b"\n_START_ARTICLE_\nMaskinfabriks-aktiebolaget Scania\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDen britiske sykkelprodusenten Humber & Co hadde startet et svensk datterselskap i Malm\xc3\xb6 i 1896. I 1900 flyttet Humber sin svenske produksjon til Stockholm, mens lokale krefter overtok fabrikklokalene i Malm\xc3\xb6. Det nye selskapet ble oppkalt etter \xc2\xabScania\xc2\xbb, det gamle latinske navnet p\xc3\xa5 landskapet Sk\xc3\xa5ne. Selskapet fortsatte i starten med \xc3\xa5 produsere sykler som sin forgjenger, men utvidet etter hvert med andre produkter._NEWLINE_Selskapets f\xc3\xb8rste bilprototype ble bygget i 1901, mens serieproduksjon startet i 1903, og kort tid senere begynte man ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 bygge lastebiler. Den f\xc3\xb8rste industrimotoren ble bygget i 1905, en 24-hesters fire-sylindret vannpumpemotor for Stockholms brannvesen. Fram til 1908 hadde selskapet solgt rundt 70 biler med motorer, girkasser og andre deler importert fra Frankrike og Tyskland, men gikk etter det over til \xc3\xa5 kun benytte egne motorer._NEWLINE_F\xc3\xb8rste gangen en Scania-lastebil var utenfor Sverige regnes \xc3\xa5 v\xc3\xa6re i forbindelse med den f\xc3\xb8rste internasjonale bilutstillingen i gymsalen p\xc3\xa5 Akershus festning den 20. mai 1909. Utstillingen inneholdt en lastebil av type IL, en 3\xe2\x80\x933,5-tonns lastebil bygget i tolv eksemplarer mellom 1908 og 1910, og en bensinmotor med T-topp. Den norske representanten Johnsen & Rognerud fikk hverken solgt latebilen eller motoren, s\xc3\xa5 begge ble etter utstillingen returnert til Malm\xc3\xb6. F\xc3\xb8rste eksportsalg av en lastebil skjedde i 1910, da sporveien i St. Petersburg trengte en ny t\xc3\xa5rnbil for vedlikehold av kontaktledningen._NEWLINE_I 1909 gjennomf\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 en delegasjon p\xc3\xa5 seks representanter fra selskapet et markedsf\xc3\xb8ringsstunt ved \xc3\xa5 kj\xc3\xb8re en lastebil for egen maskin fra Malm\xc3\xb6 til bilutstillingen i Stockholm. Denne 520-kilometer lange turen ble gjennomf\xc3\xb8rt med en lastebil av type E som var lastet med 1,8 tonn last og tok tre dager \xc3\xa5 gjennomf\xc3\xb8re. For \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 punkteringer var lastebilen utstyrt med helst\xc3\xb8pte dekk uten luft._NEWLINE_Produksjonen av motorer, biler og lastebiler gikk s\xc3\xa5 bra at i 1910 vedtok styret \xc3\xa5 fase ut produksjonen av alle andre produker, og med det forlot man r\xc3\xb8ttene innen sykkelproduksjon._NEWLINE_Dav\xc3\xa6rende direkt\xc3\xb8r Per Alfred Nordeman s\xc3\xa5 seg om etter en partner som kunne bygge karosserier, og fant det S\xc3\xb6dert\xc3\xa4lje-baserte selskapet Vagnfabriks Aktiebolaget i S\xc3\xb6dertelge (Vabis). Vabis var i en s\xc3\xa5 d\xc3\xa5rlig \xc3\xb8konomisk forfatning at selskapets eier, st\xc3\xa5lverket Surahammars Bruk, vurderte \xc3\xa5 legge det ned, men et tilbud fra Nordeman hindret det i \xc3\xa5 skje. En avtale ble inng\xc3\xa5tt i november 1910, og i 1911 ble de to selskapene sl\xc3\xa5tt sammen til Scania-Vabis, i dag kjent som Scania. I starten fortsatte hovedkontoret og produksjonen av lastebiler i Malm\xc3\xb6, mens nyutvikling og produksjon av biler skjedde i Vabis' lokaler i S\xc3\xb6dert\xc3\xa4lje. Hovedkontoret ble flyttet til S\xc3\xb6dert\xc3\xa4lje i 1912, mens lastebilproduksjonen i Malm\xc3\xb6 fortsatte til siste halvdel av 1920-\xc3\xa5rene._NEWLINE_Selskapets logo var en tre-eiket sykkelkrank med hodet til sk\xc3\xa5negriffen i midten. Etter sammensl\xc3\xa5ingen fortsatte dette \xc3\xa5 v\xc3\xa6re logoen for det nye selskapet, og ble ikke i s\xc3\xa6rlig grad endret f\xc3\xb8r den ble erstattet i 1968. Siden 1984 bruker Scania igjen en logo med griffhodet p\xc3\xa5 en forenklet form som ligner p\xc3\xa5 kranken, selv om etterf\xc3\xb8lgende selskap hverken har noe med Sk\xc3\xa5ne eller sykler \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re."