b"\n_START_ARTICLE_\nVilhelm I av Nederland\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nKong Vilhelm Is foreldre var den siste startholderen Vilhelm V av Oranien og Vilhelmina av Preussen. Til 1813 var Vilhelm kjent som Prins Vilhelm VI av Oranien. I 1791 gifter han seg med sin kusine Wilhelmine av Preussen (1774\xe2\x80\x931837), datter av kong Fredrik Vilhelm II av Preussen.\n_START_SECTION_\nArvestattholder\n_START_PARAGRAPH_\nVilhelm var arvestattholder da De syv forente provinsers republikk ble invadert av de franske revolusjon\xc3\xa6re arm\xc3\xa9er. Han flyktet med sin far til England. Til forskjell fra faren hadde Vilhelm en sterk personlighet og han fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 vinne tilbake republikken._NEWLINE_I 1799 landsteg Vilhelm i det n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Noord-Holland. Etter noen slag ble han tvunget til \xc3\xa5 forlate landet igjen. Napoleon Bonaparte gav ham noen sm\xc3\xa5 tyske fyrsted\xc3\xb8mmer som erstatning for de tapte territorier. Disse fyrsted\xc3\xb8mmer ble konfiskerte da Napoleon invaderte Tyskland (1806)._NEWLINE_Etter Napoleons nederlag ved Leipzig (oktober 1813), retirerte franske styrker til Frankrike. En provisorisk regjering ble dannet under ledelse av noen tidligere patrioter som kalte tilbake Vilhelm, til forskjell fra under deres oppr\xc3\xb8r i 1785.\n_START_SECTION_\nSuveren fyrste\n_START_PARAGRAPH_\nDen 30. november 1813 landsteg Vilhelm p\xc3\xa5 Scheveningens strand, bare noen meter fra det sted der han hadde forlatt landet med sin far atten \xc3\xa5r tidligere, og den 6. desember tilb\xc3\xb8d den provisoriske regjeringen ham tittelen konge. Vilhelm avslo og tilkjennegav at han bare ville ha tronen om han var suveren fyrste \xe2\x80\x94 en tittel noe sted mellom konge og stattholder \xe2\x80\x94 og folkets rettigheter ble garantert av \xc2\xaben vis konstitusjon\xc2\xbb. Konstitusjonen tilb\xc3\xb8d Vilhelm omfattende (n\xc3\xa6rmest absolutt) makt. Ministrene var ansvarlige bare til ham og ingen annen. Han ble installert som suveren fyrste i Den nye kirke i Amsterdam. I 1814 fikk han suverenitet over hele Nederlendene.\n_START_SECTION_\nKonge\n_START_PARAGRAPH_\nDen 16. mars 1815 utropte Vilhelm seg selv til konge av Det forente konged\xc3\xb8mme Nederlandene, da han f\xc3\xb8lte seg truet av Napoleon som hadde flyktet fra Elba. Hans s\xc3\xb8nn, den fremtidige kong Vilhelm II, deltok som nederlandsk \xc3\xb8verstkommanderende i slaget ved Waterloo. Etter at Napoleon var blitt sendt i eksil antok Vilhelm en ny konstitusjon som omfattet meget av den gamle konstitusjon, s\xc3\xa5som omfattende kongemakt.\n_START_SECTION_\nHovedsakelige forandringer\n_START_PARAGRAPH_\nParlamentet Staaten-Generaal var inndelt i to kamre. F\xc3\xb8rstekammeret (Eerste Kamer) ble utnevnt av kongen. Andrekammeret (Tweede Kamer) ble valgt av provinsialstatene, som i sin tur ble valgt gjennom direktevalg med begrenset stemmerett. De 110 plasser var delt likt (55:55) mellom nord og s\xc3\xb8r (norddelens befolkning var omkring 2 millioner, s\xc3\xb8rdelens omkring 3,5 millioner). Staaten-Generaals funksjon var hovedsakelig \xc3\xa5 godkjenne kongens lover og dekreter. Konstitusjonen inneholdt mange n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende nederlandske politiske institusjoner, men deres funksjoner og valgregler er forandret meget gjennom \xc3\xa5rene._NEWLINE_Et problem med konstitusjonen var at de s\xc3\xb8rlige landsdeler (dagens Belgia) var underrepresentert. Denne underrepresentasjon var en av \xc3\xa5rsakene til den belgiske revolusjon. I den folkeavstemning som skulle anta konstitusjonen ble den forst\xc3\xa5elig nok godkjent i nord og forkastet i s\xc3\xb8r. S\xc3\xa6rskilt i s\xc3\xb8r var valgdeltagelsen lavt. Vilhelm erkl\xc3\xa6rte da at alle som ikke stemte, stemte ja. Han planla en storslagen installasjon for seg selv i Brussel, der han gav folket koppermynt (hans f\xc3\xb8rste \xc3\xb8kenavn ble Kopperkongen)._NEWLINE_Spyspissen i kong Vilhelms politikk var \xc3\xb8konomisk utvikling. Ettersom han grunnla mange handelsinstitusjoner ble hans andre \xc3\xb8kenavn Kj\xc3\xb8pmannkongen. S\xc3\xa6rlig i den s\xc3\xb8ndre landsdel blomstret industrien. De nordlige provinsene var sentrum for handelen. Dette, i kombinasjon med koloniene (Nederlandsk Ostindia, Surinam og De nederlandske Antiller), skapte stor rikdom for kongeriket. Imedlertid gikk disse penger til (nord)nederlandske hender og bare et f\xc3\xa5tall belgiere lyktes i \xc3\xa5 tjene p\xc3\xa5 den \xc3\xb8konomiske veksten. I dette ligger en annen \xc3\xa5rsak til det belgiske oppr\xc3\xb8r. Vilhelm bygde ogs\xc3\xa5 opp personlig rikdom fra landets industrielle velstand._NEWLINE_Offisielt var kirken skilt fra staten. Vilhelm selv var imidlertid sterkt reformert. Dette, s\xc3\xa6rlig sammenholdt med de ovennevnte omstendigheter,  for\xc3\xa5rsaket en viss forbitring blant folket i den s\xc3\xb8ndre del, som for det meste var katolikker. Vilhelm f\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 en kontroversiell spr\xc3\xa5k- og skolepolitikk. Nederlandsk ble innf\xc3\xb8rt som offisielt spr\xc3\xa5k i Flandern. For flamlendere som var nederlandskspr\xc3\xa5klige var dette intet stort problem, men det var uakseptabelt for franskspr\xc3\xa5klige aristokrater og industriarbeidere. Skolene rundt om i kongeriket ble tvunget til \xc3\xa5 undervise i den reformerte religion og i det nederlandske spr\xc3\xa5k. Katolikker fryktet at kongen hadde til hensikt \xc3\xa5 utrydde katolisismen og fransken.\n_START_SECTION_\nDet belgiske oppr\xc3\xb8r\n_START_PARAGRAPH_\nI august] 1830 ble operaen La Muette de Portici (om undertrykkelse av napolitanere) satt opp i Brussel. Dette utl\xc3\xb8ste en sterk nasjonalisme og hollandofobi i Brussel, som spredte seg til resten av n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Belgia. Snart kom det til masseoppl\xc3\xb8p. oppl\xc3\xb8pene ble rettet hovedsakelig mot den upopul\xc3\xa6re justisministeren, som bodde i Brussel og nesten ble myrdet. Vilhelm ble rasende og svarte med \xc3\xa5 sende trupper for \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 ned oppl\xc3\xb8pene. Imidlertid hadde oppl\xc3\xb8pene blitt spredt til andre byer i s\xc3\xb8r og ble snart til folkelige oppr\xc3\xb8r. Det tok ikke lang tid innen den nye uavhengige staten Belgia ble utropt._NEWLINE_Neste \xc3\xa5r (1831) sendte Vilhelm sine s\xc3\xb8nner til Belgia for \xc3\xa5 undertrykke denne stat. Til tross at de f\xc3\xb8rst var fremgangsrike ble den nederlandske arm\xc3\xa9 tvunget tilt trekke seg tilbake etter at Frankrike intervenerte.\n_START_SECTION_\nTapet av Belgia, abdikasjon\n_START_PARAGRAPH_\nVisse folkelige f\xc3\xb8lelser for huset Oranien fantes fortsatt i noen \xc3\xa5r men oranierne fikk aldri tilbake kontrollen over Belgia. Vilhelm var sta og fortsatte med krigen. Hans \xc3\xb8konomiske fremganger havnet i skyggen av mishusholdningen som var for\xc3\xa5rsaket av krigen og i sin tur \xc3\xb8ket krigens kostnader, som tynget \xc3\xb8konomien. I 1839 ble Vilhelm n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 avslutte krigen. Det forente kongeriket Nederlandene ble oppl\xc3\xb8st og erstattet av Kongeriket Nederlandene._NEWLINE_Forfatningsendringer ble p\xc3\xa5begynt i 1840 ettersom de deler av forfatningen som ber\xc3\xb8rte det forente kongerike m\xc3\xa5tte tas bort. Forandringene omfattete ogs\xc3\xa5 innf\xc3\xb8ring av rettslig ansvar for ministre. Selv om parlamentet fortsatt ikke kunne kontrollere politikken kunne n\xc3\xa5 prerogativet kontrolleres. Den meget konservative Vilhelm kunne ikke fordra disse forfatningsendringer. Dette i kombinasjon med tapet av Belgia og Vilhelms intensjon \xc3\xa5 gifte seg med Henrietta d'Oultremont fikk ham \xc3\xa5 ville abdisere. Dette gjorde han den 7. oktober 1840 da hans eldste s\xc3\xb8nn etterfulgte ham som kong Vilhelm II. _NEWLINE_Vilhelm I d\xc3\xb8de i Berlin etter tre \xc3\xa5r sammen med Henrietta."