b'\n_START_ARTICLE_\nAntiokia ved Orontes\n_START_PARAGRAPH_\nAntiokia (gresk \xe1\xbc\x88\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xcf\x8c\xcf\x87\xce\xb5\xce\xb9\xce\xb1) var en fordums by i antikken i nordlige Syria ved elven Orontes omkring 30 km fra Middelhavet. Den ble anlagt \xc3\xa5r 301 f.Kr. av Selevkos I Nikator, en av Aleksander den stores generaler, p\xc3\xa5 et vakkert og fruktbart omr\xc3\xa5de, omgitt av h\xc3\xb8ye fjell i nord og i s\xc3\xb8r av en slette. Den ble Selevkidrikets hovedstad, og for \xc3\xa5 skille byen fra andre ved samme navn ble den kalt for Antiokia Epidaphnes eller Antiokia ved Orontes. I dag har byen mistet sin fordums betydning og heter Antakya, og ligger i den tyrkiske provinsen Hatay._NEWLINE_Gjennom hele Justinian den stores styre hadde byene og landsbyene i \xc3\xb8st en framgangsrik tid, selv om Antiokia ved Orontes ble herjet av to jordskjelv, henholdsvis i 426 og 528, og ble deretter herjet av perserne i 540. Justinian fikk byen gjenoppbygget i en noe mindre st\xc3\xb8rrelse._NEWLINE_Oldtidsbosetningen Meroe g\xc3\xa5r forut den historiske storbyen Antiokia. En helligdom for Anat som av de antikke grekerne ble kalt \xc2\xabden persiske Artemis\xc2\xbb var lokalisert her. Dette stedet var ogs\xc3\xa5 omfattet av de \xc3\xb8stlige forstedene av Antiokia. Det var en landsby p\xc3\xa5 en utstikker av fjellet Silpius kalt Io, eller Iopolis. Dette navnet ble alltid framf\xc3\xb8rt av Antiokias beboere som bevis p\xc3\xa5 deres greske opphav (jfr. Libanios), og som var ivrige etter \xc3\xa5 bli betraktet som en del av attiske Jonia, en streben som er illustrert av athenske typer brukt p\xc3\xa5 byens mynter. Io kan ha v\xc3\xa6rt en liten tidlig koloni av greske handelsfolk. Johannes Malalas (ca. 491 \xe2\x80\x93 578), en bysantinsk kronik\xc3\xb8r som var f\xc3\xb8dt i Antiokia, nevner ogs\xc3\xa5 en arkaisk landsby ved navn Bottia p\xc3\xa5 sletten ved elven._NEWLINE_Antiokia var et betydningsfullt sted for den hellenistiske kulturen og var under Romerriket hovedstad i provinsen Syria. Dens st\xc3\xb8rste glans hadde den under de romerske keiserne. Dens dav\xc3\xa6rende st\xc3\xb8rrelse kan bli bed\xc3\xb8mt i henhold til et jordskjelv i \xc3\xa5r 115 e.Kr. som drepte hele 200 000 av innbyggerne. Her ble det dannet den f\xc3\xb8rste forsamling som ikke bare besto av j\xc3\xb8der, men ogs\xc3\xa5 hednekristne, og hit kom Paulus og Barnabas p\xc3\xa5 misjonsreiser. Antiokia var ogs\xc3\xa5 stedet hvor betegnelsen kristne oppsto for f\xc3\xb8rste gang. P\xc3\xa5 200- og 300-tallet ble det holdt flere betydningsfulle kirkem\xc3\xb8ter og Antiokia var et sete for en av patriarkene._NEWLINE_Antiokia var den asiatiske handelens mest fornemme sted ved Middelhavet og ble prydet av keiserne med praktfulle byggeverk. Gjennom hyppige jordskjelv samt krig gikk byen etter hvert i forfall. Den persiske kong Khosrau I inntok og \xc3\xb8dela byen i 538. Den ble gjeninntatt av kalif Umar ibn al-Khattab i 637, befridd av bysantinerne i 969 og havnet senere under Selevkidriket i 1084 og under korsfarne i 1098. Den ble en hovedstad for den normanniske fyrsten Bohemond I som grunnla fyrsted\xc3\xb8mmet Antiokia, ble deretter erobret og \xc3\xb8delagt av muslimene i 1268. Til slutt havnet Antiokia i hendene p\xc3\xa5 tyrkerne i 1516 og tilh\xc3\xb8rte under osmansk tid det tyrkiske vilajetet Aleppo. Da Det osmanske riket falt sammen etter den f\xc3\xb8rste verdenskrig kom byen under fransk jurisdiksjon fra 1919 og fram til 1939 da provinsen Hatay ble gitt til Tyrkia. I provinsen ligger fjellet Musa Dagh som er kjent fra Franz Werfels roman Die vierzig Tage des Musa Dagh (De f\xc3\xb8rtito dagene p\xc3\xa5 Musa Dagh, 1933) som handlet om overlevende fra det tyrkiske folkemordet p\xc3\xa5 armenerne.'