b'\n_START_ARTICLE_\nGreta Gynt\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nFem \xc3\xa5r gammel debuterte hun p\xc3\xa5 Chat Noir. Hennes mor, som var kostymedesigner, \xc3\xb8nsket gjerne at datteren skulle bli skuespiller og sydde ofte kostymer til henne. Gynt sydde kostymene til flere av sine egne filmer. Hun kom f\xc3\xb8rste gang til Storbritannia tre \xc3\xa5r gammel med sin far som var ingeni\xc3\xb8r og arbeidet for Victor Armstrong. Gynt og moren vendte tilbake til Storbritannia i 1930-\xc3\xa5rene, hvor hun fikk noen mindre teaterroller. Hun tok navnet Gynt etter at hun h\xc3\xb8rte en pianist spille Edvard Griegs Peer Gynt-suite p\xc3\xa5 Chiltern Hotel i London i slutten av 1930-\xc3\xa5rene.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nI 1934 debuterte hun som filmskuespiller i rollen som Kaj Klimt i den svenske filmen Sangen til henne._NEWLINE_J. Arthur Rank fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 lansere henne som Storbritannias Jean Harlow. Hun spilte hovedrollen i mindre britiske filmer i 1930- og 1940-\xc3\xa5rene. En mulighet til \xc3\xa5 oppleve en Hollywood-karriere kom i begynnelsen av 1950-\xc3\xa5rene, men for sent. I Hollywood var hennes navn ofte \xc3\xa5 finne p\xc3\xa5 bunnen av rollelistene i biroller. Hun vendte tilbake til Storbritannia og laget filmer frem til 1963.\n_START_SECTION_\nPrivatliv\n_START_PARAGRAPH_\nGynt var gift med Frederick Moore frem til hans d\xc3\xb8d i 1983. Hun var s\xc3\xb8ster av undervannsfotografen Gil Woxholt.'