b"\n_START_ARTICLE_\nHenri-Marie de Lubac\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHenri de Lubac kom fra en gammel adelsfamilie fra Ard\xc3\xa8che. Han var ett av seks barn. Hans far var bankier og moren husmor. Familien vendte tilbake til hjemstavnen i Lyon-omr\xc3\xa5det i 1898, og der gikk Henri p\xc3\xa5 skole hos jesuittene. Han var en sann aristokrat av dannelse og utseende. Han studerte rettsvitenskap f\xc3\xb8r han slo inn p\xc3\xa5 den kirkelige l\xc3\xb8pebane.\n_START_SECTION_\nJesuitt\n_START_PARAGRAPH_\nSom 17-\xc3\xa5ring sluttet han seg til jesuittene i Lyon den 9. oktober 1913. P\xc3\xa5 grunn av det politiske klima i et Frankrike som nettopp hadde vedtatt antikirkelige lover, hadde de franske jesuitter midlertidig lagt sitt novisiat til St Leonards-on-Sea i East Sussex. Der studerte de Lubac til han ble innkalt til den franske h\xc3\xa6r i 1914 ved utbruddet av f\xc3\xb8rste verdenskrig. _NEWLINE_Han fikk et hodes\xc3\xa5r ved Les \xc3\x89parges p\xc3\xa5 Allehelgensdag i 1917 (en annen kilde sier det skjedde i 1916), noe som skulle plage ham resten av livet som episoder med svimmelhet og hodepine. _NEWLINE_Etter demobilisering i 1919 fortsatte de Lubac sine filosofisake studier hos jesuittene, f\xc3\xb8rst ved Hales Place i Canterbury, og s\xc3\xa5 fra 1920 til 1923 ved Maison Saint-Louis, jesuittenes filosofiskole som da var i St. Helier p\xc3\xa5 Jersey. Det var her han ble kjent med Maurice Blondels og Pierre Rousselots tenkning. S\xc3\xa6rlig Blondel skulle f\xc3\xa5 meget \xc3\xa5 bety. I 1932 skulle de Lubac skrive til Blondel og fortelle ham om sitt m\xc3\xb8te med L'Action tidlig i 1920-\xc3\xa5rene, og hvordan Blondels tenkning rundt integralismens problem ble til en av de sentrale sporer for de Lubacs egne bestrebelser for \xc3\xa5 forst\xc3\xa5 forholdet mellom natur og n\xc3\xa5de. _NEWLINE_De Lubac underviste p\xc3\xa5 jesuittenes college i Mongr\xc3\xa9 ved Rh\xc3\xb4nen fra 1923 til 1924, og s\xc3\xa5 vendte han tilbake til England og begynte p\xc3\xa5 fire \xc3\xa5rs teologiske studier ved Ore Place i Hastings i East Sussex.  I 1926 ble kolleget flyttet tilbake til Fourvi\xc3\xa8re i Lyon, hvor de Lubac fullf\xc3\xb8rte de gjenst\xc3\xa5ende to \xc3\xa5r av teologiske studier.\n_START_SECTION_\nPrest\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble presteviet den 22. august 1927. Han ble universitetslektor i religionshistorie i Lyon. Han ble i Lyon til 1961, bortsett fra noen \xc3\xa5r under andre verdenskrig. _NEWLINE_Han grunnla sammen med dominikanerpateren (og senere kardinal) Jean Dani\xc3\xa9lou samlingen  Sources chr\xc3\xa9tiennes i 1942. P\xc3\xa5 grunn av sitt arbeide med den franske motstandbevegelse under den tyske okkupasjon under andre verdenskrig ble han n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 forlate Lyon og ta tilflukt i Vals, n\xc3\xa6r Puy._NEWLINE_P\xc3\xa5 slutten av 1940-talet ble han et forbilde for Michel de Certeau som inntr\xc3\xa5dte i jesuittordenenen ved de Lubacs innflytelse._NEWLINE_Han var leder av tidsskriftet Recherches de science religieuse. Han ble beordret av Vatikanet til \xc3\xa5 stanse utgivelsen av sine arbeider p\xc3\xa5 grunn av l\xc3\xa6remessige innvendinger mot hans bok Surnaturel. Senere ble han rehabilitert, og invitert til Annet Vatikankonsil som teologisk sakkyndig. At konsilet overhodet fant sted, er ofte tilskrevet de Lubac. Ved sine b\xc3\xb8ker om andre religioner og ateismen hadde han endret Den katolske kirkes holdning til disse saker. Han hadde allerede i slutten av 1950-\xc3\xa5rene v\xc3\xa6rt medlem av Institut de France._NEWLINE_I 1972 grunnla han det teologiske tidsskriftet Communio sammen med Hans Urs von Balthasar og Joseph Ratzinger._NEWLINE_Radikalortodoksien er sterkt p\xc3\xa5virket av hans skille mellom natur og n\xc3\xa5de.\n_START_SECTION_\nKardinal\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble kreert til kardinal i 1983 av pave Johannes Paul II."