b'\n_START_ARTICLE_\nGabriel Tarde\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nTarde studerte juss i Toulouse og Paris. Fra 1869 til 1894 arbeidet han som dommer i og rundt Sarlat, fra 1875 som forh\xc3\xb8rsdommer (juge d\'instruction). I 1890 etablerte Tarde seg som en betydelig rettsteoretiker og sosialfilosof gjennom publiseringen av de to avhandlingene La Philosophie p\xc3\xa9nale og Lois de l\xe2\x80\x99imitation. Fra 1894 var han direkt\xc3\xb8r for kontor for kriminalstatistikk under det franske justisdepartementet. Fra 1900 til sin d\xc3\xb8d var han professor i moderne filosofi ved Coll\xc3\xa8ge de France._NEWLINE_Tarde var en pioner innenfor kriminologien og en sentral kritiker av Cesare Lombrosos kriminalantropologi. Overfor Lombroso markerte Tarde seg med en sterkere sosiologisk orientering i synet p\xc3\xa5 kriminalitet. Han ble en sentral skikkelse innenfor "den franske skole" i kriminologien og en regelmessig bidragsyter i denne skolens tidsskrift Archives d\xe2\x80\x99anthropologie criminelle, som han ogs\xc3\xa5 en periode var medredakt\xc3\xb8r av._NEWLINE_Tarde stod ogs\xc3\xa5 i markert opposisjon til Emile Durkheims sosiologi. I Les Lois de l\'imitation fra 1890 presenterte Tarde en sosialteori som p\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5ter stod i opposisjon til Durkheims tenkning. Et av stridsemnene var sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om det sosiale feltet burde forst\xc3\xa5s som et autonomt omr\xc3\xa5de, eller, slik Tarde mente, best kunne tiln\xc3\xa6rmes i sosialpsykologiske termer. Det var Durkheims tenkning som kom til \xc3\xa5 f\xc3\xa5 hegemoni i fransk sosiologi. _NEWLINE_Tarde var i motsetning til Durkheim ikke skoledannende, men han kom til \xc3\xa5 bli "gjenoppdaget" av den franske filosofen Gilles Deleuze, og i senere tid av Bruno Latour. Fra 1990-tallet snakkes det om en Tarde-renessanse.'