b"\n_START_ARTICLE_\nDen ortodokse kirke\n_START_SECTION_\nHovedtrekk\n_START_PARAGRAPH_\nInntil 1054 var de \xc3\xb8stlige ortodokse kirker del av samme kirke som Den katolske kirke. Dette \xc3\xa5ret skilte de lag i det store skismaet, etter gjennom lang tid \xc3\xa5 ha glidd fra hverandre i dogmatiske sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l. B\xc3\xa5de den ortodokse og den katolske kirke hevder \xc3\xa5 v\xc3\xa6re \xc2\xabden ene, hellige, katolske og apostoliske kirke\xc2\xbb, slik kirken er beskrevet i den nikenske trosbekjennelse. Begge hevder ogs\xc3\xa5 at den andre tar feil, og de regner hverandre som skismatikere (mange ortodokse regner katolikker som kjettere). Ordet ortodoks viser til at kirkene hevder \xc3\xa5 ha bevart den opprinnelige kristne tro uforandret. Katolsk ('universell') p\xc3\xa5 sin side, viser til den katolske kirkes krav p\xc3\xa5 \xc3\xa5 v\xc3\xa6re den sanne verdensomspennende kirke. Det betyr ikke at den ortodokse kirke ikke hevder \xc3\xa5 v\xc3\xa6re universell. Et mindretall blant ortodokse kristne mener at den katolske kirke representerer den autentiske vestlige tradisjon under den romerske patriarken, men de fleste har det offisielle synet at Roma falt fra den sanne l\xc3\xa6re. Den katolske kirke p\xc3\xa5 sin side regner kirkelige handlinger i den ortodokse kirke som gyldige, og tillater ortodokse \xc3\xa5 motta nattverden i den katolske kirke, dersom deres egen patriark tillater dem \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re det.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa6re\n_START_PARAGRAPH_\nDen ortodokse kirke bekjenner seg til det den oppfatter som den katolske (det vil si helhetlige og allmenne), apostoliske kristne tro. Troen er ikke fundert p\xc3\xa5 en s\xc3\xa6rskilt reformators l\xc3\xa6re, men representerer en ubrutt tradisjon tilbake til apostlene. Den hellige tradisjonen \xe2\x80\x93 Bibelen, liturgien, kirkefedrene, de \xc3\xb8kumeniske konsilene og s\xc3\xa5 videre \xe2\x80\x93 spiller derfor en avgj\xc3\xb8rende rolle som b\xc3\xa6rer av l\xc3\xa6ren. Det er Den hellige \xc3\xa5nd som leder kirken og dens tradisjon gjennom historien og gj\xc3\xb8r troen levende._NEWLINE_Verden er skapt av Gud til samfunn med Gud, men gjennom syndefallet \xc3\xb8dela mennesket sin sanne gudbilledlighet. I sentrum for ortodoks tro st\xc3\xa5r inkarnasjonsmysteriet; at Gud ble menneske slik at mennesket kan bli guddommeliggjort og gjenfinne sin gudbilledlighet. Kristus har nedtrampet d\xc3\xb8dskreftene med sin egen nedferd i d\xc3\xb8dsriket. Ortodokse oppfatter derfor sin gudstjeneste som en vedvarende p\xc3\xa5ske, en feiring av oppstandelsen.\n_START_SECTION_\nFromhet og spiritualitet\n_START_PARAGRAPH_\nOrtodoks fromhetsliv er utpreget liturgisk i forhold til det som er vanlig i luthersk tradisjon. Fasteperioder avl\xc3\xb8ses av h\xc3\xb8ytider gjennom hele kirke\xc3\xa5ret. Hver \xc3\xa5rstid har sin fastetid og sin festtid. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te er uken delt inn i fastedager (onsdag og fredag) og festdager (l\xc3\xb8rdag og s\xc3\xb8ndag)._NEWLINE_Det liturgiske liv preges av mysteriene eller sakramentene, med d\xc3\xa5p og nattverd som de aller viktigste. I nattverden f\xc3\xa5r menigheten del i Kristi legeme og blod. I skriftem\xc3\xa5let bekjenner den troende sine synder f\xc3\xb8r gudstjenesten. Konfirmasjonen kalles ferming eller myronsalving og forrettes umiddelbart etter d\xc3\xa5pen. Ektevigsel, ordinasjon og sykesalving er ogs\xc3\xa5 mysterier._NEWLINE_Den viktigste liturgiske handling er den guddommelige liturgi. Essensen ligger n\xc3\xa6r den katolske messe, med nattverden som h\xc3\xb8ydepunkt, men formen er sv\xc3\xa6rt annerledes. Synet p\xc3\xa5 nattverden er ikke ulikt det katolske, men \xc3\xa9n av forskjellene var sentral i det store skismaet. I den ortodokse kirke bruker man nemlig syret br\xc3\xb8d, mens man i den katolske kirke bruker usyret. Dette f\xc3\xb8rte til gjensidige beskyldninger p\xc3\xa5 1000-tallet om at man ikke feiret nattverd p\xc3\xa5 korrekt m\xc3\xa5te. Generelt kan en si at Den ortodokse kirke bruker et mindre \xc2\xabvitenskapelig\xc2\xbb spr\xc3\xa5k ang\xc3\xa5ende nattverden enn det som utviklet seg i vestlig middelalder. Skolastikken i vest s\xc3\xb8kte \xc3\xa5 finne rasjonelt utleggbare forklaringsmodeller p\xc3\xa5 alt i troen; ortodokse teologer har tidvis polemisert mot denne katolske tendensen, og ment at en m\xc3\xa5 holde p\xc3\xa5 at visse ting er uforklarlige mysterier._NEWLINE_Ikonene spiller en viktig rolle i ortodoks \xc3\xa5ndelighet; de sies \xc3\xa5 formidle evangeliet til \xc3\xb8ynene. De er b\xc3\xa6rere av den hellighet som den avbildede person representerer, og er vinduer inn i det hellige. De fleste ortodokse hjem har et ikonhj\xc3\xb8rne hvor familiemedlemmene ber sine b\xc3\xb8nner, tenner lys og brenner r\xc3\xb8kelse._NEWLINE_Mystikk og askese er viktige elementer i ortodoks spiritualitet; gjennom b\xc3\xb8nn og \xc3\xa5ndelige \xc3\xb8velser s\xc3\xb8ker en \xc3\xa5 se Gud slik apostlene s\xc3\xa5 ham forklaret p\xc3\xa5 Tabor. Innen klostervesenet er denne s\xc3\xb8ken mot Guds-forening s\xc3\xa6rskilt betydningsfull. Hesykastene praktiserer fortsatt den oldkirkelige Jesus-b\xc3\xb8nnen, ogs\xc3\xa5 kalt hjerteb\xc3\xb8nnen, hvor den som bet sitter i en spesiell stilling og ber med pusten og oppmerksomheten rettet innad. Selve b\xc3\xb8nnen foreg\xc3\xa5r ved at man gjentar de enkle ordene Herre Jesus Kristus, forbarm deg over meg._NEWLINE_Ortodokse \xc3\xa6rer (venererer) helgener og ber dem om forb\xc3\xb8nner. De feires med festdager og ikoner. I kirkene finnes ogs\xc3\xa5 relikvier. Fremst blant helgenene er Guds moder Maria, hun som bar Guds ord i sitt morsliv.\n_START_SECTION_\nOrganisasjon\n_START_PARAGRAPH_\nDen ortodokse kirke er i stor grad organisert som nasjonalkirker. Den \xc3\xb8kumeniske patriark i Konstantinopel anerkjennes som den f\xc3\xb8rste blant likemenn, med visse jurisdiksjonelle forrettigheter. Det \xc3\xb8kumeniske patriarkat er representert i Skandinavia av metropolitt Kleopas Strongylis. Han ble innsatt som metropolitt 5. mai 2014, og som den \xc3\xb8verste biskop i Skandinavia er han leder for Den skandinaviske ortodokse bispekonferanse._NEWLINE_Den indre organiseringen av s\xc3\xa6rkirkene har det klassiske kristne hierarki med biskoper, prester og diakoner. \xc3\x98verst i hver s\xc3\xa6rkirke st\xc3\xa5r en patriark, erkebiskop, eller metropolitt som den f\xc3\xb8rste blant biskopene. Kirkene er noe ulikt organisert._NEWLINE_Den ortodokse kirke krever ikke at alle prester skal leve i s\xc3\xb8libat; kun munkene m\xc3\xa5 gj\xc3\xb8re dette. Likevel er det slik at kun munker ordineres til biskop, s\xc3\xa5 alle biskoper er s\xc3\xb8libat\xc3\xa6re._NEWLINE_S\xc3\xa6rkirkene som tilh\xc3\xb8rer den \xc3\xb8stlige ortodokse kommunion deles inn i to hovedkategorier, de autokefale og de autonome. De autokefale (fra gresk 'eget hode') har rett til \xc3\xa5 velge sitt eget kirkelige overhode. De autonome er i stor grad selvstyrte, men valget av kirkens lokale overhode m\xc3\xa5 godgjennes av moderkirken. I tillegg kommer noen s\xc3\xa6rkirker med tvetydig status, og noen som ikke deler full kommunion, men som p\xc3\xa5 alle andre punkter h\xc3\xb8rer inn under samme tradisjon. De som kommer i sistnevnte kategori er utbryterkirker, dels av nasjonalistiske grunner og dels av dogmatiske._NEWLINE_Til Norge kom Den ortodokse kirke (i moderne tid) med Hellige Nikolai menighet p\xc3\xa5 1930-tallet. I dag finnes imidlertid en rekke ortodokse menigheter i landet, blant annet den russisk-ortodokse Hellige Olga menighet. Barentsburg er i s\xc3\xa6rstilling i Norge, som eneste tettsted hvor flertallet av befolkningen er ortodokse; dette fordi byen i hovedsak er bebodd av russere og ukrainere."