b'\n_START_ARTICLE_\nEC Comics\n_START_SECTION_\nEducational Comics\n_START_PARAGRAPH_\nForlaget, som f\xc3\xb8rst ble kalt for Educational Comics (\xc2\xabPedagogiske tegneserier\xc2\xbb), ble grunnlagt av Maxwell \xc2\xabMax\xc2\xbb Gaines (1894\xe2\x80\x931947), tidligere redakt\xc3\xb8r av tegneserieselskapet All-American Publications. Da dette selskapet ble sl\xc3\xa5tt sammen med DC Comics i 1944, beholdt Gaines rettighetene til tegneserien Picture Stories from the Bible, og startet sin nye selskap med en noe tvilsom plan om \xc3\xa5 markedsf\xc3\xb8re tegneserier om vitenskap, historie, og Bibelen til skoler og kirkesamfunn. Et ti\xc3\xa5r tidligere hadde Max Gaines v\xc3\xa6rt en av pionerene av tegneserieheftet med Eastern Color Printings Funnies on Parade, og med Dell Publishings Famous Funnies: A Carnival of Comics, av historikerne betraktet som den f\xc3\xb8rste amerikanske tegneserieheftet. F\xc3\xb8r den tid ble amerikanske tegneserier utelukkende publisert i aviser.\n_START_SECTION_\nTilbakegangen\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 begynnelsen av 1940-tallet hadde tegneseriene blitt m\xc3\xa5lskive for \xc3\xb8kende offentlig kritikk for innholdet i tegneseriene og deres mulige skadelige effekt p\xc3\xa5 barn. Problemet n\xc3\xa5dde overflaten med en utgivelse av Fredric Wertham i to artikler: \xc2\xabHorror in the Nursery\xc2\xbb (\xc2\xabSkrekk i barnerommet\xc2\xbb, i Collier\'s) og \xc2\xabThe Psychopathology of Comic Books\xc2\xbb (\xc2\xabTegneserienes psykopatologi\xc2\xbb, i American Journal of Psychotherapy). Et resultat var at tegneserieforlagenes interesseorganisasjon, Association of Comics Magazine Publishers (ACMP), ble dannet i 1948, men viste seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re uten effekt. EC forlot organisasjonen i 1954 etter at Gaines hadde en krangel med dens direkt\xc3\xb8r Henry Schultz. Senere i 1954 var det kun tre forlag igjen og Schulz innr\xc3\xb8mmet at det segl som ACMP satte p\xc3\xa5 seriene var meningsl\xc3\xb8se._NEWLINE_I 1954 s\xc3\xb8rget ytterligere en utgivelse fra Wertham, Seduction of the Innocent (Forf\xc3\xb8relsen av de uskyldige), som ogs\xc3\xa5 ble oversatt til andre spr\xc3\xa5k, inkludert de nordiske, og meget publisert h\xc3\xb8ring i den amerikanske kongressen om de skader som tegneserier kunne foresake, fikk tegneserier generelt til \xc3\xa5 st\xc3\xa5 i et meget d\xc3\xa5rlig lys. P\xc3\xa5 den samme tiden f\xc3\xb8rte en f\xc3\xb8deral unders\xc3\xb8kelse til en uro i distribusjonsapparatet og salget dalte kraftig og flere forlag gikk overende._NEWLINE_Gaines innkalte et m\xc3\xb8te med andre tegneserieforlag og foreslo at de burde heller bekjempe sensuren og bidra til reparere industrien \xc3\xb8delagte omd\xc3\xb8mme. De dannet Comics Magazine Association of America og en egen kode eller retningslinjer for tegneseriene, Comics Code Authority. CCA-koden utvidet restriksjonene til ACMP, og i motsetningen til sin forgjenger ble CCA strengt h\xc3\xa5ndhevet hvor alle tegneserier m\xc3\xa5tte bli godkjent f\xc3\xb8r de ble utgitt og hadde kodens emblem p\xc3\xa5 forsiden som godkjennelsesmerke. Dette var ikke hva Gaines hadde sett for seg og nektet \xc3\xa5 bli med i foreningen. En del av de selvp\xc3\xa5lagte retningslinjene var at intet tegneserieblad kunne ha ord som \xc2\xabhorror\xc2\xbb, \xc2\xabterror\xc2\xbb eller \xc2\xabweird\xc2\xbb i tittelen p\xc3\xa5 omslaget. Da distribut\xc3\xb8rene nektet \xc3\xa5 forhandle mange av disse titlene la Gaines ned tre av sine skrekkbladet og to av sine spenningsserier den 14. september 1954. EC endret fokus til en linje med mer realistiske titler, og endret ogs\xc3\xa5 tittelen p\xc3\xa5 sitt science fiction-blad. Ettersom disse bladene innledningsvis ikke hadde kodens segl p\xc3\xa5 forsiden nektet bladforhandlerne \xc3\xa5 selge dem. Etter \xc3\xa5 ha r\xc3\xa5df\xc3\xb8rt seg med sine medarbeidere begynte Gaines motvillig \xc3\xa5 sende sine tegneserier til godkjennelse, og hva som kalles for titler under \xc2\xabNew Direction\xc2\xbb (\xc2\xabDen nye p\xc3\xa5budet\xc2\xbb) fikk da seglet p\xc3\xa5 fra og med andre utgivelse. Dette fors\xc3\xb8ket feilet \xc3\xb8konomisk da leserne mistet interessen for de "tamme" bladene, og etter fem utgaver ble alle titlene nedlagt.\n_START_SECTION_\nMAD og senere \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nMAD solgte fortsatt godt i den tiden da forlaget var i vanskeligheter. Gaines fokuserte utelukkende p\xc3\xa5 utgi MAD i magasinutgave. Det ble gjort for \xc3\xa5 blidgj\xc3\xb8re bladets redakt\xc3\xb8r Harvey Kurtzman som hadde mottatt tilbud om bli ansatt i magasinet Pageant, men fortrakk \xc3\xa5 bli for \xc3\xa5 lede sitt eget magasin. Mer avgj\xc3\xb8rende var det at dette trekket fjernet MAD fra \xc3\xa5 bli underlagt retningslinjene til tegneseriekoden._NEWLINE_Selv om Kurtzman likevel ikke ble lenge med MAD etter dette og forlot MAD da Gaines ikke ville gi ham 51 prosent kontroll over bladet. Gaines fikk Al Feldstein tilbake som hans etterf\xc3\xb8lger og MAD hadde stor suksess i ti\xc3\xa5rene etterp\xc3\xa5.'