b'\n_START_ARTICLE_\nAerojet General X-8\n_START_SECTION_\nForm\xc3\xa5l\n_START_PARAGRAPH_\nForm\xc3\xa5let med X-8-programmet var \xc3\xa5 unders\xc3\xb8ke den \xc3\xb8vre delen av atmosf\xc3\xa6ren p\xc3\xa5 en kostnadseffektiv m\xc3\xa5te. Rakettene hadde med seg forskjellige instrumenter, avhengig av hva som skulle unders\xc3\xb8kes: vinder i stor h\xc3\xb8yde, solstr\xc3\xa5ling, kosmisk str\xc3\xa5ling, temperaturer, jordens magnetfelt, stridshode-baner og generelle atmosf\xc3\xa6riske fenomener. X-8s nyttelast varierte mye fra ferd til ferd, men l\xc3\xa5 i gjennomsnitt p\xc3\xa5 omkring 70 \xe2\x80\x93 80 kg.\n_START_SECTION_\nDesign\n_START_PARAGRAPH_\nEn standard X-8 besto av en nyttelast-seksjon med de vitenskapelige instrumentene, et fallskjerm-system, en motor med flytende drivstoff, stabiliseringsfinner og en faststoffs rakettmotor. Raketten ble skutt opp fra et 43,5 meter h\xc3\xb8yt oppskytningst\xc3\xa5rn som var vinklet i omtrent 87 grader. X-8 var et av f\xc3\xa5 X-prosjekter som avstedkom en serieprodusert modell, nemlig Aerobee som ble produsert i over 800 eksemplarer.'