b"\n_START_ARTICLE_\nPedofili\n_START_PARAGRAPH_\nPedofili (fra gresk paidophilia: pais \xc2\xabbarn\xc2\xbb og philia \xc2\xabkj\xc3\xa6rlighet, vennskap\xc2\xbb) er en seksuell preferanse for prepubertale barn. En person med denne tiltrekningen kalles pedofil._NEWLINE_Pedofili er en psykiatrisk diagnose i Verdens helseorganisasjons diagnosemanual ICD-10. American Psychiatric Association har i 2013-utgaven av diagnosemanualen DSM-5 klassifisert pedofili som en avvikende eller unormal seksuell orientering (parafili). DSM definerer i tillegg Pedophilic Disorder kjennetegnet ved at den pedofile \xc2\xabhas acted on these sexual urges, or the sexual urges or fantasies cause marked distress or interpersonal difficulty\xc2\xbb. Et vesentlig skille g\xc3\xa5r mellom misbruk av barn (en kriminell handling) og en seksuell orientering eller fantasi. Pedofile beg\xc3\xa5r oftere enn andre overgrep mot barn. En del pedofile har aldri hatt seksuell kontakt med barn og omtrent halvparten av de som har beg\xc3\xa5tt overgrep mot barn blir ikke diagnostisert som pedofile. Det er lite som tyder p\xc3\xa5 at den pedofile orienteringen kan endres og behandling best\xc3\xa5r i \xc3\xb8ve opp kontroll over seksuell lyst og atferd.\n_START_SECTION_\nDefinisjon av pedofili\n_START_PARAGRAPH_\nPedofili defineres som seksuell preferanse til pre-pubertale barn. Pedofili er en psykiatrisk diagnose i Verdens helseorganisasjons diagnosemanual ICD-10. American Psychiatric Association har i 2013-utgaven av diagnosemanualen DSM-5 klassifisert pedofili som en avvikende eller unormal seksuell orientering (parafili)._NEWLINE_Det foreg\xc3\xa5r det en diskusjon innen fagmilj\xc3\xb8ene om hva som er den mest riktige definisjonen, og hvordan pedofili skal forst\xc3\xa5s. De to vanlige diagnosemanualene, DSM-5 og ICD-10 defineres pedofili ulikt. I ICD-10 er seksuell preferanse for barn i tidlig pubertet lagt til, mens DSM-5 kun opererer med pre-pubertale barn. Med andre ord betyr dette ulik klinisk praksis i Europa (ICD-10) og USA (DSM-5). En person med seksuell preferanse for barn i tidlig pubertet kan diagnostiseres som pedofil i Europa, men ikke i USA. I forbindelse med den nye utgaven av DSM var det foresl\xc3\xa5tt \xc3\xa5 legge til barn i tidlig pubertet, men dette forslaget ble avvist av den Amerikanske psykatriforeningen, som dermed ikke ser p\xc3\xa5 preferanse for barn i tidlig pubertet som patologisk._NEWLINE_En annen faktor som gj\xc3\xb8r en klar definisjon vanskelig, er det faktum at skillet g\xc3\xa5r p\xc3\xa5 f\xc3\xb8r/under/etter pubertet. I diagnosemanualene har man hittil operert med at pre-pubertale barn generelt er barn under 13 \xc3\xa5r. Dette er problematisk da gutter og jenter kommer stadig tidligere i puberteten, samt at puberteten inntreffer til forskjellig tid i ulike kulturer. En studie fant at 18.3\xc2\xa0% av hvite jenter, 42.9\xc2\xa0% av m\xc3\xb8rkhudete og 30.9\xc2\xa0% av spanske jenter hadde kommet i puberteten i en alder av 8 \xc3\xa5r. En tilsvarende studie fant at 26.1\xc2\xa0% av hvite gutter, 43.4\xc2\xa0% av afroamerikanere og 44.4\xc2\xa0% av spanske gutter var kommet i puberteten i en alder av 9 \xc3\xa5r. Blant mange pedofile er det nettopp frav\xc3\xa6ret av pubertale tegn de er tiltrukket av._NEWLINE_\xc3\x85 definere pedofili ut ifra seksuell lavalder er heller ikke mulig da den varierer fra 13-18 \xc3\xa5r bare i Europa. Den seksuelle lavalderen endres ogs\xc3\xa5 av og til i ulike land. I England var lavalderen 10 \xc3\xa5r frem til 1875 da den ble \xc3\xb8kt til 13, og videre \xc3\xb8kt til 16 i 1885 for \xc3\xa5 forhindre barneprostitusjon. Dessuten er konseptet barn og barndom forskjellig i ulike kulturer, tider og samfunn._NEWLINE_I tillegg viser forskningen at seksuell preferanse for barn forekommer p\xc3\xa5 forskjellige m\xc3\xa5ter. Den norske psykologen Atle Austad ved Institutt for Klinisk Sexologi og Terapi skiller mellom pedofili og pedoseksualitet, hvor pedofili er romantisk tiltrekning (forelskelse) i tillegg til seksuell tiltrekning, mens pedoseksualitet er kun seksuell tiltrekning. Ogs\xc3\xa5 den norske psykologen Thore Langfeldt p\xc3\xa5peker disse forskjellene og at enkelte kun ser p\xc3\xa5 barn som et fetisjistisk seksuelt objekt. Begrepet pedoseksualitet er brukt i \xc3\xb8kende grad ogs\xc3\xa5 blant internasjonale forskere._NEWLINE_Den Nederlandske psykologen Theo Sandfort kritiserer den medisinske reduseringen av pedofili til kun \xc3\xa5 ha et seksuelt komponent. Sandfort p\xc3\xa5peker at det er godt dokumentert b\xc3\xa5de fra historiske studier og moderne forskning, at personer som anser seg selv som pedofile ofte har f\xc3\xb8lelser for barn som er langt mer enn seksuelle. De har en interesse for hvordan barn har det og tenker, de \xc3\xb8nsker \xc3\xa5 v\xc3\xa6re med de, og i noen tilfeller v\xc3\xa6re som en l\xc3\xa6rer for de i livet. Ogs\xc3\xa5 den amerikanske sexologen Joan A. Nelson rapporterer fra sin erfaring at pedofile opplever dyp kj\xc3\xa6rlighet for barn i tillegg til seksuell tiltrekning. Den anerkjente tyske sexologen og psykologen Gunter Schmidt skriver at pedofili ikke f\xc3\xb8rst og fremst handler om sex, men om kj\xc3\xa6rlighet. At pedofili inneb\xc3\xa6rer forelskelse og kj\xc3\xa6rlighet er ogs\xc3\xa5 bekreftet av andre fagpersoner._NEWLINE_En studie viste at pedofile selv beskrev barn som snille, godhjertet, gener\xc3\xb8se, uskyldige, \xc3\xa6rlige, tolerante, kj\xc3\xa6rlige og innsiktsfulle, mens voksne ble beskrevet som egoistisk, trangsynte, materialistiske og overfladiske, og de pedofile opplevde de kunne v\xc3\xa6re seg selv i st\xc3\xb8rre grad sammen med barn. Flere av de pedofile hadde vennskap med barn som ikke innebar seksuell kontakt, og de opplevde stor sorg hvis barna kuttet kontakten. Pedofili ble beskrevet som en form for kj\xc3\xa6rlighet, f\xc3\xb8lelsen av \xc3\xa5 v\xc3\xa6re \xc3\xb8nsket, barnlig lek, og ting voksenverdenen manglet, fremfor sex. De pedofile beskrev intens kj\xc3\xa6rlighet og forelskelse og var mindre opptatt av det seksuelle._NEWLINE_Begrepet pedofil er ofte feilaktig brukt til \xc3\xa5 beskrive alle som har beg\xc3\xa5tt seksuelle overgrep mot barn, selv de som ikke oppfyller de kliniske diagnosestandardene. Denne bruken er sett p\xc3\xa5 som problematisk.\n_START_SECTION_\nDiagnosehistorie\n_START_PARAGRAPH_\nInnad i fagmilj\xc3\xb8ene har det lenge v\xc3\xa6rt uenighet om hvorvidt pedofili skal v\xc3\xa6re en psykiatrisk diagnose, og hvilke kriterier man skal bruke._NEWLINE_Den kontroversielle avgj\xc3\xb8relsen om \xc3\xa5 fjerne homofili-diagnosen fra DSM-II i 1973 er et av de mest typiske argumentene deler av fagmilj\xc3\xb8et bruker i dag for at de andre seksuelle diagnosene b\xc3\xb8r fjernes. Denne endringen skapte stor debatt innen fagmilj\xc3\xb8ene blant annet om hvordan mentale lidelser skal defineres, og hvordan parafiliene passer inn under disse definisjonene. De mener at homofili-diagnosen ikke ble fjernet p\xc3\xa5 grunn av vitenskapelig empiri men av politiske og sosiale \xc3\xa5rsaker, og at de andre parafiliene derfor ogs\xc3\xa5 b\xc3\xb8r fjernes fra diagnoseb\xc3\xb8kene. Forslag om \xc3\xa5 fjerne de andre diagnosene p\xc3\xa5 70-tallet ble motarbeidet av homo-aktivister da det kunne \xc3\xb8delegge muligheten for \xc3\xa5 fjerne homofili-diagnosen._NEWLINE_Helt siden DSM ble utgitt for f\xc3\xb8rste gang i 1952 har kriteriene for parafili-diagnosene v\xc3\xa6rt i endring. En av de mest vesentlige endringene, og som ogs\xc3\xa5 viser hvor stor uenigheten er om forst\xc3\xa5elsen av parafiliene, er det faktum at kriteriet om \xc3\xa5 handle p\xc3\xa5 sine fantasier har g\xc3\xa5tt inn og ut av diagnoseb\xc3\xb8kene. Ved utgivelsen av DSM-III i 1980 ble det gjort noen vesentlige endringer. Pedofili og de andre seksuelle diagnosene ble flyttet fra kategorien \xc2\xabpersonlighetsforstyrrelser\xc2\xbb til \xc2\xabPsykoseksuelle forstyrrelser\xc2\xbb. Denne endringen anerkjente at parafiliene ikke hadde noe med personens personlighet \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re, men var distinkte forstyrrelser. I tillegg ble begrepet \xc2\xabparafilier\xc2\xbb lansert antakeligvis fordi det var mindre stigmatiserende enn \xc2\xabseksuelle avvik\xc2\xbb._NEWLINE_Ved utgivelsen av DSM-IV i 1994 ble det gjort en endring i pedofili-diagnosens kriterier, som sa at personen m\xc3\xa5 oppleve subjektiv lidelse eller nedsatt funksjonsevne for at diagnosen kan stilles. Dette f\xc3\xb8rte til at personer som har beg\xc3\xa5tt en rekke overgrep mot barn, og som ikke selv opplevde lidelse av dette, ikke kunne diagnostiseres som pedofil. Dette ble ryddet opp igjen til DSM-IV-TR ble utgitt i 2000, og dette har senere blitt omtalt som en \xc2\xabfeil\xc2\xbb av den Amerikanske psykiatriforeningen._NEWLINE_Begrepet parafili er i dag brukt i b\xc3\xa5de DSM-IV-TR og ICD-10. I henhold til diagnosekriteriene i DSM-IV-TR har ikke en pedofil n\xc3\xb8dvendigvis lidelsen Pedofili dersom vedkommende ikke handler p\xc3\xa5 sine fantasier og ikke opplever subjektiv lidelse eller nedsatt funksjonsevne p\xc3\xa5 grunn av tilstanden. Samtidig kan en som ikke er pedofil bli diagnostisert som pedofil fordi vedkommende har beg\xc3\xa5tt seksuelle handlinger med barn. Dette problemet er p\xc3\xa5pekt av flere fagpersoner i forbindelse med den nye utgaven av DSM som kommer i mai 2013._NEWLINE_Flere ulike forslag til endringer kom i forbindelse med utviklingen av nye DSM-5, men alle forslagene er blitt endelig avvist av den Amerikanske psykiatriforeningen. Men samtidig gj\xc3\xb8res det en vesentlig endring i DSM-5 ved at de endrer diagnosens navn fra pedofili til pedofil lidelse, noe som anerkjenner at det er mulig \xc3\xa5 ha en pedofil orientering som ikke er problematisk eller patologisk. Den samme endringen gj\xc3\xb8res til ICD-11 som kommer ut i 2015, ogs\xc3\xa5 med det nye navnet pedofil lidelse.\n_START_SECTION_\nDiagnosediskusjon\n_START_PARAGRAPH_\nI 2002 oppstod en ny stor debatt i fagmilj\xc3\xb8et ang\xc3\xa5ende klassifiseringen av pedofili som mental lidelse med den anerkjente sexologen, psykiateren og juristen Richard Greens artikkel i fagtidsskriftet Archives of Sexual Behavior. Denne debatten foreg\xc3\xa5r den dag i dag innad i fagmilj\xc3\xb8ene. Green argumenterte for at pedofili m\xc3\xa5tte fjernes som diagnose da han blant annet viser til at pedofili og seksuelle interaksjoner mellom barn og voksne har v\xc3\xa6rt vanlig i de fleste kulturer i historien, at det fremdeles er vanlig i noen ytterst f\xc3\xa5 kulturer ogs\xc3\xa5 i dag, at pedofili ogs\xc3\xa5 forekommer i dyreriket, at pedofile ikke sk\xc3\xa5rer annerledes p\xc3\xa5 personlighetstester og at pedofili ikke b\xc3\xb8r sykeliggj\xc3\xb8res bare fordi samfunnet i dag anser dette som galt. Green mener dermed at pedofili er et moralsk og juridisk problem, men ikke psykiatrisk._NEWLINE_Blant flere eksperter innen sexologi som svarte p\xc3\xa5 dette var den amerikanske psykiateren og sexologen Fred Berlin. Berlin mener at noen pedofile vil m\xc3\xa5tte ha behov for hjelp til \xc3\xa5 st\xc3\xa5 imot lystene sine til \xc3\xa5 ha sex med barn, og sammenligner det med alkoholikere som kan trenge hjelp til \xc3\xa5 avst\xc3\xa5 mot alkohol. Samtidig p\xc3\xa5peker han at i et samfunnet hvor sex med barn var akseptert, ville disse antakeligvis ikke ha behov for slik hjelp. Men i v\xc3\xa5rt samfunn kan det \xc3\xa5 ha en pedofil orientering p\xc3\xa5f\xc3\xb8re psykologiske problemer for den det gjelder, og at det derfor er hensiktsmessig \xc3\xa5 klassifisere pedofili som en lidelse. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten kan helsepersonell hjelpe_NEWLINE_vedkommende med \xc3\xa5 takle byrden og til \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 ulovlige handlinger, blant annet ved hjelp av medikamenter som reduserer seksualdriften._NEWLINE_Den amerikanske sexologen og historikeren Vern Bullough st\xc3\xb8ttet Green og mente at handlinger som tidligere var aksepterte og som senere blir ford\xc3\xb8mt, ikke n\xc3\xb8dvendigvis inneb\xc3\xa6rer psykopatologi. Sosiologen Julia A. Ericksen er ogs\xc3\xa5 kritisk til Greens argumenter og mener at all patologisering er sosialt og politisk betinget, og bruker det \xc3\xa5 tro at man selv er Gud som et eksempel p\xc3\xa5 noe man i dagens samfunn anser som sykelig. Psykiater Richard C. Friedman var bekymret for at helsepersonell ble n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 avvise pedofile pasienter dersom diagnosen ble fjernet._NEWLINE_Psykologen George A. Gaither mener diagnosen b\xc3\xb8r beholdes blant annet fordi det kunne gj\xc3\xb8re det vanskeligere \xc3\xa5 forske p\xc3\xa5 pedofili om diagnosen ble fjernet. Samtidig mente han at pedofili b\xc3\xb8r anses b\xc3\xa5de som en seksuell orientering og psykiatrisk diagnose. Psykiateren Richard B. Krueger og psykologen Meg S. Kaplan, begge eksperter p\xc3\xa5 parafilier, argumenterte mot Greens resonnement om at pedofili ikke kunne regnes som en mental lidelse selv om spesielt sex mellom menn og gutter var akseptert i andre kulturer. De poengterte at lidelser som alkoholavhengighet, schizofreni og obsessiv-kompulsiv lidelse eksisterte i ulike kulturer gjennom historien, men at de ikke ble definert som mentale lidelser f\xc3\xb8r de ble anerkjent som det. De mente ogs\xc3\xa5 at det \xc3\xa5 definere pedofili som en mental lidelse kan skape st\xc3\xb8rre forst\xc3\xa5else og toleranse for pedofile, og sammenlignet det med at dette har skjedd etter at rusavhengighet ble klassifisert som lidelser. Rettspsykiater Ron Langevin var ogs\xc3\xa5 uenig med Green om at pedofili ikke var en mental lidelse men at det var behov for \xc3\xa5 forbedre diagnosekriteriene, og poengterte at DSM kun var en guide til klinikere, l\xc3\xa6rere og forskere og at den ikke skulle tolkes som en \xc2\xabkokebok\xc2\xbb._NEWLINE_Psykologen Michael H. Miner sammenlignet pedofili med andre lidelser som har med manglende evne til \xc3\xa5 kontrollere skadelig atferd \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re, som obsessiv-kompulsiv lidelse, gambling, kleptomani og pyromani, og st\xc3\xb8ttet derfor en pedofili-diagnose. Han poengterte at hverken gambling eller alkoholinntak i seg selv er mentale lidelser, men at det er n\xc3\xa5r dette blir en avhengighet og medf\xc3\xb8rer problemer at det blir en lidelse, og at det samme gjelder for pedofile. I tillegg argumenterte han med at mange pedofile opplever sosial isolasjon, skam og depresjoner p\xc3\xa5 grunn av deres seksuelle preferanse, og at noen av den grunn ikke greier \xc3\xa5 gjennomf\xc3\xb8re utdanning eller arbeid. Sexolog Charles Moser mener at alle parafiliene b\xc3\xb8r ut av diagnoseb\xc3\xb8kene og at ingen av parafiliene oppfyller kriteriene for mentale lidelser. Han viser til at det er seksuelle handlinger som tidligere var forbudt, er n\xc3\xa5 lovlig, mens andre seksuelle handlinger er forbudt i dag men var lovlig f\xc3\xb8r. Derfor mener Moser at seksuelle interesser forekommer i en kulturell kontekst og blir d\xc3\xb8mt ut ifra hva som er sosialt akseptert eller ikke. Han p\xc3\xa5peker ogs\xc3\xa5 at \xc3\xa5 f\xc3\xa5 en parafili-diagnose kan gi sosiale implikasjoner for den det gjelder, og at folk har mistet jobber, forsikringer og andre rettigheter p\xc3\xa5 grunn av deres psykiatriske diagnose. Han poengterer ogs\xc3\xa5 at slike diagnoser er stigmatiserende. Han argumenterer ogs\xc3\xa5 med at selv om personer med parafilier kan oppleve subjektiv lidelse, s\xc3\xa5 er det stort sett lidelse p\xc3\xa5 grunn av samfunnets ford\xc3\xb8mmelse og ikke selve orienteringen i seg selv. Han sammenligner det med at \xc3\xa5 miste en av sine foreldre kan gi symptomer p\xc3\xa5 depresjon, men at tap av forelder ikke er en egen diagnose. Er man deprimert, er det dermed depresjon som er riktig diagnose. Psykiaterne Robert L. Spitzer og Jerome C.Wakefield mente blant annet at pedofili var en dysfunksjon ettersom det gj\xc3\xb8r det mindre sannsynlig at disse vil klare \xc3\xa5 reprodusere. Richard Green svarte blant annet p\xc3\xa5 dette og sa at et slikt kriterium gj\xc3\xb8r at homofili m\xc3\xa5tte tilbake til diagnoseb\xc3\xb8kene._NEWLINE_Enkelte fagpersoner, slik som Howard E. Barbaree, har anbefalt bruk av handlinger som det eneste kriteriet for diagnose av pedofili for \xc3\xa5 forenkle taksonomien. Andre er igjen uenig i dette og mener at \xc3\xa5 anse bestemte handlinger som en psykologisk forstyrrelse fremfor kun en kriminell handling, ikke er vitenskapelig forankret, og at diagnoser skal se bort i fra politikk, moral og hva som regnes som akseptabelt i samfunnet._NEWLINE_Blant diskusjonen om pedofili-diagnosen i nyere tid, har den norske psykologen og sexologen Thore Langfeldt kritisert klassifiseringen av pedofili som en psykiatrisk diagnose blant annet fordi diagnosen omhandler kun seksuell tiltrekning og ikke eventuelle mentale forstyrrelser som kan ligge bak. Den norske professoren i klinisk psykologi, Siri Erika Gullestad, problematiserer n\xc3\xb8dvendigheten av \xc3\xa5 kategorisere enkelte seksuelle preferanser som sykdommer, og at dette gj\xc3\xb8r at preferanser bestemmes medisinsk, som om \xc2\xabseksuell sunnhet\xc2\xbb kan defineres medisinsk. Psykolog Elsa Alm\xc3\xa5s mener ogs\xc3\xa5 at parafiliene b\xc3\xb8r fjernes fra diagnosemanualene, fordi disse personene ikke er syke og ikke trenger trygderettigheter p\xc3\xa5 grunn av sin seksuelle lyst._NEWLINE_Den tyske sexologen og forskeren Erwin Haeberle, tidligere direkt\xc3\xb8r for Magnus Hirschfeld Archive for Sexology ved universitet i Humboldt, mener begreper som \xc2\xabsykdom\xc2\xbb og \xc2\xabparafilier\xc2\xbb ikke h\xc3\xb8rer hjemme innen sexologi og menneskets seksualitet. Sexologene Charles Moser og Peggy Kleinplatz mener klassifiseringen av uvanlige seksuelle interesser som psykiatriske diagnoser er blitt gjort for \xc3\xa5 legitimere undertrykkelse av seksuelle minoriteter og som politiske agendaer. Videre mener de temaet ikke kun er vitenskapelig, men ogs\xc3\xa5 ang\xc3\xa5r menneskerettigheter. De p\xc3\xa5peker ogs\xc3\xa5 at psykiatriske diagnoser kan gi implikasjoner p\xc3\xa5 selvf\xc3\xb8lelse, arbeidsforhold, forsikringer og til og med lengden p\xc3\xa5 en eventuell straff. Senere mener Moser at parafili-diagnosene ikke har f\xc3\xb8rt til st\xc3\xb8rre forst\xc3\xa5else for, eller mer effektiv behandling for personer med slike seksuelle orienteringer, og at denne formen for patologisering har f\xc3\xb8rt til mer diskriminering og frar\xc3\xa5det personer \xc3\xa5 s\xc3\xb8ke behandling._NEWLINE_Susan Wright i National Coalition for Sexual Freedom p\xc3\xa5peker ogs\xc3\xa5 at parafili-diagnosene ofte misbrukes i rettslig sammenheng og at de indikerer at personen ikke kan kontrollere sin atferd. De norske professorene i kriminologi Elisiv Bakketeig og Ragnhild Hennum mener ogs\xc3\xa5 at rettsapparatet ikke har noen nytte av at noen diagnostiseres som pedofil, og at det vil v\xc3\xa6re stor risiko for justisfeil dersom en slik diagnose legges vekt p\xc3\xa5 i skyldsp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let. Den norske rettspsykiater Randi Rosenqvist mener det er bortkastet \xc3\xa5 ha sakkyndige som skal gi en diagnose kun dersom den siktede antas \xc3\xa5 ha beg\xc3\xa5tt det han er siktet for._NEWLINE_Psykiatriprofessor Michael B. First, som ogs\xc3\xa5 var redakt\xc3\xb8r for DSM-IV-TR, mener parafili-diagnosene delvis er der fortsatt fordi psykiatrien historisk sett har sett p\xc3\xa5 parafilier som grunnlag for psykopatologi. Flere har p\xc3\xa5pekt at parafili-diagnosene gir et uheldig og uklart skille mellom psykiatri og lovverk. Videre mener andre at diagnosen er der av moralske grunner fremfor vitenskapelige og medisinske._NEWLINE_Mange behandlere innen psykiatrien lar v\xc3\xa6re \xc3\xa5 bruke pedofili-diagnosen, og diagnosen er sjeldent brukt av forskere som jobber med barneovergripere. Den Canadiske psykologen og ekspert p\xc3\xa5 barneovergripere, William Marshall, mener at \xc3\xa5 diagnostisere personer med diagnosen pedofili ikke har noen annen hensikt enn \xc3\xa5 im\xc3\xb8tekomme krav fra forsikringsselskaper og rettssystemet, og at p\xc3\xa5liteligheten og gyldigheten av en pedofili-diagnose er svak. Flere fagpersoner frar\xc3\xa5der behandlere \xc3\xa5 bruke diagnosen, og mener behandlere heller skal rette fokuset mot klientenes problemer, og at en pedofili-diagnose i den sammenheng ikke er relevant._NEWLINE_Diagnosens kriterier har ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6rt kritisert og diskutert i fagmilj\xc3\xb8ene. Blant annet er det uklart hva som defineres som \xc2\xabklinisk signifikant subjektiv lidelse\xc2\xbb. Videre finnes det ingen retningslinjer p\xc3\xa5 hva \xc2\xabintense\xc2\xbb fantasier betyr, hvordan man m\xc3\xa5ler intensitet og hva slags grad av intensitet det skal v\xc3\xa6re for \xc3\xa5 bli diagnostisert. Det problematiseres ogs\xc3\xa5 at personer som kun blir d\xc3\xb8mt for ett enkelt overgrep ikke vil bli diagnostisert som pedofil, men personen kan ha hatt intense og regelmessige fantasier om barn i flere \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\n\xc3\x85rsak og utvikling\n_START_PARAGRAPH_\nVi har lite kjennskap til \xc3\xa5rsaken til at personer utvikler en seksuell interesse for barn._NEWLINE_Forskningen viser at flere pedofile oppdager sin pedofile orientering rundt pubertetsalder, og at pedofili manifesterer seg allerede under adrenal pubertet, alts\xc3\xa5 i samme periode som utviklingen av preferanse for kj\xc3\xb8nn manifesterer seg frem mot 10-\xc3\xa5rs alder. I en studie av selvutnevnte pedofile viste at 8\xc2\xa0% var klar over sin pedofile legning innen 10-\xc3\xa5rs alder. En annen studie fant at 29.6\xc2\xa0% var klar over sin pedofile legning f\xc3\xb8r de var 13 \xc3\xa5r, mens 43.5\xc2\xa0% oppdaget det i alderen 13-15 \xc3\xa5r. I en studie av d\xc3\xb8mte overgripere hadde 50\xc2\xa0% av de pedofile utviklet sin seksuelle interesse for barn innen 15-\xc3\xa5rsalderen. En studie av 193 selvutnevnte pedofile fant at gjennomsnittsalderen for n\xc3\xa5r disse oppdaget sine pedofile f\xc3\xb8lelser var 12 \xc3\xa5r og omtrent samtlige innen 17-\xc3\xa5rsalderen. Det finnes ingen offentlige hjelpetilbud til pedofile barn og ungdommer._NEWLINE_Den Canadiske psykologen og sexologen Michael C. Seto, en av de fremste eksperter p\xc3\xa5 pedofili, foresl\xc3\xa5r en klassisk betingings-modell hvor enkelte barn som har seksuell kontakt med andre barn, kobler de pre-pubertale trekkene, slik som kroppsbygning, frav\xc3\xa6r av kj\xc3\xb8nnsh\xc3\xa5r og andre synlige tegn p\xc3\xa5 modenhet, med den seksuelle spenningen og nytelsen, og etter hvert kobler disse trekkene med orgasme gjennom fantasier og masturbasjon. Teorien st\xc3\xb8ttes av nyere forskning som fant at pedofile hadde betydelig flere seksuelle erfaringer med andre og yngre barn i sin egen barndom. Videre viste studien at ingen av dem som ikke hadde seksuell kontakt med andre barn i egen barndom, utviklet seksuell interesse for barn som voksen.\n_START_SECTION_\nBiologi\n_START_PARAGRAPH_\nEt av omr\xc3\xa5dene det er gjort mest forskning p\xc3\xa5 er IQ. En meta-analyse av 75 studier i perioden 1931\xe2\x80\x932004, fant at barneovergripere har lavere IQ enn andre seksualforbrytere, ikke-seksuelle kriminelle og ikke-kriminelle personer. Videre viste studien at jo lavere alder ofrene har, jo lavere IQ har overgriperen. En annen studie fant tilsvarende resultat ved testing av hukommelsessenteret i hjernen. Ogs\xc3\xa5 her kom pedofile overgripere svakere ut enn hebefile og andre overgripere. Men studier som skiller mellom pedofile og ikke-pedofile overgripere, viser at ogs\xc3\xa5 de ikke-pedofile overgriperne har lavere IQ enn normalen, samt at pedofile d\xc3\xb8mt for barneporno hadde h\xc3\xb8yere IQ og bedre utdanning enn barneovergripere. Det er derfor mulig at studiene viser en sammenheng mellom seksuelle overgrep fremfor en pedofil orientering per se. Personer med lavere kognitive evner kan ha lavere vurderingsevne og impulskontroll, og kan dermed v\xc3\xa6re mer disponibel for \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep. Alternativt kan personer med lavere kognitive evner ha lettere for \xc3\xa5 bli avvist av jevnaldrende og derfor ha lettere for \xc3\xa5 se muligheten for sex med barn._NEWLINE_Det mest sikre tegnet p\xc3\xa5 at pedofili er minst delvis biologisk, er at pedofile overgripere viser seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re i langt st\xc3\xb8rre grad venstrehendt enn b\xc3\xa5de hebefile overgripere og normalbefolkningen, noe som er bevist i flere studier. Dette i likhet med homofile som er langt oftere venstrehendt enn heterofile. Vi vet at om man blir venstrehendt eller h\xc3\xb8yrehendt er biologisk og har med strukturer i hjernen \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re, og man se dette allerede p\xc3\xa5 fosterstadiet da fostrene har en preferanse for hvilken tommel de suger p\xc3\xa5._NEWLINE_To studier har ved bruk av MRI-unders\xc3\xb8kelser funnet forskjeller i Gr\xc3\xa5 substans b\xc3\xa5de i tinninglappen og pannelappen i hjernen hos pedofile overgripere og normalbefolkningen. En lignende studie ble gjort i Canada hvor forskerne fant lignende resultat i Hvit substans. Sistnevnte studie kan anses som et gjennombrudd innen denne forskningen da forskerne fant at de omr\xc3\xa5dene som vanligvis aktiveres av voksne erotiske stimuli hos ikke-pedofile, er de samme omr\xc3\xa5dene som aktiveres hos pedofile ved barne-erotiske stimuli. Det er ikke et eget seksuelt senter i hjernen, men fire omr\xc3\xa5der som alle knyttes sammen i et nettverk, og det er alts\xc3\xa5 dette nettverket forskerne fant fungerte p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som hos ikke-pedofile, men ved synet av barn. Dette betyr alts\xc3\xa5 at synet av barn aktiverer det seksuelle nettverket i hjernen hos pedofile._NEWLINE_Forskerne poengterer at slike unders\xc3\xb8kelser forel\xc3\xb8pig ikke er godt nok dokumentert til at man kan bruke det klinisk til \xc3\xa5 vurdere om en person er pedofil eller ikke. Det m\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 poengteres at svakheten med disse studiene er at de kun er basert p\xc3\xa5 overgripere, og ikke pedofile generelt. Forskerne har heller ikke tatt h\xc3\xb8yde for hvilke andre mentale forstyrrelser disse overgriperne eventuelt har hatt og om funnene heller er relatert til dette. Barneovergripere og barnepornod\xc3\xb8mte har vist seg \xc3\xa5 ha st\xc3\xb8rre grad av psykiske lidelser og rusmisbruk enn normalbefolkningen. I tillegg kan forstyrrelser i hjernen skyldes alkoholmisbruk, og en studie viste at omtrent halvparten av overgriperne rapporterte om alkoholp\xc3\xa5virkning under overgrepene, og mellom en tredjedel og en fjerdedel var alkoholikere._NEWLINE_Forskerne understreker ogs\xc3\xa5 at man ikke enda kan si for sikkert hvor mye av dette som er \xc3\xa5rsak eller har sammenheng med pedofili, om dette direkte f\xc3\xb8rer til utvikling av pedofili, eller om det kun f\xc3\xb8rer til at enkelte har en hjerne som er s\xc3\xa5rbar for utvikling av pedofili ved for eksempel hendelser i tidlig barndom._NEWLINE_En svakhet med denne forskningen er at den baserer seg p\xc3\xa5 d\xc3\xb8mte overgripere, og at pedofile som blir tatt for overgrep i st\xc3\xb8rre grad har nevrokognitive mangler og er derfor med tilgjengelig for forskerne enn pedofile med normal nevrokognitiv fungering. Andre forskere p\xc3\xa5peker at nevrologiske forstyrrelser kan ha sammenheng med den pedofile overgriperens \xc3\xb8vrige psykiatriske lidelser fremfor pedofili per se.\n_START_SECTION_\nMilj\xc3\xb8messige faktorer\n_START_PARAGRAPH_\nVidere har forskerne funnet at seksuell interesse for barn er relatert til h\xc3\xb8yere grad av seksuelle og fysiske overgrep i egen barndom, noe som har likhetstrekk med lesbiske, homofile og bifile som ogs\xc3\xa5 i en studie rapporterte om b\xc3\xa5de mer seksuelle og fysiske overgrep i barndommen enn heterofile. Derimot var sammenhengen lavere i en studie blant barnepornod\xc3\xb8mte, noe som kan tyde p\xc3\xa5 at sammenhengen er mer knyttet til overgrepsatferd enn utvikling av en pedofil orientering i seg selv. I en studie fra 2012 fant forskerne riktignok at seksualforbrytere mot barn som selv var utsatt for overgrep i barndommen hadde h\xc3\xb8yere grad av seksuell interesse for barn, og ogs\xc3\xa5 yngre barn enn de som ikke var utsatt for overgrep. En studie i Finland fant at personer med seksuell interesse for barn, i st\xc3\xb8rre grad hadde hatt seksuelle erfaringer med andre barn i deres egen barndom. Det er likevel usikkert p\xc3\xa5 om dette har bidratt til en utvikling av seksuell interesse for barn, eller om interessen var der s\xc3\xa5 tidlig at interesse for seksuell interaksjon med andre barn er st\xc3\xb8rre blant denne gruppen.\n_START_SECTION_\nOmfang\n_START_PARAGRAPH_\nOmfanget pedofili opptrer i er ikke kjent med sikkerhet. Noen studier har vist at rundt en fjerdedel av alle voksne menn kan ha enkelte opplevelser av seksuell tiltrekning mot barn, uten at det n\xc3\xb8dvendigvis betyr at s\xc3\xa5 mange regnes som pedofil av den grunn. Flere studier har siden v\xc3\xa6rt gjort og det antas at ca. 5\xc2\xa0% av den mannlige befolkningen er pedofil, med andre ord ca. 125.000 i Norge, og dermed flere enn antall homofile som ligger p\xc3\xa5 rundt 1-3\xc2\xa0% av befolkningen._NEWLINE_Omfanget blant kvinner er mindre kjent, men er antatt \xc3\xa5 v\xc3\xa6re mye lavere enn blant menn. En enkeltstudie blant 546 kvinnelige studenter at 5,5\xc2\xa0% innr\xc3\xb8mte seksuell tiltrekning eller fantasier om barn._NEWLINE_En Britisk unders\xc3\xb8kelse viste at at 15\xc2\xa0% av menn og 4\xc2\xa0% av kvinner ansatt i barnevernet hadde en seksuell interesse for barn. Videre har unders\xc3\xb8kelser ved universiteter vist at mellom 5-22\xc2\xa0% av mannlige studenter var seksuelt tiltrukket av barn eller hadde en interesse for \xc3\xa5 ha sex med barn dersom det var ingen risiko for \xc3\xa5 bli oppdaget. En lignende unders\xc3\xb8kelse er ogs\xc3\xa5 gjort i Norge med cirka 700 elever p\xc3\xa5 videreg\xc3\xa5ende skole i Oslo. Blant guttene var det 19,1\xc2\xa0% som ikke utelukket sex med barn p\xc3\xa5 13-14 \xc3\xa5r, mens 5,9\xc2\xa0% ikke utelukket sex med barn p\xc3\xa5 12 \xc3\xa5r eller yngre. Blant jentene var resultatet henholdsvis 3.0\xc2\xa0% og 0.8\xc2\xa0%._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 fallometriske unders\xc3\xb8kelser hvor kontrollgruppene har best\xc3\xa5tt av menn som ikke har beg\xc3\xa5tt noen overgrep, viser seksuell tenning av barn p\xc3\xa5 henholdsvis 16.9\xc2\xa0%, 17\xc2\xa0% og 18-19\xc2\xa0% (32\xc2\xa0% viste seksuell tenning til barn etter puberteten) av utvalget._NEWLINE_Forskningen tyder p\xc3\xa5 at de fleste pedofile er ikke-ekslusive pedofile og ogs\xc3\xa5 har seksuelle forhold med voksne.\n_START_SECTION_\nHomoseksuell pedofili\n_START_PARAGRAPH_\nForskningen viser at rundt 25\xc2\xa0% av pedofile overgripere er seksuelt tiltrukket av gutter, noe som er omtrent 10 ganger h\xc3\xb8yere enn andelen homofile som er seksuelt tiltrukket av voksne, og enkelte fagpersoner mener mannlig homoseksualitet og pedofili deler samme \xc3\xa5rsak. Den norske psykologen og sexologen Thore Langfeldt mener den uproporsjonale andelen homoseksuelle pedofile skyldes at maskuline homofile ikke har blitt ansett som homofil av omgivelsene i oppveksten, og at de har fortrengt sin homofile legning. Teorien til Langfeldt er ikke empirisk bevist, og annen forskning kan tyde p\xc3\xa5 at teorien har f\xc3\xa5 holdepunkter. En av svakhetene med p\xc3\xa5standen er at den baserer seg p\xc3\xa5 klinisk erfaring med d\xc3\xb8mte overgripere, en ikke-representativ gruppe pedofile._NEWLINE_Det er vist gjennom forskning at bruk av overgrepsmateriell er en st\xc3\xb8rre indikator p\xc3\xa5 en pedofil legning enn overgrep. En studie kunne vise at blant personer d\xc3\xb8mt for besittelse av overgrepsmateriell var kun 2\xc2\xa0% homoseksuelle homofile, alts\xc3\xa5 p\xc3\xa5 niv\xc3\xa5 med andelen homoseksuelle i normalbefolkningen. I samme studie ble det funnet at blant de som ogs\xc3\xa5 hadde beg\xc3\xa5tt overgrep mot barn, var andelen homofile 30\xc2\xa0%. Dette er med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 vise at andelen homofile pedofile som beg\xc3\xa5r overgrep kan v\xc3\xa6re uproporsjonal, men ikke n\xc3\xb8dvendigvis homoseksuell pedofili per se. Videre forklarer forskeren David L. Riegel at pre-pubertale og pubertale gutter i langt st\xc3\xb8rre grad enn jenter, er sosiobiologisk interessert i utforskning av sin egen seksualitet, som ofte starter med jevnaldrende eller eldre gutter, f\xc3\xb8r de g\xc3\xa5r videre til jenter senere i ungdomstiden. Det kan derfor tenkes at gutter er lettere tilgjengelig for pedofile som er tiltrukket av gutter, enn hva jenter er._NEWLINE_Det faktum at menn som beg\xc3\xa5r overgrep mot gutter utenfor sin egen familie har signifikant h\xc3\xb8yere tilbakefall enn de som beg\xc3\xa5r overgrep mot jenter, tyder ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 at homoseksuelle pedofile kan v\xc3\xa6re overrepresentert for forskerne. If\xc3\xb8lge Cohen og Galynker (2002) er det lettere for menn \xc3\xa5 f\xc3\xa5 tilgang til gutter enn jenter, og foresl\xc3\xa5r at antallet ofre er langt h\xc3\xb8yere for homoseksuelle enn heteroseksuelle pedofile.\n_START_SECTION_\nMental helse og fungering\n_START_PARAGRAPH_\nPedofile er en heterogen gruppe uten felles personlighetstrekk eller personlighetsprofiler. De har samme personlighet og karaktertrekk som normalbefolkningen. En studie dokumenterte at de fleste pedofile hverken har dyssosial eller narsissistisk personlighetsforstyrrelse._NEWLINE_Lite er kjent n\xc3\xa5r det gjelder pedofiles mentale helse og fungering. Den st\xc3\xb8rste svakheten ved forskningen p\xc3\xa5 dette er at omtrent alle studier er basert p\xc3\xa5 d\xc3\xb8mte overgripere, en ikke-representativ gruppe av pedofile, og dessuten en gruppe hvor de fleste ikke er pedofil._NEWLINE_En studie i 2011 blant pedofile utenfor rettsvesenet fant at 46\xc2\xa0% hadde vurdert \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 selvmord, og 13\xc2\xa0% hadde fors\xc3\xb8kt \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 selvmord p\xc3\xa5 grunn av \xc3\xa5rsaker relatert til deres pedofile orientering. Blant de som rapporterte om selvmordstanker, svarte 67\xc2\xa0% at de ikke hadde noen \xc3\xa5 snakke med om sine problemer. 40\xc2\xa0% rapporterte at de \xc3\xb8nsket hjelp fra helsevesenet, men opps\xc3\xb8kte det ikke. Omtrent halvparten forventet at de ville bli behandlet uetisk og fordomsfullt av helsevesenet, og halvparten tvilte p\xc3\xa5 at helsepersonell ville ivareta taushetsplikten. 42\xc2\xa0% hadde kontaktet helsevesenet for hjelp. I sin bok om pedofile trekker sosiolog Sarah D. Goode frem en 16 \xc3\xa5r gammel pedofil gutt, som mente han ville v\xc3\xa6rt en helt om han kuttet seg p\xc3\xa5 h\xc3\xa5ndleddet og bl\xc3\xb8dde ihjel. Forskning p\xc3\xa5 seksuelle minoritets-ungdom viser h\xc3\xb8yere risiko for selvmord enn normalbefolkingen, selv om pedofili ikke spesifikt er nevnt i disse studiene._NEWLINE_En tilsvarende studie i 2011 fant at 58\xc2\xa0% hadde et \xc3\xb8nske om mental helsehjelp p\xc3\xa5 grunn av deres pedofile orientering, men at de ikke opps\xc3\xb8kte det p\xc3\xa5 grunn av frykt for \xc3\xa5 bli m\xc3\xb8tt p\xc3\xa5 en negativ m\xc3\xa5te, at de ville bli rapportert eller misforst\xc3\xa5tt. 40\xc2\xa0% rapporterte at de ikke ville opps\xc3\xb8ke hjelp p\xc3\xa5 grunn av stigmatiserende uttalelser fra psykologer. De fleste \xc3\xb8nsket mental helsehjelp for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 hjelp med deres selvbilde, \xc3\xa5 takle stigmatiseringen og finne m\xc3\xa5ter \xc3\xa5 leve i samfunnet p\xc3\xa5 som en person med pedofil orientering._NEWLINE_I en studie av pedofile og hebefile ikke-overgripere og ex-overgripere, som frivillig hadde opps\xc3\xb8kt et tysk hjelpetilbud for pedofile og hebefile, fant forskerne at 31.3\xc2\xa0% hadde v\xc3\xa6rt innlagt p\xc3\xa5 psykiatrisk sykehus, mens 55\xc2\xa0% hadde g\xc3\xa5tt i poliklinisk psykiatrisk behandling. 73.8\xc2\xa0% oppgav sterk til meget sterk subjektiv lidelse p\xc3\xa5 grunn av sine fantasier om barn._NEWLINE_Annen forskning viser at overgripere med en seksuell preferanse for barn tradisjonelt forbindes med isolasjon, mellommennskelige relasjonsproblemer, lav selvf\xc3\xb8lelse, en f\xc3\xb8lelse av utilstrekkelighet, frykt for avvisning og manglende seksuell kunnskap. To andre studier p\xc3\xa5 pedofile overgripere rapporterer h\xc3\xb8yere grad av depresjon, angst, posttraumatisk stresslidelse eller rusavhengighet sammenlignet med normalbefolkningen. Det er likevel ikke klart om dette kan tolkes som psykopatologi forbundet med selve den pedofile orienteringen, eller om det er en konsekvens av stigmatiseringen av pedofile i samfunnet. Videre viser forskningen at tilstander assosiert med suicidalitet, som depresjon og h\xc3\xa5pl\xc3\xb8shet forekommer forut for seksuelle overgrep. Derfor antas det at \xc3\xa5 gi hjelp til disse kan redusere risikoen for overgrep._NEWLINE_En meta-analyse fant at barneovergripere som gruppe (ikke n\xc3\xb8dvendigvis pedofile) viste svakere sosiale evner i forhold til jevnaldrende av det motsatte kj\xc3\xb8nn, enn overgripere mot voksne, noe som kan tyde p\xc3\xa5 h\xc3\xb8yere grad av kognitive funksjonsnedsettelser da det er sammenheng mellom kognitiv nedsettelse og mangel p\xc3\xa5 sosiale evner. Andre studier har derimot vist at pedofile barneovergripere har mindre kognitive nedsettelser sammenlignet med ikke-pedofile barneovergripere. Selv om forskning har vist at d\xc3\xb8mte barneovergripere har lavere IQ enn gjennomsnittet, har noen pedofile h\xc3\xb8yere IQ og flere \xc3\xa5rs utdanning sammenlignet med befolkningen generelt. Pedofile er derfor en heterogen gruppe, og det finnes ingen bestemt personlighetsprofil for pedofile. Den pedofile, eller noen typisk pedofil, finnes ikke._NEWLINE_En studie blant 517 selvutnevnte pedofile viste at flertallet hadde fullf\xc3\xb8rt college, bachelor- og masterutdanning. P\xc3\xa5 m\xc3\xa5ling av sosial status var 36\xc2\xa0% p\xc3\xa5 niv\xc3\xa5 med selgere, teknikere og eiere av sm\xc3\xa5 bedrifter. 24.8\xc2\xa0% var p\xc3\xa5 niv\xc3\xa5 med administrativt personale, eiere av mindre bedrifter, samt l\xc3\xa6rere. 18\xc2\xa0% var p\xc3\xa5 niv\xc3\xa5 med ledere og innehavere av mellomstore bedrifter. 47\xc2\xa0% hadde en gjennomsnittlig \xc3\xb8konomi mens 24.6\xc2\xa0% hadde en komfortabel \xc3\xb8konomi. 65.8\xc2\xa0% hadde aldri v\xc3\xa6rt i kontakt med rettsvesenet, mens 12.8\xc2\xa0% hadde v\xc3\xa6rt mistenkt for en forbrytelse. 3.7\xc2\xa0% hadde sonet fengselsstraff. En stor svakhet med forskningen p\xc3\xa5 pedofile er at omtrent alle studier baserer seg p\xc3\xa5 d\xc3\xb8mte overgripere. Denne studien viste resultater som var betydelig annerledes enn studier basert p\xc3\xa5 d\xc3\xb8mte overgripere._NEWLINE_Det finnes ogs\xc3\xa5 s\xc3\xa5kalt ego-syntone pedofile, alts\xc3\xa5 pedofile som ikke opplever sin tiltrekning til barn som problematisk.\n_START_SECTION_\nSeksuell kontroll\n_START_PARAGRAPH_\nOppfatningen av at pedofili n\xc3\xa6rmest er noe kompulsivt eller en form for seksualitet \xc2\xabute av kontroll\xc2\xbb kommer av stereotypier tilbake til 1800-tallet, if\xc3\xb8lge psykolog og ekspert p\xc3\xa5 overgripere, Daniel F. Montaldi. Videre skriver han at antakelsen om at parafiliene inneb\xc3\xa6rer manglende evne til seksuell selvkontroll ikke har vitenskapelige holdepunkter. Det er ingen teoretiske eller vitenskapelige holdepunkter for \xc3\xa5 anta at pedofile er ute av stand til \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep._NEWLINE_Den norske psykologen Kirsten H. Resaland foresl\xc3\xa5r at inntrykk gjennom media om at pedofili er en ukontrollerbar seksualitet, kan p\xc3\xa5virke pedofile lesere til \xc3\xa5 tro at de ikke kan kontrollere sin egen seksualitet, og dermed st\xc3\xb8tte oppunder overgrepsatferd hos pedofile. Ytre locus av kontroll (f\xc3\xb8lelsen av at en selv ikke er ansvarlig for sine handlinger) er sammen med kognitiv forvregning, vanlig \xc3\xa5 finne hos overgripere._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 den norske psykologen og forskeren Svein Mossige advarer om at \xc3\xa5 fremstille deres atferd som en avhengighetstilstand, kan f\xc3\xb8re til flere unnskyldninger for \xc3\xa5 ikke ta ansvar for sine handlinger.\n_START_SECTION_\nPedofile og samfunnet\n_START_PARAGRAPH_\nPedofile anses i dag som en av de mest isolerte gruppene i dagens samfunn. Fagpersoner har p\xc3\xa5pekt at diskusjoner om pedofili basert p\xc3\xa5 sterke f\xc3\xb8lelser fremfor fakta, kan ha implikasjoner b\xc3\xa5de for overgripere, behandlere og samfunnet generelt._NEWLINE_Utst\xc3\xb8ting og internalisering av ford\xc3\xb8mmelse kan f\xc3\xb8re til lidelser som depresjon, angst, personlighetsforstyrrelser, tvangstanker, destruktivtet, alkoholisme og i verste fall selvmord. Alkoholmisbruk er en mulig konsekvens i form av maladaptiv mestring av stigmatisering og sosial utst\xc3\xb8ting, noe som igjen svekker impulskontrollen og dermed \xc3\xb8ker risikoen for overgrep. Hatefulle ytringer viser seg ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 p\xc3\xa5f\xc3\xb8re mennesker b\xc3\xa5de psykiske og fysiske symptomer som ligner p\xc3\xa5 posttraumatisk stresslidelse, med symptomer som panikk, angst, frykt, mareritt og p\xc3\xa5trengende tanker om trusler og nedvurdering. If\xc3\xb8lge forskere kan fiendtligheten pedofile opplever i samfunnet gj\xc3\xb8re det vanskelig \xc3\xa5 opprettholde et positivt selvbilde. Personer med et positivt selvbilde vil handle p\xc3\xa5 en m\xc3\xa5te som gj\xc3\xb8r at de f\xc3\xb8ler seg godt, mens personer med et stigmatisert selvbilde vil s\xc3\xb8ke etter \xc3\xa5 bekrefte deres identitet gjennom negative handlinger (for eksempel overgrep), og som konsekvens igjen oppleve vanskelige f\xc3\xb8lelser. Videre kan stigmatisering av ens identitet f\xc3\xb8re til skam, som igjen kan f\xc3\xb8re til maladaptiv h\xc3\xa5ndtering av sinne og raseri.\n_START_SECTION_\nPedofili og seksuelle overgrep mot barn\n_START_PARAGRAPH_\nEn som beg\xc3\xa5r seksuelle overgrep mot barn er ofte feilaktig antatt \xc3\xa5 v\xc3\xa6re pedofil. Atferden kan med andre ord ha andre motivasjoner (slik som stress, ekteskapsproblemer, eller utilgjengeligheten av en voksen partner), slik en voldtekt mot en voksen kan ha ikke-seksuelle \xc3\xa5rsaker. Andre \xc3\xa5rsaker kan v\xc3\xa6re behovet for hevn eller kontroll og makt. Seksuelt misbruk av barn er derfor ikke en p\xc3\xa5litelig indikator p\xc3\xa5 om overgrepspersonen er pedofil. Mange pedofile anser ogs\xc3\xa5 barn som \xc2\xaboff limits\xc2\xbb._NEWLINE_Forskningen viser at de fleste som beg\xc3\xa5r overgrep mot barn ikke er pedofile, og s\xc3\xa6rlig ikke blant incestovergripere. I tillegg antar fagfolk at de fleste eller mange pedofile ikke beg\xc3\xa5r overgrep. Ekspert p\xc3\xa5 pedofili og overgrep, Michael C. Seto mener at pedofile som er reflektert, som bryr seg om andres f\xc3\xb8lelser, som ikke \xc3\xb8nsker \xc3\xa5 ta risikoen, som avst\xc3\xa5r fra alkohol- og rusmisbruk, og som har holdninger som st\xc3\xb8tter normer og lover, har liten sannsynlighet for \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep mot barn. Av ungdom som beg\xc3\xa5r seksuelle overgrep mot barn, antas omtrent 30\xc2\xa0% \xc3\xa5 v\xc3\xa6re pedofile.\n_START_SECTION_\nSituasjonsbetinget og preferansebetingen pedofili\n_START_PARAGRAPH_\nFagmilj\xc3\xb8ene har siden 1970 brukt ulike m\xc3\xa5ter \xc3\xa5 klassifisere de ulike barneovergriperne p\xc3\xa5. \xc3\x85 forst\xc3\xa5 de ulike prosessene rundt seksuelle overgrep kan bidra til \xc3\xa5 forbedre behandling- og rehabiliteringsstrategier. Groth et al. (1982) foreslo klassifiseringen fikserte eller regresserte overgripere. Den fikserte ble betegnet som pedofil, med en kontinuerlig tiltrekning til pre-pubertale barn. Regresserte overgripere derimot, beg\xc3\xa5r vanligvis overgrep mot barn p\xc3\xa5 grunn av eksterne faktorer, som arbeidsl\xc3\xb8shet, ekteskapsproblemer, alkoholmisbruk eller emosjoner relatert til ensomhet, stress, isolasjon og angst. Disse faktorene leder ofte til d\xc3\xa5rlig selvtillit og lavt selvbilde. Sex med barn blir en maladaptiv m\xc3\xa5te \xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtere disse problemene p\xc3\xa5. Men de har en \xc2\xabnormal\xc2\xbb seksualitet, alts\xc3\xa5 tiltrekning til voksne. En lignende klassifisering ble gjort blant homofile av sexologi-eksperter, hvor ekte homofile foretrakk seksualpartnere av samme kj\xc3\xb8nn, mens situasjonshomofile ville hatt sex med en av motsatt kj\xc3\xb8nn dersom en slik partner var tilgjengelig._NEWLINE_De to ulike klassifiseringene av barneovergripere kalt preferansebetingende og situasjonsbetingende overgripere, ble f\xc3\xb8rst lansert i 1983 av Park E. Dietz. Begrepene tilsvarer henholdsvis \xc2\xabfikserte\xc2\xbb og regresserte\xc2\xbb overgripere. To andre klassifiseringer som har v\xc3\xa6rt en del brukt i forskningssammenheng er ekstrafamili\xc3\xa6re (overgrep utenfor familien) og intrafamili\xc3\xa6re (incest) overgripere. Andre klassifiseringer brukt i forskningssammenheng er kontakt overgriper (fysiske overgrep) vs. ikke-kontakt overgriper (for eksempel barneporno), eller klassifisering p\xc3\xa5 bakgrunn av antall overgrep, one time vs. repeat overgriper. De mange ulike klassifiseringene viser at barneovergripere er en heterogen gruppe._NEWLINE_Som observert av Abel, Mittleman og Becker (1985) og Ward et al. (1995), er det store ulikheter mellom de ulike typene overgrepspersoners karakteristika. Situasjonsbetingede barneovergripere forgriper seg typisk n\xc3\xa5r de er under stress, begynner \xc3\xa5 forgripe seg senere, har f\xc3\xa6rre, ofte famili\xc3\xa6re ofre, og har generell preferanse for voksne partnere. Pedofile overgrepspersoner begynner ofte \xc3\xa5 forgripe seg i en tidlig alder, har ofte st\xc3\xb8rre antall ofre som er ekstrafamili\xc3\xa6re og har ofte kognitive forvrengninger og oppfatninger som underst\xc3\xb8tter en overgrepslivsstil.\n_START_SECTION_\nManglende evne til voksenkontakt hos pedofile\n_START_PARAGRAPH_\nDen mer moderne klassifiseringen tar en mer helhetlig tiln\xc3\xa6rming til forst\xc3\xa5elsen av seksuelle overgrep. Fremfor \xc3\xa5 kun skille mellom fiksert preferanse eller overgrep p\xc3\xa5 grunn av manglende voksenkontakt eller andre situasjonspregede tilstander, anses seksuelle overgrep for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re et produkt av interaksjonen mellom individuelle disposisjoner og hvilke situasjoner man er i. De ulike disposisjonene kan v\xc3\xa6re stabile eller forbig\xc3\xa5ende, og faktorer relatert til seksuelle overgrep er blant annet tilknytningsstil, evnen til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re intim med andre voksne, emosjonelle problemer, problemer med selvregulering, seksuell regulering, maladaptiv h\xc3\xa5ndtering, kognitive forvregninger og lav selvf\xc3\xb8lelse._NEWLINE_Situasjonsfaktorer handler om muligheten til \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep, det vil si for eksempel \xc3\xa5 v\xc3\xa6re i situasjoner hvor man m\xc3\xb8ter barn, at det finnes et sted \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep mot barnet og tilliten til barnet og dets familie, som da utnyttes. Forskere peker blant annet p\xc3\xa5 overgrepene av katolske prester som eksempler p\xc3\xa5 dette. Forskning p\xc3\xa5 overgrepene innen den katolske kirke har funnet at f\xc3\xa5 av dem er pedofile eller hebefile, og ettersom de fleste ofrene deres har v\xc3\xa6rt gutter, har prestene kun hatt st\xc3\xb8rre muligheter til \xc3\xa5 misbruke gutter enn jenter med tanke p\xc3\xa5 at det er mest gutter som jobber frivillig i deres kirker. Det er ingenting som tyder p\xc3\xa5 at overgrepene innen den katolske kirke skyldes fortrengt homofili eller en pedofil orientering, som har v\xc3\xa6rt medias fokus. En studie antyder at 2.2\xc2\xa0% av overgrepsprestene i den katolske kirke kan defineres som pedofil._NEWLINE_Da mange barneovergripere ikke selv vil innr\xc3\xb8mme at de har en seksuell interesse for barn, ettersom det i noen land kan gi \xc3\xb8kte straffer, er det utviklet flere ulike unders\xc3\xb8kelser for \xc3\xa5 finne ut hva slags seksuell interesse personene har. \xc3\x85 skille mellom barneovergripere som har eller ikke har en seksuell interesse for barn har v\xc3\xa6rt viktig innen forskningen for \xc3\xa5 utvikle best mulige behandlingsmetoder og risikovurderingsmetoder. En av de vanligste m\xc3\xa5tene \xc3\xa5 skille pedofile kontra ikke-pedofile barneovergripere, er med fallometrisk m\xc3\xa5ling, noe som blant annet brukes i amerikanske rettssaker. Med en fallometrisk unders\xc3\xb8kelse m\xc3\xa5ler man hvordan penis og vagina blir p\xc3\xa5virket fysisk av seksuelle bilder eller tekst.\n_START_SECTION_\nNevropsykologi\n_START_PARAGRAPH_\nDe siste \xc3\xa5rene har ogs\xc3\xa5 nevropsykologisk forskning v\xc3\xa6rt brukt for \xc3\xa5 kunne skille mellom de ulike overgriperne, for eksempel pedofile og ikke-pedofile barneovergripere. Forst\xc3\xa5else for seksuelle overgrep og bedre forebygging kan utvikles n\xc3\xa6rmere ved hjelp av nevrologiske unders\xc3\xb8kelser som kan utvikle spesifikke kognitive profiler blant overgriperne. En noks\xc3\xa5 ny metode som har v\xc3\xa6rt brukt i forskningssammenheng er unders\xc3\xb8kelser av \xc3\xb8ye-bevegelser mens klienten ser bilder av barn og voksne, og p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten kan unders\xc3\xb8ke hvilke bilder klienten opplever som mest interessante. Metoden unders\xc3\xb8ker bevegelser av den delen av \xc3\xb8yet som kalles fovea centralis samt hvor lang tid \xc3\xb8yet ikke beveger seg men fokuserer p\xc3\xa5 ett punkt. Denne nye metoden har gjennom enkelte studier vist seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re lovende som klassifiseringsverkt\xc3\xb8y._NEWLINE_Selv om differansiering av de ulike overgriperne er viktig blant annet med tanke p\xc3\xa5 behandling og tilbakefall, har det meste av forskningen p\xc3\xa5 barneovergripere neglisjert \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re en differansiering basert p\xc3\xa5 tilstedev\xc3\xa6relsen av en pedofil orientering eller ikke. Derfor vet man mindre om gruppen pedofile overgripere enn forskningen skulle tilsi.\n_START_SECTION_\nPedofile vs. ikke-pedofile barneovergripere\n_START_PARAGRAPH_\nFlere studier har v\xc3\xa6rt gjort for \xc3\xa5 sammenligne pedofile overgripere med andre barneovergripere. Pedofile overgripere er sjeldent voldelige og \xc3\xb8nsker gjerne barnets beste. Forskning viser at den pedofile overgriperen gjerne har en oppfatning av at det seksuelle forholdet er gjensidig positivt. Eksempler p\xc3\xa5 det er n\xc3\xa5r overgriperen tolker barnets reaksjoner slik at det passer inn under den pedofile overgriperens kognitive forvregning om at sex mellom voksne og barn er greit s\xc3\xa5 lenge man ikke bruker tvang, manipulerer eller presser barnet. Det antas at mange pedofile er opptatt av barnets samtykke og gleden av det seksuelle forholdet som avgj\xc3\xb8rende._NEWLINE_En studie fant at pedofile overgripere kom bedre ut enn andre barneovergripere p\xc3\xa5 unders\xc3\xb8kelser av kognitiv fungering. To andre studier fant at pedofile overgripere sk\xc3\xa5ret langt mindre p\xc3\xa5 unders\xc3\xb8kelse av psykopati i forhold til ikke-pedofile overgripere. En lignende studie fant at incestovergripere (vanligvis ikke pedofil) sk\xc3\xa5ret betydelig h\xc3\xb8yere p\xc3\xa5 psykopati enn overgripere mot barn utenfor familien (oftere pedofil)._NEWLINE_Forskere antar at disse funnene har en sammenheng med overgriperens motivasjon for \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep. Mens pedofile overgripere er motivert gjennom sin seksuelle tiltrekning mot barn, er ikke-pedofile overgripere motivert av andre \xc3\xa5rsaker, og at psykopati kan spille en rolle. Hos personer som er selvsentrert, impulsiv, hensynsl\xc3\xb8s, manipulativ og mangler samvittighet, alle psykopatiske trekk, vil antisosiale handlinger bli mer sannsynlig, inkludert seksuelle overgrep mot barn. Resultatene viser viktigheten av mer forskning som skiller mellom pedofile og ikke-pedofile overgripere for \xc3\xa5 \xc3\xb8ke forst\xc3\xa5elsen og behandle deres overgrepsatferd._NEWLINE_Selv om en pedofil person beg\xc3\xa5r overgrep, er ikke den pedofile orienteringen tilstrekkelig grunnlag for \xc3\xa5 forklare overgrepet. Det er andre psykologiske faktorer som innvirker dersom en pedofil handler p\xc3\xa5 sin seksuelle motivasjon._NEWLINE_En studie unders\xc3\xb8kte oppfattelse og tolkning av ansiktsuttrykk og setninger lest med ulike tonefall. Ogs\xc3\xa5 her kom ikke-pedofile barneovergripere d\xc3\xa5rligere ut enn b\xc3\xa5de pedofile og kontrollgruppe best\xc3\xa5ende av ikke-overgripere. I tillegg hadde ikke-pedofile barneovergripere problemer med \xc3\xa5 identifisere ansiktsuttrykk som viste ubehag, samt overdreven tolkning av ansiktsuttrykk som viste glede og sinne. Slike unders\xc3\xb8kelser har med overgriperens evne til \xc3\xa5 bed\xc3\xb8mme barnets reaksjoner p\xc3\xa5. I samme studie kom pedofile overgripere bedre ut p\xc3\xa5 m\xc3\xa5ling av psykopati (Psychopathic Symptom Inventory), og hadde h\xc3\xb8yere IQ (106.59) enn b\xc3\xa5de ikke-pedofile barneovergripere og normalbefolkningen.\n_START_SECTION_\nTilbakefall\n_START_PARAGRAPH_\nStore meta-analyser viser at tilbakefall av seksuelle overgrep etter soning er sv\xc3\xa6rt lav og ligger p\xc3\xa5 mellom 7-15\xc2\xa0% p\xc3\xa5 verdensbasis. Generelt er det st\xc3\xb8rre sjanse for at d\xc3\xb8mte seksualforbrytere beg\xc3\xa5r nye ikke-seksuelle forbrytelser. Typiske risikofaktorer for tilbakefall er narsissistisk, emosjonelt ustabil eller dyssosial personlighetsforstyrrelse. Forskningen viser varierende resultater p\xc3\xa5 om parafile orienteringer, for eksempel pedofili er risikofaktorer for nye overgrep. I likhet med samfunnets interesse, er ogs\xc3\xa5 d\xc3\xb8mte overgripere i behandling som regel opptatt av \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 nye overgrep i fremtiden. En meta-analyse fant at menn som beg\xc3\xa5r overgrep mot gutter utenfor egen familie, har signifikant h\xc3\xb8yere tilbakefall enn de som beg\xc3\xa5r overgrep mot jenter, incestovergripere og voldtektsmenn. Studien viste ogs\xc3\xa5 at tilbakefallsraten synker signifikant etter at overgriperen er fylt 50 \xc3\xa5r. Tidligere overgripere har mindre sjanse for tilbakefall dersom de har gode sosiale nettverk fremfor \xc3\xa5 leve med sosial isolasjon og fremmedgj\xc3\xb8ring.\n_START_SECTION_\nRisikofaktorer\n_START_PARAGRAPH_\nForskningen viser at overgripere som etter soning har god sosial st\xc3\xb8tte rundt seg, stabilitet i arbeid og bolig, og som f\xc3\xa5r grunnleggende menneskelige behov dekket har signifikant lavere tilbakefall av nye overgrep._NEWLINE_Risikofaktorer er ofte satt inn i en sosial\xc3\xb8kologisk modell, som forklarer risiko ut ifra fire kontekstuelle niv\xc3\xa5er: Individet, familie, fellesskap og samfunnet. Individuelle risikofaktorer inkluderer d\xc3\xa5rlige mestringsevner, lav selvf\xc3\xb8lelse, seksuell tiltrekning eller seksuell opptatthet. Familieniv\xc3\xa5et inkluderer vanskeligheter med \xc3\xa5 etablere eller holde p\xc3\xa5 et intimt forhold med en voksen partner, og et kaotisk, ustabilt eller voldelig hjemmemilj\xc3\xb8. Fellesskapet-niv\xc3\xa5et inkluderer vanskeligheter med \xc3\xa5 utvikle nettverk av voksne eller n\xc3\xa6rv\xc3\xa6r av andre voksne. Samfunnsniv\xc3\xa5et inkluderer holdninger og tanker om seksualitet og barn_NEWLINE_En av de mest legitimerte teoriene knyttet til seksuelle overgrep er den s\xc3\xa5kalte kognitiv forvregningsmodellen, som g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at overgriperen har utviklet kognitive teorier eller forvregninger for \xc3\xa5 overg\xc3\xa5 b\xc3\xa5de interne og eksterne hindringer som vanligvis ville stoppet noen fra \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep. Et eksempel p\xc3\xa5 dette er at overgriperen tror sex med barn er akseptabelt s\xc3\xa5 lenge det ikke er tvang eller press inn i bildet. Andre kognitive forvregninger kan v\xc3\xa6re at sex mellom voksne og barn ikke er potensielt skadelig og at barn selv initierer slik seksuell kontakt, og at overgriperen p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten benekter potensiell skade og mener barnet samtykker. Det er ogs\xc3\xa5 foresl\xc3\xa5tt at disse kognitive forvregningene, ogs\xc3\xa5 kalt tankefeller eller feiltolkninger, videreutvikles etter at overgrepet har skjedd i et fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 rasjonalisere handlingene. Studier viser at positive holdninger til sex mellom voksne og barn er en risiko-faktor for overgrep og tilbakefall av overgrep._NEWLINE_Tyske forskere har foresl\xc3\xa5tt tre hovedfaktorer som spiller inn ved tilbakefall av overgrep: (1) emosjonelle mangler eller mangel p\xc3\xa5 intimitet; (2) positiv tenkning om sex med barn, som det \xc3\xa5 tro at barn drar nytte av sex med voksne; og (3) problemer med seksuell eller generell selvregulering (for eksempel seksuell opptatthet, d\xc3\xa5rlige kognitive probleml\xc3\xb8sningsevner, impulsivitet)._NEWLINE_En annen faktor er personens subjektive f\xc3\xb8lelse av isolasjon som et n\xc3\xb8kkelmoment i veien mot \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep. Fagpersoner p\xc3\xa5peker at dette har store implikasjoner med tanke p\xc3\xa5 hvordan samfunnet som helhet h\xc3\xa5ndterer seksuelle overgrep og belyser problemet med politiske l\xc3\xb8sninger som blant annet Megan's Law i USA, som \xc3\xb8ker isolasjonen blant de overgrepsd\xc3\xb8mte og dermed \xc3\xb8ker faren for nye overgrep. Forskning viser at offentlig gapestokk og uthenging av d\xc3\xb8mt overgripere \xc3\xb8ker faren for nye overgrep og er dermed en rikisofaktor p\xc3\xa5 grunn av konsekvensene dette medf\xc3\xb8rer, som stigmatisering, isolasjon, stress, depresjon, angst, sosial utst\xc3\xb8ting og arbeidsl\xc3\xb8shet, alle faktorer som \xc3\xb8ker faren for nye overgrep. En annen risikofaktor er restriksjoner p\xc3\xa5 hvor overgriperen kan bo etter soning, noe som kan f\xc3\xb8re til de samme konsekvensene som offentlig uthenging._NEWLINE_Studier har funnet motsettende resultater p\xc3\xa5 om pedofili er en risikofaktorer for nye overgrep._NEWLINE_To meta-analyser fant at pedofili var den st\xc3\xb8rste faktoren for tilbakefall av ovegrep. Det ble ogs\xc3\xa5 funnet at psykopati er god indikator p\xc3\xa5 tilbakefallsfare. En svakhet med denne forskningen er at den ofte ikke har gjort et skille mellom pedofile og ikke-pedofile barneovergripere, slik at psykopati kan ha blitt feilaktig assosisert med pedofile._NEWLINE_En studie fant at pedofili alene ikke utgjorde noen forskjell p\xc3\xa5 tilbakefallsraten, men at en kombinasjon av pedofili og personlighetsforstyrrelse \xc3\xb8kte risikoen for nye overgrep. En annen studie fant ogs\xc3\xa5 grunnlag for \xc3\xa5 tvile p\xc3\xa5 pedofili-diagnosens validitet i risikovurdering av overgripere, og at pedofile ikke hadde h\xc3\xb8yere risiko for tilbakefall enn ikke-pedofile barneovergripere. En studie som unders\xc3\xb8kte d\xc3\xb8mte overgripere diagnostisert med pedofili gjennom enten DSM-IV-TRs kriterier eller gjennom fallometrisk m\xc3\xa5ling, viste at pedofile ikke hadde h\xc3\xb8yere tilbakefallsrat enn ikke-pedofile overgripere. Diagnostisering av pedofili var med andre ord ikke til hjelp for \xc3\xa5 vurdere risiko for nye overgrep. P\xc3\xa5 bakgrunn av dette resultatet mener forskerne at diagnostisering av pedofili ikke er p\xc3\xa5litelig for \xc3\xa5 d\xc3\xb8mme overgripere til tvungent psykisk helsevern, noe som praktiseres i USA og som har likhetstrekk med forvaringstraff i Norge._NEWLINE_Studier tyder p\xc3\xa5 at menn som er tiltrukket av unge gutter har h\xc3\xb8yere tilbakefall en de tiltrukket av jenter._NEWLINE_Psykolog og ekspert p\xc3\xa5 risikovurdering av overgripere i rettssammenheng, Daniel F. Montaldi, trekker frem eksempler for \xc3\xa5 belyse at et ensidig fokus p\xc3\xa5 pedofili i denne sammenhengen ikke er nyttig. Ett av eksemplene er en overgriper som kvalifiserer til diagnosene pedofili og dyssosial personlighetsforstyrrelse. Han er tiltrukket av b\xc3\xa5de voksne og barn, s\xc3\xa5 han trenger i utgangspunktet ikke \xc3\xa5 ha sex med barn for egen seksuell tilfredsstillelse. Han har jevnlige og sterke fantasier om barn, men han opplever ikke impulsivitet eller ukontrollerbarhet. Han har ikke sterkere seksualdrift enn andre menn, og han har ogs\xc3\xa5 normale seksuelle fantasier. Likevel er det ikke grunnlag for \xc3\xa5 si at mannens mentale lidelser (pedofili og personlighetsforstyrrelse) er hoved\xc3\xa5rsaken til hans handlinger, men hans egne valg om \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep. Han kan alts\xc3\xa5 velge selv hvorvidt han vil beg\xc3\xa5 overgrep eller ikke._NEWLINE_Det andre eksempelet er en mann som er seksuelt fiksert p\xc3\xa5 barn og som ikke er tiltrukket av voksne. Han har beg\xc3\xa5tt flere overgrep, og masturberer flere ganger om dagen og bruker mye tid p\xc3\xa5 \xc3\xa5 se p\xc3\xa5, eller opps\xc3\xb8ke barn. Han f\xc3\xb8ler seg angstfylt og urolig n\xc3\xa5r han ikke er seksuelt aktiv, og greier ikke f\xc3\xa5 slutt p\xc3\xa5 sine tanker selv om han \xc3\xb8nsker det. Masturbasjonen gir han ikke nok tilfredsstillelse og fantasiene plager han. Han opps\xc3\xb8ker og utnytter muligheten til sex med barn. Han er ikke obsessiv-kompulsiv, han har s\xc3\xa5pass mye kontroll at han bruker tid p\xc3\xa5 \xc3\xa5 manipulere barnet f\xc3\xb8rst. Men han greier seg ikke veldig lenge uten seksuelle opplevelser. Han blir lettere opphisset enn gjennomsnittet, og hans fysiologiske reaksjoner virker uvanlig sterkt. Bare synet av et barn f\xc3\xa5r pulsen hans til \xc3\xa5 stige. Uavhengig av holdninger, har han mer problemer med \xc3\xa5 tenke klart i seksuelle situasjoner enn i ikke-seksuelle situasjoner. Ogs\xc3\xa5 denne overgriperen kvalifiserer til diagnosen pedofili, og muligens ogs\xc3\xa5 en personlighetsforstyrrelse. Men heller ikke her er den pedofile orienteringen hoved\xc3\xa5rsaken til overgrepene, men hans hyperseksualitet._NEWLINE_Videre p\xc3\xa5peker Montaldi at residivovergripere ofte er ansett for \xc3\xa5 \xc2\xabmangle kontroll\xc2\xbb ettersom de gjentatte ganger beg\xc3\xa5r nye overgrep til tross for fengselsstraff. Men den p\xc3\xa5standen er if\xc3\xb8lge Montaldi hverken klinisk eller juridisk nyttig fordi den ikke skiller mellom \xc2\xabmanglende evne til kontroll\xc2\xbb og \xc2\xabmanglende vilje til kontroll.\xc2\xbb En person som mangler evnen til \xc3\xa5_NEWLINE_korrigere sin atferd ved avskrekkende insentiver er annerledes enn noen som kun ignorer de.\n_START_SECTION_\nBarnepornografi\n_START_PARAGRAPH_\nStudier viser at det meste av barnepornografisk materiale best\xc3\xa5r av ungdommer i alderen 13-17 \xc3\xa5r og barnepornografi har dermed som regel ikke noe med pedofili \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re._NEWLINE_Samtidig viser studier at bruk av barneporno hvor ofrene er pre-pubertale, er en st\xc3\xb8rre indikasjon p\xc3\xa5 at vedkommende er pedofil enn seksuelle overgrep mot barn. Forskere antyder at bruk av barneporno skyldes maladaptiv unng\xc3\xa5else av u\xc3\xb8nskede emosjoner og emosjonell selvregulering. Studier blant barnepornod\xc3\xb8mte viser at de har ofte problemer med \xc3\xa5 etablere og opprettholde intime relasjoner til jevnaldrende, og at de opplever st\xc3\xb8rre emosjonell ensomhet ogs\xc3\xa5 sammenlignet med barneovergripere, og at de opplever betydelig interpersonlige problemer. Det er foresl\xc3\xa5tt av forskere at bruk av barneporno gjenspeiler et maladaptiv fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 forme en slags \xc2\xabpseudo-intim\xc2\xbb kompensering for mangel p\xc3\xa5 intimitet i det virkelige livet, samtidig som det reduserer f\xc3\xb8lelsen av sosial avvisning._NEWLINE_Meta-analyser viser at 1 av 8 personer d\xc3\xb8mt for bruk av barnepornografi ogs\xc3\xa5 var d\xc3\xb8mt for seksuelle overgrep mot barn, mens selvrapportering viste at omtrent halvparten hadde beg\xc3\xa5tt seksuelle overgrep mot barn men ikke var blitt d\xc3\xb8mt for det. Utfordringen med slike studier er faren for klassifiseringsbias. Dette blir tydeliggjort da \xc3\xa9n slik studie fant at 1\xc2\xa0% av barnepornod\xc3\xb8mte ogs\xc3\xa5 hadde beg\xc3\xa5tt overgrep, mens en annen fant at hele 84,5 av de unders\xc3\xb8kte hadde beg\xc3\xa5tt overgrep. En studie som fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 finne ut hvilke faktorer som har sammenheng med bruk av barneporno og overgrep eller ikke overgrep, og som kan forklare slike bias, viste blant annet at de som ogs\xc3\xa5 hadde beg\xc3\xa5tt overgrep hadde st\xc3\xb8rre tilgang til barn generelt. Videre viste studien at de som ogs\xc3\xa5 hadde beg\xc3\xa5tt overgrep hadde h\xc3\xb8yere grad av tidligere dommer, spesielt for ikke-seksuelle forbrytelser._NEWLINE_De som ogs\xc3\xa5 har beg\xc3\xa5tt seksuelle overgrep antas \xc3\xa5 ha st\xc3\xb8rre grad av dyssosiale personlighetstrekk. Likevel har forskerne ikke funnet noen direkte sammenheng mellom bruk av barneporno og seksuelle overgrep mot barn. Derimot fant en studie at 84\xc2\xa0% av barneovergripere begikk sine overgrep f\xc3\xb8r de brukte barnepornografi og ikke omvendt. Studier har ogs\xc3\xa5 funnet at i land hvor barnepornografi ble gjort lovlig f\xc3\xb8rte til signifikant reduksjon av seksuelle overgrep mot barn. Noen fagpersoner mener derfor det kan v\xc3\xa6re en katarsis-effekt hvor bruk av barnepornografi forhindrer noen \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep mot barn ved at det gir mulighet for seksuell tilfredsstillelse uten \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep. Teorien er ikke empirisk bevist men forskningen viser at ikke alle som bruker barneporno utgj\xc3\xb8r en risiko for \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 seksuelle overgrep. En studie av pedofile viste at 84\xc2\xa0% av de som brukte barneporno opplevde det som en substitutt til det \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep._NEWLINE_Den st\xc3\xb8rste studien hittil i England p\xc3\xa5 et s\xc3\xa5 detaljert niv\xc3\xa5, sammenlignet barnepornod\xc3\xb8mte som ogs\xc3\xa5 hadde beg\xc3\xa5tt overgrep med de som ikke hadde beg\xc3\xa5tt overgrep mot barn, og fant at de som ogs\xc3\xa5 hadde beg\xc3\xa5tt overgrep hadde betydelig f\xc3\xa6rre barnepornografiske bilder og filmer. Dog viste studien at de som ogs\xc3\xa5 hadde beg\xc3\xa5tt overgrep hadde grovere barnepornografisk materiale. Samtidig fant de at de som ikke ogs\xc3\xa5 begikk overgrep hadde nedlastet barneporno over en lengre periode enn overgriperne. I tillegg fant de at ikke-overgriperne i langt st\xc3\xb8rre grad betalte for barnepornoen (69\xc2\xa0%) enn overgriperne (14.3\xc2\xa0%). P\xc3\xa5 bakgrunn av denne studien anbefaler forskerne at etterforskere prioriterer barnepornobrukere med mindre men grovere besittelse av barneporno, alts\xc3\xa5 voldtekt og sadistisk materiale fremfor erotiske poseringer_NEWLINE_En studie av omfanget av barnepornografi p\xc3\xa5 fildelingssystemet BitTorrent fant at 0,4 promille av treffene bestod av barnepornografi. En annen studie fant at 0,25\xc2\xa0% av innholdet p\xc3\xa5 nettverket eDonkey bestod av barnepornografi, og at 0,2\xc2\xa0% av brukerne s\xc3\xb8kte etter slikt materiale\n_START_SECTION_\nBehandling\n_START_PARAGRAPH_\nEnkelte behandlingsteknikker for pedofili har v\xc3\xa6rt foresl\xc3\xa5tt og utviklet, men det internasjonale fagmilj\xc3\xb8et anser i dag pedofili som noe man ikke kan kurere. Dette m\xc3\xa5 likevel ikke misforst\xc3\xa5s dit hen at det ikke er mulig \xc3\xa5 behandle pedofiles overgrepsatferd. Ettersom pedofili ikke er en handling men en tilstand, er det tilstanden pedofili man ikke kan behandle, alts\xc3\xa5 selve tiltrekningen mot barn kan ikke kureres. B\xc3\xa5de medisinsk og kognitiv behandling har vist seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re effektivt som behandling av problematisk seksuell atferd og overgrepsatferd.\n_START_SECTION_\nBehandlingstilbud i Norge\n_START_PARAGRAPH_\nPedofile i Norge som \xc3\xb8nsker hjelp enten til \xc3\xa5 kontrollere seksualiteten sin eller til \xc3\xa5 f\xc3\xa5 hjelp med andre faktorer knyttet til det \xc3\xa5 leve med en pedofil orientering, som depresjon, angst o.l. kan f\xc3\xa5 offentlig helsehjelp. Disse kan via fastlege bli henvist videre til psykolog eller psykiater. Alternativt kan pedofile opps\xc3\xb8ke hjelp hos private psykologer eller sexologer, men sexologbehandling dekkes ikke av det offentlige. Alt helsepersonell har taushetsplikt om informasjonen pasienten oppgir i behandlingen. Unntaket fra dette er dersom pasienten oppgir konkrete planer om \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 handlinger som vil kunne skade andre (for eksempel barn) eller seg selv, og hvor helsepersonell i slike tilfeller vil ha opplysningsplikt. At en person er pedofil eller for \xc3\xb8vrig har en dragning mot barn, er derfor ikke alene tilstrekkelig for \xc3\xa5 bryte taushetsplikten. Helsepersonell har ogs\xc3\xa5 taushetsplikt dersom pasienten forteller om bruk av barneporno, med unntak av dersom pasienten selv produserer barneporno og dermed beg\xc3\xa5r overgrep mot barn. I Norge har den private klinikken Institutt for Klinisk Sexologi og Terapi i Oslo (http://www.sexologi.no) spesialisert seg p\xc3\xa5 behandling av pedofile, barnepornobrukere og barneovergripere.\n_START_SECTION_\nBehandlingstilbud i andre land\n_START_PARAGRAPH_\nI Danmark tilbyr Sexologisk Klinik i K\xc3\xb8benhavn (www.psykiatri-regionh.dk) gratis behandling for pedofile og overgripere, i tillegg til \xc3\xa5 ha en hjelpetelefon. I Sverige kom en d\xc3\xb8gn\xc3\xa5pen hjelpetelefontjeneste i 2012, i tilknytning til Senter for andrologi og seksualmedisin ved Karolinska universitetssykehus (www.karolinska.se), som ogs\xc3\xa5 tilbyr poliklinisk behandling. Senteret ble tildelt 10 millioner svenske kroner som en del av den svenske regjeringens satsing p\xc3\xa5 \xc3\xa5 forebygge seksuelle overgrep._NEWLINE_I Tyskland ble prosjektet Prevention Project Dunkelfeld (www.dont-offend.org) startet opp i 2004, og det drives n\xc3\xa5 behandlingstilbud for pedofile og hebefile, som har beg\xc3\xa5tt eller som ikke \xc3\xb8nsker \xc3\xa5 beg\xc3\xa5 overgrep, i 7 tyske byer. M\xc3\xa5let var \xc3\xa5 fylle gapet mellom fengselsstraff og skolekampanjer rettet mot barna selv for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 overgrepssitasjoner; nemlig ved \xc3\xa5 rette seg mot de pedofile og hebefile selv. Behandlingstilbudet er gratis og konfidensielt, og tilbyr individuell terapi, gruppeterapi samt at de har et fokus p\xc3\xa5 p\xc3\xa5r\xc3\xb8rende av pedofile og hebefile. Prosjektet ble startet opp fordi det ikke fantes forskning p\xc3\xa5 slike prosjekter (alts\xc3\xa5 hjelp til pedofile utenfor fengselet), og ble derfor startet opp som b\xc3\xa5de et forskningsprosjekt og hjelpetilbud. N\xc3\xa6rmere et tusen pedofile og hebefile har tatt kontakt og omtrent halvparten har benyttet seg av fullt behandlingsprogram siden oppstarten. Prosjektet ble ogs\xc3\xa5 kontaktet av pedofile i \xc3\x98sterrike, Sveits og England, noe som tyder p\xc3\xa5 at hjelpetilbud er etterlengtet der det ikke finnes (Beier et al., 2009). Tyske forskere mener tilbudet har lyktes blant annet fordi Tyskland ikke har noen lov om opplysningsplikt, dermed er all informasjon konfidensielt, ogs\xc3\xa5 n\xc3\xa5r det kommer til overgrep._NEWLINE_Prosjektet har satset sterkt p\xc3\xa5 markedsf\xc3\xb8ring, med blant annet TV- og kinoreklamer for \xc3\xa5 n\xc3\xa5 ut til potensielle brukere. For \xc3\xa5 lage reklamen slik at de n\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 best mulig m\xc3\xa5te, samarbeidet de med pedofile for \xc3\xa5 utarbeide tekst og budskap. Forskerne fant at for \xc3\xa5 n\xc3\xa5 ut til potensielle brukere m\xc3\xa5tte kampanjen (1) vise empati og forst\xc3\xa5else for pedofiles situasjon, (2) distansere seg fra diskriminering av personer for deres seksuelle preferanse, (3) redusere frykten for straffeforf\xc3\xb8lgelse (det er ingen lov om opplysningsplikt i Tyskland), (4) forsikre om konfidensialitet og (5) redusere f\xc3\xb8lelser som skyld og skam._NEWLINE_I USA, Storbritannia og England tilbyr organisasjonen Stop it Now! (www.stopitnow.org)) hjelp og veiledning p\xc3\xa5 telefon for b\xc3\xa5de overgrepsutsatte, personer bekymret for barn, overgripere og personer som er redde for at de skal beg\xc3\xa5 overgrep. Innringere som \xc3\xb8nsker hjelp blir veiledet videre til blant annet advokathjelp eller psykologisk behandling, og de kan bruke telefontjenesten ogs\xc3\xa5 underveis eller mens de venter p\xc3\xa5 behandling.\n_START_SECTION_\nBehandling av overgripere\n_START_PARAGRAPH_\nDen vanligste behandlingsmodellen av barneovergripere er den s\xc3\xa5kalte \xc2\xabRisk-Need-Responsivity Model\xc2\xbb. Risk handler om at behandlingen skal legges opp ut ifra overgriperens grad av risiko for tilbakefall. De mest intensive behandlingstilbudene skal gis til de med h\xc3\xb8yest risiko. For lav-risiko overgripere kan behandling til og med v\xc3\xa6re iatrogenisk og \xc3\xb8ke risikoen for overgrep. Need betyr at behandlingen skal legges opp ut ifra overgripernes individuelle problemer relatert til overgrepsatferd, for eksempel overgrepsst\xc3\xb8ttende tanker._NEWLINE_Responsivity betyr at behandlingen skal v\xc3\xa6re tilpasset hver enkelts spr\xc3\xa5k, kultur, l\xc3\xa6ringsm\xc3\xa5te og evner. Forskere har funnet at konfronterende terapi mot barneovergripere har negativ effekt p\xc3\xa5 behandlingen, og at empati, varme og oppmuntring har best effekt. Denne modellen har derfor blitt kritisert av fagpersoner som mener den fokuserer mest p\xc3\xa5 risiko og lite p\xc3\xa5 pasientens livskvalitet. Andre har kritisert modellen for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re lite opptatt av rehabilitering og reintegrering i samfunnet. Spesielt faktorer som n\xc3\xa6re relasjoner og arbeid har vist seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re viktig for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 nye overgrep. Samtidig p\xc3\xa5peker noen fagpersoner at \xc3\xa5 fokusere p\xc3\xa5 kriminologiske faktorer har liten effekt dersom pasienten har andre akutte psykologiske eller psykososiale problemer._NEWLINE_Som et alternativ til \xc2\xabRisk-Need-Responsivity Model\xc2\xbb ble \xc2\xabThe Good Lives Model\xc2\xbb utviklet med psykolog og ekspert p\xc3\xa5 seksualovergripere, Tony Ward, fra New Zealand i spissen. The Good Lives Model er mer rettet mot klientenes behov, \xc3\xb8nsker og m\xc3\xa5l. Fokuset i behandlingen blir \xc3\xa5 jobbe med klientens behov og m\xc3\xa5l, og hvordan dette kan oppn\xc3\xa5s. Tanken bak er at barneovergripere ofte beg\xc3\xa5r sine overgrep som en maladaptiv h\xc3\xa5ndtering av psykososiale og emosjonelle problemer. M\xc3\xa5let i behandlingen blir derfor \xc3\xa5 jobbe med disse interne (psykologisk) og eksterne (sosiale) problemene, og hvordan h\xc3\xa5ndtere de p\xc3\xa5 en hensiktsmessig m\xc3\xa5te. Eksempler p\xc3\xa5 dette kan v\xc3\xa6re \xc3\xa5 erkjenne at overgriperen har opplevd ensomhet eller et n\xc3\xa6rhetsbehov, som f\xc3\xb8rte til seksuelle overgrep som en maladaptiv m\xc3\xa5te \xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtere dette p\xc3\xa5. Fokuset blir da \xc3\xa5 finne alternative m\xc3\xa5ter \xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtere ensomhet eller n\xc3\xa6rhetsbehov. Andre beg\xc3\xa5r seksuelle overgrep mot barn p\xc3\xa5 grunn av manglende mestring av seksuelle forhold til voksne. Innen The Good Lives Model kalles dette en direkte \xc3\xa5rsak til overgrep. Mens indirekte \xc3\xa5rsaker kan v\xc3\xa6re at samlivsbrudd f\xc3\xb8rer til alkoholmisbruk, som igjen svekker impulskontrollen og som igjen kan kulminere til overgrep. Stadig \xc3\xb8kende forskning p\xc3\xa5 effekten av The Good Lives Model har funnet positive resultater p\xc3\xa5 denne rehabiliteringsmodellen._NEWLINE_Med nyere forskning p\xc3\xa5 effekten av disse behandlingsmodellene sl\xc3\xa5r fagfolk fast at \xc2\xabnothing works\xc2\xbb-tankegangen fra 60- og 70-tallet ikke lenger har noen holdepunkter, og at sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let heller dreier seg om hva virker.\n_START_SECTION_\nKognitiv behandling\n_START_PARAGRAPH_\nKognitiv behandling g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 \xc3\xa5 h\xc3\xa5ndtere seksualiteten slik at man ikke handler p\xc3\xa5 sine lyster, og inng\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 i Risk-Need-Responsivity Model. Denne formen for terapi har vist seg \xc3\xa5 ha signifikant effekt p\xc3\xa5 tilbakefall blant barneovergripere. En meta-analyse av 43 studier, som sammenlighet barneovergripere som hadde f\xc3\xa5tt behandling og barneovergripere som ikke hadde f\xc3\xa5tt behandling, fant at kognitiv atferdsterapi f\xc3\xb8rte til 41\xc2\xa0% reduksjon av tilbakefall av seksuelle overgrep. En studie rapporterte at utgiftene til en slik behandling er langt lavere enn samfunnets kostnader dersom nye overgrep beg\xc3\xa5s. En annen meta-analyse av 79 studier fant at overgripere som hadde g\xc3\xa5tt i behandling hadde lavere tilbakefall av seksuelle overgrep enn de som ikke hadde g\xc3\xa5tt i behandling. En studie som fulgte d\xc3\xb8mte overgripere over 25 \xc3\xa5r, fant at kognitiv behandling hadde over dobbelt s\xc3\xa5 stor effekt p\xc3\xa5 tilbakefall for barneovergripere (6.3\xc2\xa0% for de med overgrep mot jenter, 9.4\xc2\xa0% for de med overgrep mot gutter) enn personer d\xc3\xb8mt for voldtekt mot voksne (21.2\xc2\xa0%). En annen meta-analyse fant positiv effekt av behandling for overgripere mot barn utenfor familien (mer sannsynlig pedofile i motsetning til incestovergripere).\n_START_SECTION_\nMedisinsk behandling\n_START_PARAGRAPH_\nAnti-androgeniske medisiner som Depo-provera, ofte beskrevet som \xc2\xabkjemisk kastrering\xc2\xbb, kan brukes for \xc3\xa5 minske testosteronniv\xc3\xa5er, og er ofte brukt i sammenheng med kognitiv atferdsterapi. De mest brukte medisinene er Cyproterone Acetate og Medroxyprogesterone eller gonadotropin-utl\xc3\xb8sende hormon-analoger som Leuprolide, Goserelin og Tryptorelin. Gonadotropin-utl\xc3\xb8sende hormon-analoger varer lenger og har f\xc3\xa6rre bieffekter. I tillegg kan enkelte angst- og depresjonsdempende medisiner, s\xc3\xa5kalt selektive serotoninreopptakshemmere (SSRI) ha som bivirkning at seksualdriften senkes. Studier tyder p\xc3\xa5 at SSRI kan ha god effekt p\xc3\xa5 redusering av seksuelle fantasier. Medisinsk behandling kan derimot ikke endre noens tiltrekningsm\xc3\xb8nster, men kun redusere selve seksualdriften._NEWLINE_Studier viser at anti-androgeniske medisiner kan gi sv\xc3\xa6rt alvorlige bivirkninger, som blant annet pusteproblemer, tykktarmbetennelse, gallebl\xc3\xa6re, diabetes, leverskader, demens, depresjon og d\xc3\xb8dsfall grunnet hjerteinfarkt. Flere i fagmilj\xc3\xb8et advarer derfor mot bruken av slike medisiner, og det amerikanske Helse- og sosialdepartementets etat Food and Drug Administration advarte i 2004 mot mer enn 2 \xc3\xa5rs bruk av denne typen medisin. Langtidseffekten av denne typen medisin er ikke kjent og ble holdt unna markedet i USA flere \xc3\xa5r blant annet p\xc3\xa5 grunn av kreftfremkalling etter fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 dyr. Psykolog Thore Langfeldt ved Institutt for klinisk sexologi har ogs\xc3\xa5 belyst viktigheten av at pasienter som er i terapi for overgrepsatferd m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re kjemisk friske._NEWLINE_Den norske psykologen Svein Mossige advarer mot at medisinsk behandling kan f\xc3\xb8re til ansvarsfraskrivelse, ved at behandlingen f\xc3\xb8ler til at klienten f\xc3\xa5r bekreftet og forsterket sin egen oppfatning om at han er impulsiv og styrt av noe som kun kan stoppes med et medikament.\n_START_SECTION_\nAndre terapiformer\n_START_PARAGRAPH_\nKirurgisk kastrering (bilateral orkidektomi) er en kontroversiell form for behandling som sv\xc3\xa6rt f\xc3\xa5 land tillater praktisering av i dag. Et av landene hvor dette inngrepet er tillatt, er Tsjekkia, men ogs\xc3\xa5 der er det kun tillatt p\xc3\xa5 spesielle premisser. Klienten m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re minimum 25 \xc3\xa5r, ha beg\xc3\xa5tt voldelige seksualforbrytelser og ha h\xc3\xb8y risiko for tilbakefall, vurdert av en spesialist, og i tillegg m\xc3\xa5 all annen behandlingsfors\xc3\xb8k ha v\xc3\xa6rt mislykket. Klienten m\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 selv s\xc3\xb8ke om det skriftlig og en komit\xc3\xa9 best\xc3\xa5ende av en psykiater, sexolog, psykolog, urolog og jurist m\xc3\xa5 vurdere s\xc3\xb8knaden. Europar\xc3\xa5dets komit\xc3\xa9 for forebygging av tortur og inhuman behandling og straff, har bedt Tsjekkia stoppe denne behandlingsformen._NEWLINE_Flere ulike atferdsteknikker har v\xc3\xa6rt fors\xc3\xb8kt i behandlingen av parafilier generelt. Blant disse er ulike former for aversjonsterapi. Elektronisk aversjonsterapi g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at klienten gis elektriske st\xc3\xb8t n\xc3\xa5r han fantaserer. Av etiske grunner og lav suksessrat praktiseres ikke denne behandlingen lenger. Lukt-aversjonsterapi g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at klienten assosierer sine fantasier med for eksempel lukten av r\xc3\xa5ttent kj\xc3\xb8tt. Ammoniakk-aversjonsterapi g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at klienten inhalerer ammoniakk-salt, noe som er smertefullt. En annen teknikk har v\xc3\xa6rt \xc3\xa5 f\xc3\xa5 klienten til \xc3\xa5 tenke at han har blitt syk etter overgrepet eller oppdaget s\xc3\xa5r p\xc3\xa5 barnets kropp. En unders\xc3\xb8kelse utf\xc3\xb8rt av Council on Scientific Affairs fant at suksessraten til aversjonsterapi var sammenlignbar med behandling av homofili, med andre ord ekstremt lav._NEWLINE_Tre ulike masturbasjons-teknikker har ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6rt fors\xc3\xb8kt. En av disse er en s\xc3\xa5kalt rekondisjoneringsteknikk hvor klienten masturberer til sin avvikende fantasi og hvor han rett f\xc3\xb8r orgasme skal skifte til normale seksuelle fantasier slik at orgasmen linkes til den normale fantasien. Unders\xc3\xb8kelser viser at denne teknikken har liten effekt. En lignende teknikk g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at klienten skal masturbere utelukkende til normale seksuelle fantasier, men heller ikke denne teknikken har vist seg \xc3\xa5 v\xc3\xa6re effektiv. En annen teknikk g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at klienten skal gjenta sine avvikende fantasier verbalt helt til han er utmattet._NEWLINE_Ettersom fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 endre et pedofilt tenningsm\xc3\xb8nster er basert p\xc3\xa5 tidligere fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 endre et homofilt tenningsm\xc3\xb8nster, og at forskningen viser at dette ikke er mulig, mener fagpersoner at behandlingen b\xc3\xb8r fokusere p\xc3\xa5 \xc3\xa5 \xc3\xb8ke klientens kontroll over sin seksualitet._NEWLINE_Klaus M. Beier ved Institutt for sexologi og seksualmedisin ved Charit\xc3\xa9, et stort universitetssykehus i Berlin, rapporterte suksess i en tidlig studie med bruk av rollespill-terapi og medisin. If\xc3\xb8lge forskerne, var pedofile bedre i stand til \xc3\xa5 kontrollere sine lyster n\xc3\xa5r de forstod barnets situasjon. Den Canadiske eksperten p\xc3\xa5 overgripere, William L. Marshall, viste i sin studie at barneovergriperen f\xc3\xb8lte seg mer komfortable med barn, som de ans\xc3\xa5 som mindre truende, forpliktende og enklere \xc3\xa5 kontrollere, mens voksne ble ansett som truende, krevende og kontrollerende. Behandlingen gikk s\xc3\xa5 utp\xc3\xa5 \xc3\xa5 gi barneovergriperen selvtillit og kapasitet til \xc3\xa5 relatere seg til voksne p\xc3\xa5 en god m\xc3\xa5te, ved \xc3\xa5 la de ha seksuell omgang med kvinner mens de sonet sin straff. Etter behandlingen var behovet deres for \xc3\xa5 ha seksuell omgang med barn langt lavere.\n_START_SECTION_\nRehabilitering\n_START_PARAGRAPH_\nI Canada ble prosjektet Circles of Support and Accountability (COSA) startet opp i 1994. Her f\xc3\xa5r d\xc3\xb8mte overgripere hjelp av frivillige til reintegrering i samfunnet etter soning. De f\xc3\xa5r gjennom dette sosial st\xc3\xb8tte, hjelp til \xc3\xa5 finne arbeid, bolig, behandling og andre sosiale behov. Hver COSA-gruppe best\xc3\xa5r av mellom 4-6 frivillige, hvor \xc3\xa9n er hovedkontakten for ex-overgriperen, og som m\xc3\xb8ter vedkommende daglig i de f\xc3\xb8rste m\xc3\xa5nedene etter soning. Hver gruppe har en varighet p\xc3\xa5 minst 12 m\xc3\xa5neder. Den frivillige \xc2\xabsirkelen\xc2\xbb f\xc3\xa5r i tillegg st\xc3\xb8tte fra psykologer, sosionomer o.l. i arbeidet._NEWLINE_Dette prosjektet ble ogs\xc3\xa5 startet opp i Minnesota i 2008. Der begynner hjelpegruppen arbeidet fire uker f\xc3\xb8r endt soning. Forskning p\xc3\xa5 effekten av COSA i Minnesota viser en signifikant reduksjon av tilbakefall av overgrep. Denne effekten viser videre at prosjektet har potensielt spart samfunnet for 11.716 amerikanske dollar per ex-overgriper (Cirka 65.000 NOK) ved \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 at disse beg\xc3\xa5r nye overgrep, noe som betyr store kostnader for samfunnet. For hver dollar brukt har prosjektet generert en kostnadseffekt p\xc3\xa5 1.82 dollar (82\xc2\xa0% investering per dollar). Over 4 \xc3\xa5r kostet prosjektet 442.761 amerikanske dollar, og ga en estimert kostnadsparing p\xc3\xa5 805.972 dollar for samfunnet. Verdien av prosjektet viser derfor at det er langt mer l\xc3\xb8nnsomt for samfunnet \xc3\xa5 bruke midler p\xc3\xa5 forebyggingstiltak fremfor kostnadene for nye beg\xc3\xa5tte overgrep (advokater, leger, rettsvesenet, politi, fengsel, osv.)._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 studiene fra Canada viser at COSA har gitt en signifikant reduksjon av overgrep, med en reduksjon p\xc3\xa5 83\xc2\xa0%. Forskerne antyder at prosjektet har god effekt fordi det bidrar til \xc3\xa5 skape pro-sosiale mennesker, og reduserer effektene av utst\xc3\xb8ting, ensomhet og sosial isolasjon._NEWLINE_I Storbritannia ble COSA etablert i 2002. Her er effekten ikke like godt bevist da studiene har manglet kontrollgrupper. Likevel viser studiene at at implementeringen av prosjektet har f\xc3\xb8rt til bedre helse hos de fleste og kun \xc3\xa9n av deltakerne er tatt for nye overgrep.\n_START_SECTION_\nPro-pedofil aktivisme\n_START_PARAGRAPH_\nBevegelsen for pro-pedofil aktivisme er en sosial bevegelse som omfatter en mengde oppfatninger, men som typisk jobber for en eller flere av de f\xc3\xb8lgende: sosial aksept for voksnes romantiske eller seksuelle tiltrekning til barn, sosial aksept for voksnes seksuelle aktivitet med barn, og endringer i lovverk og definisjoner, slik som \xc3\xa5 endre den seksuelle lavalder eller klassifisering av psykisk lidelse. Blant organisasjoner for pedofiliaktivisme er North American Man/Boy Love Association (NAMBLA) et av de mere kjente, der man \xc3\xb8nsker \xc3\xa5 legalisere seksuelle forhold mellom menn og gutter."