b'\n_START_ARTICLE_\nNonius\n_START_PARAGRAPH_\nEn noniusskala er en tilleggsskala som tillater h\xc3\xb8yere n\xc3\xb8yaktighet p\xc3\xa5 avlesningen ved m\xc3\xa5ling eller innstilling av vinkler og lengder p\xc3\xa5 m\xc3\xa5leinstrumenter eller i fullskala.  Noen eksempler p\xc3\xa5 bruk er p\xc3\xa5 verkt\xc3\xb8ymaskiner, kanonsikter, sekstanter og p\xc3\xa5 eldre teodolitter. Den er s\xc3\xa6rlig kjent fra skyvel\xc3\xa6re og mikrometerskrue.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nNonius i sin n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende form ble innf\xc3\xb8rt i 1631 av den franske matematikeren Pierre Vernier (1580 \xe2\x80\x93 1637). En rekke land bruker derfor vernier-skala som betegnelse. S\xc3\xa6rlig innen germanske spr\xc3\xa5k brukes ofte nonius etter  det latiniserte navnet p\xc3\xa5 den portugisiske astronomen og matematikeren Pedro Nunes (Petrus Nonius 1502 \xe2\x80\x93 1578) som i 1542 fant opp en lignende metode for \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 h\xc3\xb8yere avlesningsn\xc3\xb8yaktighet p\xc3\xa5 et astrolabium eller astrolab.\n_START_SECTION_\nFunksjonsprinsipp\n_START_PARAGRAPH_\nEt noniussystem best\xc3\xa5r av to skalaer, en fast og en forskyvbar, slik at den relative posisjonen til delestrekene kan sammenlignes. Skalaen p\xc3\xa5 nonius har for det meste 10 delestreker med en avstand p\xc3\xa5 0,9\xc2\xa0mm, 20 delestreker i avstand 0,95\xc2\xa0mm, 40 delestreker p\xc3\xa5 0,975\xc2\xa0 eller 50 delestreker i avstand 0,98\xc2\xa0mm. Under m\xc3\xa5ling glir nonius enten over eller langs hovedskalaen og gj\xc3\xb8r det mulig \xc3\xa5 lese av med en oppl\xc3\xb8sning p\xc3\xa5 fra 0,1 til 0,02\xc2\xa0mm av hengig av inndeling av nonius. For det menneskelige \xc3\xb8yet er det vanskelig \xc3\xa5 avgj\xc3\xb8re br\xc3\xb8kdeler av en mm uten en nonius. Det er vesentlig enklere \xc3\xa5 avgj\xc3\xb8re n\xc3\xa5r to streker st\xc3\xa5r rett overfor hverandre. Dette gj\xc3\xb8r det enklere \xc3\xa5 bestemme n\xc3\xb8yaktigheter p\xc3\xa5 \xc2\xb9\xe2\x81\x84\xe2\x82\x81\xe2\x82\x80 eller bedre. For ytterligere \xc3\xa5 lette lesbarheten er ogs\xc3\xa5 enkelte nonier utf\xc3\xb8rt slik at 9 delestreker p\xc3\xa5 nonien dekker 19 streker p\xc3\xa5 hovedskalaen._NEWLINE_Det menneskelige \xc3\xb8yet kan skille p\xc3\xa5 avstander p\xc3\xa5 ca. \xe2\x81\xb5\xe2\x81\x84\xe2\x82\x81\xe2\x82\x80\xe2\x82\x80\xc2\xa0mm uten hjelpemidler. Det finnes ogs\xc3\xa5 delinger p\xc3\xa5 \xc2\xb2\xe2\x81\x84\xe2\x82\x81\xe2\x82\x80\xe2\x82\x80. Da er instrumentet gjerne utstyrt med en lupe._NEWLINE_Avhengig av utforming kan det ved avlesning opptre en parallaksefeil. Det inntreffer hvis det er en h\xc3\xb8ydeforskjell mellom nonius og hovedskala og man ikke ser vinkelrett inn mot avlesningspunktet.\n_START_SECTION_\nBruk\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa5r en lengde m\xc3\xa5les, avleses resultatet p\xc3\xa5 hovedskalaen. Som oftest faller verdien mellom to av strekene p\xc3\xa5 hovedskalaen. Flytter man n\xc3\xa5 blikket over p\xc3\xa5 nonius og f\xc3\xb8lger denne utover vil man finne en strek p\xc3\xa5 nonius som stemmer best mulig overens med en tilfeldig strek p\xc3\xa5 hovedskalaen. Den aktuelle nonius-verdien blir tillegget til hovedm\xc3\xa5let som er avlest p\xc3\xa5 hovedskalaen.\n_START_SECTION_\nEksempler\n_START_PARAGRAPH_\nBildet til h\xc3\xb8yre viser et n\xc3\xa6rbilde av hovedskala og nonius fra bildet ovenfor av et skyvel\xc3\xa6re. Man ser her at den avleste verdi er 3,58\xc2\xa0mm. Dette fremkommer ved at man f\xc3\xb8rst avleser at noniusskalaens 0-merke ligger mellom 3 og 4 p\xc3\xa5 hovedskalaen. N\xc3\xa5r man n\xc3\xa5 f\xc3\xb8lger nonius ut til h\xc3\xb8yre finner man verdien 0,58\xc2\xa0mm der en strek p\xc3\xa5 nonius stemmer overens med en strek p\xc3\xa5 hovedskalaen. I dette tilfelle er det vanskelig \xc3\xa5 avgj\xc3\xb8re om verdien er 3,58 eller 3,60. Man har her en avlesningsusikkerhet p\xc3\xa5 \xc2\xb10,02. I tillegg kommer usikkerheten i avsetningen av strekene, temperatur p\xc3\xa5 instrumentet og annen produksjonsun\xc3\xb8yaktighet.'