b"\n_START_ARTICLE_\nHenry Ford\n_START_SECTION_\nOppvekst og utvikling\n_START_PARAGRAPH_\nFord ble f\xc3\xb8dt p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rden til foreldrene sine, William og Mary Ford, som var velst\xc3\xa5ende innvandrere fra byen Cork i Irland. Han var den eldste av seks s\xc3\xb8sken. Som barn hadde Henry et lidenskapelig forhold til mekanikk. Da han var 12 brukte han mesteparten av tiden sin i en maskinhall som han selv hadde utrustet. Som 15-\xc3\xa5ring lagde han sin f\xc3\xb8rste forbrenningsmotor. _NEWLINE_I 1879 dro han hjemmefra til den n\xc3\xa6re byen Detroit for \xc3\xa5 arbeide som maskinistl\xc3\xa6rling, f\xc3\xb8rst for James F. Flower & Bros., og senere for Detroit Dry Dock Co. Etter \xc3\xa5 ha fullf\xc3\xb8rt l\xc3\xa6rlingetiden fikk Ford jobb ved firmaet Westinghouse, hvor han jobbet med bensinmotorer. Da han giftet seg med Clara Bryant i 1888 drev han ogs\xc3\xa5 et sagbruk. _NEWLINE_I 1891 ble Ford ingeni\xc3\xb8r i Thomas Edisons firma, og etter at han ble forfremmet til sjefsingeni\xc3\xb8r i 1893 hadde han nok tid og penger til \xc3\xa5 vie seg til sine egne eksperimenter med lukkede forbrenningsmotorer. I 1896 fullf\xc3\xb8rte han sitt egne selvdrevne fart\xc3\xb8y med betegnelsen Quadricycle, som han pr\xc3\xb8vekj\xc3\xb8rte den 4. juni samme \xc3\xa5r (dette var den f\xc3\xb8rste automobilen han i det hele tatt hadde kj\xc3\xb8rt)._NEWLINE_Etter denne suksessen forlot Ford og Edison Illuminating og stiftet Detroit Automobile Company sammen med andre investorer. Detroit Automobile Company gikk kort tid etter konkurs fordi Ford stadig forbedret designet fremfor \xc3\xa5 selge biler. Ford kj\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 bill\xc3\xb8p mot andre produsenter for \xc3\xa5 vise at hans biler var de beste. Med interessen for bilsport stiftet Ford kort tid etter Henry Ford Company, og i denne perioden kj\xc3\xb8rte han personlig sin Quadricycle til seier i et l\xc3\xb8p mot Alexander Winton, en velkjent sj\xc3\xa5f\xc3\xb8r og vinnerfavoritt, den 10. oktober 1901. Ford ble tvunget ut av selskapet av investorene, som inkluderte blant andre Henry M. Leland i 1902, og selskapet skiftet navn til Cadillac.\n_START_SECTION_\nFord Motor Company\n_START_PARAGRAPH_\nHenry Ford bygde sine to f\xc3\xb8rste bilprototyper i 1890-\xc3\xa5rene, og sin f\xc3\xb8rste racerbil i 1901. I 1903 startet han sammen med elleve andre Ford Motor Company i Highland Park, Michigan. Den f\xc3\xb8rste Fords T-modell var ferdig i 1908, og samleb\xc3\xa5ndsproduksjon startet 1. desember 1913. Henry Ford hadde selv designet bilen og produksjonsprosessen. M\xc3\xa5ten han satte opp produksjonen via samleb\xc3\xa5nd revolusjonerte produksjonsindustrien og kuttet produsjonskostnadene kraftig. Designet var enkelt og produsjonsprosessen enklest mulig. Blant annet ble bilene bare levert i svart. Han skal ha uttalt om fargevalget: \xc2\xabYou can paint it any color, as long as it is black\xc2\xbb. Modell-T ble totalt solgt i 15 millioner eksemplarer de neste 19 \xc3\xa5rene, og suksessen gjorde Henry Ford til en av verdens rikeste menn. I 1927 var halvparten av alle bilene i hele verden av merket Ford._NEWLINE_Henry Ford var direkt\xc3\xb8r i selskapet frem til hans s\xc3\xb8nn overtok i 1919, men det var fremdeles Henry Ford som tok alle beslutningene. Han uttalte i ettertid sin tiln\xc3\xa6rming til bedriftsansvar slik: \xc2\xabWhen one of my cars break down I know I am to blame\xc2\xbb._NEWLINE_Ford var en typisk radikal innovat\xc3\xb8r, han v\xc3\xa5get \xc3\xa5 skape det helt nye som ikke lot seg utvikle gjennom \xc3\xa5 studere kundenes \xc3\xb8nsker og uttrykte behov. Som han selv uttrykte det: \xc2\xabIf I'd listened to customers, I'd given them a faster horse.\xc2\xbb_NEWLINE_Selskapet Ford Motor Company var helt annerledes enn de andre bilfabrikkene i Detroit. P\xc3\xa5 Highland Park, Fords f\xc3\xb8rste fabrikk, fikk arbeiderne bedre betalt end noe annet sted, men samleb\xc3\xa5ndsarbeidet var med sin monotoni fysisk og psykisk utmattende. En av arbeiderne som gav opp etter en uke og gikk tilbake til Dodge-fabrikken, sa: \xc2\xabDet var en form for helvete p\xc3\xa5 jord, hvor menneskene ble forvandlet til roboter. Jeg foraktet tanken p\xc3\xa5 at Fords markedsf\xc3\xb8rere fremstilte selskapet som en velgj\xc3\xb8rer, n\xc3\xa5r sannheten var at de utnyttet arbeiderne mer hensynsl\xc3\xb8st enn noen annen bilprodusent, og dominerte arbeidernes liv p\xc3\xa5 m\xc3\xa5ter som fratok dem privalivet og individualiteten deres.\xc2\xbb Ford hadde en egen divisjon for sosiologi til dette form\xc3\xa5let. Sosiologene hans kunne n\xc3\xa5r som helst banke p\xc3\xa5 d\xc3\xb8ren til de ansatte og sp\xc3\xb8rre dem ut om deres sivilstatus, religion, spareplaner, kosthold, alkoholforbruk, helse, fritidsinteresser, livsforsikring osv. Alt ble n\xc3\xb8ye notert ned p\xc3\xa5 egne, bl\xc3\xa5 skjemaer. Den som r\xc3\xb8ykte eller drakk hjemme, fikk sparken. Ledelsen bygget opp et nett av informanter. Arbeiderne ble hyrt til \xc3\xa5 spionere p\xc3\xa5 hverandre. Hvis noen pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 fagorganisere Fords arbeidere, ble de oppsagt, jult opp eller til og med drept av Fords mafia-forbindelser. Overv\xc3\xa5kningen var ikke bare politisk motivert. En arbeider som tok seg for mange pauser, ble konfrontert med hvert minutt han hadde \xc2\xabstj\xc3\xa5let\xc2\xbb fra Ford._NEWLINE_Denne policyen var lenge den r\xc3\xa5dende, selv om den ble mildnet ved innf\xc3\xb8ring av 40-timersuke (l\xc3\xb8rdag ble fridag i stedet for 8-timers arbeidsdag) omkring 1925, frafall av paternalismen omtrent samtidig \xe2\x80\x93 og endelig i 1941 ved et forlik med fagorganisasjonen. Det siste var etter et betydelig press fra hans ektefelle, som s\xc3\xa5 at mannens motstand lett ville \xc3\xb8delegge det som var bygd opp, slik at s\xc3\xb8nnen Edsel ikke kunne overta._NEWLINE_Highland Park var en magnet for arbeidskraft fra hele Europa. P\xc3\xa5 1920-tallet var bare tre av ti Ford-ansatte f\xc3\xb8dt i USA. Ford hadde egne spr\xc3\xa5kskoler for innvandrerne, og etter eksamen gjennomgikk de en seremoni i Highland Parks forsamlingshus. P\xc3\xa5 en scene stod en modell av et dampskip til kai ved Ellis Island. Skipet ble praiet, og en \xc2\xabmatros\xc2\xbb svarte at det var lastet med gjestearbeidere, som ble satt i \xc2\xabland\xc2\xbb utkledd som til karneval i kl\xc3\xa6r fra den gamle verden, hver med en bylt som de bar p\xc3\xa5 en kjepp over skulderen. P\xc3\xa5 kaien skulle de s\xc3\xa5 gjennom en kjel, \xc2\xabsmeltedigelen\xc2\xbb, og n\xc3\xa5r de kom ut p\xc3\xa5 andre siden, var de kledd i moderne amerikanske kl\xc3\xa6r, med et amerikansk flagg i h\xc3\xa5nden. _NEWLINE_P\xc3\xa5 slutten av 1920-tallet var Fords River Rouge-anlegg det st\xc3\xb8rste i verden. P\xc3\xa5 det fem tusen m\xc3\xa5l store omr\xc3\xa5det var der kraftverk, st\xc3\xa5lverk, valsem\xc3\xb8ller, glassfabrikk og 160 km jernbane. 128.000 arbeidere ved River Rouge produserte en million biler i \xc3\xa5ret. Ford har stadig seks fabrikker i gang i omr\xc3\xa5det, som fremstiller en bil i sekundet. Ved utl\xc3\xb8pet av River Rouge er det bygd en enorm, kunstig industri-\xc3\xb8y: Zug Island.\n_START_SECTION_\nThe Dearborn Independent\n_START_PARAGRAPH_\nHenry Ford dedikerte mye av sin f\xc3\xb8rpensjon fra Ford Motor til \xc3\xa5 publisere en avis, The Dearborn Independent, som han kj\xc3\xb8pte i 1919. Her innf\xc3\xb8rte han samleb\xc3\xa5ndsprinsippet i fremstilling av avisartikler. \xc3\x89n journalist samlet inn fakta; en annen la p\xc3\xa5 humor; en tredje s\xc3\xb8rget for den redaksjonelle linjen, osv, til det ble \xc2\xabFord-journalistikk\xc2\xbb av det. Avisen ble gitt ut i omkring \xc3\xa5tte \xc3\xa5r, og introduserte i l\xc3\xb8pet av den tiden amerikanerne for et mye brukt propagandaskrift som opprinnelig var laget av den russiske tsarens etterretningsvesen, som ledd i intern russisk maktkamp: Sions vises protokoller. (Dette skriftet var alt den gang for lengst avsl\xc3\xb8rt som en forfalskning med sterkt antisionistisk tilsnitt, men det lever fortsatt videre som propagandaskrift i flere arabiske land.) Den j\xc3\xb8diske historieforeningen i USA har beskrevet Fords id\xc3\xa9er i denne perioden som \xc2\xabanti-innvandrer, anti-arbeid, anti-alkohol og anti-semittisk\xc2\xbb._NEWLINE_Ford publiserte ogs\xc3\xa5, under eget navn, flere anti-j\xc3\xb8diske artikler i Dearborn Independent, som ble utgitt tidlig p\xc3\xa5 1920-tallet som fire innbundne verk med tittelen Den internasjonale j\xc3\xb8de. Artiklene benektet vold mot j\xc3\xb8der, og hevdet at det var j\xc3\xb8dene selv som sto bak episodene. Disse artiklene ble skrevet av flere forfattere, blant annet Fords personlige sekret\xc3\xa6r gjennom 34 \xc3\xa5r, Ernest Liebold. Ingen av dem var skrevet av Ford selv, men de m\xc3\xa5tte ha hans godkjenning da han var avisens utgiver. Den internasjonale j\xc3\xb8de ble oversatt og utgitt p\xc3\xa5 tysk. Noen av passasjene er s\xc3\xa5 like avsnitt i Mein Kampf at det ser ut som om Hitler har skrevet mer eller mindre av etter dem._NEWLINE_Ford la ned avisen Dearborn Independent i desember 1927, og trakk senere tilbake b\xc3\xb8kene International Jew og Protocols. Den 7. januar 1942 skrev Henry Ford et \xc3\xa5pent brev, hvor han benektet sitt hat mot j\xc3\xb8dene, og uttrykte et h\xc3\xa5p om at antisemittisme og j\xc3\xb8dehat ville utryddes for all fremtid. Noen hevder at Ford aldri verken skrev eller signerte dette brevet, og har ogs\xc3\xa5 stilt sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l ved oppriktigheten i unnskyldningen. Skriveriene hans blir fortsatt benyttet som propaganda av varierende organisasjoner, og dukker ofte opp p\xc3\xa5 antisemittiske eller nazistiske nettsider.\n_START_SECTION_\nHenry Ford og nazismen\n_START_PARAGRAPH_\nFord st\xc3\xb8ttet Charles Lindberghs kandidatur for presidentskapet i USA. Lindbergh var i likhet med Ford og Adolf Hitler en gl\xc3\xb8dende anti-semitt. Henry Ford skrev boken Den internasjonale j\xc3\xb8de der han gj\xc3\xb8r rede for j\xc3\xb8denes innflytelse over internasjonal politikk. Boka som var basert p\xc3\xa5 den antisemitistisk propaganda fra tsar-Russland skal ha hatt direkte p\xc3\xa5virkning p\xc3\xa5 Hitler._NEWLINE_Det finnes bevis for at Henry Ford ga \xc3\xb8konomisk st\xc3\xb8tte til Hitler tidlig i Hitlers politiske karriere. Dette kan spores tilbake til uttalelser fra Kurt Ludecke, Tysklands representant i USA i 1920-\xc3\xa5rene, og til Winifred Wagner, svigerdatter av Richard Wagner, som sa de mottok \xc3\xb8konomisk st\xc3\xb8tte fra Ford til den nasjonalist-sosialistiske bevegelsen i Tyskland. En etterforskning utf\xc3\xb8rt av den amerikanske kongressen i 1933 klarte ikke \xc3\xa5 bekrefte at disse pengene faktisk var sendt._NEWLINE_Etter at Lindbergh i mai 1927 som den f\xc3\xb8rste hadde fl\xc3\xb8yet over Atlanterhavet fra vest til \xc3\xb8st, fikk Rudolf Hess for seg at han kunne bli den f\xc3\xb8rste som krysset Atlanterhavet i fly fra \xc3\xb8st til vest.  Dette ville ogs\xc3\xa5 bli fin propaganda for NSDAP.  Han bad derfor sin tilkommende, Ilse Pr\xc3\xb6hl, om \xc3\xa5 telegrafere Ford om han kunne tenkes \xc3\xa5 ville sponse et slikt tiltak med 200\xc2\xa0000 Mark.  Peter Padfield refererer i sin bok Hess, the F\xc3\xbchrer's disciple (side 37) at NSDAP hadde s\xc3\xa5 knapt med penger at Hess bad henne telegrafere p\xc3\xa5 tysk eller engelsk \xe2\x80\x93 det som ble kortest, for \xc2\xabhvert ord koster en mark\xc2\xbb. Noen penger fra Ford kom imidlertid ikke._NEWLINE_Ford Motor Company var aktiv i Tysklands milit\xc3\xa6re oppbygning f\xc3\xb8r 2. verdenskrig. I 1938 \xc3\xa5pnet Ford en fabrikk i Berlin, som skulle levere lastebiler til tyskerne. I juli samme \xc3\xa5r fikk Ford storkors av Den tyske \xc3\xb8rns fortjenesteorden (Gro\xc3\x9fkreuz des Deutschen Adlerordens). Ford var den f\xc3\xb8rste amerikaneren, og den fjerde personen noensinne, som fikk denne ordenen, noe som p\xc3\xa5 det tidspunkt var Nazi-Tysklands h\xc3\xb8yeste utmerkelse gitt til noen utlending. Tidligere samme \xc3\xa5r hadde ogs\xc3\xa5 Benito Mussolini blitt dekorert med samme utmekelse, men med diamanter. Utmerkelsen ble gitt til Ford \xc2\xabfor hans arbeid med \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re bilen tilgjengelig for massene\xc2\xbb. Medaljen ble levert sammen med en personlig gratulasjon fra Hitler.\n_START_SECTION_\nHenry Ford og Sovjetunionen\n_START_PARAGRAPH_\n31.mai 1929 undertegnet Ford Motor Company en kontrakt om \xc3\xa5 produsere 30.000 biler av modell A og 70.000 sm\xc3\xa5 lastebiler av modell AA \xc3\xa5rlig i Sovjetunionen. Ford ble kritisert for \xc3\xa5 hjelpe kommunistene, men svarte at det viktige for ham var \xc3\xa5 f\xc3\xa5 folk i arbeid: \xc2\xabDet er bare et tidssp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l f\xc3\xb8r h\xc3\xb8ye l\xc3\xb8nner, lave priser og masseproduksjon er innf\xc3\xb8rt i alle land,\xc2\xbb mente han. \xc2\xabI stedet for \xc3\xa5 redusere utenlandsmarkedene v\xc3\xa5re, vil det definere dem.\xc2\xbb P\xc3\xa5 denne tiden inngikk ogs\xc3\xa5 Austin Company avtale om bygge enda st\xc3\xb8rre fabrikker i Nisjnij Novgorod i Sovjetunionen enn de hadde gjort for General Motors. P\xc3\xa5 oppfordring fra Lenin studerte sovjetiske ledere Fords id\xc3\xa9er om masseproduksjon. Sovjet-systemet ble fors\xc3\xb8kt oppbygd etter m\xc3\xb8nster av en Ford-fabrikk. I russiske landsbyer feiret man festivaler til \xc3\xa6re for Fordson-traktoren. Aldous Huxley p\xc3\xa5pekte koblingen mellom Ford og bolsjevismen da den f\xc3\xb8rste fem\xc3\xa5rsplanen ble iverksatt: \xc2\xabFor den bolsjevikiske idealisten er Utopia ikke til \xc3\xa5 skjelne fra en Ford-fabrikk(...)For \xc3\xa5 komme inn i det kristne himmelriket, m\xc3\xa5 mennesket bli som sm\xc3\xa5 barn. Forutsetningen for \xc3\xa5 komme inn i det bolsjevikiske, jordiske paradiset, er \xc3\xa5 bli som maskiner.\xc2\xbb I Huxleys roman Vidunderlige nye verden er handlingen lagt til \xc3\xa5r 632 AF (= after Ford, dvs etter hans d\xc3\xb8d i 1947). Gud heter ikke lenger our Lord, men our Ford, og symbolet for denne trosretningen, som ikke har konkurrenter, er et kristent kors uten den \xc3\xb8verste delen, alts\xc3\xa5 en T som i T-Ford.\n_START_SECTION_\nStiftelsen \xc2\xabFord Foundation\xc2\xbb\n_START_PARAGRAPH_\nSammen med s\xc3\xb8nnen Edsel grunnla han i 1936 stiftelsen \xc2\xabFord Foundation\xc2\xbb med lokal veldedighet i staten Michigan som form\xc3\xa5l. Stiftelsen utviklet seg sterkt, og rundt 1950 var omfanget blitt b\xc3\xa5de nasjonalt og internasjonalt.\n_START_SECTION_\nSiste \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nI sine siste \xc3\xa5r var Ford opptatt med \xc3\xa5 bygge opp et museum best\xc3\xa5ende av historiske gjenstander som George Washingtons feltseng, og stolen som Abraham Lincoln satt i da han ble skutt, samt Edisons siste \xc3\xa5ndedrag, forseglet i et reagensr\xc3\xb8r. Her er ogs\xc3\xa5 ber\xc3\xb8mte biler, lokomotiv og fly, ikke minst den atomdrevne Ford Nucleon fra 1958, som aldri ble satt i produksjon av frykt for kjernefysiske trafikkulykker. Det meste av museumsomr\xc3\xa5det er likevel viet til Greenfield Village, et idyllisk amerikansk landsbyunivers fra 1800-tallet. Her finnes ingen industri, kun sm\xc3\xa5 verksteder der det drives nettopp det tradisjonelle h\xc3\xa5ndverket, basert p\xc3\xa5 kunnskap og erfaring, som Ford utkonkurrerte med sin masseproduksjon, der arbeideren gjentok den samme bevegelsen dagen igjennom, og kunne byttes ut p\xc3\xa5 et \xc3\xb8yeblikk med folk hentet rett inn fra gaten. Ford innf\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 samleb\xc3\xa5ndsprinsippet sitt p\xc3\xa5 Henry Ford Hospital, s\xc3\xa5 pasienten kunne f\xc3\xa5 \xc2\xabreparert\xc2\xbb den syke \xc2\xabdelen\xc2\xbb raskere. For ham var kroppen en maskin som fungerer godt eller d\xc3\xa5rlig, avhengig av hvilket \xc2\xabdrivstoff\xc2\xbb, dvs mat og drikke, man fyller den med. Ford mente derfor at sykdom og kriminalitet skyldes \xc2\xabfeil blanding i magesekken\xc2\xbb. _NEWLINE_P\xc3\xa5 slutten av krigen overlot Ford, som da var meget syk, presidentskapet til sitt barnebarn Henry Ford II. Dette skjedde 21. september 1945, hvorp\xc3\xa5 han pensjonerte seg. Han d\xc3\xb8de i en alder av 83 p\xc3\xa5 Fair Lane, farmen sin i Dearborn i Michigan, og ble begravet p\xc3\xa5 Ford Cemetery i Detroit."