b"\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x98rnulv \xc3\x98deg\xc3\xa5rd\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x98deg\xc3\xa5rd vokste opp i Kristiania og tok examen artium ved Aars og Voss' skole i 1919, og ble cand.med. i 1925. Han ble en av tre leger ved Universitetets psykiatriske klinikk p\xc3\xa5 Vinderen da dette \xc3\xa5pnet i 1926, sammen med professor Ragnar Vogt og Haakon S\xc3\xa6thre.\n_START_SECTION_\nForskning\n_START_PARAGRAPH_\nI \xc3\xa5rene 1927 til 1930 var han p\xc3\xa5 forskningsbes\xc3\xb8k i USA, b\xc3\xa5de i Baltimore og i Minnesota, hvor han samlet grunnlagsmateriale til sin medisinske doktorgrad innen epidemiologi, med tittelen Emigration and Insanity som han avla i 1932. Denne er en psykiatrisk epidemiologisk unders\xc3\xb8kelse av utvandrede nordmenn til Minnesota, og pr\xc3\xb8ver \xc3\xa5 forklare hvorfor psykoser var betydelig mer utbredt blant immigrantene enn hos de som var f\xc3\xb8dt i omr\xc3\xa5det. Arbeidet var et foregangarbeid med hensyn til bruk av kontrollgrupper, og hadde en forsiktig konklusjon om en \xc3\xa5rsak var at de som valgte \xc3\xa5 emigrere var d\xc3\xa5rligere sosialt tilpasset hjemme, mer enn selve p\xc3\xa5kjenningene ved selve emigrasjonen og tilpasningen i det nye landet._NEWLINE_Etter doktordisputasen arbeidet han en periode i Helsedirektoratet og bygget opp et sentralt register over alle kjente norske psykosetilfeller hos pasienter innlagt p\xc3\xa5 norske psykiatriske sykehus etter 1916. Dette dannet grunnlaget for b\xc3\xa5de hans og andres forskning fram til registeret ble avviklet i 1989.\n_START_SECTION_\nGaustad sykehus\n_START_PARAGRAPH_\nI 1936 ble han ansatt som lege ved Gaustad sykehus, og overlege og direkt\xc3\xb8r fra 1938. Fra 1951 ble han utnevnt til professor. Han arbeidet ogs\xc3\xa5 internasjonalt med standardisering av psykiatriske diagnoser innen Verdens helseorganisasjon._NEWLINE_Han gikk av med pensjon i 1972, men fortsatte sitt forskningsarbeid. Han fokuserte s\xc3\xa6rlig p\xc3\xa5 forholdet mellom arvelige faktorer og milj\xc3\xb8faktorer ved utvikling av sinnslidelser.\n_START_SECTION_\nSaken mot Hamsun\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x98deg\xc3\xa5rd ble 12. november 1945 sammen med Gabriel Langfeldt utnevnt til psykiatrisk sakkyndig i rettssaken mot Knut Hamsun under landssvikoppgj\xc3\xb8ret. Selv om Langfeldt var tydeligere i offentligheten, er konklusjonene i erkl\xc3\xa6ringen om Hamsun minst like mye \xc3\x98deg\xc3\xa5rds som Langfeldts. \xc3\x98deg\xc3\xa5rd sto ogs\xc3\xa5 for konklusjonen om at Hamsun hadde \xc2\xabvarig svekkede sjelsevner\xc2\xbb og forsvarte denne i faglige fora og i sin undervisning n\xc3\xa5r han fikk sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l fra studentene, men presiserte ogs\xc3\xa5 at \xc2\xabvarig\xc2\xbb i rettspsykiatrisk terminologi betyr \xc2\xablangvarig\xc2\xbb og ikke \xc2\xablivsvarig\xc2\xbb, samt at \xc2\xabsjelsevner\xc2\xbb er noe mer enn \xc2\xabintelligens\xc2\xbb._NEWLINE_\xc3\x98deg\xc3\xa5rd gjennomf\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 en psykiatrisk observasjon av Sverre Riisn\xc3\xa6s etter dennes arrestasjon og fram til rettssaken mot Riisn\xc3\xa6s ble \xc3\xa5pnet i 3. juni 1947.\n_START_SECTION_\nLobotomi\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x98deg\xc3\xa5rd  innf\xc3\xb8rte lobotomi p\xc3\xa5 Gaustad sykehus som det f\xc3\xb8rste sykehuset i Norge i 1941. Han fortsatte med dette lenge etter at andre og bedre behandlinger var tilgjengelig. Dette har f\xc3\xb8rt til store lidelser for en rekke pasienter, minst 2500 pasienter ble lobotomert i Norge i perioden 1941 til 1974. Lobotomi som behandling i Norge baserte seg p\xc3\xa5 \xc3\x98deg\xc3\xa5rds forskning. I denne forskningsperioden var d\xc3\xb8dsraten p\xc3\xa5 de oppererte opp mot 38% noe som stiller sterke sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l til \xc3\x98deg\xc3\xa5rds behandlings og forskningsetikk.\n_START_SECTION_\nDiagnostisering av krigsbarn\n_START_PARAGRAPH_\nI etterkant av verdenskrigen var \xc3\x98deg\xc3\xa5rd sakkyndig for Sosialdepartementet i det regjeringsoppnevnte Krigsbarnutvalget som skulle se p\xc3\xa5 hva man skulle gj\xc3\xb8re med de s\xc3\xa5kalte krigsbarna eller \xc2\xabtyskerungene\xc2\xbb.  Her diagnostiserte han s\xc3\xa5kalte \xc2\xabtyskert\xc3\xb8ser\xc2\xbb som \xc2\xabmindre begavede og asosiale psykopater\xc2\xbb. Dette gjorde han p\xc3\xa5 bakgrunn av det han kalte \xc2\xabalminnelige erfaring\xc2\xbb og 35 innleggelser ved Gaustad sykehus i l\xc3\xb8pet av hele krigen. Han skrev at sykdomstegnene var arvelige, og at de etter all sansynlighet ville g\xc3\xa5 igjen hos barna, ogs\xc3\xa5 om de i utgangspunktet ikke viste tegn til \xc2\xabsjelelige defekter\xc2\xbb: \xe2\x80\x9dFor \xc3\xa5ndssvakhetens vedkommende har man temmelig p\xc3\xa5litelige tall for risikoens st\xc3\xb8rrelsesorden. Hvis moren er \xc3\xa5ndssvak og faren normalt begavet, vil 50 til 60\xc2\xa0% av barna bli \xc3\xa5ndssvake. Hvis faren ogs\xc3\xa5 er \xc3\xa5ndssvak, \xc3\xb8ker risikoen til 85 \xe2\x80\x93 90\xc2\xa0%, og det er vel en mulighet for at de tyske soldater som har fraternisert med norske kvinner, delvis har v\xc3\xa6rt inferi\xc3\xb8re \xe2\x80\x93 s\xc3\xa6rlig m\xc3\xa5 en anta at dette gjelder de som ikke har s\xc3\xb8rget for \xc3\xa5 hindre besvangring.\xe2\x80\x9d sitat fra \xc3\x98deg\xc3\xa5rds uttalelse 10.8.1945. Denne uttalelsen var med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 institusjonalisere og vitenskapeliggj\xc3\xb8re den forf\xc3\xb8lgelsen barn av norske m\xc3\xb8dre og tyske soldater ble utsatt for i etterkant av krigen."