b'\n_START_ARTICLE_\nUrkanton\n_START_PARAGRAPH_\nDe tre urkantonene Unterwalden, Schwyz og Uri dannet et edsforbund i 1291. Dermed ga de opphav til statsforbundet som skulle utvikle seg til dagens Sveits. P\xc3\xa5 det dav\xc3\xa6rende tidspunkt var det imidlertid lite mer enn et l\xc3\xb8fte om gjensidig hjelp (spesielt mot stormakten Habsburg). Sammen med Luzern, som var den fjerde kantonen som ble medlem i edsforbundet, omtales urkantonene ogs\xc3\xa5 som \xc2\xabskogskantoner\xc2\xbb (Waldst\xc3\xa4tten; jf. Vierwaldst\xc3\xa4tter See)._NEWLINE_Urkantonene hadde bevart organiseringen av gamle selvstyrte germanske bondesamfunn. Deres politiske og \xc3\xb8konomiske betydning \xc3\xb8kte p\xc3\xa5 1200-tallet gjennom \xc3\xa5pningen av St. Gotthard-passet (og spesielt Sch\xc3\xb6llenenjuvet). Ogs\xc3\xa5 Uris allianse med landskapet Urseren, som l\xc3\xa5 mellom Uri og Gotthardpasset, var et viktig skritt til \xc3\xa5 kontrollere handelen over denne sentrale Alpeovergangen._NEWLINE_Dannelsen av edsforbundet var en reaksjon p\xc3\xa5 at Habsburg begynte \xc3\xa5 true samfunnenes uavhengighet. Urkantonene ble bekreftet som riksumiddelbare i 1309 og 1316, og slo i 1315 (slaget i Morgarten) et habsburgsk h\xc3\xa6r som Leopold I av \xc3\x98sterrike hadde sendt for \xc3\xa5 avstraffe befolkningen for deres ulydighet. Mellom 1332 og 1353 ble edsforbundet utvidet med kantonene Luzern, Z\xc3\xbcrich, Glarus, Zug og Bern. Disse omtales ofte som \xc2\xabDe \xc3\xa5tte gamle steder\xc2\xbb.'