b'\n_START_ARTICLE_\nAnton\xc3\xadn Z\xc3\xa1potock\xc3\xbd\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHan var f\xc3\xb8dt i Z\xc3\xa1kolany, n\xc3\xa6r Kladno i B\xc3\xb8hmen, som da l\xc3\xa5 i \xc3\x98sterrike-Ungarn, n\xc3\xa5 i Tsjekkia. Hans far var Ladislav Z\xc3\xa1potock\xc3\xbd, en av grunnleggerne av det tsjekkiske sosialdemokrtiske partiet (\xc4\x8cSSD), sammen med Josef Boleslav Pecka-Strahovsk\xc3\xbd og Josef Hybe\xc5\xa1.\n_START_SECTION_\nPolitiker\n_START_PARAGRAPH_\nHan var delegat for venstresiden i \xc4\x8cSSD under Kominterns andre kongress som ble holdt i Petrograd 19. juli til 7. august 1920. Sammen med Bohum\xc3\xadr \xc5\xa0meral grunnlag han Det tsjekkoslovakiske kommunistpartiet (KS\xc4\x8c) da det br\xc3\xb8t ut av \xc4\x8cSSD i 1921. Han var generalsekret\xc3\xa6r i \xc4\x8cSSD fra 1922 til 1925._NEWLINE_I 1940 ble han sendt til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen der han ble kapo. Han ble l\xc3\xb8slatt i 1945, men nederlandske myndigheter forlangte ham utlevert p\xc3\xa5 grunn av mistanke om delaktighet i henrettelsen av nederlandske borgere._NEWLINE_Fra 18. juni til 18. juli 1946 var han president i den konstituerende nasjonalforsamlingen.\n_START_SECTION_\nStatsminister, s\xc3\xa5 president\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble statsminister 15. juni 1948 og erstattet da Klement Gottwald som ble president. 14. mars 1953, kort etter at han vendte tilbake fra Stalins begravelse, d\xc3\xb8de Gottwald, og ble etterfulgt av som president av Z\xc3\xa1potock\xc3\xbd. Han holdt denne stillingen inntil han d\xc3\xb8de i Praha i 1957._NEWLINE_Da Z\xc3\xa1potock\xc3\xbd ble president ble han etterfulgt som statsminister av Viliam \xc5\xa0irok\xc3\xbd, som ble sittende til 1963. De politiske skueprosessene fortsatte. 21./24. april 1954 ble det f\xc3\xb8rt rettssak mot de s\xc3\xa5kalte \xc2\xabborgernlige nasjonalister\xc2\xbb - en av de hovedanklageder var Gust\xc3\xa1v Hus\xc3\xa1k. Z\xc3\xa1potock\xc3\xbd gikk inn for en mykere form av statsstyre. Han fikk imidlertid motstand fra den stalinistiske partisjefen Anton\xc3\xadn Novotn\xc3\xbd, som hadde Sovjetunionen i ryggen. Sporadiske oppt\xc3\xb8yer mot pengereformene gav Novotn\xc3\xbd sjansen til \xc3\xa5 vinne sitt overtak politisk. Z\xc3\xa1potock\xc3\xbd m\xc3\xa5tte mye reell makt til ham.'