b"\n_START_ARTICLE_\nKristian Birkeland\n_START_SECTION_\nFamiliebakgrunn og skolegang\n_START_PARAGRAPH_\nOlaf Kristian Bernhard Birkeland ble f\xc3\xb8dt i Christiania som s\xc3\xb8nn av Reinert T\xc3\xb8nnesen Birkeland (1838\xe2\x80\x9399) og Inger Susanne Ege (1841\xe2\x80\x931913). Hans foreldre skrev fornavnet \xc2\xabChristian\xc2\xbb, men i voksen alder skrev han alltid \xc2\xabKristian\xc2\xbb, og i publikasjoner \xc2\xabKr. Birkeland\xc2\xbb Farens slekt kom fra en g\xc3\xa5rd i Birkeland i Aust-Agder. Birkelands far hadde solgt g\xc3\xa5rden og flyttet til Christiania, og for pengene hadde han startet et firma for eksport og import, drev skipsfart, og etablerte en butikk. Firmaet gikk godt de f\xc3\xb8rste 20 \xc3\xa5rene, helt til myndighetene innf\xc3\xb8rte handelssanksjoner._NEWLINE_Birkeland hadde en to \xc3\xa5r eldre eldre bror som het T\xc3\xb8nnes Gunnar. De vokste opp i en byg\xc3\xa5rd i krysset mellom Langes gate og Nordal Bruns gate. T\xc3\xb8nnes var atletisk og interessert i alle typer aktiviteter og sport gjennom hele livet. Kristian derimot var liten av vekst, ofte syk og m\xc3\xa5tte ha briller i ung alder. Han var en bygutt med lite kontakt med slektningene ute p\xc3\xa5 landet. Kristian var interessert i kunnskap og spesielt matematikk, fysikk og kjemi. Foreldrene stimulerte interessene hans og kj\xc3\xb8pte b\xc3\xb8ker. Lommepengene brukte han p\xc3\xa5 verkt\xc3\xb8y og materialer, for \xc3\xa5 drive med eksperimenter. Blant annet ble han tidlig interessert i magnetisme, og kj\xc3\xb8pte derfor magneter. Allerede som barn hadde han vitenskapelig intuisjon og sa at magnetisme kunne v\xc3\xa6re noe han ville studere senere i livet._NEWLINE_Da faren Reinerts forretninger begynte \xc3\xa5 g\xc3\xa5 d\xc3\xa5rlig, ble faren sv\xc3\xa6rt deprimert, og etter dette hadde han liten kontakt med Kristian og resten av familien. Reinert Birkeland d\xc3\xb8de i 1899 i en alder av 61 \xc3\xa5r. De siste ti \xc3\xa5rene av Reinerts liv var det Kristians mor, Inger, som m\xc3\xa5tte skaffe familien inntekter ved \xc3\xa5 drive mannens forretning videre._NEWLINE_Et annet kjent familiemedlem var Kristians fetter, Richard Birkeland (1879\xe2\x80\x931928), som ble utnevnt til professor i matematikk. Senere i livet fikk Kristian hjelp av Richard til \xc3\xa5 beregne Saturns ringer._NEWLINE_B\xc3\xa5de Kristian og Richard ble elever ved Aars og Voss Latin- og Realskole. Dette var en av f\xc3\xa5 skoler i Norge hvor ungdommene kunne lese realfag, og l\xc3\xa6re moderne spr\xc3\xa5k istedenfor latin. Ved Aars og Voss skole hadde han matematikeren Elling Holst (1849\xe2\x80\x931915) som l\xc3\xa6rer. Som gymnasiast fikk han publisert to artikler i Tidsskrift for Matematik, som ble utgitt i Danmark. Allerede som 18-\xc3\xa5ring sendte han noen sm\xc3\xa5 artikler til Videnskabsselskabet i Kristiania; en av dem bar tittelen \xc2\xabOm en antall-geometrisk metode\xc2\xbb. Denne fikk Birkeland utgitt i 1914 sammen med matematikeren Thoralf Skolem (1887\xe2\x80\x931963), som f\xc3\xb8rste del av et st\xc3\xb8rre verk med tittel Une m\xc3\xa9thode \xc3\xa9num\xc3\xa9rative de la g\xc3\xa9om\xc3\xa9trie._NEWLINE_Birkeland gjorde skolegangen raskt unna, og ble ferdig ved Aars og Voss skole i 1885, ett \xc3\xa5r tidligere enn broren. Han fikk toppkarakter i alle realfagene._NEWLINE_Siden Birkeland ikke p\xc3\xa5 noe stadium i livet skrev dagbok, har hans biografer holdt seg til brev, andres dagboknotater og intervjuer med hans assistenter. Det en kjenner til fra hans barndom og skolegang, studier, ekteskap og privatliv er informasjon satt sammen av disse kildene.\n_START_SECTION_\nUniversitetsstudier\n_START_PARAGRAPH_\nDen 2. september 1885, i en alder av 18 \xc3\xa5r, ble han immatrikulert ved Det Kongelige Fredriks Universitet. Etter de obligatoriske kursene i latin, gresk og filosofi, studerte han kjemi med kjemiprofessoren Peter Waage (1833\xe2\x80\x931900) som foreleser. Waage trodde f\xc3\xb8rst at Birkeland var en doven student, siden han s\xc3\xa5 raskt gjorde ferdig arbeidet sitt, men fant senere ut at han var usedvanlig effektiv. Waage kontaktet foreldrene hans for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 dem til \xc3\xa5 p\xc3\xa5virke s\xc3\xb8nnen til \xc3\xa5 studere kjemi._NEWLINE_Birkeland fortsatte imidlertid med matematikkstudier p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r, med sin gamle l\xc3\xa6rer Holst som foreleser. Holst var da blitt utnevnt til professor, og han ansatte Birkeland som assistent. For \xc3\xa5 finansiere studiene og underst\xc3\xb8tte familien, tok Birkeland ogs\xc3\xa5 ekstraarbeid som ekstral\xc3\xa6rer ved flere skoler og som privatl\xc3\xa6rer. Birkeland fikk den beste karakteren (preseterist) p\xc3\xa5 sin reall\xc3\xa6rereksamen i 1890, som den eneste i sitt kull. Han fikk et anbefalingsbrev fra Holst, der hans uvanlige begavelse innenfor matematikk ble fremhevet. Holst trodde at Birkeland kunne bli en ny Niels Henrik Abel (1802\xe2\x80\x931829)._NEWLINE_Da han begynte som student ved Det Kongelige Fredriks Universitet, hadde han professor Oskar Emil Schi\xc3\xb8tz (1846\xe2\x80\x931824) som foreleser i fysikk. Birkeland hadde under studiene mest kontakt med matematikeren Carl Anton Bjerknes (1825\xe2\x80\x931903). Han ble ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5virket av astronomen Hans Geelmuyden (1844\xe2\x80\x931920) og meteorologen Henrik Mohn (1835\xe2\x80\x931916)._NEWLINE_Birkeland fattet stor interesse for den britiske fysikeren James Clerk Maxwells (1831\xe2\x80\x931879) teorier om elektromagnetiske b\xc3\xb8lger og de s\xc3\xa5kalte Maxwells ligninger. Han interesserte seg ogs\xc3\xa5 for laboratoriefors\xc3\xb8kene som den tyske fysikeren Heinrich Rudolf Hertz (1857\xe2\x80\x931894) hadde beskrevet. Selv om fysikkundervisningen ved universitetet manglet elektromagnetisme i pensumet, valgte han \xc3\xa5 studere fysikk fremfor matematikk. Dette fordi han regnet det som lettere \xc3\xa5 studere matematikk p\xc3\xa5 egen h\xc3\xa5nd._NEWLINE_Birkeland hadde i forbindelse med eksperimenter med elektromagnetisk str\xc3\xa5ling sett en type str\xc3\xa5ler som gjorde at han kunne se sine egne knokler i h\xc3\xa5nden. Dette var noen m\xc3\xa5neder f\xc3\xb8r Wilhelm R\xc3\xb6ntgen (1845\xe2\x80\x931923) annonserte at han hadde oppdaget denne typen str\xc3\xa5ler i 1885. Kort tid etter at R\xc3\xb6ntgen hadde publisert sin oppdagelse, bygget Birkeland et r\xc3\xb8ntgenapparat som han demonstrerte som den f\xc3\xb8rste i Norge. _NEWLINE_Fra sommeren 1890 til slutten av 1892 var han l\xc3\xa6rer ved sin gamle skole Aars og Voss. Ved siden av var han assistent for professorene Holst og Schi\xc3\xb8tz, i tillegg til at han gjorde eksperimenter med radiob\xc3\xb8lger.\n_START_SECTION_\nGifterm\xc3\xa5l med Ida Charlotte Hammer\n_START_PARAGRAPH_\nBirkeland giftet seg med l\xc3\xa6rerinne Ida Augusta Charlotte Hammer i mai 1905. Han hadde blitt kjent med henne under private middager og selskaper. Bryllupet vakte oppsikt fordi hennes religi\xc3\xb8se familie ikke hadde m\xc3\xb8tt hennes tilkommende ektemann, han var yngre enn henne, hadde oppfunnet en kanon \xe2\x80\x93 og var i tillegg ateist. Hennes far, som var prest, ble spurt om \xc3\xa5 forrette, noe han nektet \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re. Ingen fra hennes n\xc3\xa6rmeste familie kom i bryllupet. De ble gift den 15. mai 1905. Birkeland, som ikke brukte \xc3\xa5 skrive ned avtaler, hadde den samme dagen gjort en avtale om \xc3\xa5 holde et foredrag for inviterte gjester. Dette oppdaget han ikke f\xc3\xb8r det var for sent \xc3\xa5 avlyse arrangementet. Dermed m\xc3\xa5tte han etter endt foredrag hurtig komme seg fra universitetet til Frogner kirke der seremonien fant sted._NEWLINE_Det var ikke tid til noen bryllupsreise, men Birkeland tok med sin nygifte kone til Notodden, der han ledet arbeidet med \xc3\xa5 sette opp en pr\xc3\xb8vefabrikk for kunstgj\xc3\xb8dsel._NEWLINE_Ekteskapet ble ikke lykkelig. De ble separert i 1909, men de hadde sluttet \xc3\xa5 leve sammen lenge f\xc3\xb8r det. I et brev til sin advokat skriver Birkeland at det var han selv som hadde skylden for at ekteskapet gikk i oppl\xc3\xb8sning. Birkeland satte av et fond slik at hans fraskilte kone skulle f\xc3\xa5 utbetalt et bel\xc3\xb8p p\xc3\xa5 5000 kroner i \xc3\xa5ret s\xc3\xa5 lenge hun levde og var ugift. Dette tilsvarte \xc3\xa5rsl\xc3\xb8nnen for en professor p\xc3\xa5 denne tiden. Hun forble ugift resten av livet og d\xc3\xb8de i 1926.\n_START_SECTION_\nStarten p\xc3\xa5 en akademisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nI januar 1893 ble Birkeland ansatt ved Det Kongelige Fredriks Universitet som stipendiat. Etter kort tid ble han tildelt et stipend for \xc3\xa5 studere i utlandet. Han var interessert i \xc3\xa5 studere de teoretiske sidene ved Maxwells ligninger, samt radiob\xc3\xb8lgeutbredelse. F\xc3\xb8rst dro han til Paris og fikk en forskerstilling under fysikeren og matematikeren Henri Poincar\xc3\xa9 (1854\xe2\x80\x931912). Poincar\xc3\xa9 holdt han kontakt med helt til hans d\xc3\xb8d i 1912. _NEWLINE_Birkeland var begeistret for Paris, og l\xc3\xa6rte seg snart fransk. Han leide en liten leilighet hvor vertinnen tok godt vare p\xc3\xa5 ham. Hun klagde p\xc3\xa5 at han arbeidet for mye og sov for lite. I et brev til sin venn Vilhelm Bjerknes (1862\xe2\x80\x931951) fortalte Birkeland at \xc2\xabjeg har v\xc3\xa6rt i seng i fire dager uten \xc3\xa5 f\xc3\xa5 sove etter et forferdelig fryseanfall p\xc3\xa5 grunn av for mye arbeid\xc2\xbb. _NEWLINE_Senere tilbrakte han noen m\xc3\xa5neder i Gen\xc3\xa8ve, hvor han arbeidet sammen med fysikerne Edouard Sarasin (1843\xe2\x80\x931917) og Lucien de la Rive (1834\xe2\x80\x931924). Spesielt arbeidet han med elektriske utladninger under dette oppholdet. Disse fysikerne hadde han senere i livet b\xc3\xa5de faglig og vennskapelig kontakt med. Birkeland og Sarasin utga sammen to vitenskapelige artikler. Etter dette hadde han et kort studieopphold hos Hertz, som da var en ber\xc3\xb8mt pioner innenfor radiob\xc3\xb8lgefysikk. Imidlertid d\xc3\xb8de Hertz kort tid etter at Birkeland kom til Bonn. Birkeland traff litt senere den tyske fysikeren Philipp von Lenard (1862\xe2\x80\x931947). Samarbeidet mellom dem f\xc3\xb8rte til at Birkeland laget noe han kalte ferrum reductum, som bestod av sm\xc3\xa5 jernbiter i parafinolje. Han oppdaget at jernbitene vibrerte i fase med p\xc3\xa5trykte radiob\xc3\xb8lger og fullstendig absorberte deres energi. Birkeland var ogs\xc3\xa5 et halvt \xc3\xa5r i Leipzig, hvor han var sammen med den norske matematikeren Sophus Lie (1842\xe2\x80\x931899), som var professor der. _NEWLINE_I 1894 og 1895, mens Birkeland studerte i utlandet, publiserte han ni vitenskapelige artikler. To av disse artiklene om elektromagnetisme fikk stor oppmerksomhet. Hans matematikkunnskaper hjemmefra var et viktig grunnlag, s\xc3\xa6rlig for \xc3\xa5 l\xc3\xb8se Maxwells ligninger. Han var spesielt opptatt av hvordan elektromagnetiske b\xc3\xb8lger brer seg i ledere og i rommet. I 1895 fikk han publisert artikkelen \xc2\xabSolution g\xc3\xa9nerale des Equations de Maxwell pour un milieu absorbent homog\xc3\xa9ne et isotrope\xc2\xbb, om l\xc3\xb8sning av Maxwells ligninger for homogene isotropiske medier. Denne l\xc3\xb8sningen viste at han p\xc3\xa5 denne tiden var en av de f\xc3\xa5 fysikere som behersket disse ligningene og fant l\xc3\xb8sningen p\xc3\xa5 et viktig problem. Birkeland fant ogs\xc3\xa5 et generelt uttrykk for den s\xc3\xa5kalte Poynting vector, relatert til energioverf\xc3\xb8ring._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av de to og et halvt \xc3\xa5rene Birkeland var i utlandet, ble han kjent med noen av datidens mest betydningsfulle fysikere. Birkeland st\xc3\xb8ttet senere i livet unge vitenskapsfolk som ville ha studieopphold i utlandet. Han mente ogs\xc3\xa5 at det var viktig at unge kandidater arbeidet sammen med forskere i forskjellige grupper. _NEWLINE_I oktober 1898 ble han utnevnt til professor i fysikk. Han var den yngste vitenskapelig ansatte ved Det naturvitenskapelige og matematiske fakultet ved Universitetet i Kristiania. _NEWLINE_Universitetet i Kristiania var en sv\xc3\xa6rt konservativ institusjon p\xc3\xa5 slutten av 1800-tallet. Blant annet hadde universitetet i 1880-\xc3\xa5rene st\xc3\xb8ttet den svenske kongens rett til \xc3\xa5 utpeke regjering, uavhengig av hvilket politisk parti som vant valgene. Etter dette ble universitetet ansett som antidemokratisk og elitistisk, og Stortinget kuttet ned bevilgningene. Birkeland var sammen med rektoren Waldemar Br\xc3\xb8gger (1851\xe2\x80\x931940) blant de professorer som ville reformere universitetet. Birkeland hadde etter sine tre \xc3\xa5r i utlandet forst\xc3\xa5tt at undervisningen i naturvitenskap var provinsiell. Da Birkeland ble professor i fysikk, var det f\xc3\xb8rste gangen at universitetet hadde to professorer i dette faget samtidig. Birkelands energi og store arbeidskapasitet virket utmattende og irriterende p\xc3\xa5 mange av hans kolleger. Mange av disse hadde forsonet seg med universitetets svake anseelse. Birkeland var ukomfortabel med universitetets formelle strukturer, men hadde fortrolige venner blant sine kolleger, spesielt professorene Waldemar Br\xc3\xb8gger og Fridtjof Nansen (1861\xe2\x80\x931930). _NEWLINE_Birkeland ble i begynnelsen kalt \xc2\xabgutteprofessoren\xc2\xbb p\xc3\xa5 grunn av sin unge alder og barnlige utseende. Hans forelesninger var popul\xc3\xa6re og godt bes\xc3\xb8kt. Mellom ti og tyve fysikkstudenter ble uteksaminert hvert \xc3\xa5r i Birkelands tid som professor, noe som p\xc3\xa5 denne tiden var et h\xc3\xb8yt antall. Han ble ansett som en god foreleser, og spesielt likte studentene demonstrasjonene hans. Fra 1903 til 1913 hadde han liten tid til forelesninger, og betalte selv for vikarer. _NEWLINE_Han spiste uregelmessig, og hans venner inviterte ham p\xc3\xa5 middag, slik at han skulle f\xc3\xa5 nok mat. Han arbeidet ofte p\xc3\xa5 flere prosjekter samtidig, noe som fikk ham til \xc3\xa5 arbeide b\xc3\xa5de dag og natt i perioder. Helsen sin brydde han seg lite om. Han hadde en kreativ forestillingsevne, og et sterkt instinkt for \xc3\xa5 syntetisere store mengder informasjon for \xc3\xa5 l\xc3\xb8se vitenskapelige eller tekniske oppgaver._NEWLINE_P\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5ter fremstod han ogs\xc3\xa5 som barnslig naiv. Han fikk \xc3\xb8konomisk st\xc3\xb8tte fra Stortinget for sine forskningsprosjekter, noe som gjorde noen av hans akademiske kolleger misunnelige. Men for Birkeland var det vanskelig \xc3\xa5 holde p\xc3\xa5 hemmeligheter, og selv de innerste tankene sine kunne han si h\xc3\xb8yt. Han publiserte ogs\xc3\xa5 forskningsresultater f\xc3\xb8r han hadde tenkt over konsekvensene. Ofte ble han spurt av journalister om kommentarer p\xc3\xa5 dagsaktuell forskning og teknologi, og da kunne han aldri la v\xc3\xa6re \xc3\xa5 uttale seg, selv om han da kom i sentrum for offentlige kontroverser. I det daglige var han uorganisert og frav\xc3\xa6rende, men til tross for dette hadde han mange venner og likte godt selskap med andre.\n_START_SECTION_\nForskning p\xc3\xa5 katodestr\xc3\xa5ler\n_START_PARAGRAPH_\nI 1895 ble radioaktivitet og r\xc3\xb8ntgenstr\xc3\xa5ler oppdaget, noe som ga Birkeland inspirasjon til \xc3\xa5 finne ut implikasjoner av Maxwells ligninger p\xc3\xa5 utladninger i sm\xc3\xa5 vakuumkammere. I forbindelse med dette fikk han frem lysfenomener som lignet p\xc3\xa5 nordlys. Han arbeidet med dette vinteren 1895\xe2\x80\x931896, da han var tilbake i Kristiania, og kom frem til en ny teori om nordlys. Dette resulterte i fire artikler i 1896, der Birkeland for f\xc3\xb8rste gang foreslo at nordlys hadde sitt opphav fra katodestr\xc3\xa5ler, alts\xc3\xa5 ladede partikler, ut fra solflekker. Disse skyldtes prosesser inne i solen. Noen av disse ladede partiklene mente han vil komme inn i jordens magnetfelt og bli ledet mot polaromr\xc3\xa5dene. Dermed skjer det utladninger n\xc3\xa5r partiklene kommer inn i jordens atmosf\xc3\xa6re, noe som gir synlige lysfenomener. Imidlertid brukte han ikke ordet katodestr\xc3\xa5ler f\xc3\xb8r i 1908, men ut fra hvordan deres baner avb\xc3\xb8yes i magnetiske felt, forstod han at de m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re negativt elektrisk ladet. Med denne utgivelsen i 1896, var det f\xc3\xb8rste gang noen kom opp med en slik teori om nordlyset. Han kalte disse partiklene for \xc2\xaben fjerde tilstand for materien\xc2\xbb. Senere, i 1920-\xc3\xa5rene, ga Irving Langmuir (1881\xe2\x80\x931957) denne fjerde tilstanden navnet \xc2\xabplasma\xc2\xbb._NEWLINE_Katodestr\xc3\xa5ler var f\xc3\xb8rste gang frembrakt i laboratorier rundt 1850, i flasker der luften var pumpet ut. Birkeland anvendte ogs\xc3\xa5 slike flasker og brukte mye tid p\xc3\xa5 dette rundt 1895. P\xc3\xa5 denne tiden var det fortsatt et uavklart sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om katodestr\xc3\xa5lene var elektromagnetiske b\xc3\xb8lger eller partikler. Siden elektromagnetiske b\xc3\xb8lger ikke lar seg p\xc3\xa5virke av magnetiske eller elektriske felt, ville Birkeland studere katodestr\xc3\xa5ler i magnetiske felt. Han konstaterte at katodestr\xc3\xa5ler ledes mot magnetiske poler. Denne oppdagelsen ble publisert i artikler p\xc3\xa5 fransk, tysk og engelsk, og ble ansett som sv\xc3\xa6rt viktig._NEWLINE_Mellom 1896 og 1898 publiserte Birkeland seks artikler om katodestr\xc3\xa5ler som utsettes for magnetfelter. Blant annet var han den f\xc3\xb8rste til \xc3\xa5 finne ut at graden av avb\xc3\xb8yning bare er avhengig av elektrodespenningen, alts\xc3\xa5 spenningen mellom positiv og negativ elektrode, forutsatt konstant magnetisk felt. Birkeland var ogs\xc3\xa5 i denne tiden opptatt av katodestr\xc3\xa5ler i verdensrommet. Han s\xc3\xb8kte Stortinget om finansiering av et fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 sende pr\xc3\xb8veballonger med fotografiske plater opp i atmosf\xc3\xa6ren for \xc3\xa5 finne ut hvor dypt ned i atmosf\xc3\xa6ren disse strekker seg. Dette ble ikke innvilget. _NEWLINE_Under disse eksperimentene med katodestr\xc3\xa5ler i 1896 lagde han ogs\xc3\xa5 kunstige nordlys. Disse artet seg som gassutladninger i katodestr\xc3\xa5ler\xc3\xb8r. Han fikk laget et slikt lite r\xc3\xb8r eller flaske, som han kalte \xc2\xabnordlyskrukke\xc2\xbb._NEWLINE_Fra 1899 til 1910 fikk han J\xc3\xb8rgen Dietrichson (1867\xe2\x80\x931911) som frivillig assistent. Han var pensjonert gymnasrektor og var sv\xc3\xa6rt dedikert til disse praktiske laboratorieunders\xc3\xb8kelsene. Blant annet utviklet han metoder for \xc3\xa5 utvikle mer effektive metoder for \xc3\xa5 lage katodestr\xc3\xa5ler. _NEWLINE_Da Birkeland drev med sine katodestr\xc3\xa5leksperimenter i 1890-\xc3\xa5rene, var det ingen som visste hva disse str\xc3\xa5lene egentlig var. Heller ikke elektrisitet kunne en forklare hva var. Birkeland konkluderte med at katodestr\xc3\xa5lene m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re negative ladninger, men han gjorde ikke noe for \xc3\xa5 m\xc3\xa5le deres ladning. Joseph John Thomson (1856\xe2\x80\x931940) holdes for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re den som oppdaget elektronet i 1897. Det finnes imidlertid historikere som argumenterer for at Birkeland og den tyske fysikeren Emil Wiechert (1861\xe2\x80\x931926) ogs\xc3\xa5 skulle ha blitt kreditert for denne oppdagelsen.\n_START_SECTION_\nNordlysforskningen\n_START_PARAGRAPH_\nNordlysforskningen er det som Birkeland er mest kjent for. Innenfor dette feltet gjorde han nye oppdagelser og fremsatte banebrytende teorier.\n_START_SECTION_\nKunnskap om nordlyset p\xc3\xa5 Birkelands tid\n_START_PARAGRAPH_\nI tidligere tider hadde den norske skipperen Johan Heitman (1669\xe2\x80\x931749) skrevet en bok der det forklares hvordan nordlyset kan brukes som v\xc3\xa6rvarsel. Dette var for\xc3\xb8vrig noe fiskere i Nord-Norge i lange tider hadde anvendt. _NEWLINE_Den britiske astronomen Edmond Halley (1656\xe2\x80\x931742) mente nordlyset skyldtes en magnetisk v\xc3\xa6ske som lekket ut fra jorden ved polaromr\xc3\xa5dene. Denne fulgte s\xc3\xa5 jordens magnetfelt opp i atmosf\xc3\xa6ren, der den lyste opp._NEWLINE_En fransk ekspedisjon ledet av Joseph Paul Gaimard (1796\xe2\x80\x931858) hadde foretatt m\xc3\xa5linger ved K\xc3\xa5fjord vinteren 1838\xe2\x80\x931839. Gruppen hadde bygget fem sm\xc3\xa5 hytter for \xc3\xa5 observere nordlys, m\xc3\xa5le geomagnetiske felter, samt gj\xc3\xb8re meteorologiske og astronomiske m\xc3\xa5linger. Til tross for at de hadde gjort mange m\xc3\xa5linger, ble disse aldri analysert. De gjorde samtidig m\xc3\xa5linger av nordlyset fra to observasjonsteder som befant seg 50 kilometer fra hverandre. Ut fra dette bestemte de nordlysets h\xc3\xb8yde til 150 km. Men de hadde allikevel st\xc3\xb8rre tiltro til m\xc3\xa5linger foretatt av Jean-Jacques d'Ortous de Mairan (1678\xe2\x80\x931771), som hadde estimert h\xc3\xb8yden til 1000 km. Dermed publiserte ikke Gaimard sine m\xc3\xa5linger. _NEWLINE_Langt inn i den moderne tid var nordlyset sett p\xc3\xa5 som et ul\xc3\xb8st mysterium for naturvitenskapen. Den f\xc3\xb8rste som hadde fors\xc3\xb8kt \xc3\xa5 komme opp med en vitenskapelig teori, var den \xc3\xb8sterrikske polarforskeren Karl Weyprecht (1838\xe2\x80\x931881), som gjorde fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 samtidige observasjoner fra forskjellige observasjonssteder. Mellom 1882 og 1883 ble tolv stasjoner i Arktis og to i Antarktis bemannet, der forskerne b\xc3\xa5de observerte nord- og s\xc3\xb8rlys samtidig med geomagnetiske m\xc3\xa5linger. Imidlertid ble m\xc3\xa5lingene foretatt av forskjellige land, slik at systematiske sammenligninger mellom m\xc3\xa5lingene ikke ble utf\xc3\xb8rt. Dermed ble det ikke utgitt noen forskningsrapport basert p\xc3\xa5 disse kostbare m\xc3\xa5lingene._NEWLINE_P\xc3\xa5 slutten av 1800-tallet hadde en funnet ut at nordlyset ikke var polarisert, og det kunne dermed ikke dreie seg om et reflektert lys. Dette betydde at selve lyskilden m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re i atmosf\xc3\xa6ren. Helt p\xc3\xa5 slutten av \xc3\xa5rhundret var det ogs\xc3\xa5 blitt utf\xc3\xb8rt statistiske analyser som viste at nordlyset vanligvis opptr\xc3\xa5dte i en sone rundt 2500 km fra magnetpolen. Tidligere hadde en antatt at det var sterkere desto n\xc3\xa6rmere polen en kom.\n_START_SECTION_\nDe f\xc3\xb8rste nordlysm\xc3\xa5lingene p\xc3\xa5 Halddetoppen\n_START_PARAGRAPH_\nBirkeland ledet de f\xc3\xb8rste nordlysobservasjonene i 1897 da han var 30 \xc3\xa5r. Disse ble utf\xc3\xb8rt ved Altafjorden, men forskergruppen ble ved et tilfelle utsatt for s\xc3\xa5 sterk sn\xc3\xb8storm at de knapt overlevde. Etter \xc3\xa5 ha holdt p\xc3\xa5 i to uker med bare en eneste observasjon av nordlys, avsluttet Birkeland denne ekspedisjonen. Neste sommer reiste han tilbake til Finnmark for \xc3\xa5 planlegge den neste ekspedisjonen. Han valgte seg da ut Halddetoppen og Talvik vest for K\xc3\xa5fjord i Finnmark._NEWLINE_I oktober 1899 startet Birkeland innflyttingen i det enkle nordlysobservatoriet han hadde f\xc3\xa5tt bygget p\xc3\xa5 Halddetoppen. Opp til toppen ble det transportert bygningsmaterialer, utstyr og forsyninger med en samlet vekt p\xc3\xa5 40 tonn. De f\xc3\xb8rste deltakerne var studentene Bj\xc3\xb8rn Helland-Hansen (1877\xe2\x80\x931957) og Elisar Boye, fysikeren Sem S\xc3\xa6land (1874\xe2\x80\x931940) og telegrafingeni\xc3\xb8ren Kristoffer Knudsen. Imidlertid forfr\xc3\xb8s Helland-Hansen fingrene sine i uv\xc3\xa6r p\xc3\xa5 veg opp til Halddetoppen. Han m\xc3\xa5tte derfor amputere fingrene og ble ikke med p\xc3\xa5 m\xc3\xa5lingene. Boye d\xc3\xb8de etter at ekspedisjonen var over, da han ble tatt av et sn\xc3\xb8skred under transport av utstyret ned fra fjellet. Ved denne hendelsen d\xc3\xb8de ogs\xc3\xa5 en annen mann som var med fra K\xc3\xa5fjord. _NEWLINE_M\xc3\xa5lingene startet den 1. november 1899, og fortsatte hele vinteren. Stedet ble valgt fordi nordlys forekommer oftere her enn andre steder i landet. Det barske klimaet gjorde stedet farlig, men Birkeland ville underbygge en teori om nordlyset som ville forkaste etablerte teorier om solsystemet og jorden. Haldetoppen hadde blitt valgt fordi den var h\xc3\xb8ytliggende, n\xc3\xa6rmere 1000 meter over havet, utsikten var uhindret av vegetasjon og bygninger, og det var ikke elektrisk belysning i n\xc3\xa6rheten eller luftforurensning. Fra observatoriet kunne de se 1000 km fra horisont til horisont. For \xc3\xa5 kunne ansl\xc3\xa5 nordlysets h\xc3\xb8yde var det ogs\xc3\xa5 anlagt en annen hytte p\xc3\xa5 fjellet Talvik, rundt 3,4 km unna. Med en observat\xc3\xb8r p\xc3\xa5 dette stedet kunne de m\xc3\xa5le nordlyset i forhold til stjernene fra to punkter, slik at enkle geometriske beregninger kunne gi dem h\xc3\xb8yden. Det var satt opp en telefonlinje mellom de to observatoriene for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 synkrone m\xc3\xa5linger._NEWLINE_De hadde med seg en vindm\xc3\xa5ler for \xc3\xa5 finne ut om spesielle v\xc3\xa6rforhold var knyttet til nordlyset. De bragte ogs\xc3\xa5 med seg et elektrometer (en mer avansert utgave av et elektroskop) for \xc3\xa5 studere elektriske forhold i atmosf\xc3\xa6ren. Elektriske forhold var tidligere blitt studert i forbindelse med tordenv\xc3\xa6r, men ikke under nordlysaktivitet. Et annet instrument var et termometer, for \xc3\xa5 bekrefte eller avsanne om nordlyset er mer intenst ved kaldere v\xc3\xa6r. Dette var det p\xc3\xa5 denne tiden mange folkelige oppfatninger om. Videre hadde de et barometer og et hygrometer, samt en v\xc3\xa6rballong for \xc3\xa5 m\xc3\xa5le vindstyrken opptil 2000 meter over bakken. De hadde ogs\xc3\xa5 et kamera i hvert av observatoriene som kunne ta bilder synkront. Det viktigste instrumentet var et s\xc3\xa5kalt magnetometer som kunne registrere endringer av jordens magnetfelt b\xc3\xa5de i styrke og retning. Magnetometret kunne m\xc3\xa5le feltets styrke i vertikale og horisontale retninger (x-, y- og z-retning). M\xc3\xa5lingene skulle gj\xc3\xb8res flere ganger i d\xc3\xb8gnet, men n\xc3\xa5r nordlyset viste seg, ble det foretatt kontinuerlige observasjoner._NEWLINE_En av de mange tingene de skulle unders\xc3\xb8ke, var om den finske geologen Selim Lemstr\xc3\xb6m (1838\xe2\x80\x931904) hadde rett i sitt utsagn om at nordlyset reiser seg opp fra spisse fjelltopper, samt at det kan g\xc3\xa5 helt ned til bakken. Ut fra dette skulle Birkeland kunne se nordlys ogs\xc3\xa5 nedenfor observatoriet p\xc3\xa5 Haldde. M\xc3\xa5lingene skulle videre pr\xc3\xb8ve omstridte oppfatninger, som at nordlyset avgir en knitrende lyd, at det f\xc3\xa5r h\xc3\xa5ret til \xc3\xa5 reise seg, at det for\xc3\xa5rsaker hodepine og om det forekommer p\xc3\xa5 dagtid.\n_START_SECTION_\nOffentlige finansieringer\n_START_PARAGRAPH_\nNordlys ble nordp\xc3\xa5 kalt for vindlys eller v\xc3\xa6rlys, fordi det var en utbredt oppfatning av man at det kunne sp\xc3\xa5 v\xc3\xa6ret. Birkeland var interessert i \xc3\xa5 finne ut om det virkelig var en sammenheng mellom nordlysaktivitet og kommende v\xc3\xa6r, fordi dette kunne v\xc3\xa6re nyttig kunnskap. I sin s\xc3\xb8knad til Stortinget forklarte han at dette var en viktig del av de vitenskapelige unders\xc3\xb8kelsene. Han mente nok ikke at det var av stor vitenskapelig betydning for teorien hans om nordlysets natur, men regnet med at det var viktig \xc3\xa5 legge til for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 finansieringer. Dermed kalte han studien for \xc2\xabEkspedisjon for \xc3\xa5 studere nordlys, jordmagnetisme og skydannelse\xc2\xbb. I tillegg spilte han p\xc3\xa5 nasjonalf\xc3\xb8lelsen i s\xc3\xb8knaden til Stortinget: \xc2\xabDet er selvsagt mulig \xc3\xa5 samarbeide med utenlandske forskere og videref\xc3\xb8re ekspedisjonen uten ytterligere finansiering fra den norske stat. Men jeg n\xc3\xb8ler med \xc3\xa5 g\xc3\xa5 til det skritt, da jeg anser unders\xc3\xb8kelsene som s\xc3\xa5 viktige at jeg helst skulle sett at de var norske.\xc2\xbb_NEWLINE_Birkeland fikk bevilget 12\xc2\xa0000 kroner til ekspedisjonen, inkludert bygninger og utstyr. Dette var det dobbelte av \xc3\xa5rsl\xc3\xb8nnen hans. Imidlertid ignorerte han \xc3\xb8konomioppf\xc3\xb8lgingen i prosjektet. Han mistet papirlappene der han hadde summert kostnader for utstyr, men hadde stadig behov for mer utstyr. Dermed fikk han mange purringer om \xc3\xa5 oppgi eksakte regnskaper, men istedenfor sendte han s\xc3\xb8knader om mer penger. Biografen Jago mener at han sannsynligvis aldri sendte noe regnskap, men at han h\xc3\xa5pet p\xc3\xa5 mer penger til ekspedisjonen ved \xc3\xa5 distrahere departementet og lokke Stortinget til \xc3\xa5 bevilge mer penger, ved \xc3\xa5 sende meldinger om fremskritt i forskningen innenfor v\xc3\xa6rvarsling. Biografene Egeland og Burke mener at ekspedisjonen heller ikke var godt planlagt finansielt. Den samlede summen for ekspedisjonen kom p\xc3\xa5 38\xc2\xa0297 kroner, tre ganger mer enn det opprinnelige estimatet. Myndighetene var imidlertid forn\xc3\xb8yd med det vitenskapelige utbyttet av ekspedisjonen. _NEWLINE_Birkeland h\xc3\xa5pet at nordlysobservatoriet skulle bli permanent, noe det ogs\xc3\xa5 ble. Birkeland brukte delvis egne midler for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 et stort observatorium bygget. Fra 1912 til 1926 var det permanent bemanning p\xc3\xa5 Haldde.\n_START_SECTION_\nTeorien for nordlyset tar form\n_START_PARAGRAPH_\nBirkeland og hans assistenter fikk snart bekreftet at nordlyset ikke ber\xc3\xb8rer bakken, men at de laveste delene kommer ned til rundt 100 km over bakken. De konstaterte dessuten at det ikke svir h\xc3\xa5ret eller kroppsdeler, samt at det heller ikke for\xc3\xa5rsaker hodepine. De bekreftet den gamle oppfatningen om at nordlyset er mest aktivt i lave temperaturer._NEWLINE_I lange perioder hadde de sv\xc3\xa6rt d\xc3\xa5rlig v\xc3\xa6r, slik at de ikke kunne gj\xc3\xb8re noen observasjoner. Det ble dermed god tid for Birkeland til \xc3\xa5 studere resultatene de allerede hadde f\xc3\xa5tt. Han satt oppe natt etter natt, og arbeidet med dette. Samtidig var de andre deltagerne i d\xc3\xa5rlig hum\xc3\xb8r av \xc3\xa5 v\xc3\xa6re innesperret i den m\xc3\xb8rke hytten dag etter dag. En ting de hadde klare observasjoner av, var at jordens magnetfeltet alltid ble tydelig forstyrret, samtidig med at det var nordlysaktivitet. Flere \xc3\xa5r tidligere hadde han f\xc3\xa5tt en id\xc3\xa9 om at det var en sammenheng mellom solflekkaktivitet og nordlys. Han hadde publisert en artikkel med tittelen \xc2\xabSolpletter og Nordlys. Et bud fra Solen\xc2\xbb Imidlertid var det flere andre forskere som avviste dette fordi nordlys forekom uten solflekkaktivitet, og omvendt. Dessuten mente mange at elektriske partikler fra solen ikke kunne n\xc3\xa5 jorden over en s\xc3\xa5 stor distanse._NEWLINE_Birkeland og hans medhjelpere hadde feiret jul hos gruvedirekt\xc3\xb8r Anders Quale nede i K\xc3\xa5fjord. Her hadde han sett p\xc3\xa5 kraftstasjonen som var satt opp, og ga elektrisk lys. Quale fortalte om utfordringen med elektriske brytere i forbindelse med elektrisitetsproduksjon, spesielt ulykker n\xc3\xa5r bryterne skulle bryte store str\xc3\xb8mmer._NEWLINE_Birkeland tenkte p\xc3\xa5 kraftstasjonen og p\xc3\xa5 ting han hadde lest, til han ble helt utmattet i stormnettene i januar. Plutselig en kveld slo en tanke ned i hodet hans, og han ble overbevist om at hans opprinnelige tanke var riktig: Nordlyset dannes ved at elektroner slynges ut fra solen som konsentrerte str\xc3\xa5ler i tilfeldige retninger. Det er dette som kalles katodestr\xc3\xa5ler. Disse treffer av og til jordens magnetfelter, og f\xc3\xb8lger dens feltlinjer mot nord. Her kommer elektronstr\xc3\xb8mmene ned i lavere deler av atmosf\xc3\xa6ren hvor de kolliderer med atomer. Energien fra kollisjonene skaper lysemisjon, alts\xc3\xa5 nordlys. Dette forklarer ogs\xc3\xa5 hvorfor jordens magnetfelt blir forstyrret: Forstyrrelsene skjer ved at elektronene, som kommer i stor hastighet, skaper egne magnetfelt som p\xc3\xa5virker jordmagnetismen. At katodestr\xc3\xa5lene fra solen sendes ut som konsentrerte str\xc3\xa5ler, forklarer ogs\xc3\xa5 hvorfor det kan v\xc3\xa6re solflekkaktivitet uten at det er nordlys: Ofte vil slike katodestr\xc3\xa5ler fare ut i verdensrommet uten \xc3\xa5 treffe jorden.\n_START_SECTION_\nFormidling av teorien om nordlysets opphav\n_START_PARAGRAPH_\nEtter ekspedisjonen p\xc3\xa5 Haldde var motviljen mot Birkeland hardnet til blant flere av de andre professorene. Det kom kritikk mot det som ble omtalt som en dumdristig ekspedisjon der en talentfull ung mann hadde omkommet. Noen eldre professorer mente at Birkeland var for ung til \xc3\xa5 lede s\xc3\xa5 kostbare ekspedisjoner. Dessuten var hans vidl\xc3\xb8ftige prosjekter kostbare, og tappet budsjettene for store pengesummer. Til tross for dette hadde han ogs\xc3\xa5 flere beundrere, blant andre den eksentriske geologen og politikeren Amund Helland (1846\xe2\x80\x931918). Helland var ogs\xc3\xa5 en n\xc3\xa6r venn av Birkeland._NEWLINE_Sem S\xc3\xa6land ble ansatt som forskningsassistent for Birkeland, for at han skulle analysere m\xc3\xa5ledataene. De to utga en artikkel med tittelen \xc2\xabNordlysekspedisjonene\xc2\xbb i Elektroteknisk tidsskrift i oktober 1900. Senere publiserte Birkeland en mer detaljert artikkel i et fransk tidsskrift. Resultater fra m\xc3\xa5lingene i Nord-Norge ble presentert, i tillegg til noen samtidige magnetfeltm\xc3\xa5linger fra Potsdam i Tyskland. Her ble ogs\xc3\xa5 opphavet til de magnetiske stormene forklart._NEWLINE_Birkeland bosatte seg p\xc3\xa5 denne tiden p\xc3\xa5 Lysaker, hvor flere intellektuelle ogs\xc3\xa5 bodde. Blant disse var det mange som arbeidet for en ny norsk identitet og l\xc3\xb8srivelse fra unionen med Sverige. Det dreide seg blant andre om Fridtjof Nansen, som mente at ogs\xc3\xa5 en liten nasjon som Norge, m\xc3\xa5tte hevde seg kulturelt p\xc3\xa5 flest mulig felter. Ogs\xc3\xa5 Birkeland ivret for Norges uavhengighet, og var overbevist om at hans nordlysforskning kunne bane vei for st\xc3\xb8rre nasjonal \xc3\xa6re._NEWLINE_Birkeland mente at det var viktig b\xc3\xa5de for andre forskere og det alminnelige publikum \xc3\xa5 f\xc3\xa5 presentert resultatene fra forskningen p\xc3\xa5 nordlyset. Han fikk dermed en avtale med sjefsredakt\xc3\xb8r Jacob Dybwad (1823\xe2\x80\x931899), som p\xc3\xa5 denne tiden var en av noen f\xc3\xa5 forleggere som hjalp til med vitenskapelige utgivelser. De ble enige om \xc3\xa5 utgi en bok om ekspedisjonen, med tittelen Den norske aurora borealis ekspedisjonen 1899\xe2\x80\x931900. Fordi en ans\xc3\xa5 det norske publikummet som kunne v\xc3\xa6rt interessert i boken til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re begrenset, ble boken utgitt p\xc3\xa5 fransk. Dette var i tillegg et spr\xc3\xa5k Birkeland behersket. Boken inneholdt de f\xc3\xb8rste kartlegginger av elektriske str\xc3\xb8mmer i polaromr\xc3\xa5dene, basert p\xc3\xa5 bakkem\xc3\xa5linger av magnetfelter. Birkeland skrev at nordlys og de tilh\xc3\xb8rende elektriske str\xc3\xb8mmene best kunne beskrives ved hjelp av et koordinatsystem som forholdt seg relativt til solen. Han hadde utarbeidet et kart som viste hvordan nordlyset oppst\xc3\xa5r i et m\xc3\xb8nster, med to celler. I nyere tid har satellitt- og bakkem\xc3\xa5linger p\xc3\xa5vist at den ioniserte str\xc3\xb8mmen virkelig f\xc3\xb8lger et slikt to-cellem\xc3\xb8nster. _NEWLINE_Boken ble utgitt v\xc3\xa5ren 1901. Dette ble fulgt opp av avisene i Norge, som skrev artikler om at nordlysg\xc3\xa5ten var l\xc3\xb8st. Birkeland selv skrev avisartikler, som p\xc3\xa5 en popularisert m\xc3\xa5te forklarte fysikken bak fenomenet. Hans anseelse \xc3\xb8kte, og han holdt flere vitenskapelige forelesninger om nordlyset. Imidlertid ble boken og hans teori d\xc3\xa5rlig mottatt i Storbritannia. Det britiske Royal Societys tidsskrift Philosophical Transactions of the Royal Society angrep boken og mente at teoriene var fundamentalt feilbegrunnet. Britiske forskere mente nemlig at verdensrommet var tomt vakuum._NEWLINE_Royal Society hadde i mange \xc3\xa5r hatt den fremst\xc3\xa5ende matematikeren, fysikeren og ingeni\xc3\xb8ren Lord Kelvin (1824\xe2\x80\x931907) som sin leder. Kelvin hadde n\xc3\xa6rmest som en slengbemerkning i 1892, avfeid at det skulle v\xc3\xa6re noen som helst forbindelse mellom jordens magnetisme og solflekker, eller andre aktiviteter p\xc3\xa5 eller i n\xc3\xa6rheten av solen. P\xc3\xa5 grunn av Kelvins store anseelse ville f\xc3\xa5 forskere komme med innvendinger mot hans tidligere uttalelser. Birkeland var sv\xc3\xa6rt skuffet over denne avvisningen fra britisk side. Motvillig m\xc3\xa5tte han innse at britene vurderte hans forskning som ubetydelige aktiviteter i et beskjedent fysikkinstitutt, ved et ordin\xc3\xa6rt universitet i en liten svensk koloni.\n_START_SECTION_\nObservasjoner fra fire lokasjoner\n_START_PARAGRAPH_\nBirkeland tok raskt opp en ide om en ny og st\xc3\xb8rre forskningsekspedisjon. Denne gangen ville han ha fire observatorier p\xc3\xa5 forskjellige steder i polaromr\xc3\xa5dene. En av dem skulle v\xc3\xa6re et stykke nord for nordlyssonen, de andre spredt og langsetter sonen. Han ble oppslukt av denne ideen, men til tross for at boken hans hadde gitt han et godt ry i Norge, var n\xc3\xa5 Stortinget blitt meget skeptisk. Hans h\xc3\xa5pl\xc3\xb8se h\xc3\xa5ndtering av finansene ved den f\xc3\xb8rste ekspedisjonen var ikke glemt. Han skj\xc3\xb8nte ogs\xc3\xa5 selv at dette ryktet ikke var ufortjent, han var uv\xc3\xb8ren med b\xc3\xa5de egne penger og universitetets verdier. Av og til brukte han sin egen l\xc3\xb8nn til \xc3\xa5 kj\xc3\xb8pe instrumenter til universitetet, uten \xc3\xa5 tenke videre over det._NEWLINE_Via kontaktene til Helland, hadde han f\xc3\xa5tt rede p\xc3\xa5 at mange politikere ikke forstod eller verdsatte hans arbeid. Birkeland inns\xc3\xa5 derfor at han ble n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 finanser den neste ekspedisjonen selv. Han tenkte at utvikling av en elektrisk bryter for bryting av store str\xc3\xb8mmer kunne v\xc3\xa6re meget innbringende om han kunne finne opp og patentere den. Vennen S\xc3\xa6land ble kontaktet for om mulig \xc3\xa5 finne et passende sted for den nye nordlysekspedisjonen, mens han selv tilbrakte tiden ved Christiania Elektricitetsv\xc3\xa6rk for \xc3\xa5 eksperimentere med en mekanisme for en str\xc3\xb8mbryter. _NEWLINE_I 1902 s\xc3\xb8kte Birkeland Regjeringen om et bel\xc3\xb8p p\xc3\xa5 38\xc2\xa0000 kr for en ny forskningsekspedisjon for: \xc2\xab\xc3\x85 studere magnetiske forstyrrelser, dannelse av cirrusskyer, nordlyset og dets forhold til det enorme systemet av elektriske str\xc3\xb8mmer som l\xc3\xb8per parallelt med jordens overflate, i stor h\xc3\xb8yde.\xc2\xbb Med s\xc3\xb8knaden fulgte det en liste over noen av verdens fremste geofysikere som st\xc3\xb8ttet den planlagte ekspedisjonen. Navn som Wilhelm von Bezold (1837\xe2\x80\x931907) og Georg von Neumayer (1826\xe2\x80\x931909) var oppgitt som st\xc3\xb8ttespillere. Nansen og flere norske vitenskapsmenn st\xc3\xb8ttet ogs\xc3\xa5 ekspedisjonen. Stortinget st\xc3\xb8ttet ekspedisjonen, men mange representanter hadde motforestillinger, b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 grunn av Birkelands d\xc3\xa5rlige pengestyring, og fordi de tvilte p\xc3\xa5 nytteverdien. Det ble besluttet at staten skulle st\xc3\xb8tte ekspedisjonen med 20\xc2\xa0000 kr. Det resterende bel\xc3\xb8pet ble gitt av private st\xc3\xb8ttespillere._NEWLINE_Ekspedisjonen ble planlagt med fire observasjonsposter langs polarsirkelen med en avstand p\xc3\xa5 1000 km mellom dem. Siden den f\xc3\xb8rste ekspedisjonen hadde vist at nordlyset oppst\xc3\xa5r i sv\xc3\xa6rt stor h\xc3\xb8yde, ble det ikke satset p\xc3\xa5 m\xc3\xa5lestasjoner p\xc3\xa5 h\xc3\xb8ye fjelltopper, men p\xc3\xa5 eksisterende bygninger. M\xc3\xa5lestasjonen i Finnmark skulle brukes, men mange oppgaver kunne uansett gj\xc3\xb8res nede ved fjorden i K\xc3\xa5fjord og i Bossekop. Det andre observatoriet skulle v\xc3\xa6re p\xc3\xa5 D\xc3\xbdrafj\xc3\xb6r\xc3\xb0ur p\xc3\xa5 Island, et tredje sted var Aksel\xc3\xb8ya ved Spitsbergen p\xc3\xa5 Svalbard, og den fjerde lokasjonen var Matochkin Shar p\xc3\xa5 Novaja Semlja i Russland. P\xc3\xa5 disse stedene var det fra f\xc3\xb8r bygninger og etablerte aktiviteter. P\xc3\xa5 Novaja Semlja fikk Birkeland en avtale om \xc3\xa5 benytte huset til kunstneren Aleksandr Borisov (1866\xe2\x80\x931934)._NEWLINE_M\xc3\xa5lestasjonene ble utstyrt med blant annet magnetiske m\xc3\xa5leinstrumenter, elektrometre, instrumenter for \xc3\xa5 m\xc3\xa5le jordstr\xc3\xb8mmer, forskjellige meteorologiske instrumenter, fotoapparater og m\xc3\xa5lekikkerter. _NEWLINE_Ved disse m\xc3\xa5lingene ble det ogs\xc3\xa5 sendt ut anmodninger til observatorier rundt om i verden, om \xc3\xa5 bist\xc3\xa5 med m\xc3\xa5linger av magnetisk aktivitet i jordatmosf\xc3\xa6ren. Disse m\xc3\xa5lingene skulle gj\xc3\xb8res p\xc3\xa5 visse datoer og tidspunkter.\n_START_SECTION_\nGal hund\n_START_PARAGRAPH_\nI juli 1902 reiste Birkeland mot Novaja Semlja for \xc3\xa5 se p\xc3\xa5 observasjonsposter der. Videre skulle han reise med b\xc3\xa5t forbi Kolahalv\xc3\xb8ya til Varanger og K\xc3\xa5fjord, hvor han selv skulle lede observasjonene. I Arkhangelsk m\xc3\xb8tte Birkeland ekspedisjonsmedlemmene som skulle utstasjoneres p\xc3\xa5 Novaja Smelja. Det var den nyutdannede fysikeren Hans Riddervold, naturforskeren Hans Thomas Lange Schaanning (1878\xe2\x80\x931956) og polarforskeren Johan Koren (1879\xe2\x80\x931919). Ekspedisjonen ble vist stor velvilje fra guvern\xc3\xb8ren i Arkangelsk som blant annet s\xc3\xb8rget for fri frakt av utstyr og personell med skip ut til observatoriet, og dessuten tillatelse til \xc3\xa5 benytte seg av et deponi for havarister._NEWLINE_Under sitt opphold i Arkhangelsk ble Birkeland angrepet av en l\xc3\xb8shund som bet ham i leggen. Guvern\xc3\xb8ren mente at i tilfelle hunden hadde rabies kunne dette v\xc3\xa6re meget farlig. Derfor ble det til at Birkeland m\xc3\xa5tte forlate gruppen for \xc3\xa5 komme seg til Moskva hvor det var opprettet en filial av Pasteurinstituttet. _NEWLINE_Behandlingen i Moskva ga flere bivirkninger som tretthet og kvalme, og tok mange dager. Han fikk dermed tid til \xc3\xa5 tenke og arbeide. Han begynte \xc3\xa5 fundere over om det kunne v\xc3\xa6re mulig \xc3\xa5 studere nordlys mer inng\xc3\xa5ende i et laboratorium. Det skulle senere vise seg at ogs\xc3\xa5 m\xc3\xa5lingene denne gangen ble forstyrret av ekstreme v\xc3\xa6rforhold. Under kontrollerte forhold innend\xc3\xb8rs kunne slike problemer unng\xc3\xa5s.\n_START_SECTION_\nVerdensrommet i vakuumkammer\n_START_PARAGRAPH_\nFordi Birkeland ble sv\xc3\xa6rt opptatt med \xc3\xa5 utvikle en prosess for gj\xc3\xb8dselproduksjon fra luftens nitrogen, ble det ikke anledning til \xc3\xa5 analysere m\xc3\xa5leresultatene fra Aurora Polaris-ekspedisjonen f\xc3\xb8r i 1906. P\xc3\xa5 den annen side hadde engasjementet i utviklingen av den s\xc3\xa5kalte Birkeland-Eyde-prosessen, skaffet ham penger nok til \xc3\xa5 l\xc3\xb8nne assistenter og bygge et eget laboratorium. Fra f\xc3\xb8r var S\xc3\xa6land involvert, og videre ble fysikkstudentene Ole Andreas Krogness (1886\xe2\x80\x931934) og Lars Vegard (1880\xe2\x80\x931963) engasjert. Birkeland hadde store ambisjoner for publiseringen av forskningsresultatene, og \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 f\xc3\xa5 materialet utgitt som et trebinds bokverk. I tillegg til de m\xc3\xa5lingene som ble foretatt av hans ekspedisjon, hadde det i l\xc3\xb8pet av de senere \xc3\xa5rene kommet inn m\xc3\xa5linger i form av over 600 magnetogrammer, fra 23 observatorier verden over. Bokverket skulle beskrive en stor sammenstilling av disse dataene._NEWLINE_Birkeland bestemte seg n\xc3\xa5 for \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re alvor av \xc3\xa5 bygge en stor modell av verdensrommet for \xc3\xa5 gjenskape nordlys i laboratoriet. Dette gjorde han for \xc3\xa5 overbevise sine kritikere. For \xc3\xa5 f\xc3\xa5 plass til utstyret tok han i bruk kjelleren under sitt kontor, hvor han fikk installert en generator. I tillegg forklarte han til universitetets administrasjon: \xc2\xabJeg har tatt halvparten av forelesningssalen for \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re den om til laboratorium. Hvis studentene sitter tettere sammen, blir det plass nok i den reduserte salen.\xc2\xbb Dette ble godtatt, men under betingelse av at han selv bekostet alle endringer og innkj\xc3\xb8p av utstyr. Imidlertid var disse rommene for sm\xc3\xa5, slik at ogs\xc3\xa5 hans eget kontor ble tatt i bruk. Han fikk ogs\xc3\xa5 en tredje assistent til eksperimentet, nemlig Olaf Devik (1886\xe2\x80\x931987)._NEWLINE_For \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re eksperimentet fikk Birkeland og Dietrichson laget en liten kule som skulle representere jorden. Denne var laget av en kjerne av jern, omviklet med kobbertr\xc3\xa5d som kunne f\xc3\xb8re elektrisk str\xc3\xb8m. Dermed dannet dette en liten elektromagnet. Denne ble s\xc3\xa5 innkapslet av en tynn messingkule. Utenp\xc3\xa5 denne var det bariumplatinaoksid, et fosforescerende stoff som lyser opp ved p\xc3\xa5virkning av en elektronstr\xc3\xa5le. Han kalte denne modellen for terrella til \xc3\xa6re for den engelsk fysikeren William Gilbert (1544\xe2\x80\x931603), som hadde utf\xc3\xb8rt lignende eksperimenter med en modell av jordklode 300 \xc3\xa5r tidligere som han kalte \xc2\xabterrella\xc2\xbb. Terrellaen ble plassert i et vakuumkammer med glassvegger. I denne var det en elektrisk katode som sendte ut elektroner med h\xc3\xb8y hastighet, alts\xc3\xa5 en katodestr\xc3\xa5le. Disse ble igjen fanget opp av terrellaen som var positivt ladet, alts\xc3\xa5 var anoden._NEWLINE_Da dagen for \xc3\xa5 teste ut nordlyset i dette \xc2\xabminiatyruniverset\xc2\xbb kom, hadde flere professorer og studenter h\xc3\xb8rt ryktene om det forest\xc3\xa5ende. De samlet seg rundt vakuumkammeret p\xc3\xa5 laboratoriet, hvor ogs\xc3\xa5 direkt\xc3\xb8ren for Det astronomiske observatorium var invitert. Birkeland lukket lemmene for vinduene for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 det m\xc3\xb8rkt, og forklarte hvordan modellen var bygget opp. N\xc3\xa5r str\xc3\xb8mmen ble sl\xc3\xa5tt p\xc3\xa5, gl\xc3\xb8det katoden som representerte solen, men \xc2\xabjorden\xc2\xbb l\xc3\xa5 fortsatt i m\xc3\xb8rke. S\xc3\xa5 skrudde han p\xc3\xa5 str\xc3\xb8mmen som magnetiserte terrellaen, og etter en kort stund ble det dannet en purpurfarget gl\xc3\xb8dende ring rundt \xc2\xabekvator\xc2\xbb. Han \xc3\xb8kte str\xc3\xb8mmen gjennom terrellaen enda mer, og ringen delte seg i to deler som vandret mot hver sin pol. Et gl\xc3\xb8dende fosforescerende lys kretset rundt nord- og s\xc3\xb8rpol p\xc3\xa5 terrellaen. De tilstedev\xc3\xa6rende \xc2\xabopplevde et flyktig \xc3\xb8yeblikk av \xc3\xa6refrykt da de fikk se jorden utenfra, som fra verdensrommet.\xc2\xbb _NEWLINE_Birkeland drev med elektriske eksperimenter for \xc3\xa5 studere elektriske utladninger p\xc3\xa5 kosmisk niv\xc3\xa5 fra 1895\xe2\x80\x931913, ved Universitetet i Kristiania. Ingen andre laboratorier drev p\xc3\xa5 denne tiden med s\xc3\xa5 omfattende studier av dette. Han utviklet ogs\xc3\xa5 forskjellige apparater for unders\xc3\xb8kelsene, blant annet vakuumpumper. I 1910 ansatte han br\xc3\xb8drene Karl og Olaf Devik. Karl hjalp Dietrichson under eksperimentene, og tok over etter Dietrichson, da han d\xc3\xb8de. Olaf Devik ble ogs\xc3\xa5 en personlig assistent for Birkeland, og tok seg blant annet av hans avtaler og finanser. Birkelands kontor ble s\xc3\xa5 overfylt med utstyr at bare de som var involvert i laboratoriearbeidet, fikk lov til \xc3\xa5 komme inn. Studenter som ville sp\xc3\xb8rre Birkeland om noe, kunne ikke komme lengre enn til d\xc3\xb8ren for \xc3\xa5 fremsi sine sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l. Dessuten hadde alle som arbeidet for Birkeland, en regel om \xc3\xa5 alltid ha en h\xc3\xa5nd i lommen for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 farlige elektriske sjokk. Under disse fors\xc3\xb8kene hadde Birkeland p\xc3\xa5 seg en fez, noe som fikk flere til \xc3\xa5 tro at han hadde konvertert til islam. _NEWLINE_Det nye vakuumkammeret var formet som et akvarium, med helt rette glassveger. Dette i motsetning til de tidligere kamrene, som var b\xc3\xa5de sylindriske og sf\xc3\xa6riske. En stor fordel med dette var at han unngikk optiske forstyrrelser gjennom krummede glassvegger. Spesielt var dette et problem ved fotografering. Det f\xc3\xb8rste kammeret av denne typen var p\xc3\xa5 22 liter, og i 1913 brukte han et kammer p\xc3\xa5 hele 1000 liter. Tykkelsen av glasset var da \xc3\xb8kt fra 2 til 5 centimeter for \xc3\xa5 kunne motst\xc3\xa5 det store atmosf\xc3\xa6riske presset p\xc3\xa5 de store veggene. _NEWLINE_Birkeland lot den elektriske spolen som frembrakte magnetfeltet inne i terrellaen ha en helning p\xc3\xa5 23,5\xc2\xba i forhold til den geografiske jordaksen. Han brukte blant annet mye tid p\xc3\xa5 \xc3\xa5 utforske sesongmessige variasjoner i nordlyset basert p\xc3\xa5 simuleringene i vakuumkammeret. Han kunne beskrive hvordan nordlyset og s\xc3\xb8rlyset varierer p\xc3\xa5 morgen- og kveldsiden av \xc2\xabjordkloden\xc2\xbb. Hans tro p\xc3\xa5 at nordlyset var for\xc3\xa5rsaket av negative partikler fra solen ble stadig sterkere. _NEWLINE_Carl St\xc3\xb8rmer (1874\xe2\x80\x931957) ble professor i matematikk i 1902. Han og Birkeland hadde m\xc3\xb8ttes flere \xc3\xa5r f\xc3\xb8r dette, og de hadde et omfattende samarbeid. Fra 1902 til 1914 hadde St\xc3\xb8rmer registrert 18 000 arbeidstimer for Birkelands nordlysforskning. St\xc3\xb8rmer bidro med beregning av elektronenes trajektorbaner i jordens magnetfelt. Disse beregningene var vesentlige for \xc3\xa5 bygge bro mellom laboratorium- og feltobservasjoner, og var en type beregninger som Birkeland ikke kunne finne tid til \xc3\xa5 utf\xc3\xb8re selv.\n_START_SECTION_\nDen store boken om nordlyset \xe2\x80\x93 The Norwegian Aurora Polaris Expedition 1902\xe2\x80\x931903\n_START_PARAGRAPH_\nDet f\xc3\xb8rste bindet av Birkelands verk om nordlysekspedisjonen ble utgitt i begynnelsen av 1908. Det fikk navnet The Norwegian Aurora Polaris Expedition 1902\xe2\x80\x931903. I boken ble det fortalt utf\xc3\xb8rlig om alle strabasene og de ekstreme v\xc3\xa6rforholdene. M\xc3\xa5lingene og fors\xc3\xb8kene med terrellaen ble analysert og sammenlignet. Det var ogs\xc3\xa5 mange ligninger og tegninger som blant annet viste magnetfeltene over jordkloden._NEWLINE_P\xc3\xa5 grunn av Birkelands omfattende kunnskaper om elektromagnetisme og Maxwells ligninger, var han overbevist om at elektriske str\xc3\xb8mmer i atmosf\xc3\xa6ren var \xc3\xa5rsaken til de magnetiske forstyrrelsene som ble m\xc3\xa5lt p\xc3\xa5 bakken. Men han var usikker p\xc3\xa5 \xc3\xa5rsaken til de sterke str\xc3\xb8mmene. I bokverket viste han p\xc3\xa5 et kart hvordan hver av forstyrrelsene av magnetfeltm\xc3\xa5lingene p\xc3\xa5 bakken var for\xc3\xa5rsaket av en str\xc3\xb8m. Dette var markert med piler med lengde og retning. Birkeland observerte mange \xc3\xb8stvest rettede str\xc3\xb8mmer, disse kalles i dag for elektrojet._NEWLINE_P\xc3\xa5 grunnlag av hundrevis av m\xc3\xa5linger delte Birkeland de geomagnetiske forstyrrelsene inn i tre kategorier: Polar element\xc3\xa6rstorm, ekvatorial element\xc3\xa6rstorm, og syklomediane stormer. De to f\xc3\xb8rste opptrer som positive og negative, alt etter som den nords\xc3\xb8rlige komponenten av jordens magnetfelt forsterkes eller svekkes. Birkeland hadde en spesiell evne til \xc3\xa5 se m\xc3\xb8nstre i store datamengder, \xc3\xa5 se sammenheng mellom observasjoner i laboratoriet og m\xc3\xa5linger i felt. Dette kom godt med for disse analysene._NEWLINE_Birkeland foretrakk forklaringen om at de polare element\xc3\xa6rstormene var for\xc3\xa5rsaket av sterke horisontale str\xc3\xb8mmer over nordlyssonen. Han anslo at disse str\xc3\xb8mmene var p\xc3\xa5 opptil en million ampere, og oppstod i h\xc3\xb8yder over 100 km. P\xc3\xa5 grunn av styrken av disse str\xc3\xb8mmene, som greide \xc3\xa5 forstyrre jordens magnetfelt og skape nordlys, konkluderte han med at bare solen kunne greie \xc3\xa5 skape de elektromagnetiske kreftene som trengs for dette. Kontroversene om denne hypotesen varte i mer enn 50 \xc3\xa5r. Ikke f\xc3\xb8r i 1966 ble Birkelands teori om eksistensen av disse tredimensjonale str\xc3\xb8mmene bekreftet med satellittm\xc3\xa5linger. Den internasjonale astronomiske union bestemte i 1967 at disse str\xc3\xb8mmene skulle kalles for birkelandstr\xc3\xb8mmer. I bind 2 av The Norwegian Aurora Polaris Expedition 1902\xe2\x80\x931903 argumenterte han for at elektromagnetiske krefter er like viktige som gravitasjon for \xc3\xa5 forst\xc3\xa5 universet. _NEWLINE_Birkeland brukte ordet \xc2\xabaurora polaris\xc2\xbb (polarlys) istedenfor det mer vanlige \xc2\xabaurora borealis\xc2\xbb (nordlys) for \xc3\xa5 understreke at fenomenet oppst\xc3\xa5r p\xc3\xa5 begge polene. Boken ble skrevet p\xc3\xa5 engelsk, i motsetning til de fleste av hans tidligere publikasjoner, som ble skrevet p\xc3\xa5 fransk. Sidetallet var p\xc3\xa5 400. Han var meget stolt av denne boken, spesielt fordi en s\xc3\xa5 pen vitenskapelig avhandling aldri f\xc3\xb8r var trykket i Norge. Hovedvekten ble lagt p\xc3\xa5 feltm\xc3\xa5lingene, mens laboratoriesimuleringene av nordlys var vist p\xc3\xa5 fotografier. Fordi forlaget forventet \xc3\xa5 f\xc3\xa5 solgt bare noen f\xc3\xa5 hundre eksemplarer dekket Birkeland selv de fleste kostnadene. Den andre utgaven ble utgitt i 1913 og var p\xc3\xa5 nesten 450 sider. Senere ble bokverket sl\xc3\xa5tt sammen til ett bind. Et tredje bind var planlagt, men ble aldri ferdig._NEWLINE_Den mest kontroversielle p\xc3\xa5standen i boken, var at solen var kilden til elektroner som ble fanget opp av jordens magnetfelt og skapte nordlyset. Om solen sender ut elektroner, og disse tas opp av jorden, skulle ikke da solen bli positivt ladet?_NEWLINE_Boken ble lest og godt mottatt i Frankrike, men ikke i England. Spesielt var Royal Society sv\xc3\xa6rt negative. Birkeland ergret seg mye over dette, siden britene hadde stor innflytelse i forskerverden. Uten gjennomslag her, ville teoriene hans heller ikke f\xc3\xa5 noe s\xc3\xa6rlig utbredelse. Fysikeren Arthur Schuster (1851\xe2\x80\x931934) uttalte: \xc2\xabGrensene for hva som er tillatt av heterodoksi innen vitenskap, er snart n\xc3\xa5dd.\xc2\xbb _NEWLINE_Birkeland planla ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 utgi en publikasjon om en mulig sammenheng mellom nordlys, magnetiske stormer, og v\xc3\xa6ret. Dette ble heller aldri noe av, og senere i livet tvilte han p\xc3\xa5 sin opprinnelige hypotese om at det kunne v\xc3\xa6re noen sammenheng mellom cirrusskyer og nordlys.\n_START_SECTION_\nVidere romforskning\n_START_PARAGRAPH_\nEtter 1906 hadde Birkeland hatt hatt flere rolige \xc3\xa5r med utvikling av sine nordlysteorier. V\xc3\xa5ren 1910 hadde han arbeidet en intens periode for Norsk Hydro, der det gjaldt \xc3\xa5 forbedre den s\xc3\xa5kalte kunstgj\xc3\xb8dselsovnen. Dette \xc3\xa5ret hadde hans kone forlatt ham, noe som fikk ham til \xc3\xa5 arbeide enda mer intenst enn f\xc3\xb8r. Fors\xc3\xb8kene p\xc3\xa5 laboratoriet lot ham stenge problemene ute. Det ble ofte til at han ikke gikk hjem etter endt arbeidsdag, men sov p\xc3\xa5 kontoret etter \xc3\xa5 ha drukket whisky og inntatt noen korn Veronal. Han fikk ansatt flere assistenter for \xc3\xa5 bearbeide resultatene fra nordlysekspedisjonen 1902\xe2\x80\x9303 for \xc3\xa5 utgi annet bind i serien Aura Polaris. Et annet lyspunkt var at Stortinget hadde bevilget midler slik at observatoriet p\xc3\xa5 Haldde ble en permanent stasjon for nordlysobservasjoner og meteorologi.\n_START_SECTION_\nForklaringer p\xc3\xa5 andre fenomener i universet\n_START_PARAGRAPH_\nEt viktig prosjekt var \xc3\xa5 f\xc3\xa5 laget en enda st\xc3\xb8rre terrellamodell med et stort vakuumkammer, for \xc3\xa5 studere andre fenomener i verdensrommet enn bare nordlys. Under utviklingen av dette oppsettet, fikk han ideen om at kulen i senter ikke n\xc3\xb8dvendigvis bare kunne brukes til \xc3\xa5 etterligne jordkloden, men ogs\xc3\xa5 solen. Dette arbeidet startet i 1908. Ved \xc3\xa5 anbringe en s\xc3\xa5kalt leidnerflaske i den elektriske kretsen oppstod lange lysstr\xc3\xa5ler som ble b\xc3\xb8yd i det magnetiske feltet. Katodestr\xc3\xa5ler fra de simulerte solflekkene, kunne ledes av det magnetiske feltet inne i terrellaen. _NEWLINE_Ved en solform\xc3\xb8rkelse tok han bilder av solens korona, og ut fra disse bildene s\xc3\xa5 han m\xc3\xb8nstre som lignet mye p\xc3\xa5 det han s\xc3\xa5 via simuleringene i vakuumkammeret. Dermed konkluderte han med at solen m\xc3\xa5tte ha et magnetfelt, og at dette hadde en styrke p\xc3\xa5 minst 100 ganger jordens._NEWLINE_Med det nye vakuumkammeret kunne han gjenskape solens korona, de lysende lagene i solens ytre atmosf\xc3\xa6re og solflekker som beveger seg over dens overflate. Han utviklet en teori om at solen slynget ut store mengder ladede partikler i rommet, som b\xc3\xa5de var kilde til magnetstormene, nordlyset og zodiakallyset. Den nye terrellamodellen kunne ogs\xc3\xa5 brukes til \xc3\xa5 etterligne Saturns ringer, zodiakallyset og komethaler. _NEWLINE_Birkeland eksperimenterte med kometer i sitt vakuumkammer, noe som f\xc3\xb8rte til flere forskjellige teorier om hvordan komethaler oppst\xc3\xa5r. En av disse teoriene var at katodestr\xc3\xa5ler ladet opp kometene til h\xc3\xb8ye potensialer. Dermed avga de lysene utladninger. _NEWLINE_For \xc3\xb8vrig har Birkeland antydet eksistensen av solflekker, solens magnetfelt, solvinden, jordens  magnetosf\xc3\xa6re, bidratt til forst\xc3\xa5else av komethaler og sammenheng mellom jordens klima og solaktivitet.\n_START_SECTION_\nObservasjoner i Egypt\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8r han reiste til Egypt informerte han sine kolleger p\xc3\xa5 Halddeobservatoriet om at han skulle sende et telegram med instruksjoner til dem n\xc3\xa5r han kom frem. Dette for at de to forskningsgruppene skulle kunne gj\xc3\xb8re magnetiske m\xc3\xa5linger p\xc3\xa5 de samme tidspunktene. Med seg til Egypt fikk han sin assistent Karl Devik og den unge matematikeren Thoralf Skolem (1887\xe2\x80\x931963). Noe som kunne tyde p\xc3\xa5 at Birkeland planla \xc3\xa5 bli lenge borte, var at han donerte alle sine instrumenter og maskiner til universitetet. Han gikk ogs\xc3\xa5 til apoteket og kj\xc3\xb8pte to poser med Veronal. Apotekeren advarte mot bivirkningene som n\xc3\xa5 var begynt \xc3\xa5 bli kjent._NEWLINE_Birkeland og Krogness hadde tidligere v\xc3\xa6rt i Sudan i 1910 for \xc3\xa5 studere zodiakallyset i to m\xc3\xa5neder._NEWLINE_I oktober 1913 ankom de tre forskerne Alexandria i Egypt.  De fikk sine instrumenter fraktet til Khedivial observatorium i Helwan, mens de selv reiste direkte til Omdurman i Sudan. Birkeland mente at dette stedet var best egnet til \xc3\xa5 studere zodiakallyset, fordi himmelen ble tidligere m\xc3\xb8rk etter solnedgang enn lengre nord._NEWLINE_Zodiakallyset var f\xc3\xb8rste gang beskrevet av den italienske astronomen Giovanni Cassini (1625\xe2\x80\x931712), som omtalte dette som en lysende kjegle som strakte seg fra horisonten langs ekliptikken over himmelsf\xc3\xa6ren. Alts\xc3\xa5 over dyrekretsens stjernetegn, eller zodiakaltegnene, derav navnet. Hans forklaring var at fenomenet skyldtes lysrefleksjon av sm\xc3\xa5 st\xc3\xb8vpartikler som gikk i bane rundt solen. Cassinis forklaring var fremdeles den r\xc3\xa5dende, da Birkeland dro ned til Egypt. Birkelands hypotese var at zodiakallyset skyldes ioner, atomer og molekyler som ble utsatt for elektroner fra solen og dermed lyste opp, alts\xc3\xa5 et lysfenomen likt nordlyset._NEWLINE_Birkelands plan var \xc3\xa5 kartlegge zodiakallyset utbredelse ved hjelp av enkle h\xc3\xa5ndlagede skisser. Utfordringen var \xc3\xa5 f\xc3\xa5 angitt yttergrensene i relasjon til en m\xc3\xa5lestokk. Dette ble fors\xc3\xb8kt gjort ved at Karl Devik og Birkeland tegnet zodiakallyset samtidig, men fra to forskjellige steder. S\xc3\xa5 sammenlignet de tegningene etterp\xc3\xa5. Senere var planen at de skulle utf\xc3\xb8re tegningene samtidig, men slik at Birkeland var i Egypt og Devik helt nede i Rhodesia eller S\xc3\xb8r-Afrika. Samtidig med de visuelle observasjonene ble det gjort m\xc3\xa5linger med magnetometer for \xc3\xa5 se om det var noen sammenheng mellom lysets styrke og magnetfeltet._NEWLINE_Sammen med Solem lagde Birkeland kalkulasjoner og modeller av zodiakallysets tetthet, for \xc3\xa5 fors\xc3\xb8ke \xc3\xa5 beskrive form og struktur p\xc3\xa5 det de oppfattet som en skive. De fikk da ogs\xc3\xa5 bekreftet via m\xc3\xa5lingene at lyset var skiveformet og strakte seg forbi jorden. Tettheten av st\xc3\xb8vpartikler i skiven greide de ikke \xc3\xa5 fastsl\xc3\xa5, men de antok at de var sv\xc3\xa6rt sm\xc3\xa5 og med en meget liten tetthet, rundt 0,8 gram per kubikkmeter. Lyset ble videre vurdert til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en million ganger svakere enn m\xc3\xa5nen og 10 000 ganger svakere enn sterkt nordlys.  Birkeland mente at han kunne sanse at lyset pulserte, men det greide de ikke \xc3\xa5 m\xc3\xa5le. De greide heller ikke \xc3\xa5 f\xc3\xa5 tatt fotografier av det. _NEWLINE_I Egypt fikk Birkeland adgang til det Khedivialske astronomiske observatorium i Helwan, som ble ledet av den engelske astronomen Harold Knox-Shaw (1885\xe2\x80\x931970). Knox-Shaw mente at dette kunne v\xc3\xa6re til hjelp for \xc3\xa5 m\xc3\xa5le variasjoner i zodiakallysets styrke. Birkeland tok da i bruk en fotocelle, en oppfinnelse som p\xc3\xa5 denne tiden var helt ny. Fordelen med fotocellen var dens f\xc3\xb8lsomhet, som var 100 ganger sterkere enn fotografiske plater. Birkeland fortalte at hans egentlige hensikt var \xc3\xa5 bevise at solen sendte ut elektroner som igjen for\xc3\xa5rsaket magnetstormer, nordlys og zodiakallys. Knox-Shaw stilte seg tvilende til at solen virkelig sendte ut elektroner, noe som forarget Birkeland. Heller ikke i Egypt, fjernt fra England og Royal Society, slapp han unna disse oppfatningene. Heldigvis var Knox-Shaw ung, hadde et \xc3\xa5pent sinn og hadde god greie p\xc3\xa5 elektromagnetisme, siden han hadde forsket p\xc3\xa5 stjernet\xc3\xa5ker.  _NEWLINE_Samarbeidet med Knox-Shaw ble meget godt, og Birkeland eksperimenterte med forskjellige kikkerter for \xc3\xa5 studere zodiakallyset. De greide ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 m\xc3\xa5le variasjoner i lyset, samt at de p\xc3\xa5viste svake magnetfeltvariasjoner mens zodiakallyset var synlig.\n_START_SECTION_\nAlene i Egypt\n_START_PARAGRAPH_\nDa f\xc3\xb8rste verdenskrig br\xc3\xb8t ut, reiste Solem s\xc3\xa5 raskt han kunne tilbake til Norge, mens Birkeland bestemte seg for \xc3\xa5 bli v\xc3\xa6rende. Etter at Solem reiste, ble det kun Karl Devik og Birkeland som arbeidet sammen. N\xc3\xa5r de var oppe om natten, ble det til at Devik sov helt frem til lunsj, men da var allerede Birkeland i aktivitet. Birkeland var ut\xc3\xa5lmodig og ville at Devik skulle arbeide like hektisk som han selv gjorde. N\xc3\xa5r Birkeland var riktig irritabel ble hans assistent beskyldt for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re ubehjelpelig og vanskelig med vilje. _NEWLINE_Birkeland kj\xc3\xb8pte i 1915 \xc2\xabVilla Mea\xc2\xbb; han ville b\xc3\xa5de bo og arbeide der. Han brukte mye tid og penger p\xc3\xa5 \xc3\xa5 sette det i stand. I februar 1916 ble Karl Devik kalt hjem til Norge for \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re milit\xc3\xa6rtjeneste. Deretter ble Birkeland alene i Egypt.  _NEWLINE_Han skrev mange brev hjem til sine venner for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 rede p\xc3\xa5 hva som skjedde. I et brev til Amund Helland fortalte han om en id\xc3\xa9 om \xc3\xa5 bygge et lite museum \xc2\xabtil minne om oppdagelsen av jordmagnetismens opprinnelse, solflekkenes natur og planetenes dannelsesprosess.\xc2\xbb Over dette ville han f\xc3\xa5 bygget en stor kuppel av forgylt kobber som skulle dekke over et vakuumkammer p\xc3\xa5 1000 kubikkmeter. Her tenkte han at folk skulle f\xc3\xa5 se Saturns ringer med en diameter p\xc3\xa5 10 meter, solflekker, nordlys og zodiakallys. Videre skrev han i dette brevet at han da kunne skryte: \xc2\xabNest etter Gud har jeg det st\xc3\xb8rste vakuumkammeret i verden\xc2\xbb._NEWLINE_I dag ansees Birkelands bidrag til \xc3\xa5 forst\xc3\xa5 zodiakallys til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re lite. Derimot var det et viktig bidrag innenfor astronomien at han introduserte fotocellen for \xc3\xa5 m\xc3\xa5le svakt lys. I dag vet man at fenomenet er for\xc3\xa5rsaket av lysspredning i st\xc3\xb8vpartikler i bane rundt solen n\xc3\xa6rt det ekliptiske planet. Imidlertid tror forskerne at det kan v\xc3\xa6re en kobling mellom zodiakallys og nordlys.\n_START_SECTION_\nIndustriutvikling\n_START_PARAGRAPH_\nBirkelands bakgrunn og interesse for eksperimentelt arbeid, ledet til at han deltok i industriell utvikling. Han f\xc3\xb8lte stor glede i \xc3\xa5 utvikle tekniske innretninger som kunne gj\xc3\xb8re livet lettere. En annen motivasjon var at landet p\xc3\xa5 denne tiden s\xc3\xa5rt trengte industriell utvikling og vekst. Enda en \xc3\xa5rsak var utsiktene til \xc3\xa5 kunne f\xc3\xa5 inntekter for \xc3\xa5 finansiere nordlysforskningen.\n_START_SECTION_\nUtvikling av en elektrisk bryter\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at Birkeland kom tilbake til Kristiania etter nordlysekspedisjonen i 1900, hadde regjeringen henvendt seg til ham og spurt om han ville delta i en komit\xc3\xa9 for industrireising. Komiteen skulle s\xc3\xa6rlig se p\xc3\xa5 mulighetene for \xc3\xa5 utvikle industri basert p\xc3\xa5 vannkraft. Han takket ivrig ja til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re med i dette arbeidet, og reiste deretter rundt i landet p\xc3\xa5 befaring i vannkraftverk. P\xc3\xa5 grunn av dette engasjementet oppstod vennskap med elektroingeni\xc3\xb8r og direkt\xc3\xb8r ved Christiania Elektricitetsv\xc3\xa6rk, Thomas Norberg Schulz (1866\xe2\x80\x931950). Disse to utf\xc3\xb8rte mange eksperimenter sammen, der Schulz' praktiske kunnskap ble forent med Birkelands teoretiske innsikt. En stor utfordring som Birkeland hadde blitt oppmerksom p\xc3\xa5, var vanskene med \xc3\xa5 bryte store elektriske str\xc3\xb8mmer. Han begynte derfor \xc3\xa5 tenke p\xc3\xa5 ideer for hvordan bedre elektriske brytere kunne konstrueres._NEWLINE_H\xc3\xb8sten 1901 mente Birkeland at han hadde greid \xc3\xa5 lage en elektrisk bryter med kapasitet til \xc3\xa5 bryte store str\xc3\xb8mmer. En komit\xc3\xa9 som han ledet for \xc3\xa5 finne l\xc3\xb8sninger p\xc3\xa5 utfordringer i forbindelse med kraftproduksjon, ble invitert for \xc3\xa5 overv\xc3\xa6re et eksperiment i Hammeren kraftverk i Maridalen. Imidlertid eksploderte bryteren og en stor lysbue oppstod, spaken som Birkeland holdt i ble spenningssatt slik at han selv fikk et elektrisk sjokk som kastet ham av g\xc3\xa5rde. I tillegg ble kraftstasjonen m\xc3\xb8rklagt og det oppstod brann. Komitemedlemmene l\xc3\xb8p for livet ut av kraftstasjonen, mens Birkeland selv satt igjen p\xc3\xa5 gulvet og lo. Til sin venn S\xc3\xa6land sa han dagen etter at \xc2\xabdet var det gledeligste \xc3\xb8yeblikk i mitt liv\xc2\xbb._NEWLINE_Med denne uttalelsen mente Birkeland at han hadde funnet svaret p\xc3\xa5 sine sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l. Han inns\xc3\xa5 at mekanismen bak bryteren kunne ha helt andre bruksmuligheter. I sin konstruksjon hadde han anvendt en solenoide, alts\xc3\xa5 en vikling av en elektrisk leder. Han la merke til at da str\xc3\xb8mmen ble skrudd p\xc3\xa5 ble to skruer av st\xc3\xa5l trukket inn i solenoiden, og da str\xc3\xb8mretningen ble snudd ble disse kastet ut med stor kraft. Skruene ble slynget ut s\xc3\xa5 kraftig at han hadde f\xc3\xa5tt bl\xc3\xa5merker p\xc3\xa5 hendene. I 1902 tok han ut en patent p\xc3\xa5 en elektrisk brytermekanisme og stiftet selskapet Str\xc3\xb8mbryterkompaniet .\n_START_SECTION_\nDen elektriske kanonen\n_START_PARAGRAPH_\nEtter det mislykkede fors\xc3\xb8ket med str\xc3\xb8mbryteren, hadde Birkeland f\xc3\xa5tt en id\xc3\xa9 om at solenoidene kunne benyttes til \xc3\xa5 slynge ut prosjektiler i stor fart, med andre ord kunne dette utnyttes i en elektromagnetisk kanon. Han gikk i gang med eksperimenter med dette p\xc3\xa5 sitt kontor. Med S\xc3\xa6land som assistent arbeidet han i ti intense dager. Han sa ikke et ord om hva slags hensikt han hadde med sin oppfinnelse, f\xc3\xb8r han en ettermiddag i midten av september 1901 gikk til Alfred Bryns patentkontor med en patents\xc3\xb8knad. Birkelands patent p\xc3\xa5 en elektrisk kanon ble registrert den 16. september 1901 med patentnummer 11201, og med tittelen \xc2\xabBirkelands Elektromagnetiske Kanon\xc2\xbb. Med dette \xc3\xb8ynet han store muligheter for \xc3\xa5 utvikle en industri som ville gi ham alle de inntekter nordlysforskningen kunne trenge._NEWLINE_Prinsippet bak den elektriske kanonen var at prosjektilet selv p\xc3\xa5 sin vei gjennom l\xc3\xb8pet skulle slutte str\xc3\xb8mmen i solenoiden foran det, og bryte str\xc3\xb8mmen i solenioden bak. Dermed ville prosjektilet selv virke som en bevegelig bryter slik at det fikk en akselererende kraft forover. Imidlertid var det flere utfordringer med \xc3\xa5 bryte str\xc3\xb8mmen, slik at flere nye konstruksjoner m\xc3\xa5tte gj\xc3\xb8res._NEWLINE_Etter at patentet var registrert gikk Birkeland tilbake til kontoret og skrev fire invitasjoner til deltagelse p\xc3\xa5 en hemmelig demonstrasjon. De som ble invitert var to h\xc3\xb8yere milit\xc3\xa6re offiserer, samt Nordberg-Schultz og politikeren og industrimannen Gunnar Knudsen (1848\xe2\x80\x931928). Knudsen meldte forfall, men de andre innfant seg p\xc3\xa5 Birkelands kontor etter at studentene hadde g\xc3\xa5tt hjem for kvelden. Str\xc3\xb8mmen ble sl\xc3\xa5tt p\xc3\xa5 og Birkeland avfyrte en kanon som sendte et prosjektil tvers over gulvet og inn i en planke oppstilt p\xc3\xa5 en stol. Planken og stolen ble slengt i veggen med stor kraft da prosjektilet traff. Birkeland forklarte at dette v\xc3\xa5penet kunne ha stor rekkevidde, potensielt st\xc3\xb8rre enn andre v\xc3\xa5pen, at det kunne betjenes kun ved \xc3\xa5 skru p\xc3\xa5 en bryter, at det var lydl\xc3\xb8st og kunne koordineres med andre kanoner koblet til samme generator. De inviterte gjestene gratulerte med den vellykkede demonstrasjonen, og ville garantere for finansiell st\xc3\xb8tte. _NEWLINE_Aksjeselskapet Birkeland Skydevaaben ble dannet i november 1901. Forskjellige prototyper ble demonstrert for interesserte fra inn- og utland det neste \xc3\xa5ret. I 1902 ble det  konstruert en utgave som kunne avfyre et prosjektil p\xc3\xa5 10 kg med en mulig rekkevidde p\xc3\xa5 100 km. Denne utgaven hadde det kostet 10 000 kr \xc3\xa5 f\xc3\xa5 utviklet, n\xc3\xa6rmere to ganger Birkelands \xc3\xa5rsl\xc3\xb8nn. Den ble demonstrert i Berlin for en rekke v\xc3\xa5peneksperter, og omtalt i utenlandske aviser. Birkeland fikk her flere tilbud om salg av rettighetene. Tidsskriftet English Mechanics mente at oppfinnelsen ville revolusjonere moderne krigf\xc3\xb8ring. Styret i selskapet besluttet imidlertid at det skulle settes av midler for videre utvikling._NEWLINE_P\xc3\xa5 ettermiddagen den 6. mars 1903 innkalte Birkeland et stort publikum fra n\xc3\xa6ringsliv, finansinstitusjoner, politikk og statsforvaltning til en gallaforestilling i universitetets Gamle Festsal. Blant gjestene var Gunnar Knudsen og Nansen, samt representanter fra v\xc3\xa5penprodusentene Krupp og Armstrong. Dette var f\xc3\xb8rste gang den elektriske kanonen ble demonstrert for et stort publikum. Han h\xc3\xa5pet \xc3\xa5 f\xc3\xa5 samlet inn en kapital p\xc3\xa5 50\xc2\xa0000 kr for \xc3\xa5 utvikle et enda st\xc3\xb8rre v\xc3\xa5pen som kunne sende ut missiler p\xc3\xa5 opptil to tonn. Den ville da fungere som en torpedo som kunne installeres p\xc3\xa5 skip der det var mulig med tilgang p\xc3\xa5 store generatorer til \xc3\xa5 drive den. Med bakgrunn i det stadig mer intense v\xc3\xa5penkappl\xc3\xb8pet mellom stormaktene, spesielt Storbritannia og Tyskland, ans\xc3\xa5 han at interessentene ville v\xc3\xa6re mange. _NEWLINE_Birkeland s\xc3\xa5 ut over forsamlingen og forsikret om at det ville v\xc3\xa6re totalt lydl\xc3\xb8st, men da han ga signal om avfyring oppstod et \xc3\xb8red\xc3\xb8vende smell. En stor flamme stod ut av kanonens munning, det oppstod en sterk visling,og en lysbue stod ut mot publikum. Den panikkslagne forsamlingen l\xc3\xb8p ut fra salen, selv om Birkeland pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 si at det ikke var noen grunn til panikk. Som han senere sa: \xc2\xabDet var det mest dramatiske \xc3\xb8yeblikket i mitt liv \xe2\x80\x93 med det ene skuddet skj\xc3\xb8t jeg mine aksjer fra 300 kroner ned til null. Men prosjektilet satt midt i blinken!\xc2\xbb P\xc3\xa5 grunn av Norges kamp for \xc3\xa5 komme ut av unionen med Sverige, var det h\xc3\xb8yst upassende med en slik skandale som kunne utsette landet for spott og spe._NEWLINE_Birkeland kunne etter dette ha gjort noe modifikasjoner av kanonen for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 kortslutninger, men han begynte istedenfor \xc3\xa5 tenke p\xc3\xa5 en annen bruksmulighet, nemlig elektrokjemisk industri. Ulempen var at utvikling innenfor dette feltet ville v\xc3\xa6re mer tidkrevende.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xb8te med Sam Eyde\n_START_PARAGRAPH_\nI februar 1903 hadde Birkeland v\xc3\xa6rt gjest i et middagsselskap hos statsminister Knudsen, her hadde han m\xc3\xb8tt ingeni\xc3\xb8ren og forretningsmannen Sam Eyde. Eyde hadde stiftet et selskap som kj\xc3\xb8pte opp fossefall sammen med svenske finansfolk. Hensikten var \xc3\xa5 utvikle elektrokjemisk industri med vannkraft som billig innsatsfaktor. Blant annet hadde han kj\xc3\xb8pt Rjukanfossen og Vammafossen. Eyde hadde i forbindelse med dette drevet en del med elektriske ovner for foredling av jern og aluminium._NEWLINE_Under middagen oppstod en diskusjon mellom industrilederne og politikerne, om den forest\xc3\xa5ende gj\xc3\xb8dselkrisen i Europa. Ved begynnelsen av 1900-tallet hadde den engelske fysikeren og kjemikeren William Crookes (1832\xe2\x80\x931919) forutsett \xc2\xaben n\xc3\xa6rt forest\xc3\xa5ende utt\xc3\xb8mming av verdens ressurser av fiksert nitrogen\xc2\xbb. Kun et naturlig natriumnitrat som ble utvunnet i Chile var tilgjengelig, den s\xc3\xa5kalte chilesalpeteren. Forskere mente p\xc3\xa5 slutten av 1800-tallet at verden snart kom til \xc3\xa5 bruke opp sine reserver av bundet nitrogen: Crookes hadde estimert at salpeterreservene bare ville vare i ytterligere 30 \xc3\xa5r. Dermed ville det bli vanskelig \xc3\xa5 f\xc3\xb8 verdens \xc3\xb8kende befolkning. _NEWLINE_P\xc3\xa5 grunn av disse prognosene hadde forskere verden over gjort eksperimenter med \xc3\xa5 fremstille kunstig gj\xc3\xb8dsel. Det var kjent at det i luft finnes nitrogen og oksygen, som ved sv\xc3\xa6rt h\xc3\xb8ye temperaturer kunne reagere sammen og danne hovedbestanddelen i kunstgj\xc3\xb8dsel. Birkeland var interessert i temaet, dermed kunne han fortelle at alle fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 industriell fremstilling hadde feilet. Da han nevnte at en spesiell type ovner var n\xc3\xb8dvendig for slik produksjon, fikk Eyde interesse for diskusjonen. Birkeland forklarte da at det var behov for en spesiell ovn som kunne etterligne lyn, slik at oksidering av nitrogen kunne finne sted. Eyde skj\xc3\xb8nte straks at en l\xc3\xb8sning p\xc3\xa5 gj\xc3\xb8dselkrisen ville gi enorm \xc3\xb8konomisk suksess. Senere p\xc3\xa5 kvelden fortalte Birkeland at han hadde l\xc3\xb8sningen: Dersom den store lysbuen i den elektriske kanonen ble kortsluttet, kunne den utnyttes sammen med sterke magnetiske felter for \xc3\xa5 lage en ovn for produksjon av kunstgj\xc3\xb8dsel._NEWLINE_Etter diskusjonen med Eyde gikk Birkeland i gang med \xc3\xa5 tenke ut hvordan en slik ovn kunne konstrueres. Rundt en elektrisk lysbueovn ville han plassere sterke elektromagneter for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 lysbuen til \xc3\xa5 utvides i halvsirkelform. Han m\xc3\xa5tte ogs\xc3\xa5 tenke ut en mekanisme for \xc3\xa5 slippe luft inn og ut av ovnen. De britiske fysikerne Joseph Priestley (1733\xe2\x80\x931804) og Henry Cavendish (1731\xe2\x80\x931810) hadde allerede i 1780 greid \xc3\xa5 produsere sm\xc3\xa5 mengder salpetersyrling ved hjelp av elektriske gnister. Senere i 1902 hadde amerikanerne Bradly og Lovejoy fors\xc3\xb8kt \xc3\xa5 bygge en fabrikk ved Niagara for \xc3\xa5 produsere salpeter, men mislyktes p\xc3\xa5 grunn av lav produktivitet. _NEWLINE_Eyde og Birkeland inngikk kontrakt om \xc3\xa5 samarbeide om utvikling av en metode for \xc2\xabfremstilling av nitrogenforbindelser eller andre kjemiske forbindelser av luft eller andre gassblandinger, ved hjelp av flate elektriske lysbuer.\xc2\xbb Denne metoden skulle det tas patent p\xc3\xa5, noe som ble gjort i februar 1903. Eyde hadde sine grunner til \xc3\xa5 f\xc3\xa5 inng\xc3\xa5tt dette samarbeidet s\xc3\xa5 raskt som mulig, for hans bygningsfirma var i krise. Han hadde bygget opp et ingeni\xc3\xb8rfirma med 30 ansatte ingeni\xc3\xb8rer, men etter Kristianiakrakket i 1899 m\xc3\xa5tte han si opp alle ansatte. Imidlertid var de to partene skeptiske til hverandre. Birkeland var spesielt skuffet over at Eyde ville at de to skulle ha delte patentrettigheter. P\xc3\xa5 den ene siden visste Birkeland at Eyde var i stand til \xc3\xa5 finansiere utviklingen, men Birkeland visste ogs\xc3\xa5 at han lett kunne bli satt ut p\xc3\xa5 sidelinjen n\xc3\xa5r hans ekspertise ikke lenger var n\xc3\xb8dvendig.\n_START_SECTION_\nUtvikling av en lysbueovn\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at samarbeidet med Eyde ble innledet i februar, arbeidet Birkeland intenst med utviklingen av en prototyp for en gj\xc3\xb8dselovn. Fra f\xc3\xb8r arbeidet Birkeland dag og natt med \xc3\xa5 utvikle den elektriske kanonen og en effektiv str\xc3\xb8mbryter, samt at han ogs\xc3\xa5 skulle undervise sine studenter. I slutten av februar ble selskapet Birkelands Interessentskab stiftet. Eyde tok seg av finansene, og Birkeland startet de f\xc3\xb8rste eksperimentene p\xc3\xa5 sitt kontor. Da kontoret utp\xc3\xa5 v\xc3\xa5ren ble for lite og varmt \xc3\xa5 arbeide i, flyttet han utstyret til et enkelt lokale p\xc3\xa5 en skraphandlertomt i Frognerkilen. Med seg fikk han ingeni\xc3\xb8ren Eivind B\xc3\xb8dtker N\xc3\xa6ss, en av Eydes tidligere ansatte._NEWLINE_Virkem\xc3\xa5ten til ovnen var at den skulle tilknyttes 50 Hz vekselstr\xc3\xb8m for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 en hurtig varierende lysbue. Mellom to elektroder inne i ovnen, ble det dannet en lysbue som ved hjelp av kraftige elektromagneter ble dratt ut i en halvsirkel. Fordi elektrodene ble tilknyttet vekselstr\xc3\xb8m ble lysbuene hurtig dannet og spredd ut til siden, f\xc3\xb8r de ble brutt. Men p\xc3\xa5 grunn av den raske vekslingen s\xc3\xa5 det for det blotte \xc3\xb8yet ut som en jevnt, lysende skive. Lysbuen oppn\xc3\xa5dde en temperatur p\xc3\xa5 3000 \xc2\xb0C. Disse forholdene fikk luftens nitrogenmolekyler (N\xe2\x82\x82) til \xc3\xa5 hurtig kollidere og binde seg til oksygenmolekyler (O\xe2\x82\x82), slik at nitrogenoksid (NO\xe2\x82\x82) ble dannet. Videre ble denne gassen ledet ut for \xc3\xa5 reagere med vann, slik at saltpetersyre (HNO\xe2\x82\x83) oppsto; i neste trinn ble syren ledet over p\xc3\xa5 kalkstein for \xc3\xa5 danne kalsiumnitrat (Ca(NO\xe2\x82\x83)\xe2\x82\x82) eller salpeter. _NEWLINE_N\xc3\xa6ss arbeidet systematisk og testet n\xc3\xb8ye ut hver eneste id\xc3\xa9 for ovnens oppbygging. Dette f\xc3\xb8rte han inn i laboratorieprotokollen. Birkeland p\xc3\xa5 sin side var mer entusiastisk, og hadde hver morgen nye ideer han ville ha testet ut. Mens de arbeidet med utviklingen, la Eyde stort press p\xc3\xa5 Birkeland om \xc3\xa5 arbeide raskt. Eyde hadde nemlig via sine kontakter f\xc3\xa5tt rede p\xc3\xa5 at det tyske storkonsernet Badische Annilin und Soda Fabrikk (BASF) ogs\xc3\xa5 holdt p\xc3\xa5 med utvikling av en lignende prosess. Dette hadde ingeni\xc3\xb8ren Otto Sch\xc3\xb6nherr (1861\xe2\x80\x931926) holdt p\xc3\xa5 med helt siden 1897. Birkeland arbeidet s\xc3\xa5 intenst med utviklingen av ovnen at han ikke hadde tid til \xc3\xa5 ta i mot ekspedisjonsmedlemmene som kom tilbake fra nordlysobservasjonene i juli. Det ble til at S\xc3\xa6land selv opps\xc3\xb8kte Birkeland for \xc3\xa5 fortelle at alle var kommet hjem i godt behold. Den 7. august 1903 kom Birkeland inn i laboratoriet, der s\xc3\xa5 han N\xc3\xa6ss som satt og r\xc3\xb8rte rundt i en melkehvit oppl\xc3\xb8sning i en kjele. Han skj\xc3\xb8nte da at de for f\xc3\xb8rste gang hadde greid \xc3\xa5 produsere salpeter, hvoretter han utbr\xc3\xb8t: \xc2\xabGodt! N\xc3\xa5 blir vi rike.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nFinansiering og videre utvikling\n_START_PARAGRAPH_\nDet f\xc3\xb8rste Eyde gjorde da han fikk nyheten om at Birkeland hadde lyktes med \xc3\xa5 fremstille salpeter, var \xc3\xa5 kontakte sine bekjentskaper innenfor finansmilj\xc3\xb8ene.Han var s\xc3\xa6rlig interessert i \xc3\xa5 f\xc3\xa5 direkt\xc3\xb8r i Stockholms Enskilda Bank, Marcus Wallenberg (1864\xe2\x80\x931943) til \xc3\xa5 fatte interesse for utviklingen. Ingen var imidlertid s\xc3\xa6rlig interessert, heller ikke BASF i Tyskland._NEWLINE_I begynnelsen av september 1903 hadde Eyde greid \xc3\xa5 f\xc3\xa5 etablert et selskap med navn Det Norske Kv\xc3\xa6lstofkompagni. Her hadde svenske investorer, inkludert Wallenberg, kj\xc3\xb8pt aksjer. Birkeland hadde ikke sitt navn i selskapet, men eide 1/5-del av aksjene. For \xc3\xa5 f\xc3\xa5 bygget en ny og st\xc3\xb8rre prototyp, ble fors\xc3\xb8kene flyttet til transformatorstasjonen ved Ankerl\xc3\xb8kken, nordvest i Kristiania. N\xc3\xa5 hadde de enda st\xc3\xb8rre press p\xc3\xa5 seg for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 ferdig en fungerende ovn, for ogs\xc3\xa5 de tyske konkurrentene var kommet langt i sin utvikling. Med seg hadde Birkeland kjemikeren Claus Riiber (1867\xe2\x80\x931936), i tillegg til N\xc3\xa6ss. De arbeidet alle dager i uken, ogs\xc3\xa5 s\xc3\xb8ndager. Hele h\xc3\xb8sten 1903 holdt de p\xc3\xa5 slik, uten annen fri enn to dager i forbindelse med julen._NEWLINE_Birkeland ble under dette arbeidspresset plaget med s\xc3\xb8vnl\xc3\xb8shet, migrene og rastl\xc3\xb8shet. I tillegg m\xc3\xa5tte han t\xc3\xa5le Eydes stadige ut\xc3\xa5lmodige kritikk. Eyde forh\xc3\xb8rte seg om Birkelands helsetilstand og fikk h\xc3\xb8re at han var belemret med \xc2\xabnerv\xc3\xb8se fryseanfall\xc2\xbb. Dermed begynte Eyde \xc3\xa5 planlegge hvordan Birkeland kunne presses ut p\xc3\xa5 sidelinjen n\xc3\xa5r de mest teoretiske delene av utviklingen var utf\xc3\xb8rt. Han kontaktet sin samarbeidspartner i Sverige for \xc3\xa5 finne en ingeni\xc3\xb8r som kunne ta over utviklingen, dersom Birkeland m\xc3\xa5tte erstattes. Det gikk heller ikke s\xc3\xa5 bra med samarbeidet mellom N\xc3\xa6ss og Birkeland. Deres arbeidsmetoder og tiln\xc3\xa6rming til oppgaven var sv\xc3\xa6rt forskjellig. Birkeland begynte \xc3\xa5 forestille seg at N\xc3\xa6ss var en \xc2\xabspion\xc2\xbb for Eyde. _NEWLINE_Ved Wallenbergs hjelp, ble den svenske ingeni\xc3\xb8ren Arvid Lindstr\xc3\xb6m (1866\xe2\x80\x931944) involvert i utviklingen i februar 1904. Birkeland ble sv\xc3\xa6rt oppbrakt over at en ukjent ingeni\xc3\xb8r var engasjert, uten hans samtykke. Wallenberg og Lindstr\xc3\xb6m kom sammen med Eyde for \xc3\xa5 inspisere utviklingen av anlegget, uten at Birkeland kunne annet enn svare h\xc3\xb8flig p\xc3\xa5 sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5lene som ble stilt. To dager etter dette bes\xc3\xb8ket kollapset Birkeland. Han ble sengeliggende og snakket i villelse. I henhold til biografen Jago var det n\xc3\xa5 at hans bror, T\xc3\xb8nnes, fikk tak i den nye medisinen Veronal. Veronal frembrakte s\xc3\xb8vn og dempet depresjon. Birkeland inntok medisinen sammen med whisky. _NEWLINE_Eyde tok nyheten om Birkelands sammenbrudd som en lettelse. Han tenkte at da kunne ikke Birkeland st\xc3\xa5 i veien for den svenske ingeni\xc3\xb8ren. Birkeland fikk ogs\xc3\xa5 mistanke om at dette var Eydes plan. Eyde skrev til Wallenbergs bror at Birkelands medvirking i utviklingen etter dette var helt overfl\xc3\xb8dig. Utp\xc3\xa5 v\xc3\xa5ren 1904 var Birkeland blitt frisk nok til \xc3\xa5 delta videre med utviklingen av ovnen. Han hadde innsett at han m\xc3\xa5tte finne seg i \xc3\xa5 arbeide sammen med Eydes ansatte. Samtidig fikk han mer tid til overs, som han benyttet til \xc3\xa5 se p\xc3\xa5 resultatene fra nordlysm\xc3\xa5lingene. _NEWLINE_I april 1904 ble selskapet Det Norske Aktieselskap for Elektrokemisk Industri (ELKEM) stiftet. Dette ble stiftet med Wallenbergbr\xc3\xb8drene som garantister, med en kapital p\xc3\xa5 fem millioner kroner. ELKEM overtok aksjemajoriteten i Det norske Kv\xc3\xa6lstofkompagni, samt rettighetene til Eydes vannkraftressurser. Det nye selskapet besluttet at en ny pr\xc3\xb8vefabrikk skulle bygges p\xc3\xa5 Notodden. Birkeland fikk det overordnede ansvar for planleggingen av denne fabrikken._NEWLINE_Eyde la igjen stort press p\xc3\xa5 sine ingeni\xc3\xb8rer og arbeidsfolk, for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 fabrikken p\xc3\xa5 Notodden ferdig raskest mulig. Den franske storbanken Paribas var blitt forespurt om \xc3\xa5 investere i foretaket, men hadde meldt at de bare var interessert dersom en ekspertkomit\xc3\xa9 ville uttale at produksjonsmetoden var effektiv nok til \xc3\xa5 gi overskudd. Om det skulle vise seg at den ovnen som BASF utviklet, produserte mer salpeter per tilf\xc3\xb8rt energimengde, ville det bety at metoden til Birkeland ville bli lagt til side. Dette ville bety at det norske selskapet gikk konkurs. Eyde bestemte seg for at en dag i juni 1905 skulle settes av til inspeksjon av en ekspertkomit\xc3\xa9. Birkeland p\xc3\xa5 sin side var redd for noe annet, nemlig at konfliktene rundt unionsoppl\xc3\xb8sningen skulle utl\xc3\xb8se krig. I s\xc3\xa5 fall ville de svenske investorene ikke kunne overf\xc3\xb8re penger til prosjektet.\n_START_SECTION_\nEkspertkomiteens vurdering\n_START_PARAGRAPH_\nUtover v\xc3\xa5ren ble ingeni\xc3\xb8rene p\xc3\xa5 testfabrikken mer og mer desperate jo n\xc3\xa6rmere datoen for ekspertkomiteens bes\xc3\xb8k kom. For et elektrisitetsforbruk p\xc3\xa5 1 kW\xc3\xa5r (8760 kWh) produserte ikke prosessen mer enn 450 kg kunstgj\xc3\xb8dsel. Dette betydde at dersom ovnen gikk under kontinuerlig drift i et helt \xc3\xa5r, ville den bare produsere nok gj\xc3\xb8dsel til noen f\xc3\xa5 hundre g\xc3\xa5rdsbruk. Eyde hadde p\xc3\xa5 sin side lovet investorene i Paribas at den var i stand til \xc3\xa5 produsere 600 kg per kW\xc3\xa5r. Dessuten hadde han lovet at produksjonen etter forbedringer, skulle \xc3\xb8kes til 900 kg per kW\xc3\xa5r. Et annet forhold som gjorde seg gjeldende, var frykten for krig med Sverige. Dette ville b\xc3\xa5de bety problemer med \xc3\xa5 f\xc3\xa5 overf\xc3\xb8rt utstyr fra kontinentet, samt at b\xc3\xa5de norske og svenske ingeni\xc3\xb8rer ville bli utskrevet som soldater._NEWLINE_Ekspertkomiteen ankom Notodden den 20. juni 1905 og ble ledet av den britiske fysikeren Silvanus Thompson (1851\xe2\x80\x931916). For \xc3\xb8vrig var Wallenberg, direkt\xc3\xb8ren for utenlandske l\xc3\xa5n i Paribas, samt kjemikerne Otto Nikolaus Witt (1853\xe2\x80\x931915) og Alphonse Theophile Schloesing (1856\xe2\x80\x931930) med. Da komiteen s\xc3\xa5 p\xc3\xa5 anlegget, var produksjonen p\xc3\xa5 500 kg per 1 kW\xc3\xa5r, men de ville ikke gi noen endelig beskjed om dette var tilstrekkelig._NEWLINE_Ekspertkomiteen ga senere p\xc3\xa5 \xc3\xa5ret en sjener\xc3\xb8s omtale av produksjonsmetoden. De mente videre at en produksjon p\xc3\xa5 500 kg kunstgj\xc3\xb8dsel per kW\xc3\xa5r var godt nok. Paribas st\xc3\xb8ttet da foretaket, og flere internasjonale patenter p\xc3\xa5 metoden ble tatt ut. Dermed ble selskapet Norsk Hydro-Elektrisk Kv\xc3\xa6lstofaktieselskab stiftet den 2. desember 1905. _NEWLINE_At Norge, gjennom Birkeland\xe2\x80\x93Eyde-prosessen, spilte en avgj\xc3\xb8rende rolle i \xc3\xa5 avverge en verdensomspennende hungerkatastrofe, ble en popul\xc3\xa6r fremstilling i samtiden._NEWLINE_F\xc3\xb8r stiftelsen av selskapet var det heftig krangling mellom Birkeland og Eyde, om patentrettigheter og sammensetning av det nye selskapets styre. Det ble til at Birkeland fikk eierskap til tolv patenter. Han ble forn\xc3\xa6rmet over \xc3\xa5 ikke v\xc3\xa6re med i selskapet styre, men etter en stund tenkte han at det var det beste, fordi han da ikke trengte \xc3\xa5 se s\xc3\xa5 mye til Eyde.\n_START_SECTION_\nBirkeland trekker seg ut av industriforetaket\n_START_PARAGRAPH_\nI juni 1906 reiste Birkeland til Berlin for \xc3\xa5 holde et foredrag om gj\xc3\xb8dselovnen for BASF. Sch\xc3\xb6nherr som n\xc3\xa5 var blitt direkt\xc3\xb8r i BASF, s\xc3\xa5 for seg at et samarbeid med Norsk Hydro ville gi god tilgang til vannkraft. Denne billige krafttilgangen hadde de ikke i Tyskland. Dessuten var konsesjonslovene innf\xc3\xb8rt i Norge, slik at et utenlandsk selskap ikke lenger ville ha noen enkel mulighet for selv \xc3\xa5 kj\xc3\xb8pe norske fossefall. Det ble ogs\xc3\xa5 vurdert samarbeid om den tekniske utviklingen._NEWLINE_Birkeland fikk en avtale med Eyde, der han skulle f\xc3\xa5 en engangsutbetaling p\xc3\xa5 135\xc2\xa0000 kroner for \xc3\xa5 gi fra seg aksjene i ELKEM, Norsk Hydro og Det Norske Kv\xc3\xa6lstofkompagni. Han skulle videre f\xc3\xa5 et \xc3\xa5rlig konsulenthonorar p\xc3\xa5 tilsammen 10\xc2\xa0000 kr, fra ELKEM og Norsk Hydro. I avtalen skulle han heller ikke starte noe eget konkurrerende selskap, men han skulle v\xc3\xa6re tilgjengelig for konsulentbistand. Selv om utviklingen av Birkeland-Eyde-prosessen hadde tappet ham for krefter de siste tre \xc3\xa5rene, m\xc3\xa5tte han finne seg i \xc3\xa5 se at han ikke lenger ville f\xc3\xa5 noen innflytelse over selskapet. Imidlertid inns\xc3\xa5 han at \xc2\xabmakt kom av rikdom og eierskap. Intelligens var n\xc3\xb8dvendig, men ble alltid utman\xc3\xb8vrert av den innflytelsen som penger ga.\xc2\xbb_NEWLINE_I desember 1906 inngikk Norsk Hydro en kontrakt med BASF om utbygging av Rjukanfossen. N\xc3\xa5 var derimot Eyde sv\xc3\xa6rt interessert i \xc3\xa5 knytte til seg Birkeland. Det ble inng\xc3\xa5tt en avtale om at han skulle v\xc3\xa6re konsulent, med et \xc3\xa5rlig honorar p\xc3\xa5 12\xc2\xa0000 kroner p\xc3\xa5 livstid.\n_START_SECTION_\nEnda en ny konkurranse for Birkeland\xe2\x80\x93Eyde-prosessen\n_START_PARAGRAPH_\nBirkeland hadde etter 1906 flere rolige \xc3\xa5r da han arbeidet med nordlysforsking. V\xc3\xa5ren 1910, mens Birkeland arbeidet i sitt laboratorium, kom Eyde overraskende og uanmeldt p\xc3\xa5 bes\xc3\xb8k._NEWLINE_Eyde fortalte at BASF var misforn\xc3\xb8yd med ovnen Birkeland hadde utviklet, og heller ville satse p\xc3\xa5 sin egen ovn. Aksjon\xc3\xa6rene p\xc3\xa5 sin side hadde bare interesse av at den mest effektive ovnen ble brukt. Det var derfor bestemt at det skulle settes opp en konkurranse om hvilken ovn som kunne produsere mest salpeter i l\xc3\xb8pet av 24 timer. F\xc3\xb8r konkurransen kunne hver av partene, alts\xc3\xa5 Hydro og BASF, optimalisere utforming av sine respektive ovner. Den beste ovnstypen skulle velges til den nye fabrikken p\xc3\xa5 Rjukan. For Birkeland ville det bety at han ville miste sitt konsulenthonorar, om hans ovnstype ble vraket. Dermed ville hans nordlysforsking miste sin viktigste finansieringskilde. Et annet moment var at om dette skjedde, ville ikke Norsk Hydro ha noe annet norsk i seg enn selve navnet. Birkeland bestemte seg raskt for at han ikke hadde noe annet valg enn \xc3\xa5 reise opp til fors\xc3\xb8ksfabrikken p\xc3\xa5 Notodden. Der m\xc3\xa5tte han og Eydes ingeni\xc3\xb8rer p\xc3\xa5 nytt arbeide dag og natt med \xc3\xa5 utvikle prosessen._NEWLINE_Birkeland og Eydes unge ingeni\xc3\xb8rer arbeidet i \xc3\xa9n m\xc3\xa5ned med forbedring av ovnskonstruksjonen, uten \xc3\xa5 komme noen vei. P\xc3\xa5 slutten av disse dagene orket Birkeland ikke \xc3\xa5 forlate sengen, eller han ble bare sittende og se ut i luften. En slik dag satt han inntil peisen i Hydros administrasjonsbygning, og  la p\xc3\xa5 en stor vedkubbe i gl\xc3\xb8rne. Da slo en tanke ned i ham: Ovnen m\xc3\xa5tte skaleres opp for \xc3\xa5 bli mer effektiv, kanskje to til tre ganger st\xc3\xb8rre enn den konstruksjonen de til da hadde benyttet. Etter dette satt han oppe hele resten av dagen og natten med sine regnestykker for prosessen. Da han neste dag m\xc3\xb8tte ingeni\xc3\xb8rene i fabrikken, sa han at det de m\xc3\xa5tte gj\xc3\xb8re var \xc3\xa5 \xc3\xb8ke st\xc3\xb8rrelsen p\xc3\xa5 ovnen fra 1000 kW til 3000 kW. Ingeni\xc3\xb8rene var til \xc3\xa5 begynne med avventende, de kjente til at N\xc3\xa6ss var sv\xc3\xa6rt skeptisk til Birkelands eksentriske ideer. Men de lot de seg overtale av Birkelands entusiasme og innsikt, selv om det bare var seks uker til den m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re ferdig._NEWLINE_Under testen var ogs\xc3\xa5 de tyske ingeni\xc3\xb8rene ankommet for \xc3\xa5 teste sin ovnskonstruksjon. De to gruppene av ingeni\xc3\xb8rer holdt seg for seg selv, ogs\xc3\xa5 under m\xc3\xa5ltidene. Slik som konkurransen var satt opp, var det tillatt at maskinene ble justert eller reparert under testen. Konkurransen startet klokken fire p\xc3\xa5 ettermiddagen og det var alltid noen til stede, av frykt for sabotasje fra det konkurrerende laget. Neste morgen ankom Eyde med noen aksjon\xc3\xa6rer og styremedlemmer, samt to uavhengige observat\xc3\xb8rer. Observat\xc3\xb8rene stilte tekniske sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l, men var ellers avm\xc3\xa5lte. Klokken fire ble testen avsluttet, deretter ble mengden salpeter m\xc3\xa5lt og elektrisitetsforbruket avlest. Senere p\xc3\xa5 kvelden kom resultatet fra observat\xc3\xb8rene, deres vurdering var at testen var uavgjort. Birkelands ovn var litt mer effektiv enn den tyske, men den tyske ovnens s\xc3\xa5kalte absorberingssystem var noe bedre._NEWLINE_Imidlertid viste det seg at de tyske ingeni\xc3\xb8rene var rasende over at Birkeland hadde \xc3\xb8kt st\xc3\xb8rrelsen p\xc3\xa5 ovnen. Birkeland p\xc3\xa5 sin side mente at dette var det ikke satt noen regler for. Avgj\xc3\xb8relsen ble at 4/5-deler av ovnene i den nye salpeterfabrikken skulle v\xc3\xa6re av den tyske typen, og de resterende av Birkelands type. Birkeland ble sv\xc3\xa6rt forbauset og krevde en forklaring. Eydes forklaring var at Birkeland ikke hadde gjort noen feil med \xc3\xa5 \xc3\xb8ke ovnsst\xc3\xb8rrelsen i siste liten, men at dette var en etisk feil. Birkeland forstod etter dette at Eyde hele tiden hadde forventet at den norske ovnen ville g\xc3\xa5 tapende ut av konkurransen. At Eyde hadde valgt \xc3\xa5 la Birkeland lede fors\xc3\xb8ket, og ikke N\xc3\xa6ss, betydde at han ville gi Birkeland skammen over at hans ovn ble utkonkurrert. Birkeland ble nedsl\xc3\xa5tt da han forstod at han egentlig var blitt tilkalt for \xc3\xa5 arbeide dag og natt, bare for \xc3\xa5 bli syndebukk for Eyde._NEWLINE_P\xc3\xa5 grunn av de storpolitiske forholdene ble Birkeland\xe2\x80\x93Eyde-prosessen valgt til de nye produksjonsanleggene p\xc3\xa5 Rjukan. Birkeland visste derfor at han ikke kunne ta s\xc3\xa5 stor personlig \xc3\xa6re for valget, men han fikk uansett sitt konsulenthonorar \xc3\xb8ket til 22\xc2\xa0000 kroner per \xc3\xa5r. Han fikk ogs\xc3\xa5 over 200\xc2\xa0000 kroner etter at han solgte aksjene i Norsk Hydro. Dette utgjorde mer enn 40 ganger hans \xc3\xa5rlige professorgasje. Uansett kunne han glede seg over at valget av Birkeland-ovnen ble omtalt i avisene og forsterket \xc3\xa6resf\xc3\xb8lelsen til den unge norske nasjonen. Samtidig med at Roald Amundsen (1872\xe2\x80\x931928) vant kappl\xc3\xb8pet om S\xc3\xb8rpolen, var ogs\xc3\xa5 Birkeland en fremtredende figur nasjonalt._NEWLINE_Norsk Hydro hadde innen 1912 investert over 100 millioner kroner i sine fabrikker i Telemark, like mye som Norges statsbudsjett p\xc3\xa5 denne tiden. Gj\xc3\xb8dselen ble kalt norgessalpeter og takket v\xc3\xa6re store vannkraftressurser kunne dette produseres i store mengder og eksporteres._NEWLINE_Birkeland\xe2\x80\x93Eyde-prosessen var relativt ineffektiv med hensyn til energiforbruk. Derfor ble den gradvis erstattet i Norge av Haber\xe2\x80\x93Bosch-prosessen, og rundt 1940 var Birkeland\xe2\x80\x93Eyde-prosessen ikke lenger i bruk.\n_START_SECTION_\nAndre ideer og oppfinnelser\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om Birkeland arbeidet sv\xc3\xa6rt mye, fortalte assistentene hans om at han kunne returnere til laboratoriet etter en luftetur, med hatten bak i nakken og oppgl\xc3\xb8dd over nye ideer eller oppfinnelser. Spesielt under uttesting av fettherding klaget de andre professorene p\xc3\xa5 den grusomme stanken som spredde seg ut over universitetet. Dessuten var de ikke forn\xc3\xb8yd med at han hadde tatt en halv forelesningssal til sin forskningsvirksomhet._NEWLINE_Birkeland sendte i 1906 to brev til Wallenberg-br\xc3\xb8drene, hvor han foreslo at de skulle investere i et fors\xc3\xb8ksprosjekt som skulle lede til praktisk bruk av kjernekraft. Dette var f\xc3\xb8r den newzealandske fysikeren Ernest Rutherford (1871\xe2\x80\x931937) hadde vist at atomer best\xc3\xa5r av en kjerne med elektroner som kretser rundt den. Det var ogs\xc3\xa5 flere \xc3\xa5r f\xc3\xb8r Niels Bohr (1885\xe2\x80\x931962) hadde kommet frem til sin teori om atomenergi, og f\xc3\xb8r Albert Einstein (1879\xe2\x80\x931955) hadde publisert sin teori om sammenhengen mellom energi og masse. Birkeland h\xc3\xa5pet at Wallenberg-br\xc3\xb8drene ville finansiere hans prosjekt med 100 000 kroner, i tillegg til en \xc3\xa5rlig l\xc3\xb8nn p\xc3\xa5 20 000 kroner til ham selv. Marcus Wallenberg inns\xc3\xa5 at Birkelands id\xc3\xa9 var gigantisk, men han avslo \xc3\xa5 gi noen finansiell st\xc3\xb8tte til dette, f\xc3\xb8r han fikk noen avkastning fra prosjektet med kunstgj\xc3\xb8dselproduksjon._NEWLINE_Birkeland og Olav Devik gjorde noen fors\xc3\xb8k sommeren 1912, med et mulig system for fremdrift av romfart\xc3\xb8yer. I franske aviser var det p\xc3\xa5 denne tiden artikler om hvordan fremtidige romfart\xc3\xb8yer kunne drives frem i det tomme verdensrommet, n\xc3\xa5r det ikke finnes noe som kan skyves p\xc3\xa5. Birkeland mente at dette ikke kunne v\xc3\xa6re noe problem, det var bare \xc3\xa5 anvende reaksjonskraften fra en elektrode som sender ut en katodestr\xc3\xa5le. Han var forn\xc3\xb8yd med eksperimentet, og mente at fremtidige romfart\xc3\xb8yer ville bruke dette konseptet. I dag er det kjent som ionemotorer._NEWLINE_Rundt 1906 ble Birkelands interessert i telegraf- og telefonsystemer. Han mente at den elektriske lysbueovnenen som han hadde utviklet, kunne benyttes som del av en senderkrets for radiob\xc3\xb8lger. Han tok ut syv patenter relatert til dette, og fikk tillatelse til \xc3\xa5 montere en antenne p\xc3\xa5 15 meter p\xc3\xa5 taket av universitetet. En mottager som ble montert opp i Frognerkilen, tok imot signaler. Eksperimentene ble omtalt i utenlandsk presse, men Birkeland var misforn\xc3\xb8yd med resultatene. Han ville fortsette eksperimentene, men d\xc3\xb8de innen det var mulig._NEWLINE_Margarin kan produseres med utgangspunkt i hvalolje, noe som Norge hadde rikelig tilgang til via hvalfangst. En stor fabrikk ble planlagt i Sandefjord, men en utenlandsk investor kj\xc3\xb8pte opp selskapets aksjer f\xc3\xb8r byggingen skulle startes; han nektet bruk av Birkelands patent for produksjon._NEWLINE_Birkeland hadde fra 30-\xc3\xa5rsalderen alvorlig h\xc3\xb8rselstap som utviklet seg til det verre. Han hadde eksperimentert med utvikling av h\xc3\xb8reapparater, og s\xc3\xb8kt om patent._NEWLINE_Vinteren 1915\xe2\x80\x931916, da han var i Egypt, fikk han en id\xc3\xa9 om at torskeegg kunne brukes til \xc3\xa5 fremstille kaviar. Han fikk ideen da han fikk en oppskrift p\xc3\xa5 tyrkisk kaviar som han modifiserte. Et norsk firma ble interessert i ideen, men p\xc3\xa5 grunn av f\xc3\xb8rste verdenskrig ble videre samarbeid vanskelig. _NEWLINE_Under sitt opphold i Egypt la Birkeland merke til turister som solte seg, og mente at solstr\xc3\xa5lene var helsebringende. Han tenkte at str\xc3\xa5ling fra radioaktive materialer ville v\xc3\xa6re enda mer effektivt. Dermed kontaktet han kjemikeren Ellen Gleditsch (1879\xe2\x80\x931968) som hadde arbeidet med den polske kjemikeren og fysikeren Marie Curie (1867\xe2\x80\x931934) i Paris. Gleditsch var ekspert p\xc3\xa5 radioaktiv str\xc3\xa5ling, og tidligere hadde Birkeland arbeidet for at hun skulle f\xc3\xa5 et professorat i Norge, noe hun ogs\xc3\xa5 fikk. Birkeland sendte brev til henne om et samarbeid om mulige metoder for str\xc3\xa5lebehandling i medisinsk sammenheng, men p\xc3\xa5 grunn av verdenskrigen ble kommunikasjonen dem imellom n\xc3\xa6rmest umulig.\n_START_SECTION_\nSenere \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nBirkelands helse ble mye d\xc3\xa5rligere rundt 1910, han fikk blant annet hjerteproblemer. I tillegg var han delvis d\xc3\xb8v p\xc3\xa5 grunn av st\xc3\xb8yende eksperimenter med radiob\xc3\xb8lger._NEWLINE_En har spekulert p\xc3\xa5 om Birkeland led av kronisk kvikks\xc3\xb8lvforgiftning. Vakuumpumpene som ble brukt i forbindelse med terrellafors\xc3\xb8kene, brukte kvikks\xc3\xb8lv som tettinger. Biografene Egeland og Burke har f\xc3\xa5tt Birkelands h\xc3\xa5ndskrift fra forskjellige faser av livet unders\xc3\xb8kt av en lege. Det har ikke resultert i noen klar bekreftelse av kvikks\xc3\xb8lvforgiftning._NEWLINE_Birkelands plutselige d\xc3\xb8d i Tokyo er omgitt av uklarheter. Hans biografer har bare noen f\xc3\xa5 brev \xc3\xa5 forholde seg til, og spesielt Olaf Deviks arkiv, i tillegg til en japansk professor som skrev et lite notat med tittelen Death of Professor B.(\xc2\xabProfessor B's d\xc3\xb8d\xc2\xbb)\n_START_SECTION_\nOppholdet i Egypt\n_START_PARAGRAPH_\nDa Birkeland var i Egypt, skrev han et brev til de britiske fysikerne Lord Rayleigh (1842\xe2\x80\x931919) og Richard Glazebrook (1854\xe2\x80\x931935), som var medlemmer av komiteen for unders\xc3\xb8kelser av oppfinnelser til bruk i krig. Disse hadde han m\xc3\xb8tt tidligere, og n\xc3\xa5 ville han igjen sp\xc3\xb8rre om det var interesse for den elektriske kanonen han hadde patentert. Imidlertid var Birkeland n\xc3\xa5 bekymret for den milit\xc3\xa6re tilspissingen mellom de europeiske maktene. Han var redd for at han selv kunne bli betraktet som en trussel, fordi han fritt kunne tilby sin oppfinnelse til den nasjonen han ville. Imidlertid hadde han vurdert at det var minst risiko for at v\xc3\xa5penet kunne bli anvendt mot Norge ved \xc3\xa5 selge patentene til Storbritannia. Tross alt var Norge tilknyttet Storbritannia via dronning Maud.  _NEWLINE_Birkeland fikk svar p\xc3\xa5 brevene, der Rayleigh og Glazebrook lovet \xc3\xa5 huske den elektriske kanonen, men de ville ikke inng\xc3\xa5 noen konkret avtale. De skrev at v\xc3\xa5penet var for avansert, eksperimentelt og kostbart \xc3\xa5 utvikle. Dessuten hadde det ikke v\xc3\xa6rt en st\xc3\xb8rre krig mellom de europeiske landene p\xc3\xa5 over 100 \xc3\xa5r, og de v\xc3\xa5pnene en hadde, var tilstrekkelige.  _NEWLINE_Til tross for at oppholdet i Egypt b\xc3\xb8d p\xc3\xa5 varmt klima og interessante oppgaver, ble Birkelands helse stadig verre. P\xc3\xa5 grunn av at m\xc3\xa5lingene av zodiakallyset m\xc3\xa5tte skje om natten ble han s\xc3\xb8vnl\xc3\xb8s, nerv\xc3\xb8s og oppfarende. I tillegg drakk han stadig mer, spesielt whisky. N\xc3\xa5 ble hans fra f\xc3\xb8r utydelige h\xc3\xa5ndskrift, nesten uleselig. Veronal hadde han heller ikke greid \xc3\xa5 slutte \xc3\xa5 bruke. Birkeland skyldte p\xc3\xa5 sitt tidligere arbeid hos Norsk Hydro som \xc3\xa5rsaken til lidelsene. Birkeland fikk ogs\xc3\xa5 nyheter hjemmefra om at Eyde arbeidet hardt for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 Nobelprisen i kjemi. Birkelands bror refererte i et brev til rykter om at Eyde egentlig gjorde dette for \xc3\xa5 blokkere muligheten for at Birkeland skulle f\xc3\xa5 prisen. Eyde holdt i tillegg en rekke foredrag i Sverige der han presenterte seg selv som oppfinner av Birkeland\xe2\x80\x93Eyde-prosessen._NEWLINE_Eyde fikk ogs\xc3\xa5 anledning til selvros i en artikkel i en bok som ble utgitt i 1915 med tittelen Opfindernes liv. Denne artikkelen fikk Birkeland tilsendt hjemmefra, og han ble forbitret over \xc3\xa5 se at Eyde fremstilte det slik at hans prosjekter ble \xc2\xaben suksess fordi han brukte unge ingeni\xc3\xb8rer uten erfaring\xc2\xbb, mens Birkelands bidrag til Norsk Hydro var utelatt. Som motsvar p\xc3\xa5 Eides fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 ta \xc3\xa6ren for Birkelands bragder fikk han publisert et innlegg i Aftenposten._NEWLINE_Birkeland ble alene i Egypt etter at Karl Devik m\xc3\xa5tte reise tilbake til Norge. Devik var p\xc3\xa5 denne tiden blitt hans fortrolige venn. For \xc3\xa5 lette hjemlengselen skrev han mange brev, men p\xc3\xa5 grunn av verdenskrigen ble postgangen problematisk. Han ble allikevel mistenksom fordi han fikk s\xc3\xa5 f\xc3\xa5 svar. Han ble ogs\xc3\xa5 mer og mer mistenksom overfor sitt tjenerskap og andre mennesker rundt seg. P\xc3\xa5 grunn av krigen og hans patent p\xc3\xa5 den elektriske kanonen, ble han overbevist om at han kunne v\xc3\xa6re m\xc3\xa5l for spionasje, og at sikkerheten hans var i fare.  _NEWLINE_Noen foresp\xc3\xb8rsler fikk han ogs\xc3\xa5 i l\xc3\xb8pet av 1916, men ingen konkrete sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om kj\xc3\xb8p av rettigheter. Fordi han trodde at engelskmennene vil stjele patentene og tegningene, fikk han installert en safe i villaen. I tillegg skaffet han seg vakthunder og to pistoler. Mistenksomheten til bygningsarbeiderne som bygde om villaen ble s\xc3\xa5 stor at han avskjediget disse. P\xc3\xa5 h\xc3\xb8sten 1916 fant han ut at han heller ikke kunne stole p\xc3\xa5 tjenerne sine, s\xc3\xa5 de ble ogs\xc3\xa5 oppsagt._NEWLINE_Birkeland fikk uventet et brev i november 1916 fra britiske milit\xc3\xa6re myndigheter, der de uttrykte \xc3\xb8nske om \xc3\xa5 f\xc3\xa5 forklart prinsippene om den elektriske kanonen. Etter dette arbeidet han iherdig med \xc3\xa5 f\xc3\xa5 utarbeidet tegninger, samt med \xc3\xa5 finne noen som kunne lage en demonstrasjonsmodell. Om nettene arbeidet han med \xc3\xa5 forbedre utstyret for \xc3\xa5 studere zodiakallyset. Han arbeidet intenst og alene i det store halvferdige huset han hadde kj\xc3\xb8pt, og \xc3\xb8kte inntaket av whisky, kaffe og Veronal. F\xc3\xb8dselsdagen da han fylte 49 \xc3\xa5r tilbrakte han alene, og det kom heller ingen brev eller telegrammer i anledning dagen. Dagen etter sendte han et telegram til Karl Devik der det stod: \xc2\xabBirkeland vil Karl skal komme til Tokyo\xc2\xbb. Ingen videre forklaring ble gitt, og det hadde heller aldri v\xc3\xa6rt diskutert noen reise til Det fjerne \xc3\xb8sten. P\xc3\xa5 slutten av \xc3\xa5ret var Birkeland blitt for syk til \xc3\xa5 bo alene, og han reiste til Kairo. Her fikk han bo hos den danske konsul Eriksens familie, som han var blitt kjent med. De hadde tatt h\xc3\xa5nd om ham etter at han var blitt helt s\xc3\xb8vnl\xc3\xb8s, og ikke spiste._NEWLINE_Etter at Birkeland kom blant venner i Kairo, begynte han \xc3\xa5 f\xc3\xa5 hum\xc3\xb8ret tilbake, og han tok til seg mat og fikk nok s\xc3\xb8vn. Han begynte der \xc3\xa5 tenke p\xc3\xa5 \xc3\xa5 dra hjem til Norge, til sin femti\xc3\xa5rsdag. Han skrev til Helland i desember 1916: \xc2\xabUavhengig av hva som hender vil jeg ikke tilbringe en sommer til i Egypt\xc2\xbb. Imidlertid var det for farlig \xc3\xa5 reise via Storbritannia, s\xc3\xa5 Eriksen overtalte ham til \xc3\xa5 reise via Asia og Russland med den transsibirske jernbane. Eriksen tilb\xc3\xb8d seg ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 reise sammen med ham. Den 10. mars 1918 dro de av g\xc3\xa5rde.\n_START_SECTION_\nSiste dager i Japan\n_START_PARAGRAPH_\nBirkeland og Eriksen ankom Tokyo 3. april 1917. Planen var \xc3\xa5 bli der i ti dager, men plutselig endret Birkeland mening. Eriksen m\xc3\xa5tte reise videre, og frar\xc3\xa5det Birkeland \xc3\xa5 bli igjen i Japan. Birkeland sa at han heller ville bli i Japan enn \xc3\xa5 reise til kulden og m\xc3\xb8rket i Norge. _NEWLINE_Birkeland fant det n\xc3\xb8dvendig \xc3\xa5 l\xc3\xa5ne en utgave av sin bok The Norwegian Aurora Polaris Expedition 1902\xe2\x80\x9303 for \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 opp noen tall. Han dro til Tokyo keiserlige universitet (i dag Universitetet i Tokyo), men biblioteket hadde enn\xc3\xa5 ikke f\xc3\xa5tt noe eksemplar. Ved en tilfeldighet oppdaget fysikkprofessoren Torahiko Terada (1878\xe2\x80\x931935) at Birkeland uventet var p\xc3\xa5 universitetet. Terada hadde ti \xc3\xa5r tidligere v\xc3\xa6rt i Kristiania og truffet Birkeland, derfor kjente Terada ham \xc3\xb8yeblikkelig igjen. Birkeland var sv\xc3\xa6rt  skuffet over at boken hans ikke var i samlingen, men Terada tilb\xc3\xb8d ham \xc3\xa5 l\xc3\xa5ne utstyr ved universitetet. Dessuten ble han introdusert for fysikerne Hantaro Nagaoka (1865\xe2\x80\x931950) og Tanakadate Aikitsu (1856\xe2\x80\x931952). Teradas forskningsfelt var raske geomagnetiske variasjoner, et felt som ikke var langt unna det Birkeland arbeidet med. Birkeland ble smigret over \xc3\xa5 finne ut at de japanske vitenskapsmennene var godt kjent med hans forskning. Terada la merke til at Birkeland hadde endret seg mye siden han traff ham f\xc3\xb8rste gang i Kristiania. Terada beskrev ham som sl\xc3\xb8v og apatisk. _NEWLINE_Birkeland fant ut at han kunne drive med interessante studier i Japan, dessuten ble han kjent med den norske konsulen Anker som bodde i Hakone. Allerede da Eriksen og Birkeland ankom Tokyo hadde de kontaktet den norske ambassaden. Eriksen hadde snakket med Anker om Birkelands helsetilstand og at han kunne trenge at noen tok seg av ham. Birkeland tok inn p\xc3\xa5 Hotell Seiyoken i Tokyo. Herfra kunne han g\xc3\xa5 til universitetet hver dag. Han snakket mye med Terada om sin komplette kosmogoni. Terada beskrev senere at \xc2\xab...det ble tydeligere og tydeligere for meg at Birkeland p\xc3\xa5 et eller annet vis var melankolsk og sv\xc3\xa6rt nerv\xc3\xb8s. Han virket febrilsk, og mens han snakket, t\xc3\xb8rket han stadig bort svette fra pannen...\xc2\xbb_NEWLINE_Sommeren 1917 var Birkeland i rundt to uker nesten hele tiden inne p\xc3\xa5 sitt hotellv\xc3\xa6relse. Han skrev som besatt p\xc3\xa5 en avhandling, og kollapset til slutt p\xc3\xa5 sengen. Da han kom til seg selv, tilkalte han Terada med beskjed om at han hadde noe \xc3\xa5 fortelle som ville ta lang tid. Birkeland l\xc3\xa5 i sengen med pyjamas da Terada ankom, og unnskyldte seg for det, men sa at han var utslitt. S\xc3\xa5 fortalte Birkeland Terada at han hadde oppfunnet en elektrisk kanon, men at videre utvikling av den hadde blitt avsl\xc3\xa5tt av b\xc3\xa5de franske og britiske myndigheter. Etter det hadde han f\xc3\xb8lt seg forfulgt av britiske spioner. Birkeland fortalte endog at noen hadde pr\xc3\xb8vd \xc3\xa5 skyte ham ute i \xc3\xb8rkenen i Egypt. Etter dette hadde han bestemt seg for \xc3\xa5 dra hjem til Norge via orienten, men p\xc3\xa5 skipet hadde han f\xc3\xb8lelsen av at det var en spion som fulgte med. Ogs\xc3\xa5 i Japan f\xc3\xb8lte han seg skygget, og at hotellet var det eneste stedet han slapp unna, enn s\xc3\xa5 lenge. Etter at Birkeland hadde fortalt Terada sin historie, lukket han \xc3\xb8ynene utmattet. Terada visste ikke om han skulle ta dette bokstavelig, men det var krig, og at en fysikkprofessor kunne bli forfulgt var kanskje ikke s\xc3\xa5 merkelig. Men om noen ville drepe ham, hvorfor skulle de forf\xc3\xb8lge ham helt til Japan, i Egypt ville det tross alt v\xc3\xa6rt enklere? _NEWLINE_Terada lurte p\xc3\xa5 om Birkeland var syk og hadde ubegrunnet frykt, eller om han virkelig var forfulgt. Han kontaktet derfor en venn som var lege. Legen unders\xc3\xb8kte Birkeland og oppdaget hans skadelige inntak av Veronal. Legen ga ham kaliumbromid i stedet for Veronal, men senere insisterte Birkeland p\xc3\xa5 at han m\xc3\xa5tte f\xc3\xa5 en liten dose Veronal, noe han ogs\xc3\xa5 fikk._NEWLINE_Den 16. juni fikk Terada beskjed om at Birkeland var alvorlig syk, han fikk med seg sin legevenn, og de dro straks for \xc3\xa5 se til Birkeland. P\xc3\xa5 hotellrommet fant de Birkeland d\xc3\xb8d. P\xc3\xa5 nattbordet l\xc3\xa5 en pistol og et glass med rester etter et hvit pulver. En ung tjener forklarte til politiet at han hadde blitt sendt ut av Birkeland for \xc3\xa5 skaffe Veronal, til tross for at tjeneren hadde advart mot at det var helseskadelig. Birkeland insisterte uansett. Det ble fors\xc3\xb8kt gjenopplivning, men \xc2\xabalt var forgjeves og vi klarte ikke \xc3\xa5 vekke den verdensber\xc3\xb8mte professoren fra sin s\xc3\xb8vn.\xc2\xbb _NEWLINE_Terada beskrev det som videre skjedde: \xc2\xabP\xc3\xa5 bordet i hj\xc3\xb8rnet l\xc3\xa5 en bunke papirer som lignet utkast til en avhandling; s\xc3\xa5, det var her han hadde sittet hver dag og skrevet p\xc3\xa5 dette manuskriptet, tenkte jeg, og tok opp et ark for \xc3\xa5 se p\xc3\xa5 det. Da professor Nagaoka merket det, l\xc3\xb8p han bort til meg, rev arket ut av hendene mine, og ropte p\xc3\xa5 tjeneren om \xc3\xa5 pakke det sammen. S\xc3\xa5 ga han pakken til konsulen og bad ham h\xc3\xb8ytidelig om \xc3\xa5 forsegle det og f\xc3\xa5 det sendt til det norske universitetet.\xc2\xbb_NEWLINE_Den offisielle d\xc3\xb8ds\xc3\xa5rsaken ble registrert som hjerteinfarkt. Biografene Egeland og Burke mener at Birkelands mentale tilstand, og om han eventuelt begikk selvmord, er umulig \xc3\xa5 fastsl\xc3\xa5. Under sitt opphold i Japan hadde han kj\xc3\xb8pt flere kostbare ting, blant annet pyntegjenstander, en dress og en frakk. Han arbeidet ogs\xc3\xa5 meget intenst, noe som ikke indikerte planer om selvmord. Overdosen av Veronal kunne like godt v\xc3\xa6re en feilberegning.  _NEWLINE_Det kom beskjed fra Birkelands bror om at Birkelands lik skulle kremeres og asken sendes til Kristiania, n\xc3\xa5r krigen var over. Det ble foretatt en obduksjon som fastslo at Birkeland hadde tatt en dose p\xc3\xa5 10 gram Veronal, mens den anbefalte dosen bare var 0,5 gram._NEWLINE_Nagaoka overlot Birkelands papirer til kapteinen p\xc3\xa5 DS \xc2\xabPeking\xc2\xbb. Det svenske dampskipet forlot s\xc3\xb8rspissen av Japan den 31. august 1919 med kurs for Hull i England. Det ble mottatt en melding fra skipet den 2. september, mens det var nord for Korea, i stormfylt hav. Etter dette hadde ingen kontakt med skipet, og det ble meldt savnet i oktober._NEWLINE_P\xc3\xa5 grunnlag av beskrivelser Birkeland ga til Krogness og Olaf Devik om sitt arbeid den siste tiden, er det sannsynlig at dette var like betydningsfullt som de tidligere b\xc3\xb8kene og artiklene han skrev.\n_START_SECTION_\nEt spark til spiritistene\n_START_PARAGRAPH_\nDen 15. juni sendte Birkeland et telegram til sin advokat Johan Bredal: \xc2\xabPlease remember Mrs. Wriedt's committee\xc2\xbb (\xc2\xabVennligst husk Mrs. Wriedt's komite\xc2\xbb). Bredal forstod ikke hva Birkeland egentlig mente. _NEWLINE_Bredal skj\xc3\xb8nte imidlertid if\xc3\xb8lge biografen Jago, hva det bet\xc3\xb8d da han fikk telegram om at Birkeland var d\xc3\xb8d.  Birkeland m\xc3\xa5tte ha visst at han snart kom til \xc3\xa5 d\xc3\xb8, og etter sin d\xc3\xb8d ville han gjennomf\xc3\xb8re et eksperiment: Han hadde tidligere i sitt liv avsl\xc3\xb8rt spiritistiske medier som falsknere, men n\xc3\xa5 etter sin d\xc3\xb8d ville han teste ut om det var noe i spiritisme. Birkeland ville derfor at advokaten skulle kontakte et medium for \xc3\xa5 unders\xc3\xb8ke om det var mulig for ham \xc3\xa5 ta kontakt fra det hinsidige. For \xc3\xb8vrig var Birkeland ateist. _NEWLINE_Birkeland ble begravet den 22. september 1919 p\xc3\xa5 Vestre Gravlund i Kristiania, p\xc3\xa5 universitetets bekostning. _NEWLINE_Advokat Bredal fortalte Olaf Devik om det merkelige telegrammet fra Birkeland. De bestemte seg for \xc3\xa5 kontaktet den britiske legen Oliver Lodge (1851\xe2\x80\x931940) som var en kjent spiritist. Birkeland ga imidlertid ikke noen meldinger fra det hinsidige._NEWLINE_Biografene Egeland og Burke mener at det er merkelig at Birkeland skulle ha skrevet telegrammet til sin advokat p\xc3\xa5 engelsk, ettersom advokaten ikke kunne engelsk. Dermed er hensikten med dette telegrammet uklart.\n_START_SECTION_\nHedersbevisninger\n_START_PARAGRAPH_\nI oktober 1896, bare 28 \xc3\xa5r gammel, ble Birkeland opptatt i Det Norske Videnskaps-Akademi. Bare Nansen er blitt medlem i yngre alder. I 1906 ble han valgt til medlem av Faraday Society. Han ble ogs\xc3\xa5 utnevnt til kommand\xc3\xb8r av St. Olavs Orden, og innehadde \xc3\xa6resdoktorater ved flere universiteter._NEWLINE_Birkeland ble nominert fire ganger til Nobelprisen i kjemi mellom 1907 og 1913. Nomineringene ble foresl\xc3\xa5tt av Max Bamberg (1907), W.C. Br\xc3\xb8gger, J. H. Vogt og Heinrich Jacob Goldschmidt (1909 og 1913),  Sch\xc3\xb6nherr (1912). Direkt\xc3\xb8r for Nobelinstituttet p\xc3\xa5 denne tiden, Ragnar Sohlman (1870\xe2\x80\x931948), har i et brev antydet at om Birkeland var blitt nominert uten at Eyde hadde v\xc3\xa6rt med, ville han sannsynligvis f\xc3\xa5tt prisen. P\xc3\xa5 grunn av Eydes svake faglige bakgrunn ville en delt pris v\xc3\xa6re upassende.  _NEWLINE_Fire ganger ble han nominert til Nobelprisen i fysikk. Han ble foresl\xc3\xa5tt av Vilhelm Carlheim-Gyllensk\xc3\xb6ld (1915, 1916 og 1917), O. Pauersson (1916) og i 1918 av norske professorer, men dette forslaget ble ikke sendt inn p\xc3\xa5 grunn av Birkelands d\xc3\xb8d i 1917. Noe av problemet med nominasjonen i fysikk var at kosmisk fysikk ble vurdert som en del av astronomien, og dermed falt utenfor kriteriene for Nobelprisen. En annen ting var at f\xc3\xa5 medlemmer av Nobelkomiteen mente at de var kvalifisert til \xc3\xa5 vurdere en nominasjon innenfor dette feltet. Selv om det var tradisjon for dette faget ogs\xc3\xa5 ved svenske universiteter, hadde dette ikke noen formell status ved noen av universitetene._NEWLINE_I oktober 1917 ble det opprettet et fond til minne om Birkeland med tittelen \xc2\xabProfessor Kr. Birkelands fond for geofysisk forskning\xc2\xbb. Dette mottok 300 000 kr i donasjoner.\n_START_SECTION_\nGjennombrudd for Birkelands forskning 50 \xc3\xa5r etter hans d\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nBirkelands vitenskapelige arbeid forsvant sakte inn i glemselen de f\xc3\xb8rste 50 \xc3\xa5rene etter hans d\xc3\xb8d. Spesielt var den britiske matematikeren og geofysikeren Sydney Chapman (1888\xe2\x80\x931970) en sterk kritiker. Etter f\xc3\xb8rste verdenskrig ble han den ledende eksperten p\xc3\xa5 jordmagnetisme. Chapman mente at Birkelands ekspedisjoner for \xc3\xa5 studere nordlyset var anakronistiske, og at teoriene hans var \xc2\xabfor kuri\xc3\xb8se\xc2\xbb til \xc3\xa5 bli tatt alvorlig. Spesielt mente han at Birkelands viktigste hypotese om at solen sender ut katodestr\xc3\xa5ler som fanges opp av jordens magnetfelter og deretter skaper nordlys og magnetstormer, var feil. Birkeland hadde imidlertid skrevet en artikkel i 1916, der han understreket at solen sender ut b\xc3\xa5de positive- og negative partikler. Biografen Jago har p\xc3\xa5pekt at Chapman var hyklersk da han senere ble talsmann for denne teorien, uten \xc3\xa5 referere til Birkeland. Jago skriver at Chapman hadde en generell forakt for skandinaviske vitenskapsmenn, og gjorde hva han kunne for \xc3\xa5 bagatellisere Birkelands bidrag til romforskningen._NEWLINE_Chapman selv mente at nordlyset ikke hadde noe med solen \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re, men at det m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re et lokalt str\xc3\xb8msystem i jordens atmosf\xc3\xa6re som skapte fenomenet. Etter Birkelands d\xc3\xb8d ble hans teorier knapt nevnt i fysikkundervisningen, ikke engang i Norge. Det var Chapmans oppfatning av nordlyset som var fremherskende de f\xc3\xb8rste ti\xc3\xa5rene etter Birkelands d\xc3\xb8d, og som var studentenes pensum._NEWLINE_Birkeland visjon av det som n\xc3\xa5 er kjent som birkelandstr\xc3\xb8mmer, ble kilden til en kontrovers som fortsatte i over et halvt \xc3\xa5rhundre, fordi deres eksistens ikke kan bekreftes fra bakkebaserte m\xc3\xa5linger alene. Hans teori var omstridt og ble latterliggjort som marginalvitenskap av etablerte forskere. Teoriene til Birkeland ble imidlertid st\xc3\xb8ttet av den svenske plasmaforskeren Hannes Alfv\xc3\xa9n, men Alfv\xc3\xa9ns arbeid ble i sin tur ogs\xc3\xa5 diskutert av Chapman._NEWLINE_I 1960-\xc3\xa5rene ble det gjort m\xc3\xa5linger fra romsonder som underbygget Birkelands teori om elektrisk ladede partikler i verdensrommet. Romsonden Mariner 2 p\xc3\xa5 veg til Venus, m\xc3\xa5lte i 1962 elektriske partikler p\xc3\xa5 veg gjennom verdensrommet, med hastigheter mellom 300 og 700 kilometer i sekundet. Sovjetiske sonder hadde ogs\xc3\xa5 gjort lignende observasjoner. Etter hvert som flere sonder ble sendt ut i verdensrommet, ble det m\xc3\xa5lt elektrifiserte gasser med temperaturer p\xc3\xa5 flere millioner grader som beveger seg med flere hundre kilometer i sekundet. De utgj\xc3\xb8res av likt antall negative og positive partikler, henholdsvis elektroner og protoner, som gj\xc3\xb8r at de tilsammen danner en n\xc3\xb8ytralt ladet plasma. Ofte kaller en dette for astrofysisk plasma. Birkeland hadde forutsett denne typen partikler i verdensrommet mer enn 60 \xc3\xa5r tidligere, men begrepet \xc2\xabplasma\xc2\xbb fantes ikke p\xc3\xa5 hans tid._NEWLINE_I 1966 ble det via en amerikansk navigasjonssatellitt, m\xc3\xa5lt magnetiske forstyrrelser hver gang den passerte polaromr\xc3\xa5dene. Det var f\xc3\xb8rst med dette at en virkelig forstod at Birkeland m\xc3\xa5tte ha v\xc3\xa6rt inne p\xc3\xa5 noe viktig med sin forskning. Satellittm\xc3\xa5linger har siden 1966 v\xc3\xa6rt brukt til \xc3\xa5 m\xc3\xa5le forholdene ved nordlys. Dermed er Birkelands teorier bekreftet. Han blir i dag kreditert for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re den f\xc3\xb8rste som kom frem til en korrekt forklaring p\xc3\xa5 fenomenet nordlys. Birkeland ga ogs\xc3\xa5 en romlig beskrivelse av str\xc3\xb8mmene som danner s\xc3\xa5kalte polare substormer, eller polare element\xc3\xa6rstormer. Hans teori var at dette magnetiske fenomenet, var for\xc3\xa5rsaket av horisontale str\xc3\xb8mmer som beveget seg langs nordlyssonen, og opprettholdt av \xc2\xaben konstant tilf\xc3\xb8rsel av elektrisitet utenfra.\xc2\xbb Disse ble i artikler p\xc3\xa5 slutten av 1960-\xc3\xa5rene kalt \xc2\xabbirkelandstr\xc3\xb8mmer\xc2\xbb._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste fullstendige statistiske kartleggingen av forekomst av birkelandstr\xc3\xb8mmer i jordens polare regioner, ble utviklet i 1974 av A. J. Zmuda, J. C. Armstrong og T. A. Potemra._NEWLINE_Birkelands verk The Norwegian Aurora Polaris Expedition 1902\xe2\x80\x931903 beskrev flere teorier som f\xc3\xb8rst ble bekreftet 50 \xc3\xa5r etter hans d\xc3\xb8d. Det gjelder tilstedev\xc3\xa6relsen av magnetosf\xc3\xa6ren: \xc2\xabJordens magnetisme vil f\xc3\xb8re til at det blir et hulrom rundt jorden der [sol] partikler s\xc3\xa5 \xc3\xa5 si blir feid bort\xc2\xbb. I tillegg til teorien om solvinder p\xc3\xa5pekte han eksistensen av stellar materie: \xc2\xabDet m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re en naturlig konsekvens av v\xc3\xa5rt synspunkt \xc3\xa5 anta at hele verdensrommet er fylt av elektroner og flygende ioner av alle slag. Vi antar at ethvert stjernesystem i utvikling slynger elektriske partikler ut i rommet. Derfor er det ikke usannsynlig \xc3\xa5 tenke seg at mesteparten av materien i universet ikke befinner seg i solsystemene eller i stjernet\xc3\xa5ken, men i det 'tomme rom'.\xc2\xbb Interstellar materie regnes i dag som hovedkomponenten i universet. _NEWLINE_Birkeland fors\xc3\xb8kte ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 beskrive hvordan komethaler oppst\xc3\xa5r._NEWLINE_I dag er plasmafysikerne enige om at birkelandstr\xc3\xb8mmene er \xc3\xa5rsaken til nordlyset, elektrojet (nordlyselektrojeten), s\xc3\xa5kalte magnetosf\xc3\xa6riske inverterte-V strukturer og flukstr\xc3\xa5der i atmosf\xc3\xa6ren p\xc3\xa5 Venus. En regner med at birkelandsstr\xc3\xb8mmene gir andre fenomener som koronastr\xc3\xb8mmene fra solens overflate, komethaler, interstellar masse og stjerneskyer, plasma i galakser og galaktiske jetstr\xc3\xb8mmer. Selv om Birkelands nordlysteorier har f\xc3\xa5tt nesten universell aksept, er hans kosmologi lite debattert.   _NEWLINE_Solvinden best\xc3\xa5r av hydrogenioner, noe som ble m\xc3\xa5lt f\xc3\xb8rste gang i 1959 av den sovjetiske satellitten \xc2\xabLunik\xc2\xbb. Dagens forst\xc3\xa5else av plasmafysikken bygger opprinnelig p\xc3\xa5 studier utf\xc3\xb8rt av Langmuir, som i 1920-\xc3\xa5rene utf\xc3\xb8rte en rekke eksperimenter. Teorien g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at solen sender ut v\xc3\xa6skelignende plasma. Denne blir ved en viss avstand fra solen supersonisk, og brer seg ut i rommet. Birkeland antok at prosessen var drevet av elektrostatiske mekanismer, men i dag sees dette p\xc3\xa5 som en magnetohydrodynamisk mekanisme. _NEWLINE_I dag betraktes Birkeland som den f\xc3\xb8rste romforsker. Han vurderes ogs\xc3\xa5 som en av historiens ledende eksperimentalfysikere.\n_START_SECTION_\nEtablering av et varig akademisk milj\xc3\xb8\n_START_PARAGRAPH_\nBirkeland fikk stor betydning for vitenskapelig utdannelse i Norge, samt for moderne romforskning. Han fikk etablert det f\xc3\xb8rste permanente observatoriet for geomagnetisme og nordlysobservasjoner p\xc3\xa5 Haldde. Her ble etterhvert ogs\xc3\xa5 gjort meteorologiske m\xc3\xa5linger. Birkeland \xc3\xb8vet p\xc3\xa5trykk for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 etablert et teknisk universitet i Norge, noe som ble realisert i 1910 ved \xc3\xa5pningen av Norges tekniske h\xc3\xb8gskole. _NEWLINE_Innenfor fysikkundervisningen introduserte han en metodikk basert p\xc3\xa5 grundig teoretisk innsikt, laboratoriestudier og koordinerte feltstudier._NEWLINE_Et annet viktig bidrag fra Birkeland var at mange av hans assistenter fortsatte med vitenskapelig arbeid. Sem S\xc3\xa6land ble professor og rektor ved Norges tekniske h\xc3\xb8yskole, senere professor og rektor ved Universitetet i Oslo. Richard Birkeland (fetter) ble professor i anvendt matematikk. Lars Vegard ble professor innenfor nordlysforsking. Ole Krogness og Olaf Devik ble ledere ved det permanente observatoriet p\xc3\xa5 Haldde, senere ble begge professorer i fysikk. De to opprettet senere et geofysisk institutt i Troms\xc3\xb8. Thoralf Skolem ble professor i matematikk i 1938. Thorstein Wereide (1882\xe2\x80\x931969), en kollega ved universitetet, ble amanuensis i fysikk og Carl St\xc3\xb8rmer (1874\xe2\x80\x931957), en annen kollega, utviklet ligninger for ladede partiklers bevegelse i topolte magnetfelter. Han m\xc3\xa5lte ogs\xc3\xa5 h\xc3\xb8yden av nordlyset n\xc3\xb8yaktig._NEWLINE_Fremdeles er kosmisk geofysikk, ogs\xc3\xa5 omtalt som kosmisk plasmafysisk, et stort forskningsfelt i Norge, noe Birkeland la grunnlaget for. _NEWLINE_Videre ble Claus Riiber, som var med p\xc3\xa5 kunstgj\xc3\xb8dselprosjektet, professor i kjemi ved Norges tekniske h\xc3\xb8gskole. Bj\xc3\xb8rn Helland-Hansen, som \xc3\xb8dela fingrene under nordlysobservasjonene p\xc3\xa5 Haldde, ble professor i oseanografi og fikk internasjonal anerkjennelse.\n_START_SECTION_\nNorsk Hydros videre utvikling\n_START_PARAGRAPH_\nNorsk Hydro som Birkeland var med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 etablere, er i dag et stort internasjonalt konsern. Gj\xc3\xb8dselproduksjonen ble i 2004 skilt ut i et eget selskap kalt Yara International. Dette selskapet har rundt 28 fabrikker og 15 000 ansatte over hele verden. Selskapet er i dag verdens st\xc3\xb8rste kunstgj\xc3\xb8dselprodusent. _NEWLINE_Norsk Hydro fikk i 1968 bygget et skip med navn MT \xc2\xabKristian Birkeland\xc2\xbb._NEWLINE_Yara skal bygge verdens f\xc3\xb8rste autonome skip (et fart\xc3\xb8y som kan seile uten besetning) som skal drives elektrisk. Skipet skal g\xc3\xa5 mellom fabrikkanlegget i Porsgrunn og havnene i Brevik og Larvik og skal hete \xc2\xabYara Birkeland\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nMinnesmerker og minnemarkeringer\n_START_PARAGRAPH_\nI 1967 ble det arrangert et internasjonalt symposium i Sandefjord, til minne om Birkelands 100 \xc3\xa5rs f\xc3\xb8dselsdag. Siden 1987 holdes det en \xc3\xa5rlig forelesningsserie ved Universitetet i Oslo. Her blir forskjellige sider av Birkelands forsking og teknologi belyst._NEWLINE_En statue av Birkeland finnes utenfor Hydros bedriftshistoriske samling p\xc3\xa5 Notodden, og en byste er ogs\xc3\xa5 plassert ved forskningssenteret til Norsk Hydro i Porsgrunn. I Nordlysparken i Alta ble det avduket en byste av Birkeland i 2015, laget av Henning Olav Espedal. Oscar Castbergs byste av Birkeland, som ble avduket p\xc3\xa5 Universitetet i Oslo i 1908, finnes i kopi ved Universitetet i Tokyo. _NEWLINE_Den norske 200 kroner-seddelen som var i bruk fra 1994 til 2017, b\xc3\xa6rer portrettet av Birkeland. Ringen rundt den magnetiske polen er avbildet p\xc3\xa5 baksiden, samt andre symboler relatert til hans forskning. I 1966 og 1999 ble det utgitt frimerker med temaer fra Birkelands nordlysforskning._NEWLINE_Flere gater i Norge har navn etter Birkeland. Birkeland ble hedret av Google i 2017 med en s\xc3\xa5kalt doodle. _NEWLINE_Et krater p\xc3\xa5 M\xc3\xa5nen er oppkalt etter Birkeland. Navnet ble tildelt av den Den internasjonale astronomiske union i 1970."