b'\n_START_ARTICLE_\nAlstahaug\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nNavnet Alstahaug [al`stahau], tidligere [\xc3\xa6\xe1\xb9\x9b\xe1\xb9\xa3`\xe1\xb9\xadau], norr\xc3\xb8nt Alastarhaugr, er opprinnelig et g\xc3\xa5rdsnavn. Tidligere navneformer er Alstehoug og Alsthehoug (1567), Alstoug (1661) og Alstahoug med Plads Einangen (1723). Navnet er sammensatt av de to leddene Alsta og haug. Det f\xc3\xb8rste leddet er genitiv av det norr\xc3\xb8ne \xc3\xb8ynavnet Al\xc7\xabst, som er opphav til \xc3\xb8ynavnet Alsten eller Alsta [al\xc2\xb4sta], egentlig [\xc3\xa6\xe1\xb9\x9b\xe1\xb9\xa3\xc2\xb4\xe1\xb9\xada] eller [\xc3\xa6\xe1\xb9\x9b\xe1\xb9\xa3\xc2\xb4\xe1\xb9\xado]. Tolkningen er usikker. Den norske spr\xc3\xa5kforskeren Magnus Bernhard Olsen forklarte det som en avleding av urgermansk * Alv\xc7\xabst, som er sammensatt av ordene \xc3\xa5l og norr\xc3\xb8nt v\xc7\xabst, \xc2\xabfiskested p\xc3\xa5 sj\xc3\xb8en\xc2\xbb. Det andre leddet er tolket som opphav til gardsnavnet Haug. I sitt verk Norske Gaardnavne tolket Oluf Rygh det som henvisning til en stor gravhaug n\xc3\xa6r g\xc3\xa5rden ved sj\xc3\xb8en, eller en isolert, naturlig h\xc3\xb8yde, s\xc3\xb8r for g\xc3\xa5rden. Spissen p\xc3\xa5 neset s\xc3\xb8r for g\xc3\xa5rden kalles Haugsneset.\n_START_SECTION_\nKommunev\xc3\xa5penet\n_START_PARAGRAPH_\nKommunev\xc3\xa5penet har en utforming som henspiller p\xc3\xa5 fjellrekken Sju s\xc3\xb8stre. _NEWLINE_For \xc3\xa5 f\xc3\xa5 et heraldisk korrekt v\xc3\xa5pen valgte kommunen en bjelke dannet ved taggsnitt. Figuren skal illustrere fjellformasjonen med speilbilde i sj\xc3\xb8en.\n_START_SECTION_\nGeologi\n_START_PARAGRAPH_\nBerggrunnen i Alstahaug er dannet av ulike skyvedekker som er skj\xc3\xb8vet over hverandre og foldet under dannelsen av den kaledonske fjellkjeden for 4-500 millioner \xc3\xa5r siden. Fjellkjedens folderetning er nordlig til nord\xc3\xb8stlig, noe som gir grunnlaget for landskaps- og fjordformasjonene i kommunen. _NEWLINE_Gneisgranitt er den dominerende bergarten i Sju s\xc3\xb8stre med en s\xc3\xb8rlig utl\xc3\xb8per i Ros\xc3\xb8y. I lavlandet preges kommunen av kalkspattmarmor og dolomittmarmor i veksling med kalkglimmerskifre og  glimmerskifre. Duinitt/serpentinitt opptrer p\xc3\xa5 R\xc3\xb8d\xc3\xb8ya og gir fjellet sin karakteristiske farge. Bergartenes ulike hardhet har v\xc3\xa6rt en vesentlig \xc3\xa5rsak til formingen av landskapet.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDet er gjort funn av tufter (1949) som tilsier at her har v\xc3\xa6rt bosetting siden jernalderen. Tj\xc3\xb8ttagodset var hjemstedet til \xc3\x98yvind Skaldespiller, den siste store skalden i Norge. Vikingen H\xc3\xa5rek av Tj\xc3\xb8tta overtok g\xc3\xa5rden, og sammen med gudehovet Sandnes G\xc3\xa5rd, der Torolv Kveldulvsson holdt sete, var omr\xc3\xa5det et maktsentrum i H\xc3\xa5logaland p\xc3\xa5 900-tallet. _NEWLINE_Petter Dass var prest p\xc3\xa5 Alstahaug fra 1689 og til sin d\xc3\xb8d i 1707. Historien om Petter Dass kan publikum i dag l\xc3\xa6re mer om ved Petter Dass-museet p\xc3\xa5 Alstahaug-tunet._NEWLINE_Da Nordlandene ble delt var Belsv\xc3\xa5g G\xc3\xa5rd det f\xc3\xb8rste bispesete (1803), med Mathias Bonsak Krogh som f\xc3\xb8rste biskop og etter hvert sogneprest. Alstahaug kirke var s\xc3\xa5ledes domkirke (1805\xe2\x80\x931828). Mathias Bonsak Krogh etablerte et av de f\xc3\xb8rste folkebiblioteker utenfor hovedstaden her i 1811. Siste rest av dette biblioteket (Alstahaug folkebibliotek avdeling S\xc3\xb8vik) ble lagt ned i 2011._NEWLINE_Lenge var S\xc3\xb8vik administrativt sentrum, men rundt 1900 ble dette flyttet til Sandnessj\xc3\xb8en._NEWLINE_P\xc3\xa5 \xc3\xb8ya Tj\xc3\xb8tta finnes det en krigskirkeg\xc3\xa5rd med bl.a. gravlagte fra Rigel-katastrofen.\n_START_SECTION_\nAdministrativ historie\n_START_PARAGRAPH_\nI 1862 ble Tj\xc3\xb8tta herred (kommune) med 2\xc2\xa0781 innbyggere skilt ut fra Alstahaug herred. Neste deling fant sted i 1864, da Her\xc3\xb8y herred (2\xc2\xa0438 innbyggere) ble skilt ut. Etter delingene i 1862 og 1864 hadde Alstahaug 3\xc2\xa0280 innbyggere. Den tredje delingen fant sted den 1. juli 1899, da Stamnes herred (2\xc2\xa0673 innbyggere) ble skilt ut fra Alstahaug (1\xc2\xa0650 innbyggere). Leirfjord herred med 2\xc2\xa0003 innbyggere ble utskilt fra Stamnes 1. juli 1915. Den gjenv\xc3\xa6rende delen av Stamnes hadde da 1\xc2\xa0059 innbyggere, og skiftet senere navn til Sandnessj\xc3\xb8en._NEWLINE_1. januar 1965 ble Tj\xc3\xb8tta (1\xc2\xa0477 innbyggere) og Sandnessj\xc3\xb8en (3\xc2\xa0856 innbyggere) sl\xc3\xa5tt sammen med Alstahaug (970 innbyggere f\xc3\xb8r sammensl\xc3\xa5ingen) til nye Alstahaug kommune. Unntatt fra denne sammensl\xc3\xa5ingen var Skogsholmen skolekrets (196 innbyggere) i Tj\xc3\xb8tta, som ble overf\xc3\xb8rt til Vega, og Husv\xc3\xa6r og Bras\xc3\xb8y/Prest\xc3\xb8y skolekretser i Alstahaug (461 innbyggere), som ble overf\xc3\xb8rt til Her\xc3\xb8y. 1. januar 1971 ble \xc3\xb8ygruppa Sk\xc3\xa5lv\xc3\xa6r (32 innbyggere) i Skogsholmen krets overf\xc3\xb8rt fra Vega til Alstahaug. 1. januar 1995 ble grunnkretsen Vestv\xc3\xa5gan/S\xc3\xb8rnes og to matrikkelg\xc3\xa5rder i grunnkretsene Halsfjord og B\xc3\xa6r\xc3\xb8yv\xc3\xa5gen (til sammen 70 innbyggere) overf\xc3\xb8rt fra Alstahaug til Vefsn kommune.\n_START_SECTION_\nKommunikasjon\n_START_PARAGRAPH_\nSandnessj\xc3\xb8en har daglige anl\xc3\xb8p av Hurtigruten. Kommunen har egen kortbaneflyplass p\xc3\xa5 Stokka. Kystriksveien g\xc3\xa5r gjennom kommunen, hvor skr\xc3\xa5stagsbrua Helgelandsbrua forbinder Sandnessj\xc3\xb8en med fastlandet. Det er ogs\xc3\xa5 veiforbindelse til Mosj\xc3\xb8en og til E6.\n_START_SECTION_\nTusen\xc3\xa5rssted\n_START_PARAGRAPH_\nKommunens tusen\xc3\xa5rssted er Gamle Sandnes. Her har en stiftelse blant annet realisert et vikinghus. Petter Dass-museet p\xc3\xa5 Alstahaug er Nordland fylkeskommunes tusen\xc3\xa5rssted, og er sentralt i Petter Dass-dagene som arrangeres i kommunen.'