b'\n_START_ARTICLE_\nTysklands historie (1945\xe2\x80\x931990)\n_START_SECTION_\nNederlaget\n_START_PARAGRAPH_\nTyskland l\xc3\xa5 i ruiner etter nederlaget i andre verdenskrig. Da det tredje rike endelig kapitulerte den 8. mai 1945 var landet okkupert av de allierte i vest, og av sovjetiske styrker i \xc3\xb8st. Det var et utslitt Tyskland som gav opp, tapene under krigen hadde v\xc3\xa6rt enorme, b\xc3\xa5de i menneskeliv og i materielle skader.\n_START_SECTION_\nUmiddelbare f\xc3\xb8lger av krigen\n_START_PARAGRAPH_\nUnder Jaltakonferansen i februar hadde lederne for Sovjetunionen, USA og Storbritannia lagt planer for hva som skulle skje med Tyskland etter krigen.\n_START_SECTION_\nGrenseendringer\n_START_PARAGRAPH_\nSovjetunionen hadde dyttet vestgrensen sin vestover i 1939, og dermed overtatt en del av Polen. Polakkene ble kompensert ved at de i realiteten overtok de \xc3\xb8stlige omr\xc3\xa5dene av Tyskland. Schlesien, \xc3\x98st-Pommern og Preussen ble underlagt polsk administrasjon, med unntak av den nordlige delen av \xc3\x98st-Preussen med hovedstaden K\xc3\xb6nigsberg, som ble omd\xc3\xb8pt til Kaliningrad og de facto innlemmet i Sovjetunionen. Alle omr\xc3\xa5dene \xc3\xb8st for den s\xc3\xa5kalte Oder-Neisse-linjen ble okkupert og de facto-annektert\xc2\xb9.\n_START_SECTION_\nFolkeforflytning\n_START_PARAGRAPH_\nMillioner av tyske borgere eller etniske tyskere utenfor dagens tyske og \xc3\xb8sterrikske grenser ble fordrevet eller tvunget til \xc3\xa5 flytte til Tyskland og \xc3\x98sterrike. Tyskere ble fordrevet fra de tidligere \xc3\xb8stre territoriene til Tyskland. Disse omr\xc3\xa5dene ble avst\xc3\xa5tt til Polen og Sovjetunionen etter krigen. Fordrivelsene skjedde ogs\xc3\xa5 fra omr\xc3\xa5der som var annektert og okkupert av Nazi-Tyskland. Det gjaldt dav\xc3\xa6rende Polen, Tsjekkoslovakia, Ungarn, Romania, Nord-Jugoslavia, og andre stater i Sentral- og \xc3\x98st-Europa. Et stort antall tyskere hadde flyktet fra disse omr\xc3\xa5dene i angst for Den r\xc3\xb8de arm\xc3\xa9. Fordrivelsene ble i stor grad sanksjonert ved Potsdamkonferansen. Det totale antall etniske tyskere som flyktet eller ble deportert fra \xc3\x98st-Europa ansl\xc3\xa5es til \xc3\xa5 ligge rundt 12 millioner. Innen 1950 hadde omtrent 12 millioner tyskere flyktet eller blitt fordrevet fra \xc3\x98st- og Sentral-Europa til etterkrigs-Tyskland og -\xc3\x98sterrike. Tallene varierer mellom 12 millioner og 14 millioner. Dette er det st\xc3\xb8rste kjente enkelttilfelle av etnisk rensing eller tvungen migrasjon i historien. _NEWLINE_Et stort antall d\xc3\xb8de av sult, sykdom eller vold i forbindelse med fordrivelsene. D\xc3\xb8dstallene i forbindelse med fordrivelsene og flukten er omstridt, med estimater fra minst 473\xc2\xa0000 bekreftede d\xc3\xb8dsfall, til et demografisk estimat fra 1950-\xc3\xa5rene p\xc3\xa5 rundt 2,2 millioner. Estimater fra noen tyske historikere ansl\xc3\xa5r d\xc3\xb8dsfallene til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re rundt 5\xe2\x80\x93600\xc2\xa0000 registrerte d\xc3\xb8dsfall, med estimater om 1,9 millioner ubekreftede d\xc3\xb8dsfall sett p\xc3\xa5 som uverifiserbare. 10 til 30\xc2\xa0% av d\xc3\xb8dsfallene ansl\xc3\xa5s \xc3\xa5 skyldes vold._NEWLINE_En del av de fordrevne (opp til 490\xc2\xa0000) var etnisk tyske (Volksdeutsche) som fra 1939 hadde blitt forflyttet fra de baltiske landene, Romania og det \xc3\xb8stlige Polen (okkupert av Sovjetunionen) til det tyskokkuperte Polen. En del tyske borgere (Reichsdeutsche) hadde ogs\xc3\xa5 flyttet til det okkuperte Polen og den okkuperte delen av Tsjekkoslovakia.\n_START_SECTION_\nOkkupasjon\n_START_PARAGRAPH_\nDe resterende tyske omr\xc3\xa5der ble delt i fire soner, som ble administrert av de fire seierherrene Sovjetunionen, USA, Storbritannia og Frankrike. Hovedstaden Berlin ble ogs\xc3\xa5 delt i fire, selv om den geografisk l\xc3\xa5 langt inne i den sovjetiske sonen. De vestlige omr\xc3\xa5dene ble administrert av vestmaktene, og de \xc3\xb8stlige av Sovjetunionen.\n_START_SECTION_\nAvnazifisering\n_START_PARAGRAPH_\nEt viktig m\xc3\xa5l for seierherrene etter krigen var det \xc3\xa5 avnazifisere Tyskland og andre europeiske land hvor denne ideologien hadde f\xc3\xa5tt fotfeste. Det dreide seg om en rekke deler av samfunnet som kultur, presse, \xc3\xb8konomi, rettsvesen og politikk. Avnazifiseringen gikk bl.a. ut p\xc3\xa5 \xc3\xa5 fjerne personer i innflytelsesrike stillinger og ved \xc3\xa5 forby symboler og organisasjoner som var forankret i nazismen. Grunnlaget for avnazifiseringen var Potsdamavtalen vedtatt under Potsdamkonferansen. Ved innledningen av den kalde krigen og opprettelsen av Vest-Tyskland ble avnasifiseringsprogrammet stanset og i noen grad reversert._NEWLINE_Den st\xc3\xb8rste og mest kjente rettsprosessen mot nazistene i Tyskland var N\xc3\xbcrnbergprosessen som ble f\xc3\xb8rt for Det internasjonale milit\xc3\xa6rtribunal mot topplederne. Siden kom en rekke andre rettsprosesser som g\xc3\xa5r under navnet N\xc3\xbcrnbergprosessene. Av de over 200 tusen gjerningsmennene under det nasjonalsosialistiske styret ble kun en mindre andel straffet etter krigen. Av om lag 140 tusen som ble stilt for retten i \xc3\xa5rene 1946-2005 ble kun 6 656 d\xc3\xb8mt.\n_START_SECTION_\nGjenoppbygning\n_START_PARAGRAPH_\nI 1946 holdt man lokalvalg i den britiske sonen. Konrad Adenauer var leder for CDU i vest, og utmerket seg som en dyktig politiker. Det at han ikke hadde hatt noe med nazismen \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re gjorde han politisk spiselig for britene._NEWLINE_Til \xc3\xb8stsonen hadde sovjeterne allerede under krigen skolert fremtidige kommunistledere. Walter Ulbricht var kommunistenes mann i Tyskland. Det var imidlertid ikke s\xc3\xa5 lett for kommunistene \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re politisk comeback etter all den anti-kommunistiske propagandaen som det tyske folk var blitt utsatt for i Hitler-tiden. De fleste tyskere var ogs\xc3\xa5 sv\xc3\xa6rt skeptiske til kommunistene p\xc3\xa5 grunn av grusomhetene beg\xc3\xa5tt av Sovjetunionen under og etter krigen, ikke minst fordrivelsen.\n_START_SECTION_\nKrigserstatninger\n_START_PARAGRAPH_\nUnder Jaltakonferansen ble det bestemt at Tyskland skulle betale krigserstatning som naturalerstatning, og ikke som pengeerstatning. Det ble bestemt at deler av tysk industri skulle demonteres og fraktes til seierherrene som krigsskadeerstatning. Det ble i henholdsvis den britiske, den amerikanske og den franske okkupasjonssonen, demontert tilsammen 667 industrianlegg. I den sovjetiske okkupasjonssonen ble det demontert ca. 3 400 anlegg, som tilsvarte 30\xc2\xa0% av Tysklands industrikapasitet i 1944._NEWLINE_Utdypende artikkel: Krigserstatningene fra Tyskland etter andre verdenskrig_NEWLINE_Tyskland fikk hjelp gjennom Marshallplanen. I 1948 gjennomf\xc3\xb8rte landet en valutareform, og erstattet Riksmarken med den nye Deutsche Mark. Like etter innf\xc3\xb8ringen av D-marken var det ogs\xc3\xa5 en valutareform i \xc3\xb8stsonen, der det ble en egen \xc3\x98st-mark._NEWLINE_I Luxembourg-avtalen fra 1952 betalte Tyskland erstatninger til Israel og den j\xc3\xb8diske organisasjonen Claims Conference. I 1953 oppn\xc3\xa5dde Tyskland i den s\xc3\xa5kalte Londondavtalen  at halvparten av den tyske utenlandsgjeld fra mellomkrigstiden ble avskrevet.\n_START_SECTION_\nBerlinblokaden\n_START_PARAGRAPH_\nI september 1947 m\xc3\xb8ttes utenriksministerene fra USA, Storbritannia, Frankrike, Belgia, Nederland og Luxembourg i London. Her diskuterte de m\xc3\xa5ter \xc3\xa5 hindre en fryktet sovjetisk ekspansjon. Her ble ogs\xc3\xa5 valutareformen vedtatt._NEWLINE_I protest mot D-marken forlot sovjeterne den 20. mars 1948 det allierte kontrollr\xc3\xa5det. Den 24. juni blokkerte de alle innfartsveier inn i Vest-Berlin._NEWLINE_Over to millioner mennesker ble med dette avsk\xc3\xa5ret fra alle forsyninger. Det var ingen matproduksjon i byen, s\xc3\xa5 all mat m\xc3\xa5tte fraktes inn med fly._NEWLINE_Allerede to dager etter blokadens start begynte det britiske luftforsvar \xc3\xa5 fly inn forsyninger.  I juli var mengden kommet opp i 2\xc2\xa0000 tonn i d\xc3\xb8gnet, og den 16. april 1949 ble rekorden satt, da fl\xc3\xb8y 1398 fly inn 11\xc2\xa0740 tonn varer._NEWLINE_Den 12. mai 1949 ga sovjeterne opp blokaden. Den hadde ingen effekt, byen ble likevel forsynt med varer. Dette var et stort propagandanederlag for Stalin, og en stor moralsk seier for vestmaktene._NEWLINE_Totalt ble det levert 2\xc2\xa0250\xc2\xa0000 tonn med forsyninger til Vest-Berlin i l\xc3\xb8pet av tiden blokaden varte. Det var 277\xc2\xa0804 flyvninger inn til byen i denne perioden. Luftbroen stoppet ikke umiddelbart da blokaden ble hevet, den fortsatte ut september.\n_START_SECTION_\nStatsdannelse i vest\n_START_PARAGRAPH_\nDe vestallierte okkupasjonsmaktene (USA, Storbritannia og Frankrike) presenterte i de s\xc3\xa5kalte Frankfurtdokumentene, planer for gjenoppbygging av en tysk stat i vest, for de tyske myndighetene. Frankfurtdokumentene av 1948 ga tillatelse til \xc3\xa5 etablere en demokratisk rettsstat i de tre vestlige okkupasjonssonene, det omr\xc3\xa5det som senere ble omtalt som Vest-Tyskland. Okkupasjonssonene inkludert den sovjetiske hadde allerede lokalt og regionalt selvstyre. CDU og sosialdemokratene drev allerede den sivile administrasjonen i elleve delstater (Land) i vest. Da det ble klart at samarbeidet mellom de tre vestlige okkupasjonsmaktene p\xc3\xa5 den ene siden og Sovjetunionen p\xc3\xa5 den andre, bestemt de tre vestlige \xc3\xa5 skape en egen stat i vest med en sentralregjering. Vesttyskerne var opptatt av selvstyre, men var urolige for at etablering av en vesttysk ville blokkere gjenforening. De gikk derfor inn for en midlertidig (engelsk: provisional) statsordning i p\xc3\xa5vente av at den sovjetiske okkupasjonssonen skulle slutte seg til. _NEWLINE_Planene omfattet forfatningsrettslige retningslinjer for den nye staten, inndelingen av delstatene, og endelig en skisse til maktfordelingen mellom de allierte og de tyske myndighetene, det som senere skulle bli kjent som okkupasjonsstatuttet. Frankfurtdokumentene hadde sitt utspring i sekslandskonferansen i London 1948. De allierte okkupasjonsmaktene i vest krevde at den vesttyske staten skulle v\xc3\xa6re f\xc3\xb8deral (forbundsstat). USA og Frankrike gikk inn for sterke delstater, mens de tyske sosialdemokratene og fridemokratene gikk inn for \xc3\xa5 styrke de sentrale forbundsorganene. Forbundspresidenten ble gjort til en representativt embete med begrenset makt._NEWLINE_Det parlamentariske r\xc3\xa5d ble opprettet med grunnlag i Frankfurtdokumentene. Det besto av medlemmer av de vesttyske delstatsparlamentene, og vedtok den nye grunnloven, Grundgesetz med ikrafttredelse 23. mai 1949. Det parlamentariske r\xc3\xa5d var personer med h\xc3\xb8yere utdanning (40\xc2\xa0% var jurister) og offentlige tjenestemenn. De fleste hadde v\xc3\xa6rt p\xc3\xa5 kant med Hitler-regimet, og bortsett fra kommunistene hadde f\xc3\xa5 v\xc3\xa6rt fengslet. I august ble det avholdt frie valg, og i september ble en regjering ledet av Konrad Adenauer dannet. Landets midlertidige hovedstad ble byen Bonn. Grunnloven av 1949 baserte seg p\xc3\xa5 historiske forelegg. I stedet for ambisi\xc3\xb8se \xc2\xabkonstitusjon\xc2\xbb (forfatning) foretrakk vesttyskerne den mer administrative betegnelsen Grundgesetz. I stedet for en konstitusjonskonferanse ble det avholdt et parlamentarisk r\xc3\xa5d med utsendinger utpekt av parlamentene i delstatene. Grundgesetz ble s\xc3\xa5 godkjent av delstatenes parlamenter i stedet for ved folkeavstemning slik USA sterkt \xc3\xb8nsket. For det vestallierte var en velfungerende og demokratisk vesttysk stat en del av bolverket mot kommunismen i \xc3\xb8st. Da delstaten Hessen i 1946 ville nasjonalisere kull-, jern- og st\xc3\xa5lindustrien godtok general Clay, den amerikanske milit\xc3\xa6re lederen, bestemmelsen under forutsetning at den ble tatt opp til folkeavstemning. Da 72\xc2\xa0% av velgerne st\xc3\xb8ttet \xc2\xabsosialisering\xc2\xbb av tungindustrien godtok Clay, men utsette iverksettelsen._NEWLINE_Okkupasjonsstatuttet som regulerte forholdet mellom Tyskland og okkupasjonsmaktene, ble i likhet med Grundtgesetz kunngjort i mai 1949. Det tr\xc3\xa5dte i kraft da Konrad Adenauer tiltr\xc3\xa5dte som Forbundsrepublikken Tysklands f\xc3\xb8rste kansler, i september dette \xc3\xa5ret. Statuttet la store begrensninger p\xc3\xa5 Tysklands suverenitet. Det ble til en viss grad lempet ved Petersbergavtalen i november 1949. En ny revisjon ble gjennomf\xc3\xb8rt i 1951, da Tyskland fikk sitt eget utenriksdepartement. _NEWLINE_Et viktig sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l for Vest-Tyskland i den tidlige etterkrigshistorien var om man skulle satse p\xc3\xa5 vestintegrasjon, eller p\xc3\xa5 n\xc3\xb8ytralitet og gjenforening med \xc3\xb8stomr\xc3\xa5dene. Sosialdemokraten Kurt Schumacher \xc3\xb8nsket n\xc3\xb8ytralitet, mens den konservative Konrad Adenauer ville binde Tyskland til Vesten og USA. Etter at CDU ble st\xc3\xb8rste partiet ved valget i 1949, gikk Forbundsrepublikken Tyskland raskt i retning av tett samarbeid med de andre vesteuropeiske landene. I 1951 var forbundsrepublikken med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 starte Det europeiske kull- og st\xc3\xa5lfellesskap, sammen med Frankrike, Italia, Belgia, Nederland og Luxembourg. Ved de s\xc3\xa5kalte Parisavtalene inng\xc3\xa5tt 23. oktober 1954, med ikrafttredelse i 1955, ble okkupasjonsstatuttet opphevet. _NEWLINE_I 1955 ble Vest-Tyskland medlem i NATO. Frykt for invasjon fra \xc3\xb8st f\xc3\xb8rte til at h\xc3\xa6ren ble gjenoppbygd, men med under stram kontroll av de andre vestallierte. Det ble ogs\xc3\xa5 st\xc3\xa5ende store mengder tropper fra de andre NATO-landene i Forbundsrepublikken, for \xc3\xa5 forsvare landet mot et eventuelt sovjetisk angrep._NEWLINE_I 1957 ble det i Saar-omr\xc3\xa5det avholdt folkeavstemning om saarstatuttet, som blant annet gikk ut p\xc3\xa5 at Saarland skulle styres av Den vesteuropeiske union. Folkeavstemningen avslo forslaget med et flertall p\xc3\xa5 67,7\xc2\xa0%, og resultatet ble tolket slik at befolkningen \xc3\xb8nsket en gjenforening med Tyskland. Saarland ble fra 1957 Tysklands tiende delstat. Prosessen ble senere kalt Den lille gjenforeningen._NEWLINE_Den s\xc3\xa5kalte \xc3\x89lys\xc3\xa9e-avtalen, en politisk samarbeidsavtale mellom Tyskland og Frankrike, vedr\xc3\xb8rende utenriks- og forsvarspolitikk, spr\xc3\xa5k- og ungdomsutveksling, ble inng\xc3\xa5tt 22. januar 1963.\n_START_SECTION_\nStatsdannelse i \xc3\xb8st\n_START_PARAGRAPH_\nI den sovjetiske okkupasjonssonen som ikke var blitt de facto-annektert, SBZ, ble det sosialdemokratiske partiet tvunget til \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 seg sammen med kommunistpartiet i april 1946. Det nye partiet fikk navnet Tysklands sosialistiske enhetsparti (tysk: Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, SED). Til de vestalliertes store overraskelse ble det ikke innf\xc3\xb8rt et ettpartisystem i \xc3\xb8st, det fantes flere uavhengige partier, s\xc3\xa5kalte \xc2\xabblokkpartier\xc2\xbb, men de hadde liten reell innflytelse og kommunistpartiet var garantert den reelle makten._NEWLINE_Det ble avholdt (manipulerte) valg i SBZ i oktober 1946, der Enhetspartiet vant klart. Valget dannet basisen for de s\xc3\xa5kalte folkekongressene, som var samlet i 1948 og 1949._NEWLINE_Etter at den nye grunnloven til Forbundsrepublikken Tyskland ble vedtatt i mai 1949, ble det ogs\xc3\xa5 i SBZ raskt utarbeidet en grunnlov. Denne ble vedtatt den 30. mai. Den tyske demokratiske republikk (tysk: Deutsche Demokratische Republik, DDR) ble opprettet den 7. oktober 1949, med Berlin (\xc3\xb8st) som hovedstad._NEWLINE_Wilhelm Pieck ble president i DDR, med Otto Grotewohl som ministerpresident (statsminister). Landets viktigste politiker var likevel generalsekret\xc3\xa6ren i sentralkomit\xc3\xa9en i Enhetspartiet, Walter Ulbricht. I praksis var landet ogs\xc3\xa5 styrt fra Moskva i likhet med de andre sovjetiske marionettregimene i \xc3\x98st- og Sentral-Europa, DDR fikk vesentlig f\xc3\xa6rre rettigheter enn hva den vesttyske stat fikk._NEWLINE_Den tyske demokratiske republikk ble med i \xc3\xb8stblokkens svar p\xc3\xa5 NATO, Warszawapakten, \xc3\xa5ret etter at denne ble dannet i 1955._NEWLINE_De \xc3\xb8sttyske kommunistene, som selv hadde v\xc3\xa6rt blant nazistenes ofre, ans\xc3\xa5 ikke DDR som ansvarlig for arven etter Hitler regime overgrep. I DDR ble det oppfattet som Vest-Tysklands ansvar. To av DDRs arkitekter, Walter Ulbricht og Karl Polak, hadde flyttet til Sovjetunionen i nazitiden, og kom tilbake til det raserte hjemlandet overbevist om \xc3\xa5 bruke sovjetiske l\xc3\xb8sninger p\xc3\xa5 Tysklands problemer. Sovjetunionen h\xc3\xa5pet ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 et gjenforent Tyskland og vegret seg for \xc3\xa5 lage en ny stat i \xc3\xb8st, de fors\xc3\xb8kte derfor \xc3\xa5 f\xc3\xa5 til en \xc3\xb8sttysk forfatning som ikke ville st\xc3\xa5 i veien for gjenforening. DDRs grunnlov hadde flere paragrafer med \xc2\xabborgerlig\xc2\xbb preg, blant annet beskyttelse av eiendomsrett (kopiert fra Weimarrepublikkens grunnlov) og forvaltningsdomstoler til \xc3\xa5 beskytte borgerne mot ulovlige forvaltningsvedtak. Markovits beskriver den \xc3\xb8sttyske grunnloven som dristigere enn den vesttyske ved at den avvek fra historiske forbilder. Samtidig f\xc3\xb8rte lovmakingen til ironiske resultater, if\xc3\xb8lge Markovits: Den \xc3\xb8sttyske grunnlovens artikkel 10 hadde en bestemmelse om rett til i utvandre, en rettighet som det vesttyske parlamentariske r\xc3\xa5d etter debatt valgt \xc3\xa5 ikke inkludere i Grundgesetz fordi landet ikke ville gi slipp p\xc3\xa5 kvalifisert arbeidskraft i en vanskelig tid. I 1957 ble det i DDR straffbart \xc3\xa5 stikke av fra republikken (engelsk: flight from the republic).\n_START_SECTION_\nForholdet mellom \xc3\xb8st og vest\n_START_PARAGRAPH_\nRegjeringen i vest, under ledelse av Konrad Adenauer, kj\xc3\xb8rte en hard anti-kommunistisk linje. De ans\xc3\xa5 ikke regjeringen i DDR som legitim, og mente at de selv representerte hele den tyske nasjon. Gjennom Hallstein-doktrinen begrenset forbundsrepublikken den diplomatiske kontakten med land som anerkjente DDR._NEWLINE_Det var tidvis store interne uroligheter i DDR. Den mest kjente av disse er urolighetene som kulminerte den 17. juni 1953, da Den r\xc3\xb8de arm\xc3\xa9 slo ned \xc3\xb8st-berlinernes oppstand. 17. juni ble deretter proklamert som Vest-Tysklands nasjonaldag og en del av Unter den Linden i Vest-Berlin omd\xc3\xb8pt til Strasse des 17. Juni._NEWLINE_De labre forholdene i \xc3\xb8st gjorde at mange valgte \xc3\xa5 reise over til vest. Frem til \xc2\xabrepublikkflukt\xc2\xbb ble kriminalisert i 1957 hoppet over 1,7 millioner mennesker av til vesten._NEWLINE_L\xc3\xb8sningen p\xc3\xa5 fluktproblemet l\xc3\xa5 i \xc3\xa5 sperre av grensen mot Forbundsrepublikken. Likevel fortsatte folk \xc3\xa5 r\xc3\xb8mme DDR, det var fortsatt mulig \xc3\xa5 ta seg til vest gjennom Berlin. Den 13. august 1961 ble det, n\xc3\xa6rmest over natten, bygget en mur gjennom byen. Berlinmuren delte byen i to adskilte soner, Vest-Berlin som formelt var en egen bystat underlagt de vestallierte og de facto tilknyttet Forbundsrepublikken Tyskland og \xc3\x98st-Berlin som var hovedstaden i Den tyske demokratiske republikk._NEWLINE_Muren skapte nye problemer i forholdet mellom de to tyske statene, og ogs\xc3\xa5 i forholdet mellom USA og Sovjetunionen._NEWLINE_Realpolitiske forhold gjorde at USA i praksis etterhvert tolererte den, selv om byggingen var et brudd p\xc3\xa5 avtalen seierherrene fra andre verdenskrig hadde._NEWLINE_I 1969 gikk den vesttyske forbundskansleren, sosialdemokraten Willy Brandt (SPD), inn for \xc3\xa5 normalisere forholdet til DDR og til de andre \xc3\xb8stblokklandene. Denne \xc2\xabOstpolitik\xc2\xbb ble kraftig motarbeidet av de konservative, som heller ville ha en hard linje. Brandt utarbeidet avtaler med Sovjetunionen, Polen, Tsjekkoslovakia, Ungarn og Bulgaria. DDR ble formelt anerkjent av forbundsrepublikken og de andre NATO-landene (deriblant Norge) i 1974.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98konomi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x98konomisk sett var forbundsrepublikken en eneste lang suksesshistorie. Landet ble raskt bygget opp etter \xc3\xb8deleggelsene under krigen, og ved inngangen til 60-tallet var landet nok en gang blitt en \xc3\xb8konomisk motor i Europa. Vest-Tyskland begynte \xc3\xa5 eksportere industrivarer til hele verden. Landet hadde en typisk blandings\xc3\xb8konomi._NEWLINE_Et viktig bidrag til Tysklands \xc3\xb8konomiske fremgang, var Londonavtalen fra 1953, om landets utenlandsgjeld fra mellomkrigstiden. Halvparten av b\xc3\xa5de den offentlige og den private gjeld ble avskrevet, og gjorde det mulig for Tyskland \xc3\xa5 delta i det internasjonale pengemarkedet._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 i \xc3\xb8st var det \xc3\xb8konomisk fremgang p\xc3\xa5 50-tallet og 60-tallet. DDR hadde plan\xc3\xb8konomi, etter modell av Sovjetunionen. \xc3\x98deleggelsene i \xc3\xb8st var st\xc3\xb8rre enn de i vest under krigen, dessuten hadde kommunistene takket nei til Marshall-hjelpen. Det tok derfor lenger tid \xc3\xa5 bygge opp landet igjen i \xc3\xb8st enn i vest._NEWLINE_Siden DDRs industri var statsdrevet, ble produksjonen av forbruksvarer nedprioritert. Dette f\xc3\xb8rte til en nesten kronisk mangel p\xc3\xa5 mange typer forbruksvarer. Privatpersoner m\xc3\xa5tte st\xc3\xa5 p\xc3\xa5 venteliste i \xc3\xa5revis for \xc3\xa5 for eksempel kunne kj\xc3\xb8pe en bil. Samtidig hadde DDR problemer med \xc3\xa5 f\xc3\xa5 bygge nok boliger, det var ogs\xc3\xa5 lange ventelister for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 husv\xc3\xa6re._NEWLINE_Mens oppgangen bare fortsatte i vest, stagnerte \xc3\xb8konomien fullstendig i \xc3\xb8st. Utover p\xc3\xa5 80-tallet ble problemene i industrien bare st\xc3\xb8rre og st\xc3\xb8rre. I 1983 l\xc3\xa5nte forbundsrepublikken en million mark til DDR for \xc3\xa5 redde den \xc3\xb8sttyske \xc3\xb8konomien. Betingelsen for l\xc3\xa5net var at vesttyske borgere skulle kunne f\xc3\xa5 innreisetillatelse i DDR.\n_START_SECTION_\nKommunismens sammenbrudd i Europa\n_START_PARAGRAPH_\nI 1985 ble Mikhail Gorbatsjov leder i Sovjetunionen. Gorbatsjov satte i gang med reformer for \xc3\xa5 redde den skakkj\xc3\xb8rte sovjetiske \xc3\xb8konomien, under parolene \xc2\xabperestrojka\xc2\xbb og \xc2\xabglasnost\xc2\xbb._NEWLINE_De politiske og \xc3\xb8konomiske forholdene i Sovjetunionen ble ikke bedre, og da unionen var i ferd med \xc3\xa5 revne ble \xc3\xb8konomien samtidig \xc3\xb8delagt. Dette ble en katastrofe for DDR. Kombinasjonen av at tilgangen p\xc3\xa5 billig subsidiert sovjetisk r\xc3\xa5olje tok slutt og at hele eksportmarkedet til den \xc3\xb8sttyske industrien forsvant, gjorde at industrien i DDR gikk med i dragsuget._NEWLINE_Samtidig \xc3\xa5pnet Ungarn grensen mot \xc3\x98sterrike, noe som gjorde at det ble et smutthull gjennom \xc2\xabjernteppet\xc2\xbb. Store mengder DDR-borgere flyktet til vesten denne veien._NEWLINE_Sammenbruddet i \xc3\xb8konomien f\xc3\xb8rte til at folk demonstrerte mot den sittende regjeringen. Statsr\xc3\xa5dsformann og SED-generalsekret\xc3\xa6r Erich Honecker m\xc3\xa5tte g\xc3\xa5 av den 18. oktober 1989. Den 9. november ble utreiseforbudet opphevet, og Berlinmuren falt._NEWLINE_Det ble avholdt valg den 18. mars 1990, de eneste frie valg i DDRs historie. Lothar de Maizi\xc3\xa8re fra CDU ble statsminister etter valget. Han gikk straks i gang med \xc3\xa5 forhandle med Vest-Tyskland, Sovjetunionen, Storbritannia og USA om en gjenforening av de to tyske statene. Den 18. mai inngikk forbundsrepublikken og DDR en \xc3\xb8konomisk og sosial samarbeidsavtale, samt en valutaunion. Den 23. august vedtok parlamentet i DDR at landet skulle inkorporeres i Forbundsrepublikken._NEWLINE_Den 3. oktober 1990 opph\xc3\xb8rte DDR \xc3\xa5 eksistere. Forbundsrepublikkens lover og konstitusjon ble gjeldende ogs\xc3\xa5 i det som hadde v\xc3\xa6rt DDR, og fem nyopprettede delstater ble innlemmet i Forbundsrepublikken Tyskland.'