b"\n_START_ARTICLE_\nJustaucorps\n_START_PARAGRAPH_\nJustaucorps (uttales omtrent djyst'o'kor), skrives ogs\xc3\xa5 just-au-corps, justeaucorps og justacorps (fransk for \xc2\xabtett inntil kroppen\xc2\xbb), er en type knelang, ettersittende frakk eller livkjole med oppslag p\xc3\xa5 ermene, en rekke knapper og vide skj\xc3\xb8ter. Slike frakker ble b\xc3\xa5ret som del av den europeiske herremoten mot slutten av 1600-tallet og gjennom store deler av 1700-tallet og ble typisk for mannsdrakten i barokken og rokokkoen. Smalere justaucorpser kom p\xc3\xa5 1700-tallet og ble p\xc3\xa5 fransk kalt frac. Betegnelsen kjole, og tidligere ogs\xc3\xa5 kjol, er gamle danske og norske navn p\xc3\xa5 tilsvarende mannsplagg. En uniformsfrakk, gjerne av fargerikt stoff og med lange skj\xc3\xb8ter bak, kunne derfor bli kalt v\xc3\xa5penkjole. Justaucorpsene endret seg p\xc3\xa5 1800-tallet og utviklet seg til blant annet svarte livkjoler (i gallaantrekket \xc2\xabkjole og hvitt\xc2\xbb), diplomatfrakker og side kofter i skandinaviske og andre bondedrakter._NEWLINE_Betegnelsen justaucorps, gjerne i sammensetningen justaucorps de gymnastique, brukes i moderne fransk ogs\xc3\xa5 om tettsittende turndrakter og trikoter.\n_START_SECTION_\nHistorikk\n_START_PARAGRAPH_\nJustaucorpser ble f\xc3\xb8rst og fremst b\xc3\xa5ret av herrer i aristokratiet, men plagget var ogs\xc3\xa5 typisk for de fargerike uniformene p\xc3\xa5 1600- og 1700-tallet, en tid da milit\xc3\xa6r og sivil herremote p\xc3\xa5virket hverandre gjensidig._NEWLINE_Justaucorpsene var frakker eller lange jakker som satt stramt ned til livet og var utstyrt med vide frakkeskj\xc3\xb8ter. De manglet krage, men hadde ofte lommer med store slag, ermer med enorme mansjetter eller ermelinninger, ogs\xc3\xa5 kalt oppslag, og dekorb\xc3\xa5nd langs kanter og rundt knappehull. De tidlige justaucorpsene var gjerne lukket foran med en \xc3\xa9n, tett knapperad, men frakkene ble siden ofte b\xc3\xa5ret \xc3\xa5pne med knappene som pynt p\xc3\xa5 brede rabatter (frontstykker). Rabattene og oppslagene p\xc3\xa5 uniformsfrakker var oftest i en annen farge enn hovedfargen ellers; det samme gjaldt oppbrettene, det vil si den nedre delen av jakkeslagene som var brettet opp i trekanter, slik at f\xc3\xb4ret syntes. Fargene markerte regimenttilh\xc3\xb8righet og liknende. Mot slutten av 1700-tallet endret justaucorpsene seg til smalere, ensfargede plagg som p\xc3\xa5 fransk ble kalt frac. Fornemme damer kunne ha \xc2\xabfeminiserte\xc2\xbb justaucorpser og andre mannsplagg som del av sin ridedrakt.\n_START_SECTION_\nArvtakere\n_START_PARAGRAPH_\nJustacorpser ble b\xc3\xa5ret sammen med lange, ofte rikt dekorerte vester og culottes, trange knebukser. Disse klesplaggene endret gradvis snitt, og etter at knebuksene ble erstattet av langbukser omkring 1800, utviklet antrekket seg til tidlige varianter av dagens herredresser med jakke, vest og bukser i samme stoff.\n_START_SECTION_\nSnippkjoler og bunadsfrakker\n_START_PARAGRAPH_\nDe fargerike justaucorpsene er ogs\xc3\xa5 opphavet til de svarte snippkjolene som i dag brukes som formelt gallaantrekk i vestlig herremote. Ytterligere en variant er de side, ofte lyse koftene som ble b\xc3\xa5ret som stasplagg (helgekofter) av b\xc3\xb8nder i Skandinavia og andre steder. Denne bondedrakten bestod av frakk, vest, knebukser og tjukke str\xc3\xb8mper, og hadde klare forbilder i fransk herremote p\xc3\xa5 1700-tallet. Side kofter inng\xc3\xa5r fortsatt som tradisjonelt mannsplagg i folkedraktene i flere land. Slike side bunadsfrakker kan kalles \xc2\xabgr\xc3\xa5vest\xc2\xbb p\xc3\xa5 norsk.\n_START_SECTION_\nTjenerfrakker\n_START_PARAGRAPH_\nJustaucorpsene er beholdt ur\xc3\xb8rt i den historiske rokokkodrakten som en kan se i bruk blant uniformert tjenerskap ved adelige herskapshus, \xc3\xa6rverdige hoteller og andre steder. Bl\xc3\xa5 og r\xc3\xb8de justaucorpser var for eksempel lenge gallaantrekk for lakeiene ved det norske slottet. I dag b\xc3\xa6rer de norske lakeiene kjole og hvitt ved festlige anledninger."