b"\n_START_ARTICLE_\nPierre Loti\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nPierre Loti var av gammel hugenottslekt. Det var ogs\xc3\xa5 en familie sj\xc3\xb8farere; faren var skipslege.\n_START_SECTION_\nMarineoffiser\n_START_PARAGRAPH_\nPierre begynte ved 17 \xc3\xa5rs alder p\xc3\xa5 sj\xc3\xb8mannsskole i Brest og studerte ved Le Borda. Han ble noks\xc3\xa5 snart sj\xc3\xb8offiser og deltok i den franske fl\xc3\xa5tes kampanjer i Det fjerne \xc3\xb8sten. I 1900 var han for eksempel som adjutant til viseadmiral Pottier medlem av det franske ekspedisjonskorps ekspedisjonskorps som var med i alliansen som slo ned bokseroppr\xc3\xb8ret i Kina. I 1906 ble han kommand\xc3\xb8rkaptein.\n_START_SECTION_\nForfatter\n_START_PARAGRAPH_\nHan skrev mange p\xc3\xa5 sin tid sv\xc3\xa6rt popul\xc3\xa6re reiseromaner i lyrisk og melankolsk stil og med fine marine stemningsbilder. H\xc3\xb8yest n\xc3\xa5dde han i to fortellinger fra Bretagne, Mon fr\xc3\xa8re Yves (1883) og P\xc3\xaacheur d'Islande (1886). Videre skrev han romanene Madame Chrysanth\xc3\xa8me (1887) og Au Maroc (1890) med skildringer fra det da stengte Marokko, samt en mengde reiseskildringer fra Japan, Tongking, India, Persia, Palestina og Syria. Dertil trilogien La d\xc3\xa8sert (1894), J\xc3\xa9rusalem (1895) og La Galil\xc3\xa9e (1895) og de under en karavaneferd gjennom Sinai\xc3\xb8rkenen og Palestina forfettede, av prosalyrikk fylte L'Inde sans les anglais (1903) og Vers Ispahan (1904). _NEWLINE_Etter hans d\xc3\xb8d utkom Lettres \xc3\xa0 Mme Juliette Adam (1924) og Correspondence in\xc3\xa9dite (1929)._NEWLINE_Hans roman fra Polynesia, Rarahu (1880), som senere ogs\xc3\xa5 ble utgitt under tittelen Le Mariage de Loti, tjente som inspirasjon for librettoen til operaen Lakm\xc3\xa9 av L\xc3\xa9o Delibes som ble uroppf\xc3\xb8rt i 1883."