b'\n_START_ARTICLE_\nTidlig middelalder\n_START_SECTION_\nRomerrikets nedgang (372 - 410)\n_START_PARAGRAPH_\nRomerriket gikk gjennom en rekke kriser mot slutten av antikken, som skulle ende med rikets endelige kollaps mot slutten av 400-tallet. Det er viktig \xc3\xa5 understreke at dette gjaldt Vestromerriket, og ikke \xc3\x98stromerriket, som mer eller mindre holdt det g\xc3\xa5ende til Konstantinopels fall 1453._NEWLINE_Befolkningen i Romerriket sank med over 20 prosent (65 millioner til 50 millioner) fra \xc3\xa5r 150 til 400. Historikere har knyttet denne nedgangen til den kalde perioden som var gjeldende fra \xc3\xa5r 100 til 700. Den globale temperaturnedgangen f\xc3\xb8rte til at avlingene ble sterkt redusert._NEWLINE_De f\xc3\xb8rste germanske stammene, under folkevandringene, n\xc3\xa5dde Svartehavet tidlig i det tredje \xc3\xa5rhundre. Germanerne dannet konf\xc3\xb8derasjoner som etterhvert skulle gi romerne langt st\xc3\xb8rre motstand enn de var vant med fra de innf\xc3\xb8dte stammene. I Romania, og gressteppene nord for Svartehavet, dannet goterne to konged\xc3\xb8mmer: det vestgotiske og \xc3\xb8stgotiske._NEWLINE_Fra \xc3\xb8st kom nok en trussel for romerne, nemlig hunerne. Hunerne var en konf\xc3\xb8derasjon av sentralasiatiske stammer som dannet et konged\xc3\xb8mme med et tyrkisk-spr\xc3\xa5klig aristokrati. De var sv\xc3\xa6rt effektive bueskyttere, og kunne skyte med buer fra hesteryggen i sv\xc3\xa6rt stor hastighet. Det europeiske infanteriet, og det mindre effektive kavaleriet ble enkelt overkj\xc3\xb8rt av de langt mer effektive hunerne. Goterne ble tvunget til \xc3\xa5 trekke seg tilbake, inn i romersk territorium i 376. Goterne godtok \xc3\xa5 entre keiserriket som ubev\xc3\xa6pnede nybyggere._NEWLINE_Under Goterkrigen, mellom 377 og 382, gjorde goterne oppr\xc3\xb8r og konfronterte Romas h\xc3\xa6r i slaget ved Adrianopel. Uten \xc3\xa5 vente p\xc3\xa5 st\xc3\xb8tte fra den vestlige keiseren Gratian, gikk den \xc3\xb8stlige keiseren Valens til angrep p\xc3\xa5 det vestgotiske infanteriet, under ledelse  av Fritigern. Slaget endte i nederlag for romerne, det st\xc3\xb8rste siden Cannae, if\xc3\xb8lge milit\xc3\xa6rhistorikeren Ammianus Marcellinus.\n_START_SECTION_\nFolkevandringstiden\n_START_PARAGRAPH_\nGoterne og vandalene var bare de f\xc3\xb8rste av mange befolkningsgrupper som inntok Vest-Europa. Noen levde kun for krig og plyndring, og foraktet den romerske levem\xc3\xa5ten. Andre beundret Roma, og \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 bli deres arvinger. \xc2\xabEn fattig romer agerer en goter, mens den rike goteren vil v\xc3\xa6re en romer\xc2\xbb sa kong Teoderik den store av ostrogoterne._NEWLINE_Romerne var kristne med romersk-katolisisme i full utvikling, som st\xc3\xb8ttet treenigheten, og etterkommere av et veletablert, byr\xc3\xa5kratisk rike. De germanske folkene kjente lite til byer, penger og skrift. De satte friheten over alt. Mange av de folk som stod i veien for ekspansjonen av Den romersk-katolske kirke og Romerriket ble generelt stemplet som kjettere av Kirken, enten de avvek fra Bibelens l\xc3\xa6re eller ei. If\xc3\xb8lge Den romersk-katolske kirke fant Germanerne mer mening i arianismen, og var dermed kjettere._NEWLINE_Folkevandringstiden har historisk sett blitt kalt \xc2\xabden m\xc3\xb8rke middelalder\xc2\xbb av enkelte vesteuropeiske historikere. Dette uttrykket har falt i verdi siden andre verdenskrig, delvis p\xc3\xa5 grunn av de befestede stereotypene assosiert med uttrykket, men ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 grunn av at moderne arkeologiske funn utfordrer oppfatningen om at det var en periode knyttet til nedgang for kunst, teknologi, og samfunn._NEWLINE_De etablerte samfunnene ble ofte, men ikke alltid, up\xc3\xa5virket av de store vandringene. I Frankrike, Italia og Spania, imidlertid, fortsatte folk \xc3\xa5 snakke latinske dialekter, mens den romanske befolkningen i Storbritannia forsvant, og ble erstattet av angelsaksere. Til tider forandret nybyggerne i stor grad etablerte samfunn, inkludert lov, kultur og religion._NEWLINE_Pax Romana hadde skapt trygge omgivelser for handel og fabrikasjon, og et samlet kulturelt og utdanningsmessig milj\xc3\xb8. Da dette forsvant, ble det erstattet av den lokale fyrstes lov, som ofte var medlem av den etablerte romaniserte eliten, eller nye herrer av en ukjent kultur. I Aquitania, Gallia Narbonensis, S\xc3\xb8r-Italia og Sicilia, S\xc3\xb8r-Spania, og den iberiske kysten mot Middelhavet, varte den romerske kulturen frem til det sjette og syvende \xc3\xa5rhundre._NEWLINE_Den gradvise nedgangen til de \xc3\xb8konomiske og sosiale b\xc3\xa5ndene og infrastrukturen f\xc3\xb8rte til at samfunnene ble mer lokale, og manglet sentraliseringen som var vanlig i antikken. Denne utviklingen f\xc3\xb8rte til at handel og godstrafikk ble en farlig aff\xc3\xa6re. Store industrier, som var avhengig av handel og eksport, forsvant._NEWLINE_Innenfor det gamle Romerrikets grenser var det et fall i befolkningen p\xc3\xa5 rundt 20\xc2\xa0% mellom \xc3\xa5r 400 og 600, og et fall p\xc3\xa5 rundt 30\xc2\xa0% fra \xc3\xa5r 150 til 600. I det sjette \xc3\xa5rhundre n\xc3\xa5dde handelen et bunniv\xc3\xa5 det ikke hadde hatt siden bronsealderen. Jordbruket hadde ogs\xc3\xa5 en d\xc3\xa5rlig periode p\xc3\xa5 denne tiden. Dette kan ha en sammenheng med den kalde perioden som var p\xc3\xa5 denne tiden (if\xc3\xb8lge data fra \xc3\xa5rringer p\xc3\xa5 tr\xc3\xa6r). Romerne hadde praktisert et to\xc3\xa5kersystem, der den ene delen ble brukt mens den andre l\xc3\xa5 i brakk. Etter rikets kollaps forsvant mye av det systematiske jordbruket, og ble erstattet med et selvbergingsjordbruk flere steder.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98stromerriket\n_START_PARAGRAPH_\nEtter Theodosius Is d\xc3\xb8d i 395 ble Romerriket delt mellom hans to s\xc3\xb8nner. Vestromerriket ble l\xc3\xb8st opp i et mylder av germanske konged\xc3\xb8mmer p\xc3\xa5 400-tallet, og etterlot \xc3\x98stromerriket som den rettslige arven etter det klassiske romerske riket. Etter at gresk overtok latin som det dominerende spr\xc3\xa5ket, begynte historikere \xc3\xa5 omtale riket som \xc2\xabBysantium\xc2\xbb, etter det gamle, greske navnet p\xc3\xa5 byen Konstantinopel. Innbyggerne i \xc3\x98stromerriket omtalte seg selv som Romaioi, eller romere._NEWLINE_\xc3\x98stromerriket tok sikte p\xc3\xa5 \xc3\xa5 gjenvinne kontroll over handelsrutene mellom Europa og Orienten, som gjorde riket til den rikeste statsdannelsen i Europa. Ved \xc3\xa5 bruke sin sofistikerte krigsmaskin og god diplomati, greide bysantinerne \xc3\xa5 overvinne angrep fra folkevandringene. Deres dr\xc3\xb8m om \xc3\xa5 underlegge seg de vestlige makthaverne, kom nesten til virkelighet under Justinian I i 527-565. I tillegg til kodifiseringen av Romerretten, greide Justinian \xc3\xa5 gjenopprette de opprinnelige grensene til Romerriket, og fikk Italia atter en gang under romersk kontroll._NEWLINE_Justinians etterf\xc3\xb8lgere, Maurice og Heraclius, m\xc3\xa5tte konfrontere invasjoner fra avarene, bulgarere og slaviske stammer. I 626 stod Konstantinopel i mot en kombinert beleiring fra avarene og persere. I l\xc3\xb8pet av noen ti\xc3\xa5r fullf\xc3\xb8rte Heraclius en hellig krig mot Persia, der han inntok rikets hovedstad og fikk de sassanidiske monarkene henrettet. Disse erobringene skulle i vare lenge, for like etter kom et nytt storrike inn p\xc3\xa5 banen, nemlig araberne. De muslimske araberne erobret Syria, Palestina, Egypt og Nord-Afrika. Disse omr\xc3\xa5dene konverterte deretter til islam.'