b'\n_START_ARTICLE_\nAdolf Ioffe\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nJoffe var av j\xc3\xb8disk (karaittisk) opphav. Hans far eide hele post- og persontransportnettverket p\xc3\xa5 Krim, eide et eget hus i Moskva og stod i n\xc3\xa6r kontakt mot den russiske politikeren - blant annet statsminister - Sergej Witte.\n_START_SECTION_\nUng revolusjon\xc3\xa6r\n_START_PARAGRAPH_\nAdolf Joffe ble sosialdemokrat i 1900 mens han enn\xc3\xa5 gikk p\xc3\xa5 skolen og sluttet seg til det russiske sosialdemokratiske arbeiderparti i 1903. I 1904 ble han sendt til Baku, men m\xc3\xa5tte flykte unna derfra for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 \xc3\xa5 bli arrestert. Han ble da sendt til Moskva. Men p\xc3\xa5 grunn av sin deltagelse i den russiske revolusjonsbevegelse ble han ikke lenge etter tvunget til \xc3\xa5 forlate Russland. Etter begivenhetene den blodige s\xc3\xb8ndag den 9. mai 1905 vendte han tilbake til Russland og deltok aktivt under 1905-revolusjonen. Tidlig 1906 ble han tvunget til \xc3\xa5 emigrere, og bodde i Berlin inntil han ble utvist fra Tyskland i mai 1906._NEWLINE_Han kom seg til \xc3\x98sterrike, og i Wien fullf\xc3\xb8rte han legeutdannelsen, Der ble han dessuten kjent med Lev Trotskij, og de to skulle bli n\xc3\xa6re f\xc3\xb8lgesvenner. Sammen med Trotskij grunnla han i 1908 den sosialdemokratiske avisen Pravda. Ved siden av medisinstudiene studerte han ogs\xc3\xa5 under Alfred Adler og ble kjent med psykoanalyse. Han brukte av familieformuen till \xc3\xa5 oppeb\xc3\xa6re Pravda finansielt. Under denne tiden som revolusjon\xc3\xa6r i undergrunnen tok Joffe partinavnet V. Krymsky, - etternavnet betyr \xc2\xabfra Krim\xc2\xbb._NEWLINE_Han vendte tilbake til Russland i 1912, men ble arrestert i Odessa, fengslet og forvist til Sibir.\n_START_SECTION_\n1917-revolusjonene\n_START_PARAGRAPH_\nI 1917 kom Joffe, l\xc3\xb8slatt fra sitt eksil i Sibir ved februarrevolusjonen, tilbake til Krim. Sosialdemokratene p\xc3\xa5 Krim sendte ham til landets hovedstad, Petrograd, for \xc3\xa5 representere dem. Men han gikk snart over til et internasjonalistisk revolusjon\xc3\xa6rt standpunkt, noe som gjorde det umulig for ham \xc3\xa5 forbli i en organisasjon dominert av mindre radikale mensjeviker. I stedet slo han seg sammen med Trotskij, som akkurat hadde vendt tilbake fra utlandet._NEWLINE_\xc3\x85rene siden 1903 hadde Joffe selv v\xc3\xa6rt mensjevik, men han sluttet seg dermed n\xc3\xa5 til bolsjevikpartiet. Det skjedde med to trinn: I mai 1917 sluttet b\xc3\xa5de Joffe og Trotskij seg midlertidig til  mezjrajontsij, som i sin tur slo seg sammen med bolshevikene under den VI. bolsjevikiske partikongress holdt mellom 26. juli (alle datoer frem til februar 1918 var etter gammel stil) og 3. august 1917. Ved kongressen ble Joffe valgt til kandidatmedlem (ikke-voterende medlem) av sentralkomiteen. Men to dager etter, den 5. august, da enkelte av sentralkomiteens medlemmer var fengslet, i dekning eller hadde flyktet fra Petrograd og ikke kunne delta p\xc3\xa5 m\xc3\xb8tene, ble Joffe gjort til medlem av Sentralbyr\xc3\xa5ets permanente byr\xc3\xa5. Den 6. august ble han dessuten et alternerende medlem av Sentralkomiteens sekretariat, og den 20. august til medlem av bolsjevikenes avis Pravda, som av rettslige grunner da midlertidig bar navnet Proletary._NEWLINE_Joffe ledet den bolsjevikske fraksjon i Petrograds Duma (byregjering) h\xc3\xb8sten 1917, og var en av Dumaens delegater til Den demokratiske konferanse mellom 14. og 22. september. Selv om Joffe, p\xc3\xa5 linje med Lenin og Trotskij, motsatte seg bolsjevikisk deltagelse i det konsultative Pre-parlamentet dannet av Den demokratiske konferanse, fikk forslaget tilslutning fra et flertall av de bolsjevikiske utsendinger til konferansen. Joffe ble s\xc3\xa5 gjort til medlem av Pre-parlamentet. To uker etter, den 7. oktober, fikk den mer radikale fraksjonen blant bolsjevikene overtaket, og Joffe og andre bolsjeviker masjerte ut av Pre-parlamentet._NEWLINE_I oktober 1917 st\xc3\xb8ttet Joffe Lenins og Trotskijs revolusjon\xc3\xa6re stillingtagen mot Grigorij Zinovjevs og Lev Kamenevs mer moderate posisjon, og krevde at de sistnevnte m\xc3\xa5tte kastes ut av Sentralkomiteen for det de beskrev som klart brudd mot partidisiplinen. Joffe var formann for Petrograds milit\xc3\xa6re revolusjon\xc3\xa6re komite som styrtet Den russiske provisoriske regjering 25.\xe2\x80\x9326. oktober 1917. Umiddelbart etter revolusjonen st\xc3\xb8ttet han Lenin og Trotskij mot Zinovjev, Kamenev, Aleksej Rykov og andre bolsjevikiske sentralkomitemedlemmer som hadde \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 dele makten med andre sosialistpartier.\n_START_SECTION_\nDiplomatisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nJoffe var etter sin rolle som Russlands hovedforhandler i forbindelse med freden i Brest-Litovsk i 1918 sendt som Sovjets sendebud til Tyskland. Han undertegnet den sovjetisk-tyske tilleggstrakten den 27. august 1918. P\xc3\xa5 grunn av sin revolusjon\xc3\xa6re propaganda ble han den 6. november 1918, utvist derfra sammen med hele den russiske delegasjonen, tre dager f\xc3\xb8r den tyske novemberrevolusjonen._NEWLINE_I 1919\xe2\x80\x931920 var Joffe medlem av R\xc3\xa5det for arbeid og forsvar og folkekommissar (minister) for statskontroll i Den ukrainske sovjetrepublikk. Han ble ikke gjenvalgt til Sentralkomiteen ved den VIII. partikongress i mars 1919, og skulle aldri mer bekle noe h\xc3\xb8yere ledelsesverv._NEWLINE_Han forhandlet frem v\xc3\xa5penhvile med Polen i oktober 1920 og fredsavtaler med Estland, Latvia og Litauen sent i 1920. I 1921 undertegnet han Riga-freden med Polen, som avsluttet den polsk-sovjetiske krig, og ble nestformann for den turkestanske kommisjon i Sovjetunionens \xc3\xb8verste sovjet og Sovnarkom._NEWLINE_Joffe var en av de russiske delegater ved Genovakonferansen i februar 1922, en opplevelse han beskrev senere i en liten bok publisert samme \xc3\xa5r. Etter at sovjeterne masjerte ut ble han utnevnt til ambassad\xc3\xb8r til Kina (1922-1924), og undertegnet i 1923 samarbeidsavtale med nationalistlederen Sun Yat-sen.  Dette var med den formodning at Kuomintang skulle samarbeide med de kinesiske kommunister. Antagelig hadde Joffe Lenins samtykke til avtalen._NEWLINE_Mens han var stasjonert i Kina reiste Joffe til Japan i juli 1923 for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 p\xc3\xa5 plass de sovjetisk-japanske relasjoner. Forhandlingene var lange og vanskelige, og m\xc3\xa5tte avbrytes da  Joffe ble alvorlig syk og m\xc3\xa5tte sendes tilbake til Moskva._NEWLINE_Etter en delvis bedring, ble han medlem av den sovjetiske delegasjon sendt til Storbritannia i 1924._NEWLINE_Han var sovjetisk ambassad\xc3\xb8r til \xc3\x98sterrike \xc3\xa5rene 1924\xe2\x80\x931926.\n_START_SECTION_\nSenere \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nHan arbeidet i statskomiteen for konsesjonsanliggender og underviste om internasjonale anliggender ved Statsuniversitetet i Moskva. Han utgav flere b\xc3\xb8ker om Sovjetunionens utenrikspolitikk._NEWLINE_Som f\xc3\xb8lge av stalinismens framvekst i Sovjetunionen etter at Lev Trotskij var blitt utman\xc3\xb8vrert av partiet, ble Joffe fratatt alle politiske verv. Joffe var fremdeles tilhenger av Trotskijs ideer._NEWLINE_Han ble p\xc3\xa5 denne tiden alvorlig syk. I protest mot behandlingen av Trotskij begikk han selvmord den 16. november 1927.\n_START_SECTION_\nEtter hans d\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nDet avskjedsbrev adressert til Trotskij som Joffe hadde etterlatt seg, tok sovjetiske sikkerhetsagenter h\xc3\xa5nd om. Det ble senere selektivt sitert for \xc3\xa5 diskreditere b\xc3\xa5de Joffe og Trotskij. Trotskis eulogi under Joffes begravelse ble hans siste offenlige tale i Sovjetunionen._NEWLINE_Joffes gravm\xc3\xa6le ble \xc3\xb8delagt under de stalinistiske utrenskninger, og kunne ikke gjenreises f\xc3\xb8r i 1956, av hans datter._NEWLINE_Joffes datter, Nadezjda Joffe (1906\xe2\x80\x931999) overlevde de stalinistiske utrenskninger og forfattet en skildring av farens og hennes egen skjebne. Den ble publisert i 1990-\xc3\xa5rene.'