b"\n_START_ARTICLE_\nAlger\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nNavnet til byen kom via fransk og katalansk Alger fra det arabiske navnet \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xac\xd8\xb2\xd8\xa7\xd8\xa6\xd8\xb1 (al-Jaz\xc4\x81\xe2\x80\x99ir), \xc2\xab\xc3\xb8yene\xc2\xbb, og viser til de fire \xc3\xb8yene utenfor kysten av Alger som ble del av fastlandet i 1525. Al-Jaz\xc4\x81\xe2\x80\x99ir er i seg selv en kortform av det eldre navnet \xd8\xac\xd8\xb2\xd8\xa7\xd8\xa6\xd8\xb1 \xd8\xa8\xd9\x86\xd9\x8a \xd9\x85\xd8\xb2\xd8\xba\xd8\xa7\xd9\x86\xd8\xa9 (Jaza'ir Bani Mazghana), \xc2\xab\xc3\x98yene til s\xc3\xb8nnene av Mazghana\xc2\xbb, brukt av tidlige kartmakere i middelalderen som al-Idrisi og Yaqut al-Hamawi. Byen ble sannsynligvis gitt navnet av Buluggin ibn Ziri, grunnleggeren av Zirid-dynastiet, til \xc3\xa6re for faren Ziri ibn Manad, da Buluggin opprettet den nye byen p\xc3\xa5 ruinene av den tidligere romerske byen Icosium i \xc3\xa5r 944.\n_START_SECTION_\nGeografisk beliggenhet\n_START_PARAGRAPH_\nAlger ligger i provinsen med samme navn langs den vestre delen av en bukt i Middelhavet. Byen ligger i en li langs den algeriske sahelen, p\xc3\xa5 en utl\xc3\xb8per av Atlasfjellene._NEWLINE_Bak den smale og buktende strandlinjen langs Middelhavet st\xc3\xa5r den 1500 km lange fjellkjeden Tell-Atlas med den algeriske hovedstaden. I det ville fjellmassivet Kabylia i omr\xc3\xa5det \xc3\xb8st for Alger stiger fjellkjeden, med sine bekken og daler p\xc3\xa5 kryss og tvers, til en h\xc3\xb8yde p\xc3\xa5 2 308 meter over havet. P\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsiden faller Tell-Atlas til en h\xc3\xb8yslette p\xc3\xa5 391 til mer enn 1 000 meters h\xc3\xb8yde over havet. I h\xc3\xb8yslettens indre finnes tallrike myrlendte saltsj\xc3\xb8er uten utl\xc3\xb8p, de s\xc3\xa5kalte skottene._NEWLINE_De permanente elvene i kystregionen er relativt korte, men vannf\xc3\xb8ringen \xc3\xb8ker kraftig etter store nedb\xc3\xb8rsmengder. I Algers omegn nord for Tell-Atlas finnes nedb\xc3\xb8rsrike omr\xc3\xa5der. Her omfatter vegetasjonen middelhavsvekster som maki, aleppofuru, korkeik, steineik og atlasseder, der sistnevnte vokser i over 1 600 meters h\xc3\xb8yde over havet. I Kabylia finnes ogs\xc3\xa5 sammenhengende skogsomr\xc3\xa5der. _NEWLINE_Provinsen dekker omkring 865 km\xc2\xb2 land. Av dette h\xc3\xb8rer 273 km\xc2\xb2, 32\xc2\xa0%, til selve bykjernen (med en forholdsvis h\xc3\xb8y befolkningstetthet), og 592 km\xc2\xb2, 68\xc2\xa0%, til forsteder og \xc3\xb8vrige rurale tettsteder. Det bebodde omr\xc3\xa5det har en utstrekning p\xc3\xa5 omkring 30 km.\n_START_SECTION_\nGeologi\n_START_PARAGRAPH_\nByen Alger ligger i en utsatt jordskjelvsone. Atlasfjellene markerer grensen mellom to tektoniske plater, der den afrikanske platen i s\xc3\xb8r beveger seg i nordvestlig retning i en fart p\xc3\xa5 6 mm i \xc3\xa5ret relativt til den eurasiske platen i nord. Gnissingen mellom platene kan utl\xc3\xb8se kraftige jordskjelv. En har funnet skrevne kilder om sterke jordskjelv i omr\xc3\xa5det i og rundt Alger datert helt tilbake til det 14. \xc3\xa5rhundret. 2. januar 1365 og 10. mars 1673 skal det ha v\xc3\xa6rt to st\xc3\xb8rre jordskjelv i og rundt byen. _NEWLINE_Rundt 20\xc2\xa0000 mennesker i regionen omkom ved et skjelv 3. februar 1716. Et annet jordskjelv i byen Blida, s\xc3\xb8rvest for Alger, skal ha krevd rundt 7000 liv 2. mars 1825, i tillegg til \xc3\xa5 \xc3\xb8delegge store deler av byen. Kun noen f\xc3\xa5 ti\xc3\xa5r seinere, p\xc3\xa5 den 2. januar 1867, opplevde Blida igjen et \xc3\xb8deleggende jordskjelv. Chlef, en by vest for Alger, opplevde videre et jordskjelv med styrke 7,1\xe2\x80\x937,3 p\xc3\xa5 Richters skala den 10. oktober 1980 som krevde 5000 liv. I byen Zemmouri, \xc3\xb8st for Alger, krevde et jordskjelv med styrke 6,8 minst 2266 liv, skadet minst 10 261 personer, og etterlot seg minst 150\xc2\xa0000 hjeml\xc3\xb8se den 21. mai 2003.\n_START_SECTION_\nTidlig historie\n_START_PARAGRAPH_\nRundt \xc3\xa5r 1200 f.Kr. bosatte f\xc3\xb8nikerne seg i omr\xc3\xa5dene ved dagens by, og opprettet en handelsbosetning under navnet Ikosim. Etter punerkrigene falt omr\xc3\xa5det til den mauritanske kongen. Siden \xc3\xa5r 42 h\xc3\xb8rte byen til den romerske provinsen Mauretania C\xc3\xa6sariensis under navnet Icosium langs det som i dag er kysten av Alger. \xc2\xabRue de la Marine\xc2\xbb f\xc3\xb8lger det som var en romersk gate. Romerske gravlunder fantes n\xc3\xa6r Bab-el-Oued og Bab Azoun. Byen ble gitt latinske rettigheter av Vespasian. Biskopene av Icosium blir nevnt i kilder fra s\xc3\xa5 sent som det 5. \xc3\xa5rhundret._NEWLINE__NEWLINE_I \xc3\xa5r 429 erobret vandalene under kong Geiserik bosetningen. I \xc3\xa5r 533 ble byen del av \xc3\x98stromerriket, og forble \xc3\xb8stromersk fram til arabiske styrker \xc3\xb8dela byen i 681. I \xc3\xa5r 944 grunnla Buluggin ibn Ziri, herskeren over og grunnleggeren av det berberske dynastiet ziridene, en ny by ved kysten. Faren Ziri ibn Manad hadde tidligere, i 935, bygd et eget hus og opprettet en sanhajisk bosetning i Ashir like s\xc3\xb8r for Alger. Selv om mye av Zirid-dynastiet hadde falt til den sicilianske kongen Roger II av Sicilia i 1148, hadde ziridene allerede i 1014 mistet Alger til utbryterdynastiet hammadidene. I 1159 mistet hamadidene byen til almohadene, og i det 13. \xc3\xa5rhundret ble den delen av Zayyanid-dynastiet, styrt av sultanene fra Tlemcen. Selv om den formelt sett var en del av sultanatet, n\xc3\xb8t emirene av Alger en stor grad av selvstendighet da Oran var hovedhavnen til zayyanidene._NEWLINE_Allerede i 1302 ble holmen Pe\xc3\xb1\xc3\xb3n like utenfor havnen til Alger, okkupert av spanjolene. Siden dette \xc3\xb8kte handelen betydelig mellom Alger og Spania. Byen fortsatte likevel \xc3\xa5 v\xc3\xa6re av forholdsvis liten betydning fram til maurerne ble fordrevet fra Spania, da flere av disse valgte \xc3\xa5 s\xc3\xb8ke tilflukt i Alger. Etter at Oran og en rekke andre byer langs kysten av Afrika hadde falt under spansk okkupasjon, styrket spanjolene tilstedev\xc3\xa6relsen p\xc3\xa5 Pe\xc3\xb1\xc3\xb3n, og innf\xc3\xb8rte en avgift for \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 ned p\xc3\xa5 virksomheten til barbareskpirater.\n_START_SECTION_\nOsmansk styre\n_START_PARAGRAPH_\nI 1516 ba emiren av Alger, Selim b. Teumi, barbareskpiratene og br\xc3\xb8drene Aruj og Khair ed-Din Barbarossa om hjelp til \xc3\xa5 fordrive spanjolene. Aruj dro til Alger, beordret attentatet p\xc3\xa5 Selim, overtok byen og drev bort spanjolene i erobringen av Alger i 1516. Khair ed-Din, som overtok da broren ble drept under et slag mot spanjolene om Tlemcen i 1517, ble grunnleggeren av pasjaliket, og seinere beyliket, Algerie. Barbarossa tapte Alger i 1524, men tok det tilbake igjen under erobringen av Alger i 1529, for s\xc3\xa5 formelt \xc3\xa5 be sultan Suleiman I den store overta og annektere Alger til Det osmanske riket._NEWLINE_Alger ble den viktigste byen til barbareskpiratene. Oktober 1541 gjorde kongen av Spania og den tysk-romerske keiseren Karl V et fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 erobre byen, men flere av skipene hans ble \xc3\xb8delagt under en storm, og h\xc3\xa6ren p\xc3\xa5 30 000 mann, f\xc3\xb8rst og fremst spanjoler, ble overvunnet av algerierne ledet av pasja Hassan._NEWLINE_Da Alger i praksis var selvstyrt under Det osmanske riket, ble plyndring saktens utbredt blant algerierne utover 1600-tallet. Ettersom byen hvilte p\xc3\xa5 grensen mellom b\xc3\xa5de den osmanske og europeiske \xc3\xb8konomiske sf\xc3\xa6ren, og var avhengig av Middelhavet som i stadig st\xc3\xb8rre grad kom under europeisk kontroll, utviklet piratvirksomheten seg til \xc3\xa5 bli den mest utbredte inntektskilden for algerierne. Mange nasjoner fors\xc3\xb8kte gjentatte ganger \xc3\xa5 f\xc3\xa5 bukt med piratene, som ikke bare forstyrret skipsfarten i det vestlige Middelhavet, men som ogs\xc3\xa5 deltok i slavetokter s\xc3\xa5 langt nord som til Island. USA deltok i to kriger mot algeriernes angrep p\xc3\xa5 skipsfarten: den tripolitanske og den algeriske krigen._NEWLINE_Under osmanerne var byen omsluttet av en mur, ogs\xc3\xa5 langs kystlinjen. Muren hadde fem porter med fem tilh\xc3\xb8rende veger som m\xc3\xb8ttes foran Ketchaoua-moskeen. I 1556 ble det reist et citadell p\xc3\xa5 den h\xc3\xb8yeste delen av muren. En st\xc3\xb8rre gate fra nord til s\xc3\xb8r delte byen i to: Den \xc3\xb8vre delen al-Gabal, \xc2\xabfjellet\xc2\xbb, som bestod av femti mindre andalusiske, j\xc3\xb8diske, maurerske og kabylske str\xc3\xb8k, og den nedre delen al-Wata, \xc2\xabslettene\xc2\xbb, som var det administrative, milit\xc3\xa6re og kommersielle senteret av byen, der det hovedsakelig bodde tyrkiske embetsmenn og annen overklasse._NEWLINE_Piratfl\xc3\xa5ten i Alger ble utslettet da en britisk skvadron under lord Exmouth, med hjelp fra nederlandske krigsskip, bombarderte byen august 1816.\n_START_SECTION_\nFransk styre\n_START_PARAGRAPH_\nI perioden 1830\xe2\x80\x931962 var Alger under fransk kolonistyre. Etter et m\xc3\xb8te med den franske konsulen, som deien av Alger hadde smekket til med en fluepisk etter \xc3\xa5 ha sagt at den franske regjeringen ikke var klar til \xc3\xa5 betale tilbake gjelden til to algeriske handelsmenn, invaderte franske styrker under general de Bourmont byen den 4. juli 1830. Alger kapitulerte dagen etter angrepet, og ble hovedstaden i fransk Algerie._NEWLINE_Mange europeere bosatte seg i Alger, og ved begynnelsen av 1900-tallet utgjorde disse brorparten av befolkningen. I 1930-\xc3\xa5ra tegnet arkitekten Le Corbusier planene sine for en fullstendig ombygging av kolonibyen. Le Corbusier var h\xc3\xb8yst kritisk til den urbane stilen i Alger, og beskrev de europeiske str\xc3\xb8kene som \xc2\xabintet annet enn falleferdige murer og \xc3\xb8delagt natur; alt er en skitten flekk\xc2\xbb. Han kritiserte ogs\xc3\xa5 forskjellene i levek\xc3\xa5rene han opplevde mellom europeerne og afrikanerne i byen. \xc2\xabDe 'siviliserte' lever som rotter i hull\xc2\xbb, mens \xc2\xab'barbarene' lever i ensomhet, i velv\xc3\xa6re\xc2\xbb. Planene hans ble imidlertid avvist av den franske administrasjonen._NEWLINE_Under andre verdenskrig var Alger den siste byen tyskerne tapte til de allierte under Operasjon Torch under det nordafrikanske felttoget._NEWLINE_Etter en sv\xc3\xa6rt blodig krig l\xc3\xb8srev Algerie seg fra Frankrike og erkl\xc3\xa6rte seg selvstendig i 1962, med Alger som hovedstad. Krigen krevde anslagsvis mellom 500 000 og 1 500 000 liv, hovedsakelig algeriere, men ogs\xc3\xa5 franskmenn og pieds-noirs, som f\xc3\xb8lge av sammenst\xc3\xb8tetene mellom den franske h\xc3\xa6ren og den algeriske Front de lib\xc3\xa9ration nationale (FLN). Byen har siden da opplevd en voldsom vekst, trass i at den har mistet alle sine pieds-noirs. Byen er hjem til omtrent en tidel av Algeries befolkning, og forstedene dekker det meste av Mitidja-sletta rundt byen.\n_START_SECTION_\nAlgeriekrigen\n_START_PARAGRAPH_\nAlger spilte en viktig rolle under Algeriekrigen 1954\xe2\x80\x931962, spesielt under slaget om Alger som startet 7. januar 1957, da franske fallskjermsoldater, etter ordre fra den franske justisministeren Fran\xc3\xa7ois Mitterrand, angrep algeriske frigj\xc3\xb8ringsstyrker. Alger b\xc3\xa6rer enn\xc3\xa5 preg fra dette slaget, som var preget av n\xc3\xa5del\xc3\xb8s krigf\xc3\xb8ring mellom algeriske styrker, som tydde til angrep mot franske og franskvennlige innbyggere, og den franske h\xc3\xa6ren, som drev en blodig undertrykking av motstanden, blant annet gjennom systematisk tortur av motstandere av kolonistyret. Demonstrasjonene den 13. mai 1958 f\xc3\xb8rte til kollapsen av Den fjerde franske republikken og til at Charles de Gaulle igjen kom til makten.\n_START_SECTION_\nSelvstendighet\n_START_PARAGRAPH_\nAlgerie erkl\xc3\xa6rte selvstendighet den 5. juli 1962. Under ledelse av FLN ble Algerie medlem av Organisasjonen av alliansefrie nasjoner under den kalde krigen. I oktober 1988, \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r Berlinmuren falt, oppstod det demonstrasjoner i Alger mot ettpartisystemet og for opprettelsen av et \xc2\xabekte\xc2\xbb demokrati. Myndighetene slo ned p\xc3\xa5 demonstrasjonene, og mer enn 300 mistet livet, men bevegelsen markerte et vendepunkt i den politiske historien til det moderne Algerie. Ettpartisystemet endte da en ny grunnlov ble vedtatt i 1989, og mer enn femti nye partier oppstod. Dessuten ga den nye grunnloven formelt pressefrihet.\n_START_SECTION_\nDen algeriske borgerkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nTallrike politiske demonstrasjoner fant sted i byen fram til 1992. I 1991 begynte den politiske og religi\xc3\xb8st konservative Front Islamique du Salut \xc3\xa5 organisere motstand mot myndighetene etter hva de s\xc3\xa5 p\xc3\xa5 som valgfusk mot dem. Under f\xc3\xb8rste runde av valget i 1992 h\xc3\xb8stet islamistene en stor andel av stemmene, hjulpet av lav valgdeltagelse blant desillusjonerte algeriske velgere. H\xc3\xa6ren fryktet at islamistene skulle vinne, og avbr\xc3\xb8yt valget, som utl\xc3\xb8ste en ti \xc3\xa5r lang borgerkrig mellom staten og v\xc3\xa6pnede islamister._NEWLINE_Den 11. desember 2007 exploderte to bilbomber i Alger utenfor to FN-bygninger og en h\xc3\xb8yesterettsbygning. Angrepet etterlot seg 62 d\xc3\xb8de og over 200 s\xc3\xa5rede. Likevel forble kun 26 personer igjen p\xc3\xa5 sjukehus dagen etter. I 2008 ble det spekulert i om angrepet ble utf\xc3\xb8rt av en gruppe i byen knyttet til al-Qaida. Siden 2002 har flere grupper i Algerie drevet aktiv terrorisme.\n_START_SECTION_\nStyre\n_START_PARAGRAPH_\nAlger-provinsen er delt inn i distrikter og kommuner, og blir administrert av et styre ledet av en guvern\xc3\xb8r (wali). Guvern\xc3\xb8ren blir utnevnt av den algeriske presidenten, og h\xc3\xb8rer til under innenriksdepartementet. Siden 1996 har guvern\xc3\xb8ren av Alger holdt en stilling tilsvarende en ministerposisjon._NEWLINE_Hver kommune, herunder Alger, styres av en valgt kommunal folkeforsamling (Assembl\xc3\xa9e Populaire Communale, APC) i fire\xc3\xa5rsperioder. Denne forsamlingen er ansvarlig for den lokale forvaltningen samt n\xc3\xa6ringslivet, finansen og kulturen. Forsamlingen velger et kommunalt styre og presidenten av dette. Alle r\xc3\xa5dsmedlemmer, herunder presidenten, er underordnet innenriksdepartementet.\n_START_SECTION_\nSpr\xc3\xa5k\n_START_PARAGRAPH_\nDet offisielle spr\xc3\xa5ket i Alger er arabisk. Fransk spiller en viktig rolle innen bygg-, handels- og samferdelsbransjen. Statlig fjernsyn i Alger sender dessuten ogs\xc3\xa5 nyheter og dokumentarer p\xc3\xa5 fransk. Som skriftspr\xc3\xa5k nyttes enten fransk eller h\xc3\xb8yarabisk, der sistnevnte fremmes p\xc3\xa5 regjeringens initiativ. Brorparten av innbyggerne i Alger taler arabisk som morsm\xc3\xa5l.\n_START_SECTION_\nReligion\n_START_PARAGRAPH_\nStatsreligionen i Algerie er sunniislam. Offisiell statistikk tilsier at omtrent 99\xc2\xa0% av befolkningen tilh\xc3\xb8rer denne religionen. Kun et \xc3\xb8rlite f\xc3\xa5tall er kristne og j\xc3\xb8der, da hovedsakelig utlendinger bosatt byen, men ogs\xc3\xa5 et lite antall algeriere. Disse praktiserer likevel troen sin noe forsiktig._NEWLINE_Den romersk-katolske kirken i regionen ledes av erkebiskopen av Alger. Bisped\xc3\xb8mmet ble opprettet den 10. august 1838, og ble et erkebisped\xc3\xb8mme allerede den 25. juli 1866. Suffraganene underlagt dette er bisped\xc3\xb8mmene Constantine og Oran. Rundt 350 000 troende i 1959, og rundt 35 000 i 1980, h\xc3\xb8rte til under det 54 927 km\xc2\xb2 store erkebisped\xc3\xb8mmet. I dag er det ikke mer enn omkring 1500 katolikker i en befolkning p\xc3\xa5 nesten ni millioner i denne regionen. Da franskmennene trakk seg ut av Algerie, f\xc3\xb8rte dette til en st\xc3\xb8rre omstrukturering i erkebisped\xc3\xb8mmet, i tillegg til i de andre algeriske erkebisped\xc3\xb8mmene._NEWLINE_En lov som tr\xc3\xa5dte i kraft den 28. mars 2006 forb\xc3\xb8d misjonering overfor muslimer av ikke-muslimer i Algerie, og forbyr ikke-muslimer \xc3\xa5 praktisere religionen sin utenfor steder godkjent av staten. Algeriske protestanter f\xc3\xa5r i praksis sjelden innvilget lov til \xc3\xa5 praktisere religionen sin.\n_START_SECTION_\nMuseer\n_START_PARAGRAPH_\nDen moderne delen av byen har en opera og flere museer. Nasjonalmuseet for prehistorikk og etnografi i Bardo (fransk: Mus\xc3\xa9e National de Pr\xc3\xa9histoire et d'Ethnographie du Bardo) byr p\xc3\xa5 en utstilling av en samling fossiler, verkt\xc3\xb8y og v\xc3\xa5pen fra eldre og yngre steinalder, i tillegg til drakter og smykker fra hele landet. Nasjonalmuseet for de skj\xc3\xb8nne kunster i Alger (fransk: Mus\xc3\xa9e national des beaux-arts d'Alger) byr p\xc3\xa5 en utstilling av moderne franske malerier. Videre byr Museet for klassiske oldsaker og islamsk kunst p\xc3\xa5 en utstilling av romersk glasskunst og mosaikk, broderier fra tiden under osmansk herred\xc3\xb8mme, i tillegg til maurisk keramikk og treskulpturkunst fra det 11. til det 15. \xc3\xa5rhundret. Nasjonalgalleriet byr p\xc3\xa5 ymse orientalske verk og en miniatyr- og skulptursamling.\n_START_SECTION_\nTipasa\n_START_PARAGRAPH_\nOm lag 50 km vest for Alger ligger ruinene etter byen Tipasa, som ble f\xc3\xb8rt opp p\xc3\xa5 verdensarvlista til UNESCO i 1982. Byen ble grunnlagt av f\xc3\xb8nikere, for s\xc3\xa5 \xc3\xa5 bli erobret og bygd ut av romerne under keiser Claudius for en romersk milit\xc3\xa6rkoloni. Byen ble seinere et municipium._NEWLINE_Byen huser ruiner av tre basilikaer: Den store basilikaen, basilikaen Alexander p\xc3\xa5 den vestre kollen, og basilikaen St. Salsa p\xc3\xa5 den \xc3\xb8stre. Videre st\xc3\xa5r det ruiner av to gravplasser, flere bad, et teater, et amfiteater og et nymfeum. Bymuren er lett \xc3\xa5 f\xc3\xa5 \xc3\xb8ye p\xc3\xa5, og ved foten av den \xc3\xb8stlige kollen finnes det rester av den antikke havnen. Basilikaen er omgitt av gravplasser med tallrike likkister av stein pyntet med mosaikk.\n_START_SECTION_\nFritid og rekreasjon\n_START_PARAGRAPH_\nOmkring 20 km vest for Alger finnes det badesteder som Sidi Fredj (tidligere Sidi Ferruch), Palm Beach, Douaouda, Z\xc3\xa9ralda og Club des Pins. Disse stedene har blant annet turistkomplekser, algeriske og utenlandske restauranter, suvenirforretninger og strender med badevakter. St\xc3\xb8rre hotellkomplekser som \xc2\xabHilton\xc2\xbb, \xc2\xabEl-Aurassi\xc2\xbb og \xc2\xabEl Djazair\xc2\xbb er planlagt \xc3\xa5 \xc3\xa5pne i fremtiden._NEWLINE_\xc3\x98st i Alger ligger ogs\xc3\xa5 landets f\xc3\xb8rste vannpark med et areal p\xc3\xa5 to hektar. Her finner en blant annet sv\xc3\xb8mmebasseng for b\xc3\xa5de voksne og barn, i tillegg til en Go-kart-bane. Parken er planlagt \xc3\xa5 utvides med ytterligere ett halvannet hektar stort leikebasseng. \xc3\x98st i byen finnes det ogs\xc3\xa5 en botanisk hage (El-Hamma) med dyrehage og forn\xc3\xb8yelsespark. Hagen ble bygd i 1832 etter planene til A. Hardy. Med en flate p\xc3\xa5 80 hektar byr parken p\xc3\xa5 tallrike eksotiske planter og anlagte hager.\n_START_SECTION_\nSport\n_START_PARAGRAPH_\nFlere fotballklubber fra Alger spiller i den algeriske f\xc3\xb8rstedivisjonen. CR Belouizdad, stiftet i 1962, er med sine seks mesterskap den mestvinnende algeriske fotballklubben. De har deltatt sju ganger i finalen i den algeriske cupen, og vunnet fem. I 2000 vant de dessuten ligacupen, og i 1970 og 1971 vant de Championnat du Maghreb. Hjemmebanen Stade du 20 ao\xc3\xbbt 1955 kan huse inntil 20\xc2\xa0000 tilskuere. USM Algier, stiftet i 1937, har gjennom historien sin vunnet fem nasjonale mesterskapstitler, og vunnet ved sju av femten finaledeltakelser i den algeriske cupen. Dessuten deltok de i semifinalen i CAF Champions League i 1997 og 2003. Hjemmebanen Omar Hammadi stadion har plasser til inntil 17\xc2\xa0000 tilskuere. NA Hussein Dey, stiftet i 1947, vant det algeriske mesterskapet i 1967. De har vunnet ved en av fire finaledeltakelser i den algeriske cupen. I 1978 vant de den afrikanske cupfinalen. Laget spiller i gult og r\xc3\xb8dt p\xc3\xa5 Zioui stadion, som har plass til 15\xc2\xa0000 tilskuere. De andre fotballklubbene i hovedstaden er MC Algier, Paradou AC, USM El Harrach, RC Kouba, OM Ruisseau og DNC Algier._NEWLINE_Den Alger-f\xc3\xb8dte mellomdistansel\xc3\xb8peren Nouria M\xc3\xa9rah-Benida er en av hittil fem algeriske idrettsut\xc3\xb8vere som har vunnet en olympisk gullmedalje. I sommer-OL i 2000 vant hun 1500-meter-l\xc3\xb8pet._NEWLINE_Fra 11. til 23. juli 2007 var Alger stedet for De 9. panafrikanske leikene. 66\xc2\xa0000 tilskuere m\xc3\xb8tte opp p\xc3\xa5 Stade 5 Juillet 1962 for \xc3\xa5 se leikene der 52 land deltok. Det ble delt ut medaljer i 338 disipliner og 22 idrettsgrener. Ogs\xc3\xa5 De 3. panafrikanske leikene fant sted i Alger, den 13. til 28. juli 1978.\n_START_SECTION_\nMatkultur\n_START_PARAGRAPH_\nRestaurantene i den algeriske hovedstaden byr p\xc3\xa5 tallrike spesialiteter b\xc3\xa5de fra inn- og utland. Tradisjonelle retter i Alger best\xc3\xa5r gjerne av fisk, sj\xc3\xb8mat, f\xc3\xa5re- og lammekj\xc3\xb8tt, ymse gr\xc3\xb8nnsaker, dadler, mandler, oliven, druer og frukt. Rettene blir gjerne krydret med spisskarve, muskat, kanel og safran. Peppermynte, persille og koriander brukes ogs\xc3\xa5 iblant._NEWLINE_En hovedrett best\xc3\xa5r ofte av kj\xc3\xb8tt, som regel fra lam eller storfe, eller av fisk med couscous og en gr\xc3\xb8nnsakssaus. Harissa brukes for \xc3\xa5 gi en sterk saus. Annen typisk mat er shakshuka, en gryte av paprika, tomat og l\xc3\xb8k med egg, og tagine med lammekj\xc3\xb8tt. P\xc3\xa5 gatekj\xc3\xb8kken i Alger kan en blant annet kj\xc3\xb8pe merguez (en p\xc3\xb8lse av lammekj\xc3\xb8tt) og fylte baguetter.\n_START_SECTION_\nHandel\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 de tallrike markedene og forretningene i Alger finnes det et rikt utvalg av l\xc3\xa6rvarer, berberske tepper, kopper- og messingartikler, og algeriske drakter og smykker, og videre kan en kj\xc3\xb8pe kurver og varer i leire og stein fra Sahara. Markedene og de sm\xc3\xa5 forretningene tilbyr ogs\xc3\xa5 vanlige dagligvarer. La Rue Didouche Mourad er den viktigste handelsgata i Alger. Det finnes to offentlige h\xc3\xa5ndverkssentre i Alger, der ett av disse befinner seg p\xc3\xa5 lufthavnen.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xa6ringsliv\n_START_PARAGRAPH_\nAlger er den viktigste industribyen i Algerie. L\xc3\xa6r- og tekstilindustri, bearbeiding av petroleum og produksjon av kj\xc3\xb8ret\xc3\xb8y og metallvarer st\xc3\xa5r for en betydelig del av industrien. Rundt byen p\xc3\xa5g\xc3\xa5r det intensiv jorbruksdrift. \xc3\x85kre og permanente avlinger er hovedsakelig privateide. De viktigste landbruksproduktene er korn, sukkerbete, poteter, belgfrukter, tomater, oliven, dadler, fiken, tobakk, vin og sitrusfrukter. I drivhus av plast blir gr\xc3\xb8nnsaker dyrket for eksport. Hovedstaden er stedet for den st\xc3\xb8rste b\xc3\xb8rsen i Algerie, Bourse d'Alger, med en markedsverdi p\xc3\xa5 i overkant av 13 milliarder DZD. Etter den algeriske selvstendigheten fra Frankrike kom flere omr\xc3\xa5der innen n\xc3\xa6ringslivet under statlig kontroll. Siden begynnelsen av 80-tallet har det likevel p\xc3\xa5g\xc3\xa5tt en \xc3\xb8konomisk liberalisering og fremming av privatsektoren._NEWLINE_Alger opplever problemer med utilstrekkelig infrastruktur grunnet utvandring og en stor boligmangel. Str\xc3\xb8m- og vannforsyning er i forholdsvis d\xc3\xa5rlig tilstand. Byen sliter ogs\xc3\xa5 med kapasiteten p\xc3\xa5 kloakk, utslipp og avfall. Det finnes kun noen f\xc3\xa5 renseanlegg, som ofte er ute av drift. Kloakk fra industrien og private hjem t\xc3\xb8mmes derfor urenset ut i Middelhavet. Elvene i den algeriske hovedstaden inneholder spillvann som til dels benyttes i landbruket. Smittsomme sykdommer som skyldes de uhygieniske forholdene, kommer ofte i form av luftvegs- og hudsykdommer grunnet giftige utslipp fra samferdselen og den utbredte industrivirksomheten. Problemene kommer s\xc3\xa6rlig til syne i nabolag ved boligomr\xc3\xa5der og industrianlegg. Luftforurensningen og byspredningen utover historisk viktige arealer har \xc3\xb8delagt flere algeriske kulturminner.\n_START_SECTION_\nSamferdsel\n_START_PARAGRAPH_\nByen er et knutepunkt for samferdsel i landet, med utbredt vegnett, jernbane og en lufthavn. En strategisk gunstig beliggenhet sammen med en moderne havn har gjort Alger til et senter for b\xc3\xa5de import og eksport, s\xc3\xa5 vel som et lastepunkt for skip. En jernbanestrekning fra Alger binder Algerie sammen med Tunisia. Veger binder dessuten Alger sammen med Tunisia, Libya, Niger, Mali og Mauritania, men ikke Marokko, da grensene her er stengt. Med ferje kan en dra fra hovedstaden og til Spania, Frankrike og Italia. I 2009 \xc3\xa5pnet et lokaltogsystem i Alger for tog med hastigheter p\xc3\xa5 opptil 160 km/t. I denne forbindelsen ble det bestilt 64 Flirt-tog av sveitsiske Stadler. Det finnes dessuten en taubane som brukes i de sv\xc3\xa6rt bratte skr\xc3\xa5ningene._NEWLINE_Algers undergrunnsbane ble \xc3\xa5pnet den 31. oktober 2011. Hovedstrekningen er ni km lang og har ti stasjoner. Linja g\xc3\xa5r da fra s\xc3\xb8r og i retning nord, og deretter langs kystlinja i retning vest. Linja forbinder A\xc3\xafn Allah, med Gu\xc3\xa9 de Constantine, med A\xc3\xafn Naadja via El-Biar i bysenteret av Alger. Det er planlagt \xc3\xa5 bygge ut med ytterligere tre linjer._NEWLINE_Et av sporvognsnettverkene knyttet til undergrunnsbanen ble den 8. mai 2011 delvis satt i drift langs en 8 km lang delstrekning. En \xc3\xb8stg\xc3\xa5ende, 30 km lang strekning fra bysentrumet og til Ain Taya og El Kiffan Bordj med 30 holdeplasser, i tillegg til en vestg\xc3\xa5ende, 17 km lang strekning mellom byen El-Qued og Ain Benian Bab med 20 holdeplasser, er under utbygging. Byen har tidligere hatt sporvogner i drift i byen, mellom 1890 og 1969. Ogs\xc3\xa5 trolleybusser var i bruk i Alger mellom 1. juli 1934 og 1974.\n_START_SECTION_\nMedia\n_START_PARAGRAPH_\nDen algeriske hovedstaden er landets media- og forlagssentrum. Nesten alle de viktigste forlagene og radio- og TV-kringkasterne holder til her, deriblant det statseide nyhetsbyr\xc3\xa5et Alg\xc3\xa9rie Presse Service (APS), som ble grunnlagt i 1961. En rekke st\xc3\xb8rre utenlandske nyhetsbyr\xc3\xa5er har ogs\xc3\xa5 kontorer i Alger, blant andre Agence France Presse (AFP), Associated Press (AP) og Reuters._NEWLINE_De mest leste dagsavisene i hovedstaden, alle med mer enn 100\xc2\xa0000 solgte eksemplarer i hele landet, er: Al-Moudjahid (grunnlagt i 1965; spr\xc3\xa5k: arabisk og fransk), Al-Badil (grunnlagt i 1990; spr\xc3\xa5k: arabisk og fransk), Le Matin (grunnlagt i 1990; spr\xc3\xa5k: fransk) og El Watan (grunnlagt i 1965; spr\xc3\xa5k: fransk). Det mest solgte ukebladet i Alger er Alg\xc3\xa9rie Actualit\xc3\xa9 (grunnlagt i 1965; spr\xc3\xa5k: fransk)._NEWLINE_Hovedstaden var ogs\xc3\xa5 hjem for det statseide selskapet Radiodiffusion T\xc3\xa9l\xc3\xa9vision Alg\xc3\xa9rienne (RTA), grunnlagt i 1962 under dagens Minist\xc3\xa8re de la Culture. I 1986 ble selskapet avl\xc3\xb8st av de fire statseide selskapene ENRS (radio), TDA (kringkasting), ENPA (audio-visuell produksjon) og ENTV (fjernsyn). Sendinger kringkastes via bakkenett og satellitt p\xc3\xa5 arabisk, fransk og tamazight.\n_START_SECTION_\nUtdanning\n_START_PARAGRAPH_\nByen huser en mengde universiteter, herunder Universit\xc3\xa9 d'Alger (grunnlagt i 1909), Universit\xc3\xa9 de Ben Aknoun, Universit\xc3\xa9 de Bouzareah, Universit\xc3\xa9 de la Formation Continue d'Alger, og Universit\xc3\xa9 des Sciences et de la Technologie Houari Boumediene, i tillegg til tallrike forskningsinstitutt, h\xc3\xb8g- og fagskoler og bibliotek. Noen av de viktigste skolene i Alger er Ecole Nationale des Travaux publics, \xc3\x89cole nationale d'administration og \xc3\x89cole normale sup\xc3\xa9rieure des langues et Sciences humaines D'Alger. Andre viktige utdanningsinstitusjoner er Facult\xc3\xa9 des Sciences Economiques et Sciences de Gestion, I.N.E.S des sciences commerciales d'Alger, I.N.E.S Oussoul Eddine d'Alger, Institut national agronomique, Institut National de Recherche Foresti\xc3\xa8re, Institut national d'informatique, Institut Sup\xc3\xa9rieur de la Gestion et de la Planification og Unit\xc3\xa9 de recherche en am\xc3\xa9nagement du territoire._NEWLINE_Alger har gratis og obligatorisk skolegang for unge fra 6 til 16 \xc3\xa5r. Andelen unge som gjennomf\xc3\xb8rer denne utdanningen er likevel i praksis langt under 100\xc2\xa0%. Det er betydelige forskjeller mellom utdanningen til gutter og jenter, menn og kvinner. Andelen lesekyndige ligger p\xc3\xa5 79 og 61\xc2\xa0% for henholdsvis menn og kvinner. Alfabetiseringsprogram for voksne og en h\xc3\xb8yere andel barn i skolegang har bidratt til at analfabetismen i Alger langsomt har sunket de siste ti\xc3\xa5ra."