b'\n_START_ARTICLE_\nTupilaq\n_START_PARAGRAPH_\nEn tupilaq eller tupilak var en figur med magiske krefter i gammel gr\xc3\xb8nlandsk mytologi, som trolldomskyndige kunne bruke til \xc3\xa5 drepe, skade eller bringe sykdom til en motstander eller fiende.\n_START_SECTION_\nBruk\n_START_PARAGRAPH_\nDen som skulle bruke tupilaqen, samlet sammen ulike materialer og trakk seg tilbake for \xc3\xa5 lage figuren. Han satt ute i naturen, p\xc3\xa5 et hemmelig sted, og bandt materialene sammen. Her sang han trylleviser, og lot figuren suge kraft fra sine kj\xc3\xb8nnsorganer f\xc3\xb8r den var klar for bruk. Deretter ble den sj\xc3\xb8satt for \xc3\xa5 finne og \xc3\xb8delegge en fiende. Materialene kunne komme fra dyr, fugler og til og med barnelik, og kunne v\xc3\xa6re lagd av skinn, bein, h\xc3\xa5r, tenner o.l. _NEWLINE_Bruken av tupilaq var ikke uten risiko for den som brukte den heller. Siden den ble sendt for \xc3\xa5 \xc3\xb8delegge noen som hadde st\xc3\xb8rre magiske krefter enn den som sendte den, kunne man risikere at mottakeren sendte den tilbake for drepe den som f\xc3\xb8rst lagde den. _NEWLINE_Dessverre finnes det ingen opprinnelige tupilaqer som er bevart, fordi materialene de ble lagd av, g\xc3\xa5r i oppl\xc3\xb8sning over tid. De f\xc3\xb8rste europeerne som kom til Gr\xc3\xb8nland ble fascinert av de innf\xc3\xb8dtes fortellinger om disse figurene, og inuittene begynte derfor \xc3\xa5 lage dem av bein fra spermhval for \xc3\xa5 selge til de tilreisende.\n_START_SECTION_\nI dag\n_START_PARAGRAPH_\nI dag lages tupilaqer i mange former og st\xc3\xb8rrelser, og av ulike materialer som horn, tre, bein, narhvaltann og reinsdyrgevir. De er en viktig del av gr\xc3\xb8nlandsk kulturarv og kunst. Som samleobjekter er de h\xc3\xb8yt priset.'