b'\n_START_ARTICLE_\nEtymologicum Magnum\n_START_PARAGRAPH_\nEtymologicum Magnum (gresk: \xe1\xbc\x98\xcf\x84\xcf\x85\xce\xbc\xce\xbf\xce\xbb\xce\xbf\xce\xb3\xce\xb9\xce\xba\xe1\xbd\xb8\xce\xbd \xce\x9c\xce\xad\xce\xb3\xce\xb1) (standard forkortelse EM) er den tradisjonelle tittelen p\xc3\xa5 en gresk ordbok og encyklopedi som ble satt sammen i Konstantinopel av en ukjent leksikograf og ordbokforfatter en gang rundt 1150. Det er det st\xc3\xb8rste bysantinske leksikon og st\xc3\xb8tter seg p\xc3\xa5 mange eldre grammatikalske, leksikalske og retoriske verker. Det hovedkilder er to eldre etymologiske verker, den s\xc3\xa5kalte Etymologicum Genuinum og Etymologicum Gudianum. Blant de andre kildene er Stefan fra Bysants, Epitom av Diogenianos Grammatikos, det s\xc3\xa5kalte Lexicon \xce\x91\xe1\xbc\xb1\xce\xbc\xcf\x89\xce\xb4\xce\xb5\xe1\xbf\x96\xce\xbd, Eulogius\xe2\x80\x99 \xe1\xbc\x88\xcf\x80\xce\xbf\xcf\x81\xce\xaf\xce\xb1\xce\xb9 \xce\xba\xce\xb1\xe1\xbd\xb6 \xce\xbb\xcf\x8d\xcf\x83\xce\xb5\xce\xb9\xcf\x82, Georgios Koeroboskos\xe2\x80\x99 Epimerismi ad Psalmos, Etymologicon av Orion fra Theben, og samlinger av skolia (kommentarer). _NEWLINE_Kompilatoren av Etymologicum Magnum var ikke utelukkende en kopist, men isteden integrerte, reorganiserte, utvidet og modifiserte fritt sitt kildemateriale for \xc3\xa5 skape et nytt og selvstendig verk. Det har lenge blitt anerkjent som sv\xc3\xa6rt betydningsfull, rik p\xc3\xa5 sitater fra tapte tekster fra antikken, og i de to siste \xc3\xa5rhundrer v\xc3\xa6rt underlagt stor akademisk unders\xc3\xb8kelse. Verket er ikke kun opptatt, slik tittelen antyder, med etymologiske unders\xc3\xb8kelser av enkelte ord, men er ogs\xc3\xa5 opptatt av n\xc3\xb8kkelord innenfor historisk, mytisk, eller grammatisk informasjon innenfor et komplekst blanding fra tallrike kilder innenfor de tekstuelle tradisjoner av b\xc3\xa5de den gresk-romerske milit\xc3\xa6re litteratur som den bysantinske leksikografi._NEWLINE_Editio princeps fra Etymologicum Magnum ble utgitt av Zacharias Kallierges (Venezia 1499). Blant de nyeste fullstendige utgavene er ved Thomas Gaisford (Oxford 1848). En ny (ufullstendig) utgave er under forberedelse av Fran\xc3\xa7ois Lasserre og Nikolaos Livadaras (under tittelen Etymologicum Magnum Auctum).'