b'\n_START_ARTICLE_\nArchinemapogon yildizae\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nEn liten til middelsstor (vingespenn 12-21 millimeter), brokete m\xc3\xb8ll. Denen arten er lett \xc3\xa5 kjenne p\xc3\xa5 vingenes fargetegninger. Antennene er tr\xc3\xa5dformede og omtrent to tredjedeler s\xc3\xa5 lange som forvingene. Hodet er kledt med kremfargede eller gr\xc3\xa5hvite, h\xc3\xa5rlignende skjell, forkroppen er samme farge men med m\xc3\xb8rke flekker p\xc3\xa5 skuldrene. Forvingen har brunhvir grunnfarge med brune og brunsvarte tegninger. Ved roten er det to parallelle, m\xc3\xb8rke lengdestreker, lenger ute i vingen en bredt U-formet, m\xc3\xb8rk tegning med diffuse, brune flekker i underkant. Langs forkanten er det fire-fem sm\xc3\xa5, svarte flekker i den ytre delen. Den ytterste halvdelen av bakkanten har en smal, svart rand. Bakvingene er gr\xc3\xa5.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nArten kan finnes i mange ulike slags l\xc3\xb8v- og blandingsskoger, men mest i gammel, lite kulturp\xc3\xa5virket skog. Larvene utvikler seg i kjuker, blant andre knivkjuke (Piptoporus betulinus), knuskkjuke (Fomes fomentarius) og r\xc3\xb8drandkjuke (Fomitopsis pinicola). Arten finnes gjerne sammen med skyggebillen Bolitophagus reticulatus, og det er mulig at den er avhengig av gangene som disse billene lager. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni-august.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten er utbredt over hele Europa og i Sibir, men er uvanlig i den vestligste delen av dette omr\xc3\xa5det. I Norge er den funnet over store deler av landet men ser ut til \xc3\xa5 mangle langs kysten fra Rogaland og nordover.'