b"\n_START_ARTICLE_\nKevin Moore\n_START_SECTION_\nDe f\xc3\xb8rste dagene\n_START_PARAGRAPH_\nKevin begynte sin karriere i Kings Park, New York, hvor han tok pianotimer, i en alder av 6 \xc3\xa5r. Han skrev sin f\xc3\xb8rste sang da han var 12 \xc3\xa5r gammel. Da han graderte fra videreg\xc3\xa5ende i 1985, tok han et kort kurs p\xc3\xa5 SUNY Fredonia, hvor han studerte klassisk musikk. Da han var ferdig med dette reiste han hjem til New York for \xc3\xa5 starte bandet Majesty sammen med sine barndomsvenner, gitarist John Petrucci og bassist John Myung, som hadde rekruttert trommeslageren Mike Portnoy fra Long Island. Dette var da vennene studerte ved Berklee College of Music. Bandet rekrutterte sangeren Chris Collins som vokalist, som snart ble erstattet av Charlie Dominici og senere av James LaBrie. Bandet ble ogs\xc3\xa5 omd\xc3\xb8pt til Dream Theater.\n_START_SECTION_\nDream Theater\n_START_PARAGRAPH_\nDream Theater ble allerede etter deres debutalbum When Dream and Day Unite relativt ber\xc3\xb8mte innen den progressive metal sjangeren, og ble sammenlignet med band som Rush og Queensr\xc3\xbfche. Men deres virkelige gjennombrudd kom ikke f\xc3\xb8r i 1992, med albumet Images and Words. Dette albumet inneholdt blant annet bandets mest popul\xc3\xa6re sang noen sinne, Pull me Under. Bandet slapp ogs\xc3\xa5 et livealbum, Live at the Marquee og en video, Images and Words: Live in Tokyo fra turneen som fulgte utgivelsen. Dokumentardelen p\xc3\xa5 sistnevnte var ansvarlig for \xc3\xa5 tidlig introdusere fansen til Kevins sarkastiske form for humor. _NEWLINE_I 1994 slapp Dream Theater sitt tredje album, Awake. Det var p\xc3\xa5 dette albumet Moore inkluderte sin signatursang, en ballade ved navn Space-Dye Vest. Space-Dye Vest omhandler en sorgtynget mann som forelsker seg i en fremmed som modellerer en vest, mens han blar gjennom et blad. Men rett f\xc3\xb8r albumet ble sluppet, annonserte Moore at han sluttet i bandet for \xc3\xa5 fokusere p\xc3\xa5 sin egen musikalske karriere. Trommeslager Mike Portnoy fortalte at Moore lenge hadde virket reservert ovenfor de andre bandmedlemmene, og var mere interessert i uavhengigheten som kom ved \xc3\xa5 jobbe for seg selv, i motsetning til \xc3\xa5 spille i et band. Han flyttet til Santa Fe i New Mexico for \xc3\xa5 begynne arbeidet p\xc3\xa5 et soloalbum. Dream Theater har mange ganger senere tilbudt han \xc3\xa5 spille p\xc3\xa5 gjenforeningskonserter og liknende, men Moore har hver gang sagt at han foretrekker \xc3\xa5 se fremover fremfor bakover._NEWLINE_I sin tid med Dream Theater skrev Moore tekst til sanger p\xc3\xa5 hvert av bandets album, og ogs\xc3\xa5 til noen demoer og b-sides. P\xc3\xa5 When Dream and Day Unite, skrev han \xc2\xabLight Fuse and Get Away\xc2\xbb og \xc2\xabOnly a Matter of Time\xc2\xbb, p\xc3\xa5 Images and Words, skrev han \xc2\xabPull Me Under\xc2\xbb, \xc2\xabSurrounded\xc2\xbb, \xc2\xabWait for Sleep\xc2\xbb og deler av \xc2\xabTake the Time\xc2\xbb og p\xc3\xa5 Awake skrev han \xc2\xab6:00\xc2\xbb, \xc2\xabLie\xc2\xbb og \xc2\xabSpace Dye Vest\xc2\xbb. Demoer med han tekster inkluderer \xc2\xabDon't Look Past Me\xc2\xbb, det siste verset av \xc2\xabTo Live Forever '94\xc2\xbb, \xc2\xabA Vision\xc2\xbb, \xc2\xabVital Star\xc2\xbb og \xc2\xabToo Far\xc2\xbb._NEWLINE_Moore blir ofte sett p\xc3\xa5 som Dream Theaters mest melodiske keyboardist. Selv om Moore ikke hadde den samme treningen som bandets n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende keyboardist, Jordan Rudess hadde han likevel adekvate tekniske ferdigheter. Noen av de mest kjente eksemplene p\xc3\xa5 dette inkluderer \xc2\xabTake the Time\xc2\xbb, de unisone soloene i \xc2\xabMetropolis Pt. 1\xc2\xbb, pianoet i \xc2\xabWait for Sleep\xc2\xbb, den gitaraktige soloen i \xc2\xab6:00\xc2\xbb, og selvf\xc3\xb8lgelig pianoet i hans signatursang \xc2\xabSpace Dye West\xc2\xbb. Han er godt kjent for sin s\xc3\xa6regne ledetone, og hans bruk av pitch bend i sine soloer.\n_START_SECTION_\nChroma Key\n_START_PARAGRAPH_\nMoores f\xc3\xb8rste soloprosjekt var en demotape ved navn \xc2\xabMusic Meant to be Heard\xc2\xbb, og sangene inkluderer en rekke talte opptak av tilfeldige folk han m\xc3\xb8tte p\xc3\xa5 sine mange reiser gjennom landet. De fleste av disse sangene er n\xc3\xa5 \xc3\xa5 f\xc3\xa5 kj\xc3\xb8pt p\xc3\xa5 en limited-edition CD kalt This is a Recording (1999)._NEWLINE_I 1998 slapp Moore sitt f\xc3\xb8rste soloalbum, Dead Air For Radios, under navnet Chroma Key gjennom hans selvlagde plateselskap, Fight Evil Records."