b"\n_START_ARTICLE_\nGeorges Boulanger\n_START_SECTION_\nTidlig karriere\n_START_PARAGRAPH_\nBoulanger tjenestegjorde i arm\xc3\xa9en fra 1856, blant annet i Algerie og Indokina.Han kjempet i Den andre italienske frigj\xc3\xb8ringskrig, ble s\xc3\xa5ret og mottok den franske \xc3\x86reslegionen. Han kjempet ogs\xc3\xa5 i den fransk-tyske krig 1870\xe2\x80\x931871. Boulanger var blant den tredje republikks milit\xc3\xa6re ledere som knuste det revolusjon\xc3\xa6re folkestyret Pariskommunen i april og mai 1871. Boulanger ble s\xc3\xa5ret for tredje gang da han ledet tropper under beleiringen av Panth\xc3\xa9on, og han ble forfremmet til Kommand\xc3\xb8r av \xc3\x86reslegionen av Patrice Mac-Mahon._NEWLINE_Han ble i 1880 brigadegeneral, direkt\xc3\xb8r i krigsministeriet i 1882 og var sjef for de franske styrkene i Tunisia 1885-1886._NEWLINE_Med st\xc3\xb8tte fra de radikale republikanere viet han seg fra 1884 til politikken. Etter at han i januar 1886 var blitt krigsminister i Charles de Freycinets regjering, en post han beholdt i Ren\xc3\xa9 Goblets regjering, tok han initiativet til en mengde administrative og tekniske reformer innen forsvaret, blant annet en ny h\xc3\xa6rordning i 1886._NEWLINE_S\xc3\xa6rlig satte man pris p\xc3\xa5 forbedringene av de meniges leveforhold han fikk bevirket En taleturn\xc3\xa9 \xc3\xb8ket ytterligere hans popularitet.\n_START_SECTION_\nRevansjebevegelsen, eget parti\n_START_PARAGRAPH_\nBoulanger ble ogs\xc3\xa5 leder for den revansjistbevegelse som krevde Elsass-Lothringen tilbake fra Tyskland. Hans popularitet tiltok s\xc3\xa6rlig i samband med Schn\xc3\xa4beleaff\xc3\xa6ren, der hans provokative opptreden mot Tyskland hos bredere befolkningsskikt ble antatt \xc3\xa5 ha f\xc3\xb8rt til at Schn\xc3\xa4bele ble l\xc3\xb8slatt. Han fikk tilnavnet  Le G\xc3\xa9neral Revanche._NEWLINE_Boulangers mistro mot det parlamentariske system ble imidlertid stadig tydeligere, og b\xc3\xa5de fra venstre- og h\xc3\xb8yrehold hadde man en kritisk holdning til Boulanger. Etter at Goblets regjering falt, ble Boulanger forflyttet til en arm\xc3\xa9kommando p\xc3\xa5 landsbygden. Uten permission bes\xc3\xb8kte han imidlertid flere ganger Paris, hadde treff med rojalistiske agenter og m\xc3\xb8tte prins Napoleon i Sveits. An denne grunn ble han i 1888 avskjediget fra sin generalsbefatning._NEWLINE_Dette ble signalet til dannelsen av det boulangistiske parti. Den 15. april 1888 ble Boulanger valgt med stort flertall til deputert. Som s\xc3\xa5dan krevde han vidtg\xc3\xa5ende politiske reformer, krevde senatets og nasjonalforsamlingens oppl\xc3\xb8sning og innkallelsenm av en ny nasjonalforsamling med ettkammersystem. Hans antiparlamentisme vant bredere st\xc3\xb8tte i samband med Wilsonskandalen._NEWLINE_Boulanger ble st\xc3\xb8ttet av s\xc3\xa5vel monarkister som bonapartister, men ogs\xc3\xa5 av radikalere blant sm\xc3\xa5borgere og arbeidere.\n_START_SECTION_\nEn fors\xc3\xb8mt kuppsjanse\n_START_PARAGRAPH_\nI kammeret foreslo han forandringer i forfatningen som skulle gi presidenten kraftig \xc3\xb8ket makt, et program som gav \xc3\xb8kt st\xc3\xb8tte for hans parti. I suppleringsvalg h\xc3\xb8sten 1888 vant han majoritet i tre departementer og den 27. januar 1889 triumferte han i alle Paris' arrondissementer utenom ett (totalt cirka seksti prosent av stemmene i byen Paris). Da dette valgresultat stod klart, dro jublende folkemasser gjennom byens gater og ville at Boulanger skulle ta makten, noe som l\xc3\xa5 innen mulighetens grenser. Men Boulanger gikk glipp av denne sjanse til et statskupp \xe2\x80\x93 han feiret i stedet seieren hos sin elskerinne. Partiet tapte deretter st\xc3\xb8tte; den nye republikanske regjering endret valgordningen, satte ledende boulangister under politioverv\xc3\xa5kning og omorganiserte h\xc3\xb8yesterett for \xc3\xa5 tilrettelegge for en tiltale mot Boulanger for angrep mot statens sikkerhet.\n_START_SECTION_\nSlutten\n_START_PARAGRAPH_\nMer eller mindre bevisst \xc2\xablekket\xc2\xbb innenriksministeriet at en arrestering var n\xc3\xa6rt forest\xc3\xa5ende, og den 1. april begav George Boulanger seg ubemerket til Brussel. If\xc3\xb8lge Times' pariskorrespondent var det inenriksminister Ernest Constans personlig som kalte til seg en h\xc3\xb8y polititjenestemann, kjent som tilhenger av Boulanger, og beordret denne \xc3\xa5 forberede Boulangers grunnl\xc3\xb8se arrestering, som i etterh\xc3\xa5nd skulle godkjennes av deputeratekammer._NEWLINE_Han ble under sitt frav\xc3\xa6r tiltalt og d\xc3\xb8mt 14. august til landsforvisning, dette til tross for at han egentlig aldri hadde brutt mot noen lov. De allmenne valg samme m\xc3\xa5ned ble en katastrofe for boulangistene. Boulanger selv ble forlatt ogs\xc3\xa5 av sine personlige venner, og i juli 1891 ble han rammet av enda et hardt slag da hans elskarinne, friherrinne Marguerite de Bonnemain d\xc3\xb8de. To m\xc3\xa5neder senere tok han sitt liv p\xc3\xa5 hennes grav."