det._NEWLINE_I byen Edessa (dagens \xc5\x9eanl\xc4\xb1urfa) gjorde den armenske befolkningen oppr\xc3\xb8r mot den osmanske regjeringen tidlig i 1916 og fikk kontroll over byen. Osmanske styrker angrep byen med artilleri, men klarte allikevel ikke \xc3\xa5 erobre den. Goltz var den n\xc3\xa6rmeste tyske kommandanten, klarte \xc3\xa5 forhandle fram en avtale med armenerne om at de skulle godta \xc3\xa5 bli avv\xc3\xa6pnet mot l\xc3\xb8fte om at de ikke skulle deporteres. Dette gikk armenerne med p\xc3\xa5, men de ble likevel deportert p\xc3\xa5 et senere tidspunkt.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nGoltz d\xc3\xb8de 19. april 1916 i Bagdad, bare to uker f\xc3\xb8r britene i Kut overga seg. Den offisielle d\xc3\xb8ds\xc3\xa5rsaken av flekktyfus, men det gikk ogs\xc3\xa5 rykter om at han skulle ha blitt forgiftet. I henhold til hans testamentet, ble han gravlagt i krigsgravstedet i hagen til det tyske generalkonsulatets sommerresidens i Tarabya ved Bosporos ved Istanbul. Gravlunden her ble \xc3\xa5ret etter utformet av billedhuggeren Georg Kolbe. Her ligger Goltz blant annet sammen med den tidligere generalkonsulen, friherre von Wangenheim og oberst Erich von Leipzig._NEWLINE_Med Goltz' d\xc3\xb8d ble de osmanske kommandantene i Mesopotamia avsk\xc3\xa5ret fra tysk milit\xc3\xa6r r\xc3\xa5dgivning. De lyktes derfor ikke \xc3\xa5 utnytte strategisk det britiske nederlaget ved Kut. Etter det britiske nederlaget ved Kut tok de seieren for gitt, og rettet uten \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 resultater oppmerksomheten mot russerne, i stedet for \xc3\xa5 angripe britene i Mesopotamia og i Persia._NEWLINE_Tilfeldigvis d\xc3\xb8de den britiske kommandanten, Frederick Stanley Maude, i det samme huset som Goltz 19 m\xc3\xa5neder senere."