b'\n_START_ARTICLE_\nKampfgruppe gegen Unmenschlichkeit\n_START_PARAGRAPH_\nKampfgruppe gegen Unmenschlichkeit (KgU, \xc2\xabkampgruppe mot umenneskelighet\xc2\xbb) var en antikommunistisk motstandsgruppe basert i Vest-Berlin som gjennomf\xc3\xb8rte aksjoner i den sovjetokkuperte sonen og i DDR. KgU fikk st\xc3\xb8tte fra amerikanske etterretningstjenster, og eksisterte fra 1948 til 1959.\n_START_SECTION_\nVirksomhet\n_START_PARAGRAPH_\nOpprinnelsen til KgU var erkjennelsen av behovet for en s\xc3\xb8ketjeneste for personer som etter avslutningen av andre verdenskrig hadde blitt arrestert eller kidnappet av det sovjetiske hemmelige politi i den sovjetiske okkupasjonssonen som motstandere av okkupasjonsmakten. Disse personene ble internert sammen med forhenv\xc3\xa6rende nasjonalsosialister og andre i de tidligere nazi-konsentrasjonsleirene Buchenwald og Sachsenhausen._NEWLINE_KgU vant oppslutning s\xc3\xa6rlig p\xc3\xa5 skoler og universiteter som blant annet delte ut l\xc3\xb8pesedler og flyveblader eller malte slagord (\xc2\xabF\xc2\xbb-kampanjen, hvor \xc2\xabF\xc2\xbb sto for Frihet). Trykksakene som ble illegalt fraktet inn i den sovjetiske sonen formidlet KgUs oppfatning av den kommunistiske politikken til SED, FDJ og deres underorganisasjoner og i s\xc3\xa6rdeleshet om Stasi eller dets forgjengere og det sovjetiske hemmelige politiet. P\xc3\xa5 1950-tallet ble ogs\xc3\xa5 tysk gjenforening og agitasjon mot Den r\xc3\xb8de arm\xc3\xa9 tema for denne propagandavirksomheten. KgU samarbeidet ogs\xc3\xa5 med den amerikanske kringkasteren RIAS i Berlin._NEWLINE_Egne radioprogrammer ble brukt for \xc3\xa5 hjelpe \xc2\xabletetjenesten\xc2\xbb og bidro til \xc3\xa5 rekruttere folk fra den sovjetiske okkupasjonssonen til samarbeidet. Deres oppgaver begrenset seg ikke til utdeling av l\xc3\xb8pesedler, men de ga ogs\xc3\xa5 etterretningsmessige opplysninger, som til \xc3\xa5 begynne med bare leilighetsvis hadde v\xc3\xa6rt fokuset i s\xc3\xb8ketjenestens utsp\xc3\xb8rringer. Gruppen var i hovedsak finansiert og kontrollert av de hemmelige tjenester i USA. Senere gikk KgU ogs\xc3\xa5 over til sabotasjeaksjoner som i all hovedsak var industrisabotasje og brannstiftelser i varehus. DDR iverksatte harde tiltak mot KgU med bruk av lange fengselsstraffer og i enkelte tilfeller ogs\xc3\xa5 d\xc3\xb8dsdommer. Dette gjaldt blant andre Wolfgang Kaiser og Johannes Burianek som pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 sprenge en jernebanebro mens et tog var i ferd med \xc3\xa5 krysse den._NEWLINE_I \xc3\xa5rene 1957 og 1958 ble KgU rammet av voldsom intern splittelse som f\xc3\xb8rte til at organisasjonen ble oppl\xc3\xb8st 12. mars 1959. If\xc3\xb8lge fremstillingen til DDR-forfattere og andre skribenter som ukritisk godtok deres oppfatninger, var det en kontinuitet mellom KgU og tilsvarende organisasjoner, som \xc2\xabUntersuchungsausschuss freiheitlicher Juristen\xc2\xbb og andre antikommunistiske grupper fra denne perioden og Bundeswehrs avdeling for psykologisk krigf\xc3\xb8ring som skulle komme til \xc3\xa5 anvende KgUs metoder framover i den kalde krigen. Allerede i 1952 hadde KgU hatt en lederkrise der KgU-stifteren Rainer Hildebrandt ble fortrengt fra organisasjonen av Ernst Tillich. Denne konflikten har trolig bunnet i en uenighet om valg av arbeidsmetoder i kampen mot kommunistene, der Tillich vel representerte mer militante metoder mens Hildebrandt hadde foretrukket ikkevoldelige strategier._NEWLINE_KgU fikk vesentlig finansielle st\xc3\xb8tte fra amerikaniske etterretningstjenster og i begynnelsen ogs\xc3\xa5 fra Ford Foundation, fra R\xc3\xb8de Kors og Caritas. I de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rene eksisterte det ogs\xc3\xa5 et visst samarbeid med enkelte i Berlins senat. I tillegg fikk KgU p\xc3\xa5 femtitallet st\xc3\xb8tte fra Bundeszentrale f\xc3\xbcr Heimatdienst (1952\xe2\x80\x931963; forl\xc3\xb8peren til Bundeszentrale f\xc3\xbcr politische Bildung).'