b"\n_START_ARTICLE_\nHugh Robert Wilson\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nHugh Robert Wilsons foreldre var Alice Tousey og Robert Wilson. I 1902 avsluttet Wilson High School i Pottstown i Pennsylvania og begynte studier ved Yale University i New Haven, der han avsluttet i 1906 med bachelorgrad. I \xc3\xa5rene 1907\xe2\x80\x931910 arbeidet han i sin brors m\xc3\xb8belforretning. I 1910 studerte han statsvitenskap ved \xc3\x89cole Libre des Sciences Politiques.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nI 1911 begynte Wilson ved State Department, USAs utenriksdepartement. Han ble i 1912 sendt som legasjonssekret\xc3\xa6r til Lisboa i Portugal. Deretter var han frem til 1914 handelsattach\xc3\xa9 ved den amerikanske legasjonen i Guatemala by. S\xc3\xa5 fulgte posteringer fra 1914 til 1916 i Buenos Aires i Argentina og fra 1916 til 1917 i Berlin i Tyskland. Lignende posteringer fulgte \xc3\xa5rene 1917 til 1920 etter hverandre i Wien, Bern, Paris og Roma._NEWLINE_I 1920 vendte Wilson tilbake til Berlin som ambassader\xc3\xa5d. I 1921 ble han sendt til Tokyo i Japan, der han var akkreditert frem til 1923. I \xc3\xa5rene 1924 til 1927 var han avdelingsleder i State Department. I 1927 var han medlem av USAs delegasjon til nedrustningskonferansen i Gen\xc3\xa8ve og ble i 1928 delegert til Folkeforbundet i Gen\xc3\xa8ve. Dessuten var han fra juni 1927 til juli 1937 minister til Sveits. I 1930 deltok Wilson p\xc3\xa5 fl\xc3\xa5tekonferansen i London._NEWLINE_I 1937 ble Wilson utnevnt av president Franklin D. Roosevelt til Assistant Secretary of State._NEWLINE_I 1938 var Wilson i flere m\xc3\xa5neder USAs ambassad\xc3\xb8r i Berlin (3. mars-16. november). Han deltok ved NSDAPs partikongress i N\xc3\xbcrnberg i september 1938 og br\xc3\xb8t dermed den presedens som hans forgjenger ambassad\xc3\xb8r William E. Dodd hadde satt ved \xc3\xa5 holde seg unna. I Dodds frav\xc3\xa6r hadde ambassadens charg\xc3\xa9 d'affaires deltatt det forutg\xc3\xa5ende \xc3\xa5r. President Roosevelt kalte Wilson hjem for \xc2\xabkonsultasjoner\xc2\xbb i november 1938 etter Kristallnacht, med sine antij\xc3\xb8diske utskeielser, og han vendte aldri tilbake til Tyskland._NEWLINE_Mens han var ambassad\xc3\xb8r i Berlin fors\xc3\xb8kte han \xc3\xa5 fremheve Nazi-Tysklands positive sider. Han anklaget den amerikanske presse for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re  \xc2\xabkontrollert av j\xc3\xb8dene\xc2\xbb og for \xc3\xa5  synge \xc2\xabhatets hymne mens anstrengelser ble gjort for \xc3\xa5 bygge en bedre fremtid\xc2\xbb. Han priste Adolf Hitler som  \xc2\xabmannen som har dratt sitt folk opp fra moralsk og \xc3\xb8konomisk fortvilelse og til den stolthet og \xc3\xa5penbare velstand det n\xc3\xa5 nyter\xc2\xbb._NEWLINE_Deretter var Wilson til 1940 ved State Departement. Den 1. januar 1941 gikk han offisielt i pensjon, men ble etter angrepet p\xc3\xa5 Pearl Harbor medlem av planleggingsgruppen for Office of Strategic Services._NEWLINE_Sammen med William Richards Castle jr., Joseph Grew og Joseph W. Ballantine, Assistant Chief of the Eastern Division, utgjorde Wilson \xc2\xabJapan Connection\xc2\xbb, som i 1941 fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 forhindre at motsetningene mellom den japanske og den amerikanske regjering skulle f\xc3\xb8re til v\xc3\xa6pnet konflikt. I 1941 underviste han ogs\xc3\xa5 ved Yale._NEWLINE_I 1941 utkom hans memoarer, Diplomat Between Wars (New York, Longmans Green)."