b'\n_START_ARTICLE_\nUgarittisk mytologi\n_START_PARAGRAPH_\nUgarittisk mytologi var en fruktbarhets- og naturelementreligion som ble praktisert i oldtidsbyen Ugarit i det n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Syria i byens storhetstid i yngre bronsealder, ca 14.-12. \xc3\xa5rhundre f.Kr.._NEWLINE_Hovedakt\xc3\xb8ren i det ugarittiske pantheon er Baal, en regngud, tordengud og fruktbarhetsgud som ogs\xc3\xa5 er kjent under navnet Hadad og som har fellestrekk med den sumeriske Adad. Hans kvinnelige motstykke var Astarte/Athtartu. Baal var s\xc3\xb8nn av vegetasjonsguden Dagan. Skaperguden El, som Baal utfordrer og overtar makten fra er ogs\xc3\xa5 gjenkjennelig fra andre deler av Midt\xc3\xb8sten._NEWLINE_Den lengste kjente teksten er Baal-syklusen, som skildrer Baals kamp mot Els to s\xc3\xb8nner havguden Yammu og d\xc3\xb8dsrikeguden Motu._NEWLINE_Ugarittenes religi\xc3\xb8se praksis har fellestrekk med andre mytologiske verdensbilder fra det gamle Midt\xc3\xb8sten: sumerisk, hettittisk og babylonsk mytologi. Hovedstrukturen i det ugarittisk-babylonske gudeuniverset ble senere videref\xc3\xb8rt hos f\xc3\xb8nikerne og etterhvert ogs\xc3\xa5 overtatt av gresk mytologi: en tilbaketrukket skapergud (Kronos/El), en herskergud som kontrollerer naturkrefter (Zevs/Baal) og en d\xc3\xb8dsrikegud som herskergudens rival (Hades/Motu).'