b'\n_START_ARTICLE_\nOlaf Christiansen\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nChristiansens tidlige arbeider fikk sv\xc3\xa6rt god mottakelse. I 1947 blir tre av hans bilder valgt ut til \xc3\xa5 representere Norge under Den Officielle Norske Kunstudstilling i K\xc3\xb8benhavn, like mange verk som hans tidligere l\xc3\xa6rer ved Akademiet Axel Revold fikk stille med. Kritikerne var begeistret for Christiansens tidlige bilder. H\xc3\xa5kon Stenstadvold skrev i Afteposten at \xc2\xabOlaf Christiansens utstilling viser han er en maler vi b\xc3\xb8r v\xc3\xa6re oppmerksomme p\xc3\xa5.\xc2\xbb Morgenbladets Johan Fredrik Michelet skrev: \xc2\xabMen for en maler Christiansen er. I ren fargeskj\xc3\xb8nnhet er han naturen en slem konkurrent (\xe2\x80\xa6) Han maler spontant, men samtidig med full kontroll over h\xc3\xa5nden, her er ingen vakling.\xc2\xbb Arbeiderbladets Arve Moen skrev: \xc2\xabOlaf Christiansen likner ingen andre av sine kunstnervenner, hans motivvalg og komposisjon er noe helt for seg selv.\xc2\xbb_NEWLINE_Olaf Christiansen flyttet fra Oslo til T\xc3\xa5t\xc3\xb8y i Krager\xc3\xb8 i 1950. Han tok jobb som m\xc3\xb8nstertegner p\xc3\xa5 Den norske tapetfabrikk p\xc3\xa5 \xc3\xb8ya. Mange av maleriene hans ble oppbevart p\xc3\xa5 fabrikken, og gikk tapt da produksjonslokalene brant ned i 1951. Olaf Christiansen fortsatte som industriarbeider frem til 1966, da han ble pensjonist og gjenopptok malingen.'