b'\n_START_ARTICLE_\nSadelfrosker\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nBrachycephalidae finnes hovedsakelig begrenset til s\xc3\xb8rlige Brasil og er knyttet til regnskog, p\xc3\xa5 grunn av den spesielle formeringen er de avhengige av omr\xc3\xa5der med stadig nedb\xc3\xb8r.\n_START_SECTION_\nBygning og levevis\n_START_PARAGRAPH_\nEggene legges p\xc3\xa5 land i fuktig jord og mose eller i Bromelia-rosetter i tr\xc3\xa6rne og gjennomg\xc3\xa5r direkte utvikling. De finnes derfor nesten utelukkende i t\xc3\xa5keskog, hvor den stadige nedb\xc3\xb8ren gj\xc3\xb8r at fuktigheten i jorda og sm\xc3\xa5 vannansamlinger ikke t\xc3\xb8rker inn. De klekkes som bittesm\xc3\xa5 frosker, og ogs\xc3\xa5 som voksne er de sm\xc3\xa5, den st\xc3\xb8rste arten blir bare 5,8 cm som voksen, mens de fleste er nede i under 2 cm. S\xc3\xa6rlig slekten Brachycephalus blir sjeldent over 1 cm i lengde, og har bare tre t\xc3\xa6r p\xc3\xa5 bakf\xc3\xb8ttene og to p\xc3\xa5 framf\xc3\xb8ttene (i motsettning til andre amfibier som har fem t\xc3\xa6r p\xc3\xa5 bakf\xc3\xb8ttene og fire p\xc3\xa5 framf\xc3\xb8ttene)._NEWLINE_De to slektene skiller seg p\xc3\xa5 levevis. Brachysephalus er ganske kompakte, har tydelig varselfarge (gjerne gul eller oransje) og er giftige. Ryggen kan ha m\xc3\xb8rkere sadeltegninger som gir familien sitt navn. Ischnocnema-artene er gr\xc3\xa5 og lettere i bygningen.'