b'\n_START_ARTICLE_\nPaul Bartel\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nBartel var s\xc3\xb8nn av Jesse og William Bartel, som var leder for et annonsebyr\xc3\xa5. Bartel fikk lyst til \xc3\xa5 arbeide innen filmen allerede da han var elleve \xc3\xa5r, og som 13-\xc3\xa5ring fikk han sommerjobb ved New Yorks UPA animasjonsstudio._NEWLINE_Han studerte ved University of California, Los Angeles og Centro Sperimental di Cinematografica i Roma.\n_START_SECTION_\nSkusepiller\n_START_PARAGRAPH_\nBartel var \xc3\xa5pen om sin homoseksualitet, dette influerte p\xc3\xa5 hans yrkesvalg. Han fant at han var mer akseptert og hadde st\xc3\xb8rre sjanser i den uavhengige filmindustrien enn hva han ville ha i Hollywood._NEWLINE_Bartel opptr\xc3\xa5dte i over 90 filmer og TV-episoder, inklusive slike titler som Eat My Dust (1976), Rock \'n\' Roll High School (1979), Get Crazy (1983) og Amazon Women on the Moon (1987). Han opptr\xc3\xa5dte ofte sammen med sin venninne og tidligere Warholgirl, Mary Woronov. Paret opptr\xc3\xa5dte sammen i 17 filmer, ofte som mann og kone._NEWLINE_Bartel regisserte ogs\xc3\xa5 11 lavbudsjettfilmer, mange av disse hadde han skrevet, eller spilte i. Han startet i 1968 med kortfilmen The Secret Cinema, en paranoid fantasi. Han regisserte videre to filmer i 1972, den ene, en skrekkomedie Private Parts. Han fortsatte og regissere slike kultfilmer som Death Race 2000 (1975), Eating Raoul (1982), Lust in the Dust (1985) og Scenes from the Class Struggle in Beverly Hills (1989)._NEWLINE_I 1979 var han medlem av en jury for den 29. Berlin internasjonale filmfestival.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nBartel d\xc3\xb8de 13. mai 2000 av hjerteslag, to uker etter at han var blitt operert for kreft i leveren. Han ble 61 \xc3\xa5r gammel. Hans siste opptreden var en rolle som "Dad" sammen med Mary Woronov ("Mom") i filmen Perfect Fit i 2001. Den hadde premiere etter hans d\xc3\xb8d.'