b"\n_START_ARTICLE_\nCastres\n_START_SECTION_\nDemografi\n_START_PARAGRAPH_\nI 1831 var innbyggertallet i Castres p\xc3\xa5 12 032, og den var da den st\xc3\xb8rste byen i departementet Tarn. Ettersom byen var en av de f\xc3\xa5 industribyene i regionen vokste innbyggertallet i kommunen til 19 483 i 1901 og 34 126 i 1954 (44 161 innbyggere i hele byomr\xc3\xa5det). Men etter hvert som industrien i byen gikk tilbake, ble ogs\xc3\xa5 \xc3\xb8kningen i folketallet redusert. Albi gikk forbi Castres som det mest folkerike omr\xc3\xa5det i Tarn. Etter en liten tilvekst p\xc3\xa5 1970- og 1980-tallet har innbyggertallet n\xc3\xa5 stagnert, med ingen vekst i det hele tatt p\xc3\xa5 1990-tallet.\n_START_SECTION_\nGeografi\n_START_PARAGRAPH_\nCastres ligger 172 meter over havet, 45\xc2\xa0km s\xc3\xb8r-s\xc3\xb8r\xc3\xb8st for Albi, som er pr\xc3\xa9fecture (administrativt senter) i departementet Tarn, og 79\xc2\xa0km \xc3\xb8st for Toulouse, hovedstad i regionen Midi-Pyr\xc3\xa9n\xc3\xa9es._NEWLINE_Castres er delt fra nord til s\xc3\xb8r av elvene Agout og Durenque. Elva Thor\xc3\xa9 utgj\xc3\xb8r mesteparten av kommunens grense mot s\xc3\xb8r\xc3\xb8st, f\xc3\xb8r den l\xc3\xb8per sammen med Agout, som utgj\xc3\xb8r en del av byens grense mot vest.\n_START_SECTION_\nAdministrasjon\n_START_PARAGRAPH_\nMellom 1790 og 1797 var Castres pr\xc3\xa9fecture i Tarn._NEWLINE_Siden 2001 har Castres' borgermester (maire) v\xc3\xa6rt Pascal Bugis fra sentrum-h\xc3\xb8yre-partiet UMP), som beseiret den dav\xc3\xa6rende sosialistiske borgermesteren i valget i 2001, etter en valgkamp som fokuserte p\xc3\xa5 den d\xc3\xa5rlige statistikken til den sosialistiske borgermesteren p\xc3\xa5 kampen mot kriminalitet og den h\xc3\xb8ye graden av usikkerhet i byen._NEWLINE_Castres har sl\xc3\xa5tt seg sammen med den n\xc3\xa6rliggende byen Mazamet (22\xc2\xa0km s\xc3\xb8r\xc3\xb8st for Castres) og de mellomliggende uavhengige forstedene og landsbyene for \xc3\xa5 opprette et Fellesskapsr\xc3\xa5d for byomr\xc3\xa5det Castres-Mazamet (Communaut\xc3\xa9 d'agglom\xc3\xa9ration de Castres-Mazamet). R\xc3\xa5det ble etablert i januar 2000, og erstattet et tidligere distriktsr\xc3\xa5d som ble opprettet i 1993, men med f\xc3\xa6rre fullmakter enn det n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende r\xc3\xa5det. Fellesskapsr\xc3\xa5det for byomr\xc3\xa5det Castres-Mazamet omfatter 16 uavhengige kommuner (inkludert Castres og Mazamet), med en samlet befolkning p\xc3\xa5 79 988 innbyggere (per folketellingen i 1999), hvorav 54% bor i Castres kommune, 13% i Mazamet kommune, og resten i kommunene i mellom._NEWLINE_Fellesskapsr\xc3\xa5det for byomr\xc3\xa5det Castres-Mazamet ble opprettet for bedre \xc3\xa5 kunne koordinere transport, infrastruktur, boligpolitikk og \xc3\xb8konomisk politikk mellom kommunene i omr\xc3\xa5det. Den n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende presidenten (siden 2001) for Fellesskapsr\xc3\xa5det for byomr\xc3\xa5det Castres-Mazamet er Jacques Limouzy (gaullist, medlem av UMP), tidligere borgermester i Castres f\xc3\xb8r 1995.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nNavnet p\xc3\xa5 byen kommer fra det latinske castrum og betyr \xc2\xabbefestet plass\xc2\xbb. Castres vokste opp rundt benediktinerklosteret Saint Beno\xc3\xaet, som antas \xc3\xa5 ha blitt grunnlagt i 647, muligens p\xc3\xa5 stedet til et gammelt romersk fort (castrum). Castres ble et viktig stopp p\xc3\xa5 den internasjonale pilegrimsveien til Santiago de Compostela i Spania ettersom det i klosterkirken, som ble bygget p\xc3\xa5 800-tallet, ble oppbevart relikvier av Sankt Vincent, Spanias ber\xc3\xb8mte martyr. Det var et sted av en viss betydning s\xc3\xa5 tidlig som p\xc3\xa5 1100-tallet. Til tross for nedgangstider for klosteret, som i 1074 ble underlagt Sankt Viktor-klosteret i Marseille, ble Castres tildelt et liberalt charter p\xc3\xa5 1100-tallet av den kjente Trencavel-familien, vicomter av Albi. Som en f\xc3\xb8lge av charteret ble Castres styrt av et kollegium av konsuler._NEWLINE_Under Albigenserkorstoget overga byen seg til Simon de Montfort, og kom dermed inn under konged\xc3\xb8mmet Frankrike i 1229. I 1317 opprettet pave Johannes XXII bisped\xc3\xb8mmet Castres. I 1356 ble byen Castres hevet opp til grevskap av kong Johan II av Frankrike. Men byen ble hardt rammet av svartedauden i 1347-1348, deretter av Edward, den svarte prinsen av England og de Frie kompanier (bander av lovl\xc3\xb8se leiesoldater) som la landet \xc3\xb8de under hundre\xc3\xa5rskrigen. F\xc3\xb8lgelig gikk Castres p\xc3\xa5 slutten av 1300-tallet inn i en sterk nedgangsperiode. I 1375 var det bare 4 000 innbyggere igjen i byen, bare halvparten av hva folketallet hadde v\xc3\xa6rt hundre \xc3\xa5r tidligere. Etter konfiskeringen av eiendommene til Jacques d'Armagnac, hertug av Nemours, som grevskapet Castres var g\xc3\xa5tt til, ble det i 1476 skjenket av kong Ludvig XI av Frankrike til Boffille de Juge (Boffillo del Giudice), en italiensk adelsmann og eventyrer som gjorde tjeneste som diplomat for Ludvig XI, men utnevnelsen f\xc3\xb8rte til s\xc3\xa5 mye uenighet (familiefeide mellom Boffille de Juge, hans eneste datter, og hans svigerbror) at grevskapet ble forent til den franske kronen under kong Frans I av Frankrike i 1519._NEWLINE_Rundt 1560 hadde flertallet av befolkningen i Castres konvertert til protestantismen. I krigene p\xc3\xa5 siste halvdel av 1500-tallet plasserte innbyggerne p\xc3\xa5 protestant-partiets side, befestet byen, og opprettet en uavhengig republikk. Castres var en av de st\xc3\xb8rste protestantiske festningene i S\xc3\xb8r-Frankrike, sammen med Montauban og La Rochelle. Henrik av Navarre, lederen av protestantpartiet, som senere ble kong Henrik IV av Frankrike, oppholdt seg i Castres i 1585. Protestantene i Castres ble imidlertid tvunget i kne av kong Ludvig XIII i 1629, og kardinal Richelieu kom selv til Castres for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 byens festninger revet. Men uansett n\xc3\xb8t byen, n\xc3\xa5 i fred etter disse religionskrigene, en periode med rask ekspansjon. Forretningslivet og tradisjonelle kommersielle aktiviteter ble gjenopplivet, spesielt bearbeiding av pels og l\xc3\xa6r, garving, og framfor alt ullhandelen. Kulturen blomstret p\xc3\xa5 ny, med etableringen av Akademiet i Castres i 1648. Den katolske kirke gjorde Castres til et aktivt senter for motreformasjonen, med etablering av flere klostere i byen, og bygging av et ber\xc3\xb8mt biskoppalass av Mgr. Tub\xc5\x93uf, som enn\xc3\xa5 i dag er det mest ber\xc3\xb8mte monumentet i byen. En ny katedral ble ogs\xc3\xa5 bygget, etter \xc3\xb8deleggelsene under religionskrigene. Kanskje enn\xc3\xa5 viktigere var det at Castres ble gjort til sete for Chambre de l'\xc3\x89dit av parlamentet i Toulouse, en domstol med ansvar for \xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtere saker som involverte protestantene i Languedoc, en beskyttelse som ble gitt dem av Ediktet i Nantes. Denne domstolen tiltrakk seg mye forretninger for Castres. I 1665 var det 7 000 innbyggere i Castres, hvorav 4 000 var katolikker og 3 000 protestanter._NEWLINE_I 1670 ble imidlertid Chambre de l'\xc3\x89dit flyttet til Castelnaudary, til stor misn\xc3\xb8ye endog fra de katolske borgerne i Castres, som mistet en stor kilde til forretninger og inntekter da advokater og saks\xc3\xb8kere forsvant. Like etter kom tilbakekallingen av ediktet i Nantes, og Castres ble sterkt rammet da et stort antall protestanter valge \xc3\xa5 g\xc3\xa5 i eksil. S\xc3\xa5 kom pestepidemien i 1720-1721 og brannen i 1724. Og til sist men ikke minst mistet Castres sitt liberale charter i 1758. P\xc3\xa5 1760-tallet, noe f\xc3\xa5 \xc3\xa5r etter den ber\xc3\xb8mte Calas-aff\xc3\xa6ren i Toulouse, havnet Castres i s\xc3\xb8kelyset over hele landet: Pierre-Paul Sirven og hans kone, begge protestanter, ble feilaktig anklaget for \xc3\xa5 ha drept sin datter for \xc3\xa5 hindre henne i \xc3\xa5 konvertere til katolisismen. De ble stilt for retten og d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den in absentia 29. mars 1764. De ble forsvart av Voltaire, og til slutt frikjent i 1771._NEWLINE_Utbruddet av den franske revolusjon ble stort sett hilst velkommen i Castres, spesielt blant de lokale protestantiske handelsmenn og entrepren\xc3\xb8rer, men majoriteten av befolkningen forble moderate under hele perioden. I 1793 gikk for eksempel den protestantiske pastor Alba La Source, Castres' representant ved nasjonalkonventet i Paris, imot deportasjon av \xc2\xabnon-juror\xc2\xbb katolske prester til Fransk Guyana, hvor d\xc3\xb8den i den fryktelige jungelen var sikker. \xc2\xabNon-juror\xc2\xbb prester var en stor majoritet i regionen Castres. Alba La Source ble beskyldt for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en moderat og ble giljlotinert i oktober 1793. Castres ble mistenkt \xc3\xa5 v\xc3\xa6re lunken ovenfor revolusjonen, og byen ble beh\xc3\xb8rig refset. Bisped\xc3\xb8mmet som hadde blitt opprettet av pave Johannes XXII i 1317 ble avskaffet, og Castres ble senere en del av bisped\xc3\xb8mmet Albi. Byen var i 1790 blitt hovedby i departementet Tarn i 1790, men ble i 1797 nedgradert til senter for et arrondissement, mens Albi ble hovedby i departementet._NEWLINE_Til tross for disse tilbakeslagene utviklet \xc3\xb8konomien i Castres seg stort p\xc3\xa5 1800-tallet, og byen vokste ut over sitt gamle middelaldersentrum. S\xc3\xa5 tidlig som i 1815 ble den f\xc3\xb8rste mekaniserte ullfabrikken etablert i byen. Castres tekstilindustri, som opprinnelig hadde spesialisert seg p\xc3\xa5 luksust\xc3\xb8y, vendte seg mot mer ordin\xc3\xa6re typer t\xc3\xb8y, hvis markeder var langt st\xc3\xb8rre. Rundt 1860 var det 50 ullfabrikker i byen, med 3 000 ansatte. P\xc3\xa5 slutten av 1800-tallet dukket mekanisk industri opp ved siden av tekstilindustrien, som f\xc3\xb8rte til at Castres ble et betydelig arsenal for den franske arme under f\xc3\xb8rste verdenskrig. Castres ble knyttet til det franske jernbanenettverket i 1865. Ved slutten p\xc3\xa5 1800-tallet var Castres den st\xc3\xb8rste byen i departementet Tarn, med 5 000 flere innbyggere enn Albi._NEWLINE_P\xc3\xa5 1900-tallet gikk imidlertid byen inn i en ny nedgangsperiode. Selv om Castres kom uskadd ut av de to verdenskrigene, ettersom ingen milit\xc3\xa6roperasjoner eller kamper fant sted i S\xc3\xb8rvest-Frankrike, s\xc3\xa5 ble den lokale \xc3\xb8konomien hardt rammet av endringer. I likhet med mange andre av byene i Europa som hadde f\xc3\xa5tt de st\xc3\xb8rste gevinstene av den industrielle revolusjon, gjennomg\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 Castres en vanskelig omstrukturering av sin industrielle base. Tekstilindustrien har blitt spesielt hardt rammet. Castres er ogs\xc3\xa5 hemmet av sin geografiske beliggenhet, isolert i en blindvei ved foten av Massif Central, langt unna de viktigste handels- og transportrutene. Castres er enn\xc3\xa5 ikke knyttet til det franske motorvei-nettverket, og er den st\xc3\xb8rste byen i Frankrike uten slik forbindelse. Opprettelsen av Fellesskapsr\xc3\xa5det for byomr\xc3\xa5det Castres-Mazamet i 2000 var ventet \xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtere transportproblemet, og \xc3\xa5 arbeide for \xc3\xa5 tiltrekke seg nye industrier. Castres er imidlertid heldig i og med at byen ligger bare 79 kilometer unna den sv\xc3\xa6rt s\xc3\xa5 dynamiske Toulouse. Den lenge lovede motorveiforbindelsen til Toulouse er ventet ferdig snart, og Castres h\xc3\xa5per \xc3\xa5 kunne dra fordel av sin n\xc3\xa6rhet til den oksitanske storbyen.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98konomi\n_START_PARAGRAPH_\nDe viktigste industriene i Castres er mekanisk industri og elektroteknikk, maskinverkt\xc3\xb8y, m\xc3\xb8bler i tre, granitt, tekstilindustri, bearbeiding av pels- og l\xc3\xa6r, garveri, kjemisk industri, legemiddelindustri og avl av storfe._NEWLINE_Tradisjonelle og forurensende industrier som tekstil-, garveri-, pels-, l\xc3\xa6r- og kjemisk industri er i skarp nedgang. Heldigvis for Castres har Pierre Fabre Group, et multinasjonalt legemiddelfirma som etablerte seg i byen p\xc3\xa5 1960-tallet, beholdt sitt hovedkvarter og sin R&D-divisjon i byomr\xc3\xa5det, og med det motvirket den generelle nedgangen innen industrien. Men til tross for denne isolerte suksesshistorien er den lokale industrien for tiden fremdeles inne i en smertefull omstrukturering.\n_START_SECTION_\nTransport\n_START_PARAGRAPH_\nJernbanestasjonen Gare de Castres betjenes av regionale tog til Mazamet og Toulouse._NEWLINE_Omtrent midt mellom Castres og Mazamet ligger lufthavna Castres-Mazamet lufthavn (A\xc3\xa9roport de Castres-Mazamet) som har ruteflyvninger til Paris, Lyon og Rodez.\n_START_SECTION_\nSeverdigheter\n_START_PARAGRAPH_\nCastres deles fra nord til s\xc3\xb8r av elva Agout. Langs elva st\xc3\xa5r rekker av gamle hus som er bygget delvis ute i selve elva. Saint Beno\xc3\xaet-kirka, som en gang var katedral i Castres, og som fortsatt er den viktigste kirka i Castres, ble bygget p\xc3\xa5 1600- og 1700-tallet. Det tidligere biskopspalasset brukes idag som r\xc3\xa5dhus. Det ble tegnet p\xc3\xa5 1600-tallet av Jules Hardouin-Mansart, arkitekten bak Versailles, og med hageanlegg designet av Andr\xc3\xa9 Le N\xc3\xb4tre, som ogs\xc3\xa5 sto bak hagene i Versailles. Det romanske t\xc3\xa5rnet ved siden av det (Tour Saint Beno\xc3\xaet) er det eneste gjenv\xc3\xa6rende del av det tidligere benediktiner-klosteret p\xc3\xa5 stedet. Byen har ogs\xc3\xa5 noen gamle herreg\xc3\xa5rder fra 1500- og 1600-tallet, herunder H\xc3\xb4tel de Nayrac fra renessansen._NEWLINE_Castres har et kjent Goya-museum, etablert i 1840, som inneholder den st\xc3\xb8rste samlingen av spanske malerier i Frankrike. Et Jaur\xc3\xa8s-museum ble ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5pnet i 1954, i huset hvor Jean Jaur\xc3\xa8s ble f\xc3\xb8dt i 1859."