b'\n_START_ARTICLE_\nHultrem\xc3\xb8ll\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nEn liten (vingespenn 10-13 millimeter), brun m\xc3\xb8ll. Antennene er tr\xc3\xa5dformede og n\xc3\xa6r tre fjerdedeler s\xc3\xa5 lange som forvingene. Hodet er kledt med gulbrune, h\xc3\xa5rlignende skjell. Forkroppen og forvingene er m\xc3\xb8rkbrune, gjerne med en svak, gyllen glans. Forvingene har tre eller fire blekgule flekker langs forkanten, tre flekker langs bakkanten. Det innerste flekkeparet gror gjerne sammen og danner et tverrb\xc3\xa5nd. Bakvingen er gr\xc3\xa5brun med lange, gr\xc3\xa5 h\xc3\xa5rfrynser.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nArten er kjent som en stor sjeldenhet, men dette kan i alle fall delvis ha sammenheng med at den lever mesteparten av sitt liv inne i hule tr\xc3\xa6r og sjelden forlater disse. Dermed blir denne arten ganske sjeldent fanget opp av vanlige sommerfugl-registreringer. Arten kan bruke mange treslag, blant annet l\xc3\xb8nn, lind, eik og b\xc3\xb8k. Larven spiser r\xc3\xa5tten, soppangrepet ved. De voksne sommerfuglene er i aktivitet i juli-august, men forlater som sagt sjelden treet de bor i \xe2\x80\x93 trolig er det bare i enkelte sv\xc3\xa6rt varme sommernetter at arten forflytter seg.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten er funnet i Vest-Europa s\xc3\xb8r til Hellas, men er over alt regnet som sv\xc3\xa6rt sjelden. I Norge ble det funnet ett enkelt eksemplar ved Kristiansand i 2009.'