b'\n_START_ARTICLE_\nD\xc3\xb8pefont\n_START_PARAGRAPH_\nEn d\xc3\xb8pefont er en beholder eller et kar som inneholder d\xc3\xa5psvann til bruk under d\xc3\xa5psseremonien. D\xc3\xb8pefonten er en av de viktigste delene av kirkeinventaret og kan v\xc3\xa6re utf\xc3\xb8rt av sten, tre eller metall. Fonten er ofte rikt dekorert.  _NEWLINE_Opprinnelig var d\xc3\xb8pefonten sannsynligvis plassert ved kirkens lengdeakse mellom manns- og kvinned\xc3\xb8ren som et symbol p\xc3\xa5 at d\xc3\xa5pen var inngangen til kristenlivet. I middelalderens siste \xc3\xa5rhundrer ble fonten ofte flyttet ytterligere mot vest til t\xc3\xa5rnrummet, som dermed kom til \xc3\xa5 fungere som et slags d\xc3\xa5pskapell. F\xc3\xb8rst etter reformasjonen ble d\xc3\xb8pefonten flyttet til sin n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende plassering n\xc3\xa6r ved eller i koret i \xc3\xb8stenden av kirken._NEWLINE_I de senere hundre\xc3\xa5rene har det blitt vanlig \xc3\xa5 legge et d\xc3\xb8pefat av metall oppi d\xc3\xb8pefonten og benytte en d\xc3\xb8pekanne for \xc3\xa5 fylle vann i fonten.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8pefonter i middelalderen\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc3\xb8pefonter av sten ble utf\xc3\xb8rt fra 1100-tallet og fremover i b\xc3\xa5de Norge, Norden og ellers i Europa. De er vanligvis utformet som en sirkul\xc3\xa6r eller mangekantet stensk\xc3\xa5l eller stenkum p\xc3\xa5 en smalere fot som er plassert p\xc3\xa5 en vid sokkel. Utsiden av sk\xc3\xa5len, foten og sokkelen er gjerne rikt utsmykket med relieffer og mer eller mindre frittst\xc3\xa5ende figurer som har v\xc3\xa6rt malt i skarpe farger. Mange av desse d\xc3\xb8pefontene er tatt vare p\xc3\xa5 i kirker og p\xc3\xa5 mus\xc3\xa9er, men malingen er for det meste vekk; kun enkelte spor her og der stadfester at det har v\xc3\xa6rt vanlig \xc3\xa5 fargelegge stend\xc3\xb8pefontene._NEWLINE_Motivene p\xc3\xa5 middelalderfontene kunne v\xc3\xa6re hentet fra fortellinger i Bibelen og/eller fra helgenlegender og sagn. Men det er ogs\xc3\xa5 mange motiver som gir til kjenne en eller annen form for kristent budskap ved hjelp av symbolikk som er vanskelig \xc3\xa5 tolke i v\xc3\xa5r tid, men som m\xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt lett \xc3\xa5 forst\xc3\xa5 med den kunnskapen om hedenske forestillinger som folk hadde i middelalderen. Dessuten kan enkelte motiv trolig v\xc3\xa6re knyttet til konkrete hendelser eller lokale forhold som man ikke kjenner til \xc3\xa5 v\xc3\xa5re dager._NEWLINE_Det finnes ogs\xc3\xa5 flere eksempler p\xc3\xa5 symbolske motiver som er ansett som upassende for kirkelig bruk i v\xc3\xa5r tid, men som i tidligere tider har v\xc3\xa6rt b\xc3\xa5de naturlige og oppbyggelige. P\xc3\xa5 en del av  utsiden av sk\xc3\xa5len p\xc3\xa5 en romansk d\xc3\xb8pefont av granitt i Vester T\xc3\xb8rslev kirke p\xc3\xa5 Jylland i Danmark er det for eksempel fremstilt en mann med en velvoksen erigert penis som st\xc3\xa5r mellom bakparten p\xc3\xa5 to l\xc3\xb8ver. Mannen har begge armene strukket ut til hver side p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som den korsfestede Kristus i triumfstilling p\xc3\xa5 de romanske krusifiksene fra middelalderen. _NEWLINE_Et annet eksempel er \xc3\xa5 se p\xc3\xa5 en romansk granittd\xc3\xb8pefont fra Vester Egede kirke ved N\xc3\xa6stved p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland i Danmark. Her er det fremstilt en kvinne i sittende f\xc3\xb8destilling, plassert med hodet nedover og underlivet opp mot \xc3\xa5pningen p\xc3\xa5 sk\xc3\xa5len. Kvinnen har et diende dyr ved hvert av de fyldige brystene sine; dyrene er fremstilt opp-ned._NEWLINE_I Danmark har nesten alle landsbykirker d\xc3\xb8pefonter fra Valdemarstiden; alts\xc3\xa5 11-1200-tallet. De er som regel av granitt og er forskjellige fra landsdel til landsdel. Mouritz Mackeprangs bok om de danske d\xc3\xb8pefontene fra 1941 er fremdeles standardverket om emnet og her oppregnes det 1494 middelalderfonter. Det svarer til 86% av d\xc3\xb8pefontene i de danske landsbykirkene.'