b'\n_START_ARTICLE_\nKonstantin IX\n_START_SECTION_\nOppvekst\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantin Monomakos var s\xc3\xb8nn av Theodosius Monomakos, en viktig byr\xc3\xa5krat og administrator under keiserne Basileios II og Konstantin VIII. P\xc3\xa5 et tidspunkt hadde Theodosius v\xc3\xa6rt under mistanke om konspirasjon, og s\xc3\xb8nnens karriere ble lidende under denne mistanken. Konstantin steg imidlertid i aktelse da han giftet seg (for andre gang) med en niese av keiser Romanos III. Da det kom for dagen at keiserinne Zo\xc3\xab hadde et godt \xc3\xb8ye til Konstantin, ble han av keiser Mikael IV forvist til Mytilene p\xc3\xa5 \xc3\xb8ya L\xc3\xa9svos._NEWLINE_Keiser Mikael IV\xe2\x80\x99s d\xc3\xb8d og oppr\xc3\xb8ret mot Mikael V i 1042 medf\xc3\xb8rte at Konstantin ble tilbakekalt fra eksil og innsatt som dommer i Hellas. F\xc3\xb8r han startet i sitt embete der ble han kalt til Konstantinopel hvor han havnet midt i den bitre striden mellom Mikael V\xe2\x80\x99s etterf\xc3\xb8lgere, s\xc3\xb8strene Zo\xc3\xab og Theodora. Zo\xc3\xab s\xc3\xb8kte rundt seg etter en ny ektemann for \xc3\xa5 styrke sin posisjon. Hennes f\xc3\xb8rstevalg, Konstantin Dalassenos, hadde vist forakt for keiserinnen og m\xc3\xa5tte avvises. Den neste beileren, Konstantin Atroklines, d\xc3\xb8de under mystiske omstendigheter kort tid f\xc3\xb8r bryllupet. Zo\xc3\xab vendte seg da til den kjekke og urbane Konstantin Monomakos. De giftet seg 11. juni 1042 uten deltakelse av patriarken av Konstantinopel, som ut fra kirkens regler nektet \xc3\xa5 forrette over b\xc3\xa5de brudens og brudgommens tredje ekteskap. Dagen etter ble Konstantin formelt utropt til keiser Konstantin IX sammen med Zo\xc3\xab og Theodora. Konstantin tok for \xc3\xb8vrig i all \xc3\xa5penhet med seg sin elskerinne Maria Skleraina inn i keiserpalasset og ga henne en fremtredende rolle.\n_START_SECTION_\nKeisertiden\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantin fortsatte Zo\xc3\xabs og Theodoras politikk med \xc3\xa5 fjerne Mikael V\xe2\x80\x99s slektninger fra administrasjonen. Han var ogs\xc3\xa5 under sterk p\xc3\xa5virkning av sin elskerinne Maria Skleraina og hennes slektninger. I august 1042 fjernet keiseren general George Maniakes fra sin stilling i Italia etter en intrige satt i scene av Marias bror Romanos, men Maniakes drepte f\xc3\xb8rst Romanos i raseri og lot sine soldater utrope seg til keiser i september. Han dro med sine menn til Balkan og var n\xc3\xa6r ved \xc3\xa5 beseire Konstantins h\xc3\xa6r da han ble s\xc3\xa5ret og d\xc3\xb8de._NEWLINE_Konstantin IX\xe2\x80\x99s s\xc3\xa6rbehandling av elskerinnen Maria Skleraina i f\xc3\xb8rste del av regjeringstiden f\xc3\xb8rte til spekulasjoner om at hun planla drap p\xc3\xa5 Zo\xc3\xab og Theodora. Dette f\xc3\xb8rte til oppr\xc3\xb8r blant borgerne i Konstantinopel i 1044 og oppr\xc3\xb8rerne var farlig n\xc3\xa6r \xc3\xa5 skade keiseren under en religi\xc3\xb8s prosesjon i Konstantinopels gater. Mobben ble imidlertid beroliget da Zo\xc3\xab og Theodora kom ut p\xc3\xa5 en balkong i palasset og tilkjennega at det ikke var noen trussel mot dem._NEWLINE_I 1045 annekterte Konstantin det armenske konged\xc3\xb8mmet Ani i henhold til en avtale mellom kong Hovhannes-Smbat III av Armenia og keiser Basileios II om at riket skulle styres av Hovhannes \xe2\x80\x93Smbat s\xc3\xa5 lenge han levde, og deretter innlemmes i \xc3\x98stromerriket. Innlemmelsen av Ani skaffet imidlertid imperiet nye fiender. I 1046 kom bysantinerne for f\xc3\xb8rste gang i kontakt med seldsjukkene. De kom i kamp i september 1048 og inngikk v\xc3\xa5penhvile \xc3\xa5ret etter. De seldsjukkiske lederne var innstilt p\xc3\xa5 \xc3\xa5 overholde freden, men deres tyrkiske allierte opptr\xc3\xa5dte mer aggressivt mot bysantinerne. Striden mot selsjukkene endte med et knusende nederlag for bysantinerne i slaget ved Manzikert i 1071. Konstantin startet ogs\xc3\xa5 forf\xc3\xb8lgelser av den armenske kirken for \xc3\xa5 pr\xc3\xb8ve \xc3\xa5 tvinge den inn under den ortodokse, noe som var viktig i striden mellom den katolske og ortodokse kirken som n\xc3\xa5 var sv\xc3\xa6rt intens._NEWLINE_I 1047 gjorde Konstantins nev\xc3\xb8 Leo Tornikios oppr\xc3\xb8r i den trakiske byen Adrianopel, og etter \xc3\xa5 ha f\xc3\xa5tt en viss st\xc3\xb8tte i regionen fors\xc3\xb8kte han \xc3\xa5 ta Konstantinopel. Han m\xc3\xa5tte imidlertid gi opp beleiringen og ble tatt til fange under tilbaketrekningen. Oppr\xc3\xb8ret hadde svekket det bysantinske forsvaret p\xc3\xa5 Balkan og \xc3\xa5pnet for at petsjenegere kunne herje og plyndre i regionen i flere \xc3\xa5r framover. Keiserens fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 bekjempe de nomadiske stammene med diplomati f\xc3\xb8rte ikke fram da rivaliserende stammer ogs\xc3\xa5 kjempet innbyrdes._NEWLINE_Innenrikspolitisk s\xc3\xb8kte Konstantin \xc3\xa5 sikre sin posisjon ved \xc3\xa5 gi store skattelettelser til adelen og aristokratiet. Han benyttet ogs\xc3\xa5 en bysantinsk variant av en slags f\xc3\xb8ydal kontrakt der inntekter eller skatteinntekter fra landomr\xc3\xa5der ble gitt til enkelte personer mot at de opprettholdt milit\xc3\xa6re styrker (\xc2\xabpronoia\xc2\xbb-system))\n_START_SECTION_\nDet store skisma\n_START_PARAGRAPH_\nI 1054 f\xc3\xb8rte de gamle forskjellene mellom den ortodokse og den romersk-katolske kirke til en fullstendig og permanent splittelse og separasjon mellom kirkesamfunnene, det s\xc3\xa5kalte store skisma. Skismaet hadde en dyp teologisk bakgrunn, men den direkte foranledningen til splittelsen var pave Leo IX\xe2\x80\x99s misn\xc3\xb8ye med det bysantinske rikets manglende st\xc3\xb8tte til pavekirkens kamp mot normannernes fremmarsj i Italia. Paven selv hadde blitt s\xc3\xa5ret og hans menn var drevet tilbake etter en kamp i byen Civitate utenfor Roma. Pavekirken \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 fremforhandle en enhet mellom Bysants og Roma, og paven sendte en delegasjon til Konstantinopel best\xc3\xa5ende av kardinal Humbert av Mourmoutiers, kardinal Frederik av Lorraine (den senere pave Stefan IX) og erkebiskop Peter av Amalfi. Delegasjonen opptr\xc3\xa5dte imidlertid litt udiplomatisk og p\xc3\xa5dro seg patriarken av Konstantinopel, den ganske pavekritiske Mikael Kerularios\xe2\x80\x99 vrede. Midt under forhandlingene d\xc3\xb8de pave Leo, men det hindret ikke kardinal Humbert i p\xc3\xa5 egen h\xc3\xa5nd \xc3\xa5 sende en bannbulle mot hele den ortodokse kirke. Kerularios svarte med \xc3\xa5 ekskommunisere den romerske delegasjonen, og splittelsen var dermed et faktum._NEWLINE_Konstantin pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 gripe inn, men han ble syk og d\xc3\xb8de den 11. januar 1055. Hans hustru Zo\xc3\xab var d\xc3\xb8d allerede i 1050, og keiserens r\xc3\xa5dgivere pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 forhindre at Zo\xc3\xabs s\xc3\xb8ster, den gamle Theodora, overtok makten. De \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 tilsidesette henne og overlate makten til den bulgarske dux Nikephoros Proteuon, men maktkampen endte likevel med at den til\xc3\xa5rskomne Theodora, datter av Konstantin VIII, ble hentet og utropt til keiserinne_NEWLINE_Totalt sett var Konstantins regjeringstid en katastrofe for det bysantinske imperiet, s\xc3\xa6rlig den milit\xc3\xa6re svekkelsen som han i stor grad var ansvarlig for bidro sterkt til det p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende tap av Lilleasia til tyrkerne etter slaget ved Manzikert i 1071.\n_START_SECTION_\nArkitektur og kunst\n_START_PARAGRAPH_\nKonstantin IXvar opptatt av kunst og litteratur, og han fikk i sin regjeringstid utvidet de juridiske og filosofiske studiene ved universitetet i Konstantinopel. Sentral i keiserens krets var filosofen og historikeren Mikael Psellus som i sitt historiske verk Chronographia gir et utfyllende samtidsbilde av Konstantins regjeringstid. Psellus gir ogs\xc3\xa5 en beskrivelse av Konstantins utseende (\xc2\xabr\xc3\xb8dmusset som solen \xe2\x80\xa6\xc2\xbb)._NEWLINE_Umiddelbart etter til tiltredelse i 1042 satte Konstantin IX i gang med gjenoppbygging av Den hellige gravs kirke i Jerusalem som hadde blitt \xc3\xb8delagt, f\xc3\xb8rst av kalifen Al-Hakim bi-Amr Allah i 1009, deretter av et jordskjelv i 1033. Tillatelse til gjenoppbygging var gitt i en avtale mellom Al-Hakims s\xc3\xb8nn Ali az-Zahir og den bysantinske keiser Romanos III, men det var Konstantin som finansierte og igangsatte gjenoppbyggingen av kirken og andre kristne institusjoner i det hellige land. Gjenoppbyggingen skjedde under kalif Al-Mustansir Billah. Opplysningene om Konstantins medvirkning stammer fra 1100-tallskronik\xc3\xb8ren erkebiskop William av Tyr, men den mer samtidige greske historikeren Johannes Skylitzes tillegger keiser Mikael IV \xc3\xa6ren for dette.'