b'\n_START_ARTICLE_\nZeng Jize\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nZeng Jize var Zeng Guofans eldste s\xc3\xb8nn. Faren var en ledende reformvennlig minister ved Qing-hoffet. Zeng Jize overtok ved hans d\xc3\xb8d i 1877 farens markgreveverdighet._NEWLINE_Zeng Jize fikk en tradisjonell kinesisk h\xc3\xb8yere utdannelse, med grundige studier av de kinesiske klassiske tekster , men i tillegg til dette var han en av et f\xc3\xa5tall kinesiske embedsmenn som hadde l\xc3\xa6rt seg engelsk. Han hadde dermed en s\xc3\xa6rlig kompetanse innen og interesse for europeiske forhold. Dette var fortrinn som skulle v\xc3\xa6re nyttige for hans tjeneste for fedrelandet.\n_START_SECTION_\nDiplomat\n_START_PARAGRAPH_\nI 1879 fikk Zeng Jize det vanskelige oppdrag \xc3\xa5 som sendemann til St. Petersburg \xc3\xa5 s\xc3\xb8ke \xc3\xa5 f\xc3\xa5 tilbakef\xc3\xb8rt Ili-omr\xc3\xa5det i Sentral-Asia fra Russland til Kina. Dette klarte han for det aller meste i og med en traktat av februar 1881. Hans prestasjon ble alment ansett som en kinesisk diplomatisk triumf._NEWLINE_Zeng Jize ble senere ambassad\xc3\xb8r i Paris og London. Han protesterte i 1883, forgjeves, mot at Frankrike, underkjente Kinas lensoverherred\xc3\xb8mme over Annam og stilte Annam og Tonkin under sin proteksjon. I januar 1884, etter den franske admiral Am\xc3\xa9d\xc3\xa9e Courbets erobring av Son Tay (16. desember 1883), skrev Zeng en provoserende artikkel som gjorde bruk av mange hardt rammende henvisninger til den fransk-tyske krig som endte med et knusende nederlag for den franske side.  Det gjorde det ikke bedre at han s\xc3\xb8rget for at artikkelen ble publisert i Tyskland, i en avis i Breslau. Dette, og tidligere provokasjoner, f\xc3\xb8rte til at den franske regjering krevde ham erstattet med en annen i april 1884. Ettersom han ikke klarte \xc3\xa5 utrette noe i dette anliggende forlot han Paris, hvorp\xc3\xa5 Kinas minister i Berlin, Li Fengbao, fortsatte forhandlingene. _NEWLINE_I 1886 ble Zeng hjemkalt ogs\xc3\xa5 fra London (og St. Petersburg) og ble ved hjemkomsten bisitter ved utenriksembedet i Beijing (Zongli yamen).'