b'\n_START_ARTICLE_\nRadiohead\n_START_SECTION_\nBegynnelsen og gjennombrudd\n_START_PARAGRAPH_\nAlle de fem medlemmene av Radiohead gikk p\xc3\xa5 Abingdon School like utenfor Oxford. Vokalist og gitarist Thom Yorke og bassist Colin Greenwood, som begge likte Magazine og Joy Division, startet punkbandet TNT, men det varte ikke lenge f\xc3\xb8r det ble oppl\xc3\xb8st. Videre kom gitaristen Ed O\'Brien som bevegde trioen mer mot The Smiths, Elvis Costello og Talking Heads. P\xc3\xa5 det tidspunktet eide de en billig trommemaskin, men fikk etterhvert med seg den ett \xc3\xa5r eldre Phil Selway p\xc3\xa5 trommer. Det siste medlemmet i gruppa ble Colin Greenwoods lillebror, Jonny Greenwood. Dette var i 1986, og de kalte seg On a Friday, ettersom de hadde \xc3\xb8vingstider p\xc3\xa5 fredager. Greenwood spilte i starten kun keyboard, men endte opp med \xc3\xa5 bli hovedgitarist. Etter \xc3\xa5 ha tatt eksamen begynte medlemmene \xc3\xa5 studere ved forskjellige universiteter i England, men de m\xc3\xb8ttes i feriene og spilte sammen. I 1991 sluttet Yorke p\xc3\xa5 universitetet. Bandet begynte \xc3\xa5 turnere og takket ja til s\xc3\xa5 \xc3\xa5 si alle spillejobber de ble tilbudt._NEWLINE_Bandet lagde en tresporsdemo produsert av Chris Hufford og Bryce Edge. Demoen ble h\xc3\xb8rt av plateselskapet Parlophone, som likte hva de h\xc3\xb8rte, og som et resultat begynte \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge bandet n\xc3\xa6rmere. I november 1991 m\xc3\xb8tte 25 representanter fra forskjellige plateselskaper opp p\xc3\xa5 en konsert der On A Friday spilte. Konserten ble m\xc3\xb8tt med god kritikk, og ikke lenge etter slo bandet til med \xc3\xa5tte albumskontrakter for Parlophone. Bandet og r\xc3\xa5dgiverne mente et skifte av bandnavn var p\xc3\xa5 sin plass, og etter \xc3\xa5 ha vurdert blant annet Jude, Gravitate og Music, falt navnet p\xc3\xa5 Radiohead, opprinnelig tatt fra Talking Heads-sangen \xc2\xabRadio Head\xc2\xbb fra albumet True Stories. Dette var et band som alle i Radiohead var store fan av. I mai 1992 kom Drill EP. Den ble utgitt uten mye omtale, og havnet p\xc3\xa5 101.-plass p\xc3\xa5 den britiske singellista._NEWLINE_Etter utgivelsen med Drill EP, som fikk skuffende mottagelse, begynte bandet \xc3\xa5 jobbe sammen med Paul Kolderie og Sean Slade, som tidligere hadde jobbet sammen med de amerikanske bandene The Pixies og Dinosaur-Jr. Da singelen \xc2\xabCreep\xc2\xbb kom i 1992, fikk Radiohead stor oppmerksomhet i engelske medier. Mottagelsen til sangen var derimot ikke overveldende, og den britiske radio-stasjonen BBC Radio 1 boikottet sangen, fordi den etter sigende var \xc2\xabfor deprimerende\xc2\xbb. Bandet ga ut sangen p\xc3\xa5 nytt og scoret denne gangen nummer 78 p\xc3\xa5 den engelske UK Singles Chart. L\xc3\xa5ten solgte kun 6000 kopier, men fikk anerkjennelse verden rundt gjennom ulike radiokanaler._NEWLINE_Radioheads debutalbum, Pablo Honey, ble utgitt i februar 1993. Albumet fikk generelt d\xc3\xa5rlig mottagelse. Pablo Honey scoret #22 p\xc3\xa5 the UK Albums Chart og solgte relativt d\xc3\xa5rlig. Det gikk like d\xc3\xa5rlig for singlene \xc2\xabAnyone Can Play Guitar\xc2\xbb og \xc2\xabStop Whispering\xc2\xbb. Albumet ble bedre mottatt i utlandet, spesielt i USA, noe som fikk bandet til \xc3\xa5 spille over 150 konserter i Nord-Amerika og resten av verden.\n_START_SECTION_\nThe Bends, OK Computer og kommersiell suksess\n_START_PARAGRAPH_\nBandet ga videre ut en EP, med tittel My Iron Lung. Dette var en forsmak til deres kommende album. EP-en ble for det meste godt mottatt, men singelen My Iron Lung ble ikke like popul\xc3\xa6r som Creep. EP-en solgte bedre enn hva bandet hadde trodd, noe som hintet om at bandet allerede hadde skapt en solid fangruppe med seg. Bandet begynte videre \xc3\xa5 jobbe med deres andre album, The Bends. Den nye ingeni\xc3\xb8ren, Nigel Godrich, kom til \xc3\xa5 bli en solid medarbeider for Radiohead, og bandet var godt forn\xc3\xb8yd resultatet hans. Innspillingen til albumet gikk sent, hovedsakelig fordi bandet hadde vanskeligheter med \xc3\xa5 takle suksessen til Pablo Honey, og derfor fikk mye press p\xc3\xa5 seg. Gitarist Johnny Greenwood eksperimentere en god del, noe som gjorde at lydinnspillingen tok enda lengre tid._NEWLINE_Albumet kom ut i mars 1995 og ble m\xc3\xb8tt med overveldende bra kritikk. Det gikk rett opp p\xc3\xa5 #4 p\xc3\xa5 UK Albums Chart. _NEWLINE_Bandet slo denne gangen bedre gjennom i hjemlandet sitt. Albumet ble derimot ikke like godt mottatt i utlandet, slik som Pablo Honey gjorde, og scoret kun #88 p\xc3\xa5 The American charts. Radiohead var p\xc3\xa5 denne tiden ukjente i Britpop-perioden, som preget ti\xc3\xa5ret, men fikk n\xc3\xa5 st\xc3\xb8rre mediaopperksomhet. Bandet var selv sv\xc3\xa6rt forn\xc3\xb8yd med utgivelsen av albumet, og f\xc3\xb8lte de gikk i riktig retning.I ettertid har mange kritikere k\xc3\xa5ret albumet som det beste fra sitt ti\xc3\xa5r. Albumet st\xc3\xa5r fortsatt som mange fans\'s favoritter, og albumet er \xc3\xa5 se p\xc3\xa5 flere lister over verdens beste album. The Bends er #110 p\xc3\xa5 musikkmagasinet Rolling Stones liste over de 500 beste albumene noensinne. I lista til Virgin\'s "Top 1000 Albums of All Time", ble albumet plassert #2, rett bak The Beatles sitt album Revolver._NEWLINE_Etter en lang tour med The Bends, ble bandmedlemmene enige om \xc3\xa5 lage et nytt album hovedsakelig alene. Tidligere produsent John Leckie, var ikke lenger med under lydinnspillingen. I studiet pr\xc3\xb8vde bandet \xc3\xa5 lage noe nytt, og ville at tekstene og lyden skulle fraskille seg tidligere album. Trommist Phil Selway uttalte;_NEWLINE_\xc2\xabThe Bends was an introspective album... There was an awful lot of soul searching. To do that again on another album would be excruciatingly boring\xc2\xbb. Bandets ingeni\xc3\xb8r og mixer Nigel Godrich fikk en st\xc3\xb8rre rolle i innspillingene til albumet, og har siden blitt sett p\xc3\xa5 som en viktig medarbeider for utviklingen til bandet. Han blir idag sett uformelt p\xc3\xa5 som bandets \xc2\xabsjette\xc2\xbb medlem._NEWLINE_Bandet var f\xc3\xb8r utgivelsen av sitt tredje album misforn\xc3\xb8yd med resultatet. De hadde generelt ingen tro p\xc3\xa5 at albumet ville gj\xc3\xb8re det s\xc3\xa6rlig bra. Bandmedemmene uttalte at albumet ikke er et konseptalbum, men at enkelte sanger inneholder like temaer i tekstene. Som blant annet sosiale fremmedgj\xc3\xb8ringer, depresjon, politiske utviklinger og mentale vansker i den moderne tidsalderen. Gitarist Ed O\'Brien valgte sangen  \xc2\xabParanoid Android\xc2\xbb som deres f\xc3\xb8rste singel. Til tross for at sangen ble lite spilt over radioen, scoret sangen #3 i Storbritannia. Noe som ga Radiohead deres h\xc3\xb8yeste posisjon p\xc3\xa5 Singles Chart i hjemlandet deres._NEWLINE_OK Computer ble gitt ut 1997, og ble m\xc3\xb8tt med enormt gode mottagelser. Albumet fikk n\xc3\xa6rmest topp karakter i hver eneste anmeldelse, og er en av de st\xc3\xb8rste og viktigste britiske album i ny moderne musikk-industri. Albumet ble sett p\xc3\xa5 som et landemerke av sin tid, og har v\xc3\xa6rt en stor betydning for videre innflytelse for andre band. I England holdt albumet seg p\xc3\xa5 top 10 listen i flere uker, og i Norge l\xc3\xa5 albumet 46 uker p\xc3\xa5 VG-lista Topp 40 i perioden 1997\xe2\x80\x932002. Albumet fikk tre platinum plater i Storbritannia, dobbel i USA og en i Australia. Albumet blir sett p\xc3\xa5 som det mest suksessfulle for Radiohead, og k\xc3\xa5rer mange fans liste over deres favoritt album. Albumet vant en Grammy-pris for beste alternative album i 1998, og ble nominert til \xc3\xa5rets album.\n_START_SECTION_\nEksperimentering, Kid A og Amnesiac\n_START_PARAGRAPH_\nRadiohead var sv\xc3\xa6rt lite aktive etter touren i perioden fra 1997-1998, og spilte kun en konsert i 1998. Yorke har i ettertid uttalt at bandet var n\xc3\xa6r splittelse under denne perioden, og at han personlig hadde utviklet en alvorlig depresjon. I 1999 begynte Radiohead \xc3\xa5 spille inn oppf\xc3\xb8lgeren til OK Computer, denne gangen ga ikke bandet ut noen singler. Deres nye album, Kid A, ble utgitt i oktober \xc3\xa5r 2000. Igjen ble albumet sv\xc3\xa6rt godt mottatt, b\xc3\xa5de i Storbritannia og internasjonalt. Radiohead splittet opp de vanlige rollene med \xc3\xa5 ha tre gitarister, og brukte heller andre instrumenter, slik som blant annet keyboard. Kid A fokuserte mest p\xc3\xa5 \xc3\xa5 ha rytmer laget av elektroniske programmer. Noe som kan bli h\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 sangene \xc2\xabIdioteqe\xc2\xbb og \xc2\xabThe National Anthem\xc2\xbb._NEWLINE_Kid A inneholder ogs\xc3\xa5 mindre og lettere tekster enn bandets tidligere album. Thom Yorke har uttalt at albumet er p\xc3\xa5 ingen m\xc3\xa5te \xc2\xabkunst\xc2\xbb, men heller noe som skulle reflektere musikken de h\xc3\xb8rte p\xc3\xa5 rundt den tiden. Som et resultat av albumets variende musikksjangre, har Kid A blitt siden sett p\xc3\xa5 som et av de mest utfordrende albumene i pop historien. Bandmedlemmene, spesielt Thom Yorke, fikk et godt vennskap sammen med Michael Stipe, tidligere R.E.M. vokalist. Yorke har i ettertid uttalt at Stipe gjorde en p\xc3\xa5virkning for l\xc3\xa5tskrivinga til Kid A._NEWLINE_Igjen vant Radiohead en Grammy-pris for beste alternative album for Kid A, og n\xc3\xa5dde stor kommersiell suksess. Noen fans og kritikkere uttalte at de syntes albumet virket fremmedgjort, og var sv\xc3\xa6rt musikalskt annerledes enn tidligere album. Albumet, sammen med det neste, har blitt to store eksempler p\xc3\xa5 Radiohead m\xc3\xa5te \xc3\xa5 lage ny musikk p\xc3\xa5. Albumet Amnesiac, som kom ut i juni 2001, var et enda st\xc3\xb8rre og tydeligere eksempel p\xc3\xa5 denne eksperimentelle perioden. Amnesiac ble spilt inn sammen med Kid A, og albumene er derfor noks\xc3\xa5 like. Amnesiac scoret ikke like h\xc3\xb8yt som Kid A, men var generelt sv\xc3\xa6rt godt mottatt. Begge albumene st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 flere lister over de beste fra hele ti\xc3\xa5ret. Kid A er k\xc3\xa5ret #428 av magasinbladet Rolling Stone over det beste albumet noensinne, og befinner seg #1 p\xc3\xa5 det beste albumet fra hele ti\xc3\xa5ret.\n_START_SECTION_\nHail to the Thief og In Rainbows\n_START_PARAGRAPH_\nDeres neste album, Hail to the Thief, inneholder et st\xc3\xb8rre utvalg av gitar og piano. Bandmedlemmene har uttalt at innspillingen var mye mer avslappende enn tidligere album. Innspillingene av Kid A og Amnesiac inneholdt mye bruk av data, noe som tok ekstra tid. Hail to the Thief kom ut i juni 2003, og var et album Yorke uttalte som en reaksjon ovenfor fremtidens barn. Albumet har blitt sett p\xc3\xa5 som et sterkt politisk album, men dette er noe Yorke selv har avkreftet. Han uttalte at tekstene var p\xc3\xa5virket av krigshendelser mellom 2001 og 2002, men at albumet ikke var en form for politisk protestering. Gitarist Johnny Greenwood uttalte i et intervju at tekstene omhandlet \xc2\xabv\xc3\xa5re rettigheter og ansvar vi alle har individuelt i et samfunn\xc2\xbb. _NEWLINE_Mot slutten av innspillingen hadde bandet problemer med \xc3\xa5 redigere albumet. Plateprodusenten Nigel Godrich fikk derfor st\xc3\xb8rre innvirkning p\xc3\xa5 platen, og bandet roste arbeidet han utgjorde. Bant annet m\xc3\xa5tte bandet velge antall og type sanger de ville inkludere med i albumet,  noe som ofte f\xc3\xb8rte til uenigheter. Albumet ble godt mottatt, og har blant annet blitt k\xc3\xa5ret #89 som det beste albumet i sitt ti\xc3\xa5r. Albumet ble nominert til Grammy for beste alternativalbum, og produsent Nigel Godrich og Darrell Thorp vant prisen for beste konstruert album._NEWLINE_I 2005 begynte bandet \xc3\xa5 lage et nytt album, men innspillingene til albumet gikk sv\xc3\xa6rt sent. Thom Yorke uttalte; \xc2\xabvi kastet sv\xc3\xa6rt mye tid i studioet, hvor vi gjorde ingenting, og det var fryktelig frustrerende\xc2\xbb. Bandet gjorde derfor en ny tour verden rundt, og da de var ferdige re-intallerte de seg om p\xc3\xa5 nytt i studiet. Innspillingene gikk fortere, og albumet In Rainbows ble utgitt 10. oktober 2007. Albumet ble denne gangen gitt ut p\xc3\xa5 Radioheads egen nettside, hvor kj\xc3\xb8peren selv kunne bestemme pris. Dette ble det mye debatt om i Storbritannia, ang\xc3\xa5ende ulovlig fildeling. Selve CD-en til albumet ble ikke gitt ut f\xc3\xb8r slutten av \xc3\xa5ret. Bandet ga ut fire singler til  In Rainbows_NEWLINE_Bandet slo fast p\xc3\xa5 at In Rainbows inneholder ingen form for politisk agenda, men heller \xc2\xabden universelle sannheten at vi er alle mennesker\xc2\xbb. Gruppa uttalte at sangskrivingen p\xc3\xa5 albumet var mye mer personlig. Tekstene i albumet ble beskrevet av Yorke som \xc2\xabden skumle, tilfeldige f\xc3\xb8lelsen man f\xc3\xa5r n\xc3\xa5r man sitter i trafikken og tenker " jeg burde gj\xc3\xb8re noe annet..."\xc2\xa0\xc2\xbb Radiohead videref\xc3\xb8rte ideen om \xc3\xa5 ha flere typer instrumenter, slik som de hadde gjort med Kid A og Amnesiac, noe som resulterte i at In Rainbows inneholder sv\xc3\xa6rt mange ulike instrumenter._NEWLINE_Albumet ble sv\xc3\xa6rt godt mottatt, og h\xc3\xb8stet inn enormt gode kritikkere fra hele verden. In Rainbows vant Grammy for beste alternativalbum, og bandet ble for tredje gang nominert i kategorien Album of the Year. Alle singlene til albumet var med i listen p\xc3\xa5 top 100 i UK Singles Chart. Radiohead spilte i 2008 inn en live video version av albumet som ble kalt "In the Basement", hvor det er ingen publikum til stede under fremf\xc3\xb8ringen.\n_START_SECTION_\nThe King of Limbs og A Moon Shaped Pool\n_START_PARAGRAPH_\nRadioheads \xc3\xa5ttende album The King of Limbs ble gitt ut i februar 2011. Mottagelsen var generelt god, men ikke like entusiastisk som In Rainbows.  En rekke kritikere uttalte at de syntes The King of Limbs var skuffende i forhold til bandets tidligere album. Mange kritiserte ogs\xc3\xa5 albumets lengde - med kun 8 spor, i alt 38 minutter, er dette bandets korteste album. Trommist Phil Selway uttalte at han var stolt av albumet, og at han ikke brydde seg om mottagelsen. Han sa videre at han visste albumet var annerledes enn tidligere utgivelser, og at kritikken derfor var forventet._NEWLINE_Musikalsk har kritikere p\xc3\xa5pekt at albumet skiller seg fra In Rainbows ved \xc3\xa5 inneholde mindre gitar. Albumet har i stedet et bredere fokus p\xc3\xa5 l\xc3\xa5tskrivingen, noe bandet ogs\xc3\xa5 hadde under Kid A og Amnesiac ti\xc3\xa5ret f\xc3\xb8r. Med The King of Limbs f\xc3\xb8rte Radiohead stilen tilbake til det mer abstrakte og eksperimentelle taktene; trekk som bandet ogs\xc3\xa5 tidligere hadde v\xc3\xa6rt innom. I juli 2011 spilte Radiohead inn en ny konsert: "In the Basement: The King of Limbs". Innspillingen var sv\xc3\xa6rt lik liveopptaket som ble gjort av In Rainbows (Scotch Mist), der samtlige spor ble spilt og lagt ut som webcast. _NEWLINE_Rett etter utgivelsen ga Radiohead ut to nye sanger: "Supercollider" og "The Butcher". Gjennom sommeren 2011 ga bandet ut en rekke remixer til The King of Limbs, laget av diverse artister._NEWLINE_I mai 2016 kom Radioheads 9. album, A Moon Shaped Pool. Albumet fikk generelt god mottakelse i Europa s\xc3\xa5 vel som i USA. Innspillingen ble p\xc3\xa5begynt i 2012, i etterkant av The King of Limbs-turneen, i S\xc3\xb8r-Frankrike. Nigel Godrich var igjen med som produsent. A Moon Shaped Pool ble Radioheads sjette album til \xc3\xa5 n\xc3\xa5 toppen av albumlistene i Storbritannia. Ogs\xc3\xa5 i Norge klatret albumet til topps._NEWLINE_Noen av sporene er innspillinger av l\xc3\xa5ter som er skrevet flere \xc3\xa5r tidligere. \xc2\xabTrue Love Waits\xc2\xbb er fra 1995 (eller tidligere), \xc2\xabBurn the Witch\xc2\xbb fra 2000 og \xc2\xabPresent Tense\xc2\xbb fra 2008. Flere spor inneholder stryke- og vokalarrangementer skrevet av Jonny Greenwood.\n_START_SECTION_\nMusikkstil og innflytelse\n_START_PARAGRAPH_\nRadiohead har helt siden \xc3\xa5rs-skiftet blitt sett p\xc3\xa5 som et enormt viktig band i ny moderne musikk-industri. Yorke som vokalist og fremste l\xc3\xa5tskriver har v\xc3\xa6rt den st\xc3\xb8rste \xc3\xa5rsaken til bandets skiftende musikk sjangre i sine nyere album. Dette er noe albumene Kid A og Amnesiac viser som et stort eksempel, hvor sjangrene er sv\xc3\xa6rt radikale og annerledes fra b\xc3\xa5de eldre og nyere album. Det er mye p\xc3\xa5 grunn av disse konstante evolusjonerende forandringene, som har gjort Radiohead kjente innenfor profesjonell musikk. Bandet er ogs\xc3\xa5 kjent for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re politisk aktive, spesielt Thom Yorke. Yorke har v\xc3\xa6rt sv\xc3\xa6rt kritisk til mainstream-musikk, og dagens musikk industri. Bandet har ogs\xc3\xa5 ytret sine meninger om ulovlig nedlastning, og praktiserte det med \xc3\xa5 legge ut In Rainbows p\xc3\xa5 sin egen nettside, hvor kj\xc3\xb8peren selv bestemte pris. _NEWLINE_Bandets musikkstil er instrumentalt bygd opp p\xc3\xa5 et bredt omr\xc3\xa5de innenfor alternativ rock. Vokalist Thom Yorke er gjenkjennelige med sin karakteristiske tenor stemme, med mye bruk av vibrato og falsett. Yorke har evnen til \xc3\xa5 n\xc3\xa5 og opprettholde noter som er over et stort vokalt spekter. Derfor er mange av sangene lagd hovedsakelig ut av Yorke sin stemme. Dette kan h\xc3\xb8res p\xc3\xa5 sangene \xc2\xabFake Plastic Trees\xc2\xbb, \xc2\xabLast Flowers\xc2\xbb og \xc2\xabVideotape\xc2\xbb. _NEWLINE_Bandet har blitt inspirert av Queen, The Rolling Stones, The Beatles, Elvis Costello, R.E.M., Siouxsie and the Banshees, Pixies, The Smiths og Sonic Youth. Bandet har ogs\xc3\xa5 blitt inspirert av jazz og krautrock under innspillingen til Kid A og Amnesiac. Thom Yorke har ogs\xc3\xa5 uttalt at Neil Young har gjort en stor innflytelse, og han har coveret flere av hans sanger. Som et resultat av bandets suksess, har bandet gjort en enorm p\xc3\xa5virkning for andre band rundt om i verden._NEWLINE_  Bandet har solgt over 30 millioner album.'