b'\n_START_ARTICLE_\nTechnicolor\n_START_SECTION_\nProcess 1 (1916)\n_START_PARAGRAPH_\nOpprinnelig eksisterte Technicolor som et tofarget (r\xc3\xb8dt og gr\xc3\xb8nt) system. I systemets f\xc3\xb8rste prosess ble et prisme inni selve kameraet brukt til \xc3\xa5 eksponere to ruller med sort-hvitt - henholdsvis r\xc3\xb8d- og gr\xc3\xb8nnfiltrert - film samtidig. Fremvisning krevde en spesiell stereoskopisk projektor med to objektiver, her ogs\xc3\xa5 med r\xc3\xb8d- og gr\xc3\xb8nnfiltrert film, justert slik at de overlappet hverandres bilder p\xc3\xa5 lerretet. Denne prosessen ble tatt i bruk p\xc3\xa5 kun \xc3\xa9n enkelt film, The Gulf Between, og hadde en begrenset visningsturn\xc3\xa9 p\xc3\xa5 \xc3\xb8stkysten - Fra Boston til New York i september, 1917. At Process 1 belaget seg p\xc3\xa5 denne additive fargeblandingsprosessen under b\xc3\xa5de opptak, fremkalling og fremvisning, gjorde at produksjon og distribusjon ble en dyr og innviklet aff\xc3\xa6re, og f\xc3\xb8rte Technicolor tilbake til tegnebrettet for \xc3\xa5 utvikle en ny prosess som var uavhengig av additive fargeblandingsl\xc3\xb8sninger.\n_START_SECTION_\nProcess 2 (1922)\n_START_PARAGRAPH_\nTechnicolors Process 2 (som fikk det misvisende navnet \xc2\xabTwo-strip Technicolor\xc2\xbb av offentligheten) benyttet seg fortsatt av den samme opptaksl\xc3\xb8sningen fra 1. prosess, men endret p\xc3\xa5 m\xc3\xa5ten negativene ble fremkalt og projisert ved \xc3\xa5 produsere ett enkelt fargenegativ gjennom en subraktiv fargeprosess. Dette fjernet behovet for stereoskopiske projiseringsl\xc3\xb8sninger og tillot Technicolor \xc3\xa5 vise frem filmene p\xc3\xa5 allerede eksisterende filmprojektorer._NEWLINE_De gr\xc3\xb8nnfiltrede- og r\xc3\xb8dfiltrede filmrullene ble fortsatt fremkalt p\xc3\xa5 egne filmruller som i 1. prosess. Det ekstra steget i prosess 2., for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 alt ned p\xc3\xa5 \xc3\xa9n enkelt fargefilmrull, var \xc3\xa5 tone hver rull med en komplement\xc3\xa6rfarge tilsvarende fargefiltrene: Oransj-r\xc3\xb8d toning for de gr\xc3\xb8nnfiltrede filmrullene og cyan-gr\xc3\xb8nn toning for de r\xc3\xb8dfiltrede. Disse filmrullene var ogs\xc3\xa5 halvparten s\xc3\xa5 tykke som vanlig film. I motsetning til direkte fargelegging av negativene, p\xc3\xa5virket ikke fargetoningsprosessen h\xc3\xb8ylys. Istedenfor ble skygger sterkt farget, mens mellomtoner ble proporsjonalt farget. Deretter ble de to behandlede filmrullene limt inntil hverandre for \xc3\xa5 lage en visningsklar filmprint._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste fargefilmen som tok i bruk Process 2 var The Toll of the Sea i 1922. Videre ble prosessen tatt i bruk i enkeltsekvenser i filmer som The Ten Commandments (1923), The Phantom of the Opera (1925) og Ben-Hur (1925)._NEWLINE_Til tross for kommersiell suksess, var ikke Process 2 en feilfri l\xc3\xb8sning. Siden den ferdige printen bestod av to sammenlimte filmruller, s\xc3\xa5 kunne ikke begge fargelagene v\xc3\xa6re i skarp fokus samtidig. Dette problemet ble desto verre av at de sterke projektorlampene opphetet filmrullene, noe som gjorde at de to sammenlimte filmene ville bule i forskjellige retninger. Ved nedkj\xc3\xb8ling ville ikke deformasjonen avta fullstendig, s\xc3\xa5 fokuseringsproblemer ville vedvare og forverre seg ved gjentatte visninger. Technicolor m\xc3\xa5tte derfor kontinuerlig forsyne kinoer med nye filmruller og ta tilbake de deformerte filmrullene for \xc3\xa5 pr\xc3\xb8ve \xc3\xa5 flate de ut igjen. Denne tolags l\xc3\xb8sningen gjorde ogs\xc3\xa5 filmrullene s\xc3\xa5rbar for slitasje, hvor skraper dannet tydelig misfarging.\n_START_SECTION_\nProcess 3 (1928)\n_START_PARAGRAPH_\nProcess 3 tok sikte p\xc3\xa5 \xc3\xa5 g\xc3\xa5 vekk fra bruken av sammenlimte filmruller og oppn\xc3\xa5 samme resultat p\xc3\xa5 \xc3\xa9n enkelt rull. Opptaksprosessen fra Process 1 og Process 2 vedvarte, med samtidig eksponering av fargefiltrerte sort-hvitt-negativer gjennom et prisme._NEWLINE_Negativene ble fortsatt fremkalt p\xc3\xa5 samme vis i Process 2, men ble istedenfor printet opp\xc3\xa5 en spesielt forberedt \xc2\xabmatrise\xc2\xbb-film best\xc3\xa5ende av et gelatin. Dette gelatinet herdet seg i h\xc3\xb8ylyset p\xc3\xa5 filmrullene, hvor gelatinet i de lavere eksponerte partiene av bildet ble vasket bort. Resultatet av dette var to filmruller best\xc3\xa5ende av relieffer hvor tykkelsen tilsvarte bildenes lysmengder. Deretter gjennomgikk filmrullene samme fargetoningsprosess som fra Process 2, bare at n\xc3\xa5 ville mengden avfarging v\xc3\xa6re avhengig av tykkelsen p\xc3\xa5 det herdede gelatinet i hvert enkelt bilde. Desto tykkere gelatinet var, desto mer farger ville trekke seg inn i negativet i de spesifikke omr\xc3\xa5dene. Til slutt ble begge film-matrisene trykket p\xc3\xa5 \xc3\xa9n ren, gelatinlakkert filmrull. Denne rullen ble ogs\xc3\xa5 beiset med deacetylert kitin f\xc3\xb8r trykking for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 at fargetrykkene \xc2\xabbl\xc3\xb8dde\xc2\xbb utover under absorbering.\n_START_SECTION_\nProcess 4\n_START_PARAGRAPH_\nTechnicolors neste m\xc3\xa5l var \xc3\xa5 kunne tilby en fullfarges filmprosess, et hopp opp fra den begrensede r\xc3\xb8d-gr\xc3\xb8nne fargel\xc3\xb8sningen i de tidligere prosessene. Sammen med Mitchell Camera Corporation ferdigstilte de sitt Technicolor Process 4 kamera, n\xc3\xa5 best\xc3\xa5ende av tre filmremser som fanget opp fargene r\xc3\xb8d, gr\xc3\xb8nn og bl\xc3\xa5._NEWLINE_Hver remse med film ble eksponert via en anretning best\xc3\xa5ende av en str\xc3\xa5lesplitter inni et prisme i kameraet, hvor lyset videre passererte gjennom fargefiltre f\xc3\xb8r de eksponererte de tre, sort-hvite filmnegativene. Gr\xc3\xb8nt ble fanget opp via et vanlig gr\xc3\xb8nnfiltrert negativ, mens bl\xc3\xa5tt og r\xc3\xb8dt ble fanget opp ved \xc3\xa5 filtrere lyset gjennom et magentafarget filter, for \xc3\xa5 n\xc3\xb8ytralisere gr\xc3\xb8nnfargene, f\xc3\xb8r det eksponerte to sammenpressede filmruller som var sensitivt for bl\xc3\xa5tt og r\xc3\xb8dt. Det bl\xc3\xa5sensitive negativet l\xc3\xa5 \xc3\xb8verst, med en r\xc3\xb8d-oransje lakk for \xc3\xa5 hindre bl\xc3\xa5tt lys fra \xc3\xa5 treffe det r\xc3\xb8dsensitive negativet under. Som i Process 3 ble hver filmrull behandlet i matriser med herdende gelatinl\xc3\xb8sninger, etterfulgt av en fargetoningsprosess: Cyan toning for r\xc3\xb8dt, magenta for gr\xc3\xb8nt, og gult for bl\xc3\xa5tt. Deretter ble de tre rullene trykket p\xc3\xa5 en blank, gelatinlakkert filmremse.\n_START_SECTION_\nProcess 4 i Hollywood\n_START_PARAGRAPH_\nTechnicolors nye kamera og filmprosesser m\xc3\xb8tte ikke mye motstand av filmindustrien, til tross for den kostbare produksjonsprosessen bruken av systemet innebar. Disney skrev under en eksklusiv kontrakt med Technicolor, som varte frem til september 1935, etter at de valgte \xc3\xa5 ta i bruk systemet p\xc3\xa5 Flowers and Trees (1932). MGM begynte \xc3\xa5 ta i bruk Technicolor Process 4 i en musikalnummer i filmen The Cat and the Fiddle i 1934, og Warner Brothers lanserte samme \xc3\xa5ret filmenService with a Smile og Good Morning, Eve! i dette formatet._NEWLINE_Process 4 ble likevel forbeholdt de aller st\xc3\xb8rste filmproduksjonene p\xc3\xa5 grunn av kostnadene som inngikk i \xc3\xa5 skyte spillefilmer p\xc3\xa5 dette formatet. Utenom den dyre og kompliserte fargebehandlingsprosessen, krevde denne l\xc3\xb8sningen ogs\xc3\xa5 enorme mengder med lys, i motsetning til svart-hvitt film, fordi prismeanretningen og fargefiltrene inni kameraet reduserte veldig mye av lyset som eksponerte filmnegativene. Dette f\xc3\xb8rte til situasjoner hvor innspillingslokalene kunne n\xc3\xa5 sv\xc3\xa6rt h\xc3\xb8ye temperaturer, som i Trollmannen fra Oz, hvor tungt sminkede og utkledde skuespillere m\xc3\xa5tte jobbe under temperaturer som n\xc3\xa5dde s\xc3\xa5 h\xc3\xb8yt som 38\xc2\xa0\xc2\xb0C og p\xc3\xa5dro seg \xc3\xb8yeskader som f\xc3\xb8lge av de h\xc3\xb8ye lysniv\xc3\xa5ene.\n_START_SECTION_\nNedgang og enkeltremse-fargefilm\n_START_PARAGRAPH_\nI 1952 introduserte Eastman Kodak et fargefilm-alternativ, Eastmancolor, hvor farger ble eksponert p\xc3\xa5 \xc3\xa9n enkelt filmremse som kunne fremkalles gjennom vanlige filmprosesser, fremfor Technicolors dyre og tungvinte fargeleggingsteknikker. Technicolor tilpasset samtidig fargeoverf\xc3\xb8ringsprosessene sine til \xc3\xa5 kunne trykke Technicolor-filmer fra Eastmancolor-negativer. Etter Foxfire (1955), den aller siste filmen skutt p\xc3\xa5 Technicolors kamera, utvidet Technicolor tjenestene sine til \xc3\xa5 kunne tilby fremkalling og filmprosessering for andre formater som VistaVision, Todd-AO, og Ultra Panavision 70, fordi Technicolors fargeoverf\xc3\xb8ringsprosess fortsatt var ansett som overlegen andre fargeprosesser i industrien._NEWLINE_Med veksten av mengden kinoer i USA p\xc3\xa5 midten av 60-tallet, vokste ogs\xc3\xa5 behovet for st\xc3\xb8rre forsyninger av filmruller. Technicolors tidkrevende og dyre fargeprosess greide ikke \xc3\xa5 opprettholde denne forsyningen, i motsetning til nye, raskere filmlaboratorier som dukket opp over hele landet. En av de siste filmene som ble trykket hos Technicolor var Gudfaren II (1974), og fra 1975 til 1980 ble de amerikanske, britiske og italienske Technicolor-laboratoriumene henholdsvis overtatt av Eastman, videresolgt, og nedlagt. Den solgte, britiske avdelingen ble opprettholdt i Kina frem til dens nedleggelse i 1993, da Technicolor-prosessen ble vurdert underlegen moderne filmprosesser.\n_START_SECTION_\nGjenoppstandelse av fargeoverf\xc3\xb8ringsprosessen\n_START_PARAGRAPH_\nTechnicolors filmprosesser hadde en kort gjenoppstandelse fra 1997 til 2002, og var tilgjengelig for b\xc3\xa5de filmproduksjoner og restaureringsarbeid p\xc3\xa5 eldre filmer som tok i bruk Technicolor-prosessen._NEWLINE_Bulworth, Den Tynne R\xc3\xb8de Linjen, Godzilla, Toy Story 2 og Pearl Harbor var blant de filmene som tok i bruk Technicolors fargeoverf\xc3\xb8ringsprosess p\xc3\xa5 denne tiden. Prosessen ble nedlagt som f\xc3\xb8lge av Thomson sitt oppkj\xc3\xb8p av Technicolor i 2002.\n_START_SECTION_\nTechnicolor i dag\n_START_PARAGRAPH_\nTechnicolor er fortsatt et suksessrikt byr\xc3\xa5 den dag i dag, med fransk eierskap. De la ned sitt siste filmlaboratorium i 2014, men fortsetter \xc3\xa5 tilby tjenester innenfor etterarbeid, visuelle effekter, lyd, fargearbeid, markedsf\xc3\xb8ring, animasjon og Virtual Reality. P\xc3\xa5 verdensbasis har de avdelinger i Los Angeles, London, Montreal, Toronto, Paris, Vancouver, New York, Bangalore, Atlanta, og New Orleans. I nyere tid har Technicolor st\xc3\xa5tt for fargearbeidet p\xc3\xa5 filmer som Logan, Birdman, og Ghost In The Shell.'