b"\n_START_ARTICLE_\nWilliam Carlos Williams\n_START_SECTION_\nBarndom og ungdom\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams Carlos Williams ble f\xc3\xb8dt i Rutherford i New Jersey som s\xc3\xb8nn av en engelsk far, og en mor fra Puerto Rico med fransk, spansk og j\xc3\xb8disk bakgrunn. Han gikk p\xc3\xa5 skole i Rutherford frem til 1897 da han ble sendt f\xc3\xb8rst til en skole i Gen\xc3\xa8ve, og deretter til Lyc\xc3\xa9e Condorcet i Paris. Etter to \xc3\xa5r p\xc3\xa5 skole utenlands begynte han p\xc3\xa5 Horace Mann High School i New York. Etter \xc3\xa5 ha best\xc3\xa5tt en s\xc3\xa6rskilt pr\xc3\xb8ve kom han i 1902 inn p\xc3\xa5 legestudiet ved Universitetet i Pennsylvania. Williams tok medisinsk embetseksamen i 1906, og spesialiserte seg i pediatri. Fra 1910 praktiserte han som huslege, barnelege og f\xc3\xb8dselslege i sin f\xc3\xb8deby, der han ble boende til sin d\xc3\xb8d. Han hevdet med stolthet at han var den eneste amerikaner som hadde hatt den samme adressen i femti \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nFamilieliv\n_START_PARAGRAPH_\nI 1912 giftet Williams seg med Florence Herman (1891-1976), etter f\xc3\xb8rst \xc3\xa5 ha f\xc3\xa5tt avslag da han fridde til hennes eldre s\xc3\xb8ster._NEWLINE_Ekteparet flyttet inn i et hus i Rutherford, der de kom til \xc3\xa5 bli boende i mange \xc3\xa5r. Ikke lenge etterp\xc3\xa5 ble Williams' f\xc3\xb8rste seri\xc3\xb8se diktsamling The Tempers utgitt. P\xc3\xa5 en reise i Europa i 1924 var Williams mye sammen med forfatterne Ezra Pound og James Joyce. Florence og parets s\xc3\xb8nner ble v\xc3\xa6rende i Europa da Williams reiste tilbake til USA, slik at s\xc3\xb8nnene skulle f\xc3\xa5 oppleve \xc3\xa5 bo utenlands i et \xc3\xa5r, p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som Williams og hans bror hadde gjort da de var unge.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om Williams var lege p\xc3\xa5 fulltid, hadde han en fullverdig karriere som forfatter ved siden av. Han skrev b\xc3\xa5de noveller, lyrikk, romaner, essayer og en selvbiografi, foruten at han arbeidet med oversettelser og hadde en utstrakt korrespondanse. Han skrev om kveldene, og tilbragte helgene i New York sammen med forfattervenner og kunstnere, blant andre avant-garde-kunstnerne Marcel Duchamp og Francis Picabia, og lyrikerne Wallace Stevens og Marianne Moore. Han fikk kontakt med imagistene, en anglo-amerikansk litter\xc3\xa6r retning som avviste poesiens f\xc3\xb8lelses- og symbolladete uttrykk, og krevde presise og klare bilder. Selv begynte han \xc3\xa5 danne seg meninger om litteraturen som avvek fra oppfatningene til Ezra Pound og T.S. Eliot. Senere i livet dro Williams p\xc3\xa5 turneer rundt om i USA hvor han leste dikt og holdt foredrag._NEWLINE_Under f\xc3\xb8rste verdenskrig, da en rekke europeiske kunstnere slo seg ned i New York, ble Williams venn med europeiske avant-garde-kunstnere som Man Ray og ovennevnte Francis Picabia og Marcel Duchamp. I 1915 begynte Williams \xc3\xa5 bli ansett som medlem av en gruppe New York-kunstnere og -forfattere som gikk under navnet \xc2\xabThe Others\xc2\xbb, \xc2\xabde andre\xc2\xbb. Disse ble dannet av lyrikeren Alfred Kreymborg og Man Ray, og blant medlemmene fant man ogs\xc3\xa5 Walter Conrad Arensberg, Wallace Stevens, Mina Loy, Marianne Moore og Duchamp. Slik ble Williams kjent med dadaismen, og dette kan forklare at man i hans tidligste dikt kan se p\xc3\xa5virkning fra s\xc3\xa5vel dadaistiske som surrealistiske prinsipper. Williams' deltagelse blant \xc2\xabde andre\xc2\xbb ga ham en sentral plass i den tidlige modernist-bevegelsen i USA._NEWLINE_Williams mislikte Ezra Pounds, og s\xc3\xa6rlig T.S. Eliots, hyppige bruk av allusjoner og henvisninger til utenlandske spr\xc3\xa5k og klassiske kilder, som Eliots dikt The Waste Land (1922) er et godt eksempel p\xc3\xa5. Williams p\xc3\xa5 sin side foretrakk \xc3\xa5 hente inspirasjon fra det han kalte \xc2\xabdet lokale\xc2\xbb, ved at han benyttet seg av stedsn\xc3\xa6re og hverdagslige motiver. Et godt eksempel p\xc3\xa5 Williams' modernistiske lyrikk er Paterson, hans store episke diktkollasje av byen Paterson i New Jersey. Williams beskriver historiske begivenheter, mennesker og andre trekk knyttet til omr\xc3\xa5det, og setter derigjennom under lupen hvilken rolle poeten innehar i det amerikanske samfunnet. Han argumenterte sterkt for at lyrikere skulle fors\xc3\xb8ke \xc3\xa5 se verden slik den virkelig er, og ikke benytte seg av stilistiske grep nedarvet fra den klassiske lyrikken, eller un\xc3\xb8dvendige litter\xc3\xa6re allusjoner. I diktet A Sort of a Song  forekommer linjen \xc2\xabNo ideas but in things\xc2\xbb, og dette sitatet har siden blitt hyppig brukt som en oppsummering av Williams' poetiske \xc2\xabmetode\xc2\xbb. Marianne Moore, en annen skeptiker hva tradisjonelle poetiske former ang\xc3\xa5r, skrev om Williams at spr\xc3\xa5ket i hans forfatterskap var \xc2\xabrett-fram-amerikansk som katter og bikkjer kan lese\xc2\xbb og at han anvendte typisk amerikanske uttrykksm\xc3\xa5ter._NEWLINE_Et av Williams' viktigste bidrag til den amerikanske litteraturen var at han gjerne stilte opp for \xc3\xa5 veilede yngre poeter. Selv om Pound og Eliot kanskje h\xc3\xb8stet mer heder og anerkjennelse i sin levetid, var det et stort antall av de mest sentrale lyrikerne i generasjonen etter dem som enten hadde f\xc3\xa5tt personlig oppf\xc3\xb8lging av Williams, eller trakk frem Williams n\xc3\xa5r de nevnte sine viktigste inspirasjonskilder. Williams hadde s\xc3\xa6rlig sterk innflytelse p\xc3\xa5 en rekke av USAs litter\xc3\xa6re bevegelser p\xc3\xa5 1950-tallet, som for eksempel poetene i Beat-generasjonen, San Francisco-renessansen, Black Mountain-poetene og New York-skolen. Han tok personlig Theodore Roethke og Charles Olson under sine vinger; begge var sentrale i utviklingen av poesien som ble skrevet ved Black Mountain College, og gjennom dem ble Williams' innflytelse bragt videre til andre poeter. Robert Creeley og Denise Levertov var to andre lyrikere som var tilknyttet Black Mountain; begge studerte under Williams. Williams var ogs\xc3\xa5 en venn av Kenneth Rexroth, som grunnla San Francisco-renessansen. Williams holdt en forelesning ved Reed College i Portland som ble retningsdannende for tre andre sentrale medlemmer av San Francisco-renessansen, nemlig Gary Snyder, Philip Whalen og Lew Welch. Han var videre mentor for en annen poet fra New Jersey, Allen Ginsberg, og i forholdet til Ginsberg skulle Williams vise seg p\xc3\xa5 sitt mest dynamiske som mentor. Ginsberg hevdet at Williams i bunn og grunn var den som l\xc3\xa6rte ham hvordan han skulle skaffe seg en egen poetisk r\xc3\xb8st. I det ovennevnte diktet Paterson har Williams inkludert flere av Ginsbergs brev, og Williams selv sa at et av disse brevene var en av inspirasjonskildene til diktets femte sekvens. Williams skrev dessuten forordet til to av Ginsbergs b\xc3\xb8ker; en av dem var den kjente Howl (utgitt som Hyl og andre dikt i 1968 i Olav Angells oversettelse). Williams st\xc3\xb8ttet flere dav\xc3\xa6rende ukjente lyrikere, blant andre H.H. Lewis, som var en radikal kommunist fra Missouri, og som Williams mente ga stemme til folket i sine dikt. Selv om Williams var sv\xc3\xa6rt begeistret for diktene til sine disipler, kunne det variere hvor godt han likte resultatet av at andre poeter hadde hentet inspirasjon fra ham selv. Eksempelvis var han ikke udelt begeistret for visse Beat-poeters forml\xc3\xb8se skrivem\xc3\xa5te. Williams trodde mer p\xc3\xa5 samspillet mellom form og uttrykk.\n_START_SECTION_\nSykdom og d\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nWilliams fikk et hjerteanfall i 1948, og deretter begynte helsen hans \xc3\xa5 bli d\xc3\xa5rligere. Etter 1949 fikk han slag en rekke ganger. I 1953 ble han ogs\xc3\xa5 behandlet for klinisk depresjon ved et psykiatrisk sykehus._NEWLINE_Williams d\xc3\xb8de 79 \xc3\xa5r gammel i sitt hjem i Rutherford den 4. mars 1963._NEWLINE_To dager etter at Williams d\xc3\xb8de, gjorde en britisk forlegger det kjent at han ville utgi Williams' dikt i Storbritannia. Williams hadde i sin levetid aldri h\xc3\xb8stet like stor anerkjennelse p\xc3\xa5 De britiske \xc3\xb8yer som i USA, og han hadde dessuten bestandig protestert mot den engelske innflytelsen p\xc3\xa5 amerikansk poesi.\n_START_SECTION_\nPolitikk\n_START_PARAGRAPH_\nModerate liberale framstiller Williams som i overensstemmelse med amerikansk liberale demokratiske emner, men hans utgivelser er langt mer radikale, som New Masses antyder,_NEWLINE_gikk hans politiske overbevisning adskillig lengre mot venstre enn begrepet \xc2\xabliberal\xc2\xbb indikerer. Han betraktet seg selv som sosialist, og som en motstander av kapitalismen, og i 1935 utga han The Yachts, et dikt som anklaget den rike elite som parasitter, og uttrykte sympati med massene som strebet etter revolusjon. Diktet inneholder et bilde av havet som \xc2\xabwatery bodies\xc2\xbb, \xc2\xabvannlegemene\xc2\xbb, til de fattige massene som banker mot skipsskrogene \xc2\xabin agony, in despair\xc2\xbb, \xc2\xabi sjelekval, i desperasjon\xc2\xbb, i fors\xc3\xb8ket p\xc3\xa5 \xc3\xa5 senke seilskutene og avslutte \xc2\xabthe horror of the race\xc2\xbb._NEWLINE_I introduksjonen til 1944-utgivelsen av diktene i The Wedge skrev han om sosialismen som en uunng\xc3\xa5elig framtidig utvikling, og som en n\xc3\xb8dvendighet for den sanne kunsten \xc3\xa5 utvikle. I 1949 utga han et hefte kalt The Pink Church som handlet om det menneskelige legeme, men ble forst\xc3\xa5tt innenfor konteksten av mccarthyismen og kommunistforf\xc3\xb8lgelsene, som en farlig pro-kommunist. Antikommunismen f\xc3\xb8rte til at han mistet sin posisjon som konsulent ved Library of Congress (det amerikanske nasjonalbibliotek) vinteren 1952\xe2\x80\x931953. Det f\xc3\xb8rte til at han m\xc3\xa5tte legge seg inn og bli behandlet for tung depresjon. I en ikke utgitt artikkel for Blast, et kortvarig britisk kunstmagasin som hyllet teknologiens kraft i \xc3\xa5rene 1914\xe2\x80\x931915,_NEWLINE_skrev Williams at kunstnere burde motsette seg \xc3\xa5 skrive \xc2\xabpropaganda\xc2\xbb, og \xc2\xabhengi seg til skriving (f\xc3\xb8rst og sist)\xc2\xbb. I den samme artikkelen hevdet imidlertid Williams at kunsten kunne ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re \xc2\xabi proletariatets tjeneste\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nEtterm\xc3\xa6le og \xc3\xa6resbevisninger\n_START_PARAGRAPH_\nI mai 1963 ble Williams posthumt gitt Pulitzerprisen for diktsamlingen Pictures from Brueghel and Other Poems (1962) og Gullmedaljen for poesi av National Institute of Arts and Letters. Det amerikanske samfunnet av poeter, The Poetry Society of America, har fortsatt \xc3\xa5 \xc3\xa6re William Carlos Williams ved \xc3\xa5 presentere en \xc3\xa5rlig pris i hans navn, for den beste boken med lyrikk som blir utgitt av et lite forlag uten inntjening._NEWLINE_Williams\xe2\x80\x99 hus i Rutherford er i dag listet av National Register of Historic Places som et historisk sted, og han ble introdusert til New Jersey Hall of Fame i 2009."