b'\n_START_ARTICLE_\nAdmiralitet\n_START_SECTION_\nAdmiralitet i Nederlandene\n_START_PARAGRAPH_\nI tiden rundt Republikken de syv forente Nederlandene var det fem admiraliteter i landet. Zeelands i Middelburg, Frieslands i Harlingen (inntil 1645 i Dokkum), den vest-frisiske eller nordkvarterets i Hoorn og Enkhuizen, Amsterdams og Rotterdams (den siste kaltes ogs\xc3\xa5 Admiraliteit van de Maze). Admiralitetene hadde ansvar for \xc3\xa5 utstyre og bemanne skip._NEWLINE_Stattholderne var b\xc3\xa5de fl\xc3\xa5tenes \xc3\xb8verstkommanderende (admiral-general) og formann for provinsenes styrer. I periodene der en provins ikke hadde en stattholder, hadde Admiralitetet stor frihet i \xc3\xa5 utnevne offiserer. Utnevnelse av l\xc3\xb8ytnant-admiral og viseadmiral ble foretatt av Admiralitetet selv. F\xc3\xb8rst i 1795 lyktes det \xc3\xa5 sentralisere Admiralitetene ved at de ble byttet ut mot en sentral komit\xc3\xa9. Alle tidligere fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 det samme var mislykket._NEWLINE_I begynnelsen ble skip leid inn eller fordret fra rederiene. Senere, i det 17. \xc3\xa5rhundre, ble stadig oftere skip bygget for permanent tjeneste. Johan de Witt var en av drivkreftene bak dette._NEWLINE_De fleste av fl\xc3\xa5tens kommand\xc3\xb8rer kom fra Holland, da denne provinsen hadde mer \xc3\xa5 si innen republikken enn de \xc3\xb8vrige. Da Michiel de Ruyter i august 1665 ble forfremmet fra viseadmiral i Amsterdams Admiralitet til kommand\xc3\xb8r av fl\xc3\xa5ten, fant dette ikke sted uten diskusjoner. Johan de Witt stod bak forfremmelsen av offiseren fra Zeeland. Dette f\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 senere til flere diskusjoner blant kommandantene, blant annet Cornelis Tromp. Johan Evertsen fra Zeeland  ble passert i 1654, noe som ogs\xc3\xa5 antas \xc3\xa5 ha sin \xc3\xa5rsak i at han var meget pro-oranje.\n_START_SECTION_\nAdmiralitet i Tyskland\n_START_PARAGRAPH_\nI Tyskland ble det f\xc3\xb8rste gang i 1853 opprettet et admiralitet for den pr\xc3\xb8yssiske marine. Den f\xc3\xb8rste sjefen for Admiralitetet var den dav\xc3\xa6rende statsministeren Manteuffel. I 1859 ble Admiralitetet oppl\xc3\xb8st, og delt i Marineforvaltningen og Marineoverkommandoen._NEWLINE_Etter rikssamlingen ble det i 1872 opprettet et nytt keiserlig admiralitet for Den keiserlige marine. Admiralitetet hadde sammen med Marineministeriet ansvaret for \xc3\xa5 lede marinen. Etter at Vilhelm II tiltr\xc3\xa5dte som keiser i 1888 ble Admiralitetet igjen oppl\xc3\xb8st, og delt i Marineoverkommandoen og Riksmarinekontoret. Mellom 1914 og 1918 ble s\xc3\xa5 Admiralitetet gjenopprettet, som erstatning for det oppl\xc3\xb8ste Riksmarineministeriet._NEWLINE_I dag er admiralitetsoppgavene lagt til Fl\xc3\xa5tekommandoen.'