b'\n_START_ARTICLE_\nWilliam Rehnquist\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nWilliam H. Rehnquists besteforeldre p\xc3\xa5 farssiden utvandret (uavhengig av hverandre) fra Sverige i 1880. Selv ble han f\xc3\xb8dt som s\xc3\xb8nn av papirhandleren William Benjamin Rehnquist og oversetteren Margery (f\xc3\xb8dt Peck), og fikk navnet Namen William Donald. Mellomnavnet endret han selv i ten\xc3\xa5rene til Hubbs, gestemorens pikenavn. _NEWLINE_Fra 1943 til 1946 tjenestegjorde han i US Army. Fra Stanford University tok han de akademiske grader bachelor, master und LL.B.; han tok ogs\xc3\xa5 en mastergrad ved Harvard University.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nRehnquist var 1951-1952 praktikant ved Supreme Court. Fra 1953 til 1969 var han advokat i Phoenix i Arizona. Ved siden av engasjerte han seg i Det republikanske parti, blant annet som juridisk r\xc3\xa5dgiver for presidentkandidat Barry Goldwater (1964)._NEWLINE_I 1969 kom Rehnquist til Washington, D.C. og virket der som stedfortredende Attorney General (Assistant Attorney General).\n_START_SECTION_\nH\xc3\xb8yesterettsdommer\n_START_PARAGRAPH_\nDen 7. januar 1972 ble utnevnt til dommer ved H\xc3\xb8yesterett, nominert av president Richard Nixon og bekreftet av Senatet, som etterf\xc3\xb8lger av John Marshall Harlan II (68:26 stemmer)._NEWLINE_Han ble domstolens 16. Chief Justice da Warren E. Burger trakk seg tilbake i 1986. Senatet diskuterte nominasjonen heftig, og bekreftet den mmed 65 mot 33 stemmer. Antonin Scalia overtok hans plass som Associate Justice._NEWLINE_I sin rundt 19 \xc3\xa5rs lange embedstid preget Rehnquist Supreme Court og indirekte amerikansk politikk og samfunn. Han ble betraktet som en pragmatisk konservativ og var tilhenger av en teksttro fortolkning av forfatningen. Han voterte for \xc3\xa5 opprettholde, eventuelt gjeninnf\xc3\xb8re d\xc3\xb8dsstraff, mot abort, og for delstatenes rettigheter til \xc3\xa5 fatte flere beslutninger selv, i pakt med f\xc3\xb8deralismen. Under sine tidlige \xc3\xa5r i domstolen, under Burger da den kom til flere liberale domsslutninger, var han ofte del av mindretallet. Hans avvikende meninger som for eksempel i tilfellet Roe v. Wade gav ham et tilnavn som \xc2\xabThe Lone Ranger\xc2\xbb. Ved sine domsbegrunnelser styrket han presidentens myndighet og likes\xc3\xa5 delstatenes, og innskrenket samtidig kongressens._NEWLINE_Etter utnevnelsen av flere konservative dommere fikk hans oppfatninger etterhvert mer st\xc3\xb8tte av rettens flertall, selv om den bestrebet seg p\xc3\xa5 \xc3\xa5 ikke direkte omgj\xc3\xb8re tidligere domsslutninger. Senest etter sin utnevnelse til Chief Justice f\xc3\xb8rte han vanligvis ordet for dommerflertallet. I sin alminnelighet gjaldt Rehnquist-tiden som mer konservativ enn i de direkte forutg\xc3\xa5ende perioder. Dommer Rehnquist og et knapt flertall stod s\xc3\xa5ledes bak beslutningen som bekreftet George W. Bushs valg til president over Al Gore (desember 2000). Han stemte imidlertid ogs\xc3\xa5 med flertallet i saken Dickerson v. United States (juni 2000), hvor H\xc3\xb8yesterett bestemte at Kongressen ikke kunne begrense kravet om at mistenkte i kriminalsaker m\xc3\xa5tte bli opplyst om sine rettigheter, det s\xc3\xa5kalte mirandakravet. Dette var mer i pakt med \xc2\xabliberal\xc2\xbb tenkning. _NEWLINE_I 1999 ledet han det amerikanske senatets m\xc3\xb8ter i riksrettsforhandlingene mor president Bill Clinton._NEWLINE_\xc3\x85rene 2004 og 2005 var Rehnquist oftere og oftere frav\xc3\xa6rende fra sitt forsete p\xc3\xa5 grunn av kreftsykdom. Han tok imidlertid imot George W. Bushs embedsed til hans annen presidentperiode i januar 2005. Den 14. juli gjorde han klart at han ville fortsette p\xc3\xa5 post s\xc3\xa5 lenge helsen holdt. Han d\xc3\xb8de ikke lenge etter, den 3. september 2005. _NEWLINE_Han var da den f\xc3\xb8rste h\xc3\xb8yesterettsdommer siden Fred M. Vinson (d\xc3\xb8d 1953) som d\xc3\xb8de i embedet. Den konservative John Roberts ble Rehnquists etterf\xc3\xb8lger som Chif Justice.'