b'\n_START_ARTICLE_\nPseudautomeris hubneri\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nMiddelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), brunlige p\xc3\xa5fuglspinnere med store \xc3\xb8yeflekker p\xc3\xa5 bakvingene. Forvingene er litt tilspissede, men ikke sigdformede, oftest med en lengdestripe. Bakvingens grunnfarge er gjerne r\xc3\xb8dlig, \xc3\xb8yeflekken har bl\xc3\xa5aktig kjerne.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nLarvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, p\xc3\xa5 ulike busker og tr\xc3\xa6r. Som andre p\xc3\xa5fuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke n\xc3\xa6ring til seg. Artene flyr om natten, om dagen hviler de mellom visne blader der de er godt kamuflert. Skulle et dyr likevel oppdage sommerfuglen, \xc3\xa5pner den forvingene slik at de "stirrende" \xc3\xb8yeflekkene kommer til syne - dette er ofte nok til \xc3\xa5 skremme vekk et lite rovdyr.\n_START_SECTION_\nNesleh\xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nLarvene, til dels ogs\xc3\xa5 de voksne sommerfuglene, er kledt med nesleh\xc3\xa5r. Disse frigj\xc3\xb8r gift om man kommer i kontakt med dem og kan utl\xc3\xb8se hudirritasjon, av og til ogs\xc3\xa5 mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger p\xc3\xa5 trestammer, og er noks\xc3\xa5 godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten finnes i Brasil.'