b'\n_START_ARTICLE_\nSkiapod\n_START_PARAGRAPH_\nSkiapod\xc2\xa0(av gresk: \xcf\x83\xce\xba\xce\xb9\xce\xac\xcf\x80\xce\xbf\xce\xb4\xce\xb5\xcf\x82 = skyggefoting)\xc2\xa0eller monopod (av gresk: \xce\xbc\xce\xbf\xce\xbd\xcf\x8c\xcf\x80\xce\xbf\xce\xb4\xce\xb1 = enbeining)) er en mytisk, menneskeliknende figur fra europeisk middelalder med kun et bein og en stor fot. Den latinske betegnelse er umbroped (lat. u\xca\xb9mbra = skygge og pe\xca\xb9dis = fot).\n_START_SECTION_\nPraktisk innretning\n_START_PARAGRAPH_\nTil tross for sitt ene bein skal de, i f\xc3\xb8lge Plinius, v\xc3\xa6re raske til \xc3\xa5 springe. Om det var varmt i v\xc3\xa6ret, kunne de legge seg ned p\xc3\xa5 ryggen og bruke foten til \xc3\xa5 skygge med for sola. Den kunne p\xc3\xa5 samme vis gi ly mot regn. Dikteren Hekataios beskriver dem som hjemmeh\xc3\xb8rende i Nubia, like syd for Egypt._NEWLINE_Eldste belegg for skiapoder stammer fra omkring det 5. \xc3\xa5rhundre f.Kr. Den greske legen og forfatteren Ktesias fra Knidos mente i 400 f.Kr. at skiapodene kom fra India.\n_START_SECTION_\nNorr\xc3\xb8ne kilder\n_START_PARAGRAPH_\nOgs\xc3\xa5 i Eirik Raudes saga blir det under ferden til Vinland omtalt et enfotingland, befolket av \xc2\xabeinf\xc5\x93tingr\xc2\xbb. Men nettopp momentet med enfotingene har bidratt til \xc3\xa5 skape tvil om sagaens ekthet, da dette m\xc3\xa5 anses \xc3\xa5 v\xc3\xa6re et direkte l\xc3\xa5n fra latinske kilder. Motivet er ellers kjent bl.a. fra kartet i Herefordkatedralen fra ca. 1280, hvor det vises b\xc3\xa5de skiapoder, blemmyer, kentaurer og enhj\xc3\xb8rninger.\n_START_SECTION_\nFlere \xc3\xa9nfotinger\n_START_PARAGRAPH_\nDen spartanske korlyriker, Alkman, som levde omkring 600 f.Kr., beskriver noe liknende som han kalte steganopoder. Ordets f\xc3\xb8rste stavelse betyr dekkende eller vanntett, men det er uvisst om disse individene b\xc3\xb8r anses som beslektet med skiapodene.'