b'\n_START_ARTICLE_\nArchibald Philip Primrose\n_START_SECTION_\nBakgrunn, tidlige \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8nn av Archibald John Primrose, lord Dalmeny (1809-1851) og lady Catherine Lucy Stanhope (1819-1901). _NEWLINE_Primrose ble utdannet ved Eton College og Oxford.\n_START_SECTION_\nPolitisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble, etter farens d\xc3\xb8d, allerede i 1868 \xc3\xa5 bli peer, med rett til \xc3\xa5 sitte i Overhuset. _NEWLINE_Rosebery var utenriksminister i William Ewart Gladstones tredje og fjerde regjeringer (1886 og 1892-1894). Da Gladstone gikk av 1894 ble Rosebery hans etterf\xc3\xb8lger. _NEWLINE_Roseberys regjering var for det meste uten fremgang. Hans planer innen utenrikspolitikken, som forsterkning av fl\xc3\xa5ten, ble til intet p\xc3\xa5 grunn av uenighet innen det liberale parti, og det konservativt dominerte Overhuset stoppet hele den liberale innenrikslovstiftning. Den 21. juni 1895 fratr\xc3\xa5dte Rosebery etter et mindre nederlag i Underhuset, og en konservativ regjering ledet av Lord Salisbury overtok.\n_START_SECTION_\nEtter politikken\n_START_PARAGRAPH_\nRosebery gikk av som partileder 8. oktober 1896. Han utviklet seg bort fra sitt eget partis holdninger, men fors\xc3\xb8kte ved en tale i Chesterfield i desember \xc3\xa5 komme tilbake til aktiv politikk. Han hadde imislertid st\xc3\xb8ttet boerkrigen og g\xc3\xa5tt imot irsk home rule, og dermed var han aktuell som ministermateriale da de liberale vant tilbake regjeringsmakten i 1905._NEWLINE_Rosebery begynte \xc3\xa5 skrive, blant annet biografier om lord Chatham, Pitt den yngre, Napoleon og Randolph Churchill. En annen av hans lidenskaper var \xc3\xa5 samle p\xc3\xa5 sjeldne b\xc3\xb8ker._NEWLINE_De siste 30 \xc3\xa5r av sitt liv tilbraggte han som en stadig mer eksentrisk reisende, fremfor alt til Italia der han lot bygge Villa Rosebery utenfor Sorrento.'