b'\n_START_ARTICLE_\nReisen til de vestre regioner under det store Tangdynastiet\n_START_SECTION_\nInnhold\n_START_PARAGRAPH_\nBokverket beskriver geografien, reiser til land og til vanns, klima, lokale produkter, folk, spr\xc3\xa5k, historie, politikk, \xc3\xb8konomisk liv, religion, kultur og skikker i 134 land, regioner og bystater, fra det som n\xc3\xa5 er Xinjiang til Persia, det n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Tadsjikistan, Usbekistan, Afghanistan, Pakistan, India, Bangladesh, Sri Lanka og mange flere. Det har 134 kapitler fordelt p\xc3\xa5 12 bokruller og har mer enn 120\xc2\xa0000 kinesiske tegn eller ord. Det er en reiseskildring som er enest\xc3\xa5ende, i den forstand at reisen omfattet mer enn 16\xc2\xa0000 km og gir en helt unik innsikt som er viktig for historikere og arkeologer. I tillegg gir skildringen et uvurderlig innblikk i buddhismens historie._NEWLINE_Xu\xc3\xa1nz\xc3\xa0ng startet reisen i \xc3\xa5ret 629, i all hemmelighet og om natten. Han passerte fem vaktt\xc3\xa5rn i \xc3\xb8rkenen, og deretter den s\xc3\xa5kalte \xc2\xabjadeporten\xc2\xbb eller Yumenguan \xe2\x80\x93 et grensepass vest for oasebyen Dunhuang, som var den siste utposten til Tangdynastiet. Reisen var ikke uten farer, for han m\xc3\xa5tte trosse reiseforbudet til Keiser Taizong av Tang (600\xe2\x80\x93649, regent 626\xe2\x80\x93649). Den unge regenten hadde liten sympati for buddhismen, og han \xc3\xb8nsket ikke at noen av hans unders\xc3\xa5tter skulle bevege seg inn i de farlige vestlige regioner. Keiserens maktposisjon var langt fra trygg, og forholdet til de fiendtlige, og tidvis kriminelle folkene i Sentral-Asia ble holdt ved like ved hjelp av en balansegang av diplomati._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av den tiden Xu\xc3\xa1nz\xc3\xa0ng gjennomf\xc3\xb8rte reisen, hadde keiseren konsolidert sin makt; han hadde ogs\xc3\xa5 foretatt viktige felttog i Sentral-Asia. I \xc3\xa5ret 630 hadde han knust motstanden blant de \xc3\xb8stlige tyrkere p\xc3\xa5 det mongolske plat\xc3\xa5. Deretter hadde han overvunnet de vestlige tyrkere. Begge khanatene hadde oppst\xc3\xa5tt i \xc3\xa5ret 593 etter at G\xc3\xb6kt\xc3\xbcrk-khaganatet ble splittet. Det vestlige Khanatet kjempet samtidig mot den destabiliserende innflytelsen fra en intern revolt. Og khanen ble henrettet av en oppr\xc3\xb8rsstamme, ikke lenge etter at Xu\xc3\xa1nz\xc3\xa0ng hadde bes\xc3\xb8kt omr\xc3\xa5det. I l\xc3\xb8pet av seks m\xc3\xa5neder hadde det mektige imperium kollapset. Deretter hadde keiseren opprettet protektorater i oasebyene langs den nordlige og s\xc3\xb8rlige silkeveien, hvor Xu\xc3\xa1nz\xc3\xa0ng ogs\xc3\xa5 hadde v\xc3\xa6rt. Kina hadde f\xc3\xa5tt kontroll s\xc3\xa5 langt vestover som til Pamir, og keiseren hadde opprettet en allianse med den tibetanske kongefamilie gjennom gifterm\xc3\xa5l. I \xc3\xa5ret 643 hadde han sendt to kinesiske diplomater til kong Har\xe1\xb9\xa3avardhana (590\xe2\x80\x93647) i det nordlige India.'