b'\n_START_ARTICLE_\nInternasjonal arbeidsdeling\n_START_SECTION_\n\xc3\x85rsakene til internasjonal arbeidsdeling\n_START_PARAGRAPH_\nHandel over landegrensene (fjernhandel) har foreg\xc3\xa5tt til n\xc3\xa6r sagt alle tider i alle samfunn, og det har f\xc3\xb8lgelig ogs\xc3\xa5 alltid v\xc3\xa6rt en viss internasjonal arbeidsdeling. Men det er s\xc3\xa6rlig med spredningen av den kapitalistiske produksjonsm\xc3\xa5ten og framveksten av et kapitalistisk verdensmarked at internasjonal arbeidsdeling har f\xc3\xa5tt stort omfang. _NEWLINE_Den kapitalistiske varehandelen videreutviklet den tidligere handelen og utnyttet systematisk de prisforskjellene som kunne oppn\xc3\xa5s for varene i forskjellige land. Nye handelsruter ble \xc3\xa5pnet, og nye omr\xc3\xa5der ble (ofte uvillig) trukket inn i handelen. _NEWLINE_Framveksten av en kapitalistisk produksjonsm\xc3\xa5te, karakterisert ved produksjon for salg og konkurranse mellom produsentene, skapte et behov for utvidete markeder (vareeksport) og billigere varer som kunne holde kostnadene nede (vareimport). Gjennom kolonisering og kapitaleksport ble enda flere omr\xc3\xa5der tvunget til \xc3\xa5 produsere for det kapitalistiske markedet. Den internasjonale arbeidsdelingen ble utvidet, og handelen \xc3\xb8kte med bedre transport \xe2\x80\x93 og kommunikasjonsmuligheter, lavere toll og reduksjon av andre handelshindringer. _NEWLINE_I den internasjonale konkurransen vil det v\xc3\xa6re privat\xc3\xb8konomisk l\xc3\xb8nnsomt \xc3\xa5 konsentrere produksjonen om de varer som kan oppn\xc3\xa5 et bedre bytteforhold p\xc3\xa5 verdensmarkedet enn innenlands. Resultatet blir dermed en internasjonal arbeidsdeling der de relative prisforskjellene basert p\xc3\xa5 landenes absolutte eller komparative fortrinn avgj\xc3\xb8r hvordan spesialiseringen foreg\xc3\xa5r. (Med komparativ menes at det er fortrinn sammenliknet med andre land.) _NEWLINE_Under kapitalistiske produksjonsforhold vil landenes konkurransemessige fortrinn v\xc3\xa6re basert p\xc3\xa5 lavere priser og st\xc3\xb8rre tilgang p\xc3\xa5 s\xc3\xa6rlig slike produksjonsfaktorer som r\xc3\xa5varer og andre ressurser, arbeidskraft, kapital og teknologi. Noen fordeler kan v\xc3\xa6re naturlige som mineralforekomster, klima. osv., mens andre vil v\xc3\xa6re skapt og formet bevisst eller v\xc3\xa6re et resultat av tidligere \xc3\xb8konomisk virksomhet. _NEWLINE_Den \xc3\xb8konomiske strukturen i koloniene og de ny-koloniale landene (u-landene) er et godt eksempel p\xc3\xa5 at det er blitt dannet produksjonsforhold som gir disse omr\xc3\xa5dene kunstige komparative fortrinn. Deres produksjonsbetingelser er et resultat av kolonimaktenes og de tidlige imperialistenes virksomhet; eksisterende samfunn ble nedkjempet, b\xc3\xb8ndene ble fratatt sin jord, b\xc3\xa5de jordbruk og gruvedrift ble ensidig orientert mot produksjon for eksport til de imperialistiske sentra, nye forbruksbehov ble skapt, eksisterende h\xc3\xa5ndverk ble utkonkurrert, mens utviklingen av nye industrier og andre n\xc3\xa6ringer ble blokkert. (Se art. Imperialisme, Kolonialisme)\n_START_SECTION_\nInternasjonal arbeidsdeling i dag\n_START_PARAGRAPH_\nResultatet er den karakteristiske arbeidsdelingen mellom kapitalistiske i-land og u-land, der over 80% av u-landenes eksportverdi best\xc3\xa5r av matvarer, r\xc3\xa5varer og brenselstoffer, mens rundt 70\xc2\xa0% av i-landenes eksportverdi best\xc3\xa5r av bearbeidede varer. (Alle tall i artikkelen er fra 1973-74.) Denne arbeidsdelingen er imidlertid ikke statisk, men i stadig forandring og utvikling. _NEWLINE_I u-landene f\xc3\xb8rer kapitalismens raske utvikling til en omforming og rasering av ikke-kapitalistiske produksjonsm\xc3\xa5ter. St\xc3\xb8rre deler av produksjonen skjer for et marked, antallet jord- og arbeidsl\xc3\xb8se stiger, og det vokser fram et lokalt borgerskap. Samtidig vokser de flernasjonale selskapene og trekker stadig flere omr\xc3\xa5der inn i sin verdensomspennende produksjonsstrategi. Industrigrener og -prosesser som er spesielt arbeidsintensive, blir lagt til u-land for \xc3\xa5 utnytte den billige arbeidskraften der (se art. Arbeidskraftintensiv produksjon). Det er ogs\xc3\xa5 en tendens til \xc3\xa5 flytte forurensende industrier til u-land fordi det der stilles f\xc3\xa6rre krav til rensing og milj\xc3\xb8vennlighet. I noen land foreg\xc3\xa5r det en mer omfattende kapitalistisk industrialisering i forbindelse med dannelsen av et mer selvstendig nasjonalt borgerskap (som f.eks. i India), eller med utviklingen av s\xc3\xa5kalte subimperialistiske (\xc2\xabunderimperialistiske\xc2\xbb) sentral (bl.a. i Brasil). _NEWLINE_I i-landene foreg\xc3\xa5r en fortsatt akkumulasjon (opphoping) av kapital, som sammen med et \xc3\xb8kende teknologisk niv\xc3\xa5 gj\xc3\xb8r det mer l\xc3\xb8nnsomt \xc3\xa5 videreutvikle den mest kapital- og teknologikrevende produksjonen, herunder selve teknologiproduksjonen, forsknings- og utviklingsarbeidet, informasjonsinnsamlingen og -bearbeidingen, markedsf\xc3\xb8ringsarbeidet m.v. _NEWLINE_Arbeidsdelingen mellom (kapitalistiske) i-land p\xc3\xa5 omtrent samme utviklingsniv\xc3\xa5 er langt mer komplisert og omfattende. S\xc3\xa6rlig innen frihandels- og fellesmarkedsomr\xc3\xa5der (som EFTA og EF) f\xc3\xb8rer den frie bevegelighet for varer, kapital og arbeidskraft til at den internasjonale arbeidsdelingen innen omr\xc3\xa5det blir bestemt av de samme faktorer som arbeidsdelingen mellom distrikter innen hvert land. Det skjer en sentralisering av produksjonen b\xc3\xa5de geografisk og organisatorisk. Etablerte industrier og bedrifter f\xc3\xa5r et fortrinn framfor nyetableringer. Det skjer en utstrakt spesialisering for \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 monopolstillinger p\xc3\xa5 markedet, utvikling av nye varer, reklame og varemerker f\xc3\xa5r stor betydning for arbeidsdelingen i tillegg til ressursgrunnlaget og teknologiske fortrinn. Den internasjonale arbeidsdelingen mellom i-land foreg\xc3\xa5r ikke s\xc3\xa5 mye mellom n\xc3\xa6ringer som mellom bransjer, enkeltprodukter og mellom ulike varemerker av samme produkt. _NEWLINE_Land der sosialistiske krefter har overtatt, er ofte blitt boikottet av det kapitalistiske verdensmarkedet, eller de har selv redusert forbindelsene med dette verdensmarkedet for \xc3\xa5 frigj\xc3\xb8re seg \xc3\xb8konomisk. De sosialistiske landene fors\xc3\xb8ker likevel \xc3\xa5 \xc3\xb8ke handelen seg imellom og med de kapitalistiske landene. _NEWLINE_Innen CMEA (ofte kalt COMECON) har handelen innbyrdes \xc3\xb8kt sterkt. Storparten av denne blir regulert av tosidige handelsavtaler. Men de \xc3\xb8konomiske planene s\xc3\xb8kes samordnet og spesielt blir industriutbyggingen i de mindre industrialiserte medlemslandene stimulert. Bare Sovjets eksport best\xc3\xa5r n\xc3\xa5 av mest r\xc3\xa5varer og brensel, for de andre medlemslandene er over 50\xc2\xa0% av eksporten bearbeidde varer. Det er utarbeidet planer for produkt- og bransjespesialisering for \xc3\xa5 utnytte stordriftsfordeler og videre utbygge den internasjonale arbeidsdelingen mellom landene. _NEWLINE_Omtrent 30\xc2\xa0% av utenrikshandelen til de sosialistiske landene i \xc3\x98st-Europa foreg\xc3\xa5r med de kapitalistiske i-landene. Det kapitalistiske verdensmarkedet blir bl.a. benyttet for \xc3\xa5 balansere overskudd eller underskudd i egen produksjon i forhold til ettersp\xc3\xb8rselen, b\xc3\xa5de av mat, visse r\xc3\xa5varer og forskjellige forbruksvarer. De sosialistiske landene importerer ogs\xc3\xa5 avansert teknologi og kapitalutstyr fra i-landene. _NEWLINE__NEWLINE_Handelen mellom de sosialistiske landene og de kapitalistiske u-landene er sv\xc3\xa6rt liten og konsentrert om f\xc3\xa5 land. Strukturen i denne handelen er sv\xc3\xa6rt lik den mellom i-land og u-land. Men handelen bygges ut, s\xc3\xa6rlig i forbindelse med mer omfattende handels- og bistandsavtaler. Det arbeides for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 i stand en mer planlagt internasjonal arbeidsdeling med industrielt samarbeid, produkt- og bransjespesialisering etter m\xc3\xb8nster av CMEA-samarbeidet. Dessuten \xc3\xb8nsker CMEA \xc3\xa5 f\xc3\xa5 dekket et \xc3\xb8kende r\xc3\xa5vareunderskudd ved import fra u-land. Prisene i denne handelen er avtalt og kan avvike sterkt fra verdensmarkedets. _NEWLINE_Det er i-landene som dominerer verdenshandelen i dag, n\xc3\xa6r 90\xc2\xa0% av varehandelen (etter gjeldende priser) har sin opprinnelse eller sitt bestemmelsessted i et i-land, og n\xc3\xa6r 50\xc2\xa0% er handel mellom i-land innbyrdes. U-landene st\xc3\xa5r for bare 25-30\xc2\xa0% av verdens eksport. Hele 75\xc2\xa0% av denne g\xc3\xa5r til i-land, mens bare 20\xc2\xa0% g\xc3\xa5r til andre u-land. De sosialistiske landene deltar bare i begrenset grad i den internasjonale arbeidsdelingen og st\xc3\xa5r for under 10\xc2\xa0%. av verdens eksport. Omtrent halvparten av denne er innbyrdes handel.\n_START_SECTION_\nKonsekvensene av internasjonal arbeidsdeling\n_START_PARAGRAPH_\nDe \xc3\xb8konomiske f\xc3\xb8lgene av internasjonal arbeidsdeling og handel blir ujevnt fordelt p\xc3\xa5 de nasjoner og klasser som deltar i eller blir ber\xc3\xb8rt av denne. Allment kan en ikke si at et land har fordel av en internasjonal arbeidsdeling selv om enkelte produsenter vil ha fordeler. Ser en bare p\xc3\xa5 de direkte pengeinntektene, vil som regel begge parter i en handel ha umiddelbare fordeler av denne, selv om gevinstfordelingen avhenger av prisene og det forholdsvise styrkeforhold mellom partene. Handelen vil imidlertid ogs\xc3\xa5 f\xc3\xa5 konsekvenser for andre, som kan f\xc3\xa5 lavere priser, bli utkonkurrert, m\xc3\xa5tte legge om sin produksjon m.v. Den innenlandske fordelingen av gevinsten avhenger derfor av kapitalens bevegelighet og den nasjonale klassekampen. _NEWLINE_Internasjonal arbeidsdeling har ogs\xc3\xa5 sterkt p\xc3\xa5virket det enkelte lands muligheter til \xc3\xb8konomisk vekst og utvikling. De sterke og dominerende i-land har kunnet utnytte internasjonal arbeidsdeling til videre \xc3\xb8konomisk vekst, mens koloniene/u-landene er blitt og blir underutviklet. Internasjonal arbeidsdeling skaper ogs\xc3\xa5 avhengighet og s\xc3\xa5rbarhet overfor internasjonale konjunkturer, \xc3\xb8konomisk maktbruk m.m.'