b'\n_START_ARTICLE_\nOperant betinging\n_START_PARAGRAPH_\nOperant betinging er en form for l\xc3\xa6ring der individets atferd endres som en f\xc3\xb8lge av de konsekvensene atferden har hatt. Hvis konsekvensene av en atferdsform gj\xc3\xb8r at denne \xc3\xb8ker, kalles dette forsterkning. Hvis konsekvensene gj\xc3\xb8r at atferden minker, kalles det reduksjon eller straff. Disse definisjonene er \xc2\xabempiriske\xc2\xbb - man m\xc3\xa5 se hvordan konsekvenser faktisk virker f\xc3\xb8r man kan avgj\xc3\xb8re om forsterkning foreligger. _NEWLINE_Ordet \xc2\xaboperant\xc2\xbb ble lansert av B.F. Skinner som en betegnelse p\xc3\xa5 at organismen \xc2\xabopererer\xc2\xbb p\xc3\xa5 omgivelsene. Skinner foretrakk \xc3\xa5 beskrive atferd-konsekvens-relasjoner uten \xc3\xa5 tolke hvorfor atferdsendringer skjer. Dette skiller operant betinging fra Thorndikes instrumentelle betinging, der Thorndike nettopp antok at l\xc3\xa6ring skjedde fordi organismen (i hans tilfelle: katten) opplevde behag ved \xc3\xa5 f\xc3\xa5 bel\xc3\xb8nning. (Av denne grunn var Thorndike ikke behaviorist.)_NEWLINE_Operant betinging skiller seg fra klassisk betinging ved at organismen i operant betinging m\xc3\xa5 vise en atferd f\xc3\xb8r l\xc3\xa6ringsprosessen kan starte. Med andre ord: I operant betinging tar man alltid utgangspunkt i en respons hos individet, og s\xc3\xa5 unders\xc3\xb8ker man hvordan konsekvenser av responsen p\xc3\xa5virker senere forekomst av responsen. _NEWLINE_I operant betinging vil det typisk v\xc3\xa6re en foranledning for at en respons skal forekomme, eks. at telefonen ringer. En slik forutg\xc3\xa5ende stimulus kalles diskriminativ stimulus, S\xe1\xb4\xb0. Slike stimuli er foranledninger for responser, og signaliserer at en gitt respons - i dette tilfellet \xc3\xa5 ta telefonen - gj\xc3\xb8r at en bestemt konsekvens er sannsynlig. Denne treleddede kjeden S\xe1\xb4\xb0 - R - S\xe1\xb4\xbf - er grunnleggende i operante analyser av atferd.  _NEWLINE_Operant betinging er en viktig l\xc3\xa6ringsform fordi den tillater tilpasning til de ulike situasjoner vi interagerer med. Det \xc3\xa5 v\xc3\xa6re sensitiv til de konsekvenser atferd har i ulike situasjoner og under betingelser er en evne de aller fleste organismer har som biologisk utrustning.  _NEWLINE_Prinsipper for operant betinging er viktige i anvendte sammenhenger, ikke minst i anvendt atferdsanalyse.\n_START_SECTION_\nEkstinksjon\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa5r en l\xc3\xa6rt respons ikke lenger etterf\xc3\xb8lges av de konsekvenser som opprettholder den, vil atferden avta og etter hvert kanskje forsvinne. Dette kalles ekstinksjon eller utslokning. Ekstinksjon er et sv\xc3\xa6rt mye studert tema i l\xc3\xa6ringspsykologien. Spesielt mye studert er de l\xc3\xa6ringsbetingelser som gj\xc3\xb8r at ekstinksjon foreg\xc3\xa5r langsomt vs. raskt. Her viste Skinner tidlig (1938) at forsterkning \xc2\xabav og til\xc2\xbb (intermitterende forsterkning) ser ut til \xc3\xa5 gi en respons som er motstandsdyktig mot ekstinksjon. Dette funnet ses i en rekke sammenhenger og med ulike arter, men er likevel omdiskutert.'