b'\n_START_ARTICLE_\nAshdod\n_START_SECTION_\nModerne byplanlegging\n_START_PARAGRAPH_\nDagens moderne by ble bygget utenfor den gamle historiske bosetningsomr\xc3\xa5det. Nybyggingen fulgte en hovedplan. hvor byen ble inndelt i 17 nabolag for ti til femten tusen mennesker. Brede gater mellom nabolagene gjorde det mulig \xc3\xa5 f\xc3\xb8re trafikken relativt fritt innenfor byen. Hvert nabolag har tilgang til sitt eget kommersielle senter, parkanlegg og infrastruktur for helse og skole. Det opprinnelige planleggingen fremmet ogs\xc3\xa5 et eget sentrum med forretnings- og administrasjonsbygg, men det kom f\xc3\xb8rst p\xc3\xa5 plass p\xc3\xa5 midten av 1990-tallet da byens befolkning vokste raskt, og mer enn doblet seg i l\xc3\xb8pet av ti \xc3\xa5r._NEWLINE_Tre industriomr\xc3\xa5der ble plassert i tilknytning til havnen i den nordlige delen av byen, ved \xc3\xa5 dra nytte av at de mest vanlige s\xc3\xb8rlige vindene ville dra luftforurensningen vekk fra byen. Planleggingen var dog ikke uten problemer, blant annet den asymmetriske veksten av fattigere nabolag og den lange tiden f\xc3\xb8r et sentralt forretnings- og administrasjonssenter kom p\xc3\xa5 plass._NEWLINE_Byen ble planlagt for et maksimalt antall p\xc3\xa5 rundt 250 000 innbyggere, og ytterligere omr\xc3\xa5der ble reservert i s\xc3\xb8r for byen for framtidig utvikling og behov. Byens s\xc3\xb8rlige grense ble proklamert som et nasjonalt naturreservat, Ashdod Nitzanim sanddynepark.\n_START_SECTION_\nKlima\n_START_PARAGRAPH_\nAshdod har et typisk middelhavsklima med varme somre, behagelig om v\xc3\xa5ren og h\xc3\xb8sten, og kj\xc3\xb8lige, regnfylte vintre. Fuktigheten tenderer \xc3\xa5 v\xc3\xa6re h\xc3\xb8y \xc3\xa5ret rundt, og regn skjer hovedsakelig fra november til mars. Om vinteren g\xc3\xa5r temperaturen sjelden nedenfor 5\xc2\xa0\xc2\xb0C og det er mer sannsynlig \xc3\xa5 v\xc3\xa6re rundt 10\xe2\x80\x9315\xc2\xa0\xc2\xb0C. Om sommeren er gjennomsnittet 27\xc2\xa0\xc2\xb0C. Det \xc3\xa5rlige gjennomsnittet med nedb\xc3\xb8r er 510 millimeter.\n_START_SECTION_\nReligion\n_START_PARAGRAPH_\nOver 95 prosent av Ashdods befolkning er j\xc3\xb8diske, og over 30 prosent av disse er meget religi\xc3\xb8se. Til tross for det er byen generelt sekul\xc3\xa6r, skj\xc3\xb8nt det meste av byens ikke-j\xc3\xb8diske befolkning er et resultat av blandete ekteskap. Det store haredisk samfunnet, eller s\xc3\xa5kalte ultraortodoks j\xc3\xb8der, finnes hovedsakelig i nabolag 7 (Rova Zayin) som er s\xc3\xa6rskilt dedikert til deres behov med talmud tora-skoler, cheder (tradisjonell grunnskole basert p\xc3\xa5 j\xc3\xb8diske verdier), mikv\xc3\xa9 (j\xc3\xb8disk bad) og andre religi\xc3\xb8se institusjoner. Rundt hundre familier er tilknyttet Pittsburgs harediske gruppe som ble etablert her i 1969 av storrabbiner Avraham Abba Leifer og fortsettes i dag av hans s\xc3\xb8nn, storrabbiner Mordechai Yissachar Ber Leifer._NEWLINE_Ashdod har mange synagoger som tjener ulike grupperinger innenfor j\xc3\xb8dedommen. Byen er ogs\xc3\xa5 hjem for verdens st\xc3\xb8rste karaittsamfunn, rundt 5000 mennesker. Det er ogs\xc3\xa5 en norsk protestantisk sj\xc3\xb8mannskirke, etablerte av pastor Per Faye-Hansen, som er gitt \xc3\xa6restildelingen Righteous Among the Nations (\xc2\xabRettferdige blant nasjonene\xc2\xbb), for de som har hjulpet forfulgte j\xc3\xb8der i krigs\xc3\xa5rene.\n_START_SECTION_\nIndustri\n_START_PARAGRAPH_\nAshdod er et av de viktigste industrielle sentrene i Israel. All industriell aktivitet i byen er lokalisert p\xc3\xa5 nordsiden ved havneomr\xc3\xa5det, den nordlige industrielle sone og ved elven Lachish. Ashdods havn er den st\xc3\xb8rste i Israel og h\xc3\xa5ndterer rundt 60 prosent av Israels havnefrakt. Den har blitt oppgradert p\xc3\xa5 2000-tallet og vil v\xc3\xa6re stand til \xc3\xa5 tilby havneplass for p\xc3\xa5 de aller st\xc3\xb8rste skipene (Panamax). Ulike kontorer for shippingselskaper er ogs\xc3\xa5 lokalisert i havnen som i tillegg er lokaliseringen for kraftverket Eshkol A og en kullterminal._NEWLINE_Den nordlige industrielle sone er lokalisert ved Hovedveg 41 og omfatter ulike typer industri, blant annet et oljeraffineri (som er det ene av kun to i landet). Tungindustrisonen ligger s\xc3\xb8r for elven Lachish og var tidligere hovedindustrisenteret i Ashdod. I den siste tiden har fritidsanlegg for underholdning og lignende kommet til dette omr\xc3\xa5det. Det er fortsatt tradisjonell industri her, som blant annet et anlegg til Teva farmas\xc3\xb8ytisk industri, Ashtrom som produserer konstruksjonskomponenter, og Solbar som produserer olje fra soyab\xc3\xb8nner. Elta, en del av Israels luftkraftindustri, ligger i Ashdod, og produserer og utvikler radarutstyr, systemer for elektronisk krigf\xc3\xb8ring, og signaletterretning.\n_START_SECTION_\nShopping\n_START_PARAGRAPH_\nHistorisk har hvert nabolag i Ashdod hatt sitt eget kommersielle senter. I 1990 da ogs\xc3\xa5 kj\xc3\xb8pesenter begynte utvikle seg i Israel ble den fremste kommersielle aktiviteten i Ashdod flyttet til disse. Det f\xc3\xb8rste kj\xc3\xb8pesenteret som ble \xc3\xa5pnet i Ashdod var Forum Center i den industrielle sonen. Restauranter, barer og nattklubber ble \xc3\xa5pnet i omr\xc3\xa5det. I dag er dette senteret hovedsakelig benyttet for kontorer. Kj\xc3\xb8pesenteret Lev Ashdod Mall, som \xc3\xa5pnet i 1993, har blitt utvidet og oppgradert. Kj\xc3\xb8pesenteret Ashdod Mall, markedsf\xc3\xb8rt i sin tid som byens st\xc3\xb8rste, har ogs\xc3\xa5 blitt omdesignet siden \xc3\xa5pningen i 1995. City Mall i Ashdod ble \xc3\xa5pnet i 1996 i en bygning som ogs\xc3\xa5 var kombinert som busstasjon, og fulgte s\xc3\xa5ledes opplegget til Tel Avivs sentrale busstasjon og Jerusalems sentrale busstasjon. Sea Mall, en tre etasjes h\xc3\xb8y kj\xc3\xb8pesenter i n\xc3\xa6rheten av myndighetenes kontorer, har fritidssysler som klatrevegg og kino.\n_START_SECTION_\nVeger\n_START_PARAGRAPH_\nAshdod ligger ved den historiske handelsvegen Via Maris. Hovedveg 4 ble utviklet langs denne ruten som g\xc3\xa5r langs den s\xc3\xb8rlige kysten av Israel og fungerer som hovedforbindelsen nordover og mot Tel Avivs storbyomr\xc3\xa5de, og til s\xc3\xb8r mot Ashkelon. Vegkrysset Ad Halom ble planlagt som hovedinngangen til Ashdod fra \xc3\xb8st, men var d\xc3\xa5rlig planlagt og bygget, inkludert et jernbanespor som krysser mindre enn 100 meter fra skj\xc3\xa6ringspunktet til Hovedveg 4 og et farlig vegkryss med tilgangen til jernbanestasjonen, og har v\xc3\xa6rt plaget av stor trafikkbelastning som heller ikke har lettet situasjonen._NEWLINE_Et nytt vegkryss ble \xc3\xa5pnet i 2009, og hadde til hensikt \xc3\xa5 fortsette motorvegseksjonen av Hovedveg 4 ytterligere s\xc3\xb8r ved \xc3\xa5 fjerne lett trafikk fra denne forbindelsen, og dessuten fungere som gradvis adskillelse fra jernbanen._NEWLINE_Den andre hovedvegen i omr\xc3\xa5det er Motorveg 41 som har tjent byen fra begynnelsen av dens moderne historie. Denne vegen g\xc3\xa5r fra vest til \xc3\xb8st mot Gedera og er hovedtransportforbindelsen til havnen i Ashdod og de industrielle sonene, og knyttes til Hovedveg 4 med et innkj\xc3\xb8ringsanlegg.\n_START_SECTION_\nTog\n_START_PARAGRAPH_\nForbindelsen med passasjertog til Ashdod \xc3\xa5pnet i 1992 etter istandsettingen av den historiske jernbanen til Egypt. Jernbanestasjonen i Ashdod er ved Israels jernbanes linje Binyamina/Netanya \xe2\x80\x93 Tel Aviv \xe2\x80\x93 Ashkelon og st\xc3\xa5r i n\xc3\xa6rheten av vegkrysset Ad Halom. Stasjonen ble oppgradert i 2003 da en ny terminalbygning ble bygget. Stasjonen er moderne, men skikkelig vegtilgang kom f\xc3\xb8rst til den 23. september 2008 da en ny veg til stasjonen ble \xc3\xa5pnet._NEWLINE_Det er ogs\xc3\xa5 tungtrafikk i omr\xc3\xa5det. Havnen i Ashdod har sin egen jernbanelinje som har en egen terminal for frakt av pottaske (kaliumkarbonat) som kommer fra omr\xc3\xa5det Sodoma og blir eksportert utenlands.\n_START_SECTION_\nStyre\n_START_PARAGRAPH_\nAshdod fikk bystatus i 1968. Byr\xc3\xa5det har 24 valgte medlemmer, og en av dem er ordf\xc3\xb8rer. Borgermesteren er valgt for fem \xc3\xa5r og utpeker seks underordnede. Den n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende borgermesteren, Yehiel Lasri, ble valgt i 2008 og overtok etter Zvi Zilker som hadde sittet i stolen siden 1989. Innenfor byr\xc3\xa5det er det flere fraksjoner som representerer de ulike befolkningsgruppene. Hovedkvarteret til Ashdods bykommune og borgermesterens kontor er r\xc3\xa5dhuset, som har f\xc3\xa5tt en ny bygning lokalisert i byens fremste kultur- og forretningsomr\xc3\xa5de.\n_START_SECTION_\nKultur og kunst\n_START_PARAGRAPH_\nDet andalusiske orkester i Israel, Israeli Andalusian Orchestra, som framf\xc3\xb8rer musikk fra spanske Andaluc\xc3\xada, en blanding av vestlig og arabisk musikk, er lokalisert i Ashdod. Orkesteret fikk Israel-prisen i 2006. Musikkonservatoriet ACADMA er ogs\xc3\xa5 basert i Ashdod. Opprettet i 1966 under overoppsyn av Utdannelseministeriet, er det rundt 600 musikkstudenter i ulike emner som f\xc3\xa5r profesjonell musikkutdannelse. MonArt er et kunst- og kultursenter som har kunstskoler, verksteder, framf\xc3\xb8ringer og hendelser. Teater og konserter blir framf\xc3\xb8rt ved flere kulturelle hendelser; de viktigste blir satt opp ved konsertlokalet Yad LaBanim. Et nytt konserthus med 2000 seter i kultursenteret er snart ferdigstilt. Korin Maman Museum har en fast arkeologisk utstilling kalt for \xc2\xabDen filistiske verden\xc2\xbb foruten ogs\xc3\xa5 stadig nye kunstutstillinger av forskjellig art. Ashdods kunstmuseum ligger i MonArt-senteret og 13 utstillingshaller. I et arkitektonisk ekko av franske Louvre g\xc3\xa5r inngangen til museet gjennom en pyramide av glass.\n_START_SECTION_\nOldtiden\n_START_PARAGRAPH_\nStedet Ashdod i bronsealderen og jernalderen var en tell (hebraisk for h\xc3\xb8yde, arkeologisk betegnelse for h\xc3\xb8yde med bosetning) rett s\xc3\xb8r for dagens moderne by. Den ble utforsket av arkeologer i ni sesonger i tiden 1962 og 1972. Arbeidet de f\xc3\xb8rste f\xc3\xa5 \xc3\xa5rene ble ledet av David Noel Freedman fra Pittsburghs teologiske presteseminar og Moshe Dothan. De gjenv\xc3\xa6rende sesongene ble drevet av Dothan og Israels myndigheter for fortidsminner._NEWLINE_Menneskelig bosetning i Ashdod g\xc3\xa5r tilbake til tidlig steinalder, paleolitikum. Ashdod er nevnt i ugarittiske dokumenter, spr\xc3\xa5ket til oldtidens kanaanitter. Mot slutten av 1200-tallet f.Kr. erobret og \xc3\xb8dela havfolkene byen. Ved slutten av 1100-tallet styrte filistere, kanskje etterkommere av havfolkene, byen. I l\xc3\xb8pet av deres styre blomstret byen og var et medlem av filistiske pentapolis, fem byer. De andre var Ashkelon, Ekron, Gat, og Gaza._NEWLINE_I 950 f.Kr. ble Ashdod under farao Siamuns erobring av regionen. Byen ble ikke oppbygd igjen f\xc3\xb8r til minst 815 f.Kr. Rundt hundre \xc3\xa5r senere, rundt 715 f.Kr., ble den erobret p\xc3\xa5 nytt av kong Sargon II av Assyria. som \xc3\xb8dela byen og forviste innbyggerne. De j\xc3\xb8diske beboerne ble tvunget til bosatte seg i Media etter at de hadde feilet i \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re oppr\xc3\xb8r mot de assyriske undertrykkerne. Nedtegnelser indikerer at 27\xc2\xa0290 j\xc3\xb8der ble tvunget til bosette seg i Ecbatana (Hamadan) og i Susa i s\xc3\xb8rvestlige Persia (i dagens Iran). En figur ved navn Asd\xc3\xbbdu ledet et oppr\xc3\xb8r best\xc3\xa5ende av filistere, judanere, edomitter og moabitter mot Assyria etter forvisningen av kong Akhimeti som Sargon II hadde installert istedenfor hans bror Azuri. Gat (Gimtu) tilh\xc3\xb8rte konged\xc3\xb8mmet Ashdod p\xc3\xa5 denne tiden._NEWLINE_En assyrisk general Tartan fikk kontroll over Ashdod i \xc3\xa5r 711, og tvang \xe2\x80\x98tronraneren\xe2\x80\x99 Yamani p\xc3\xa5 flukt. Mitinti var konge p\xc3\xa5 samme tid som den assyriske kongen Sankerib, og Akhimilki under styret til Asarhaddon av Assyria. Farao Psamtik I av Egypt er rapportert for \xc3\xa5 ha beleiret den store byen Azotus (enten Gaza eller Ashdod) i hele 29 \xc3\xa5r, i henhold til Herodot; den bibelske referansen til levningen av Ashdod (Jeremia 25:20; jf. Sefanja 2:4) er tolket som en hentydning til denne hendelsen._NEWLINE_Byen ble absorbert av et annet nederlag i 605 f.Kr. da Nebukadnesar II erobret den. I 539 f.Kr. ble byen gjenoppbygd av perserne, men ble erobret i krigene til Aleksander den store._NEWLINE_I henhold til Nehemjas bok synes det som om innbyggerne av Ashdod representerte hele nasjonen til filisterne p\xc3\xa5 500-tallet f.Kr., spr\xc3\xa5ket til de Ashdod (som den yngre generasjonen av j\xc3\xb8der er beskrevet \xc3\xa5 ha tilpasset seg) kan ganske enkelt ha v\xc3\xa6rt en filistisk dialekt. Hugo Winckler forklarer dette ut ifra det faktum at Ashdod var den av de filistiske byene som l\xc3\xa5 n\xc3\xa6rmest Jerusalem.\n_START_SECTION_\nBibelske referanser\n_START_PARAGRAPH_\nI henhold til Det gamle testamente ble Ashdod i l\xc3\xb8pet av 900-tallet, sammen med alle konged\xc3\xb8mmene i Filistia, et underherred\xc3\xb8mme av konged\xc3\xb8mmet Israel under kontrollen av kong David. Judeas krav p\xc3\xa5 Ashdod er nevnt i Josvas bok 15:46._NEWLINE_I F\xc3\xb8rste Samuelsbok er Ashdod nevnt blant de fremste filistiske byene. Etter filisternes erobringen av Paktens ark fra israelittene, ble den tatt til Ashdod hvor den ble plassert i et tempel for Dagan. Den nesten morgen ble Dagon funnet \xc3\xb8delagt foran den, og etter at han var blitt satt tilbake p\xc3\xa5 sin plass, ble han den nesten morgenen igjen funnet veltet og \xc3\xb8delagt. Folket i Ashdod ble smittet av byllepest, og en horde av mus ble sendt over landet._NEWLINE_I Nehemjas bok er det sagt at en del beboere i Jerusalem skal ha giftet seg med kvinner fra Ashdod, og halvparten av barna fra disse ekteskapene skal etter sigende ikke ha forst\xc3\xa5tt hebraisk; isteden snakket de \xc2\xabspr\xc3\xa5ket til Ashdod\xc2\xbb._NEWLINE_I Jesajaboken ble en assyrisk general ved Tartan sent av Sargon og fikk kontroll over Ashdod i \xc3\xa5r 711. Erobringen av byen av kong Ussia av Juda kort tid etter 815 f.Kr. er nevnt innenfor teksten til Andre Kr\xc3\xb8nikebok 26:6 og i Sakarjas bok 9:6 som snakker om falske j\xc3\xb8der. Apostlenes gjerninger i Det nye testamente viser til Azotus (det hellenistiske navnet p\xc3\xa5 Ashdod) som stedet hvor Evangelisten Filip gikk rundt etter konverteringen av en etiopisk evnukk.\n_START_SECTION_\nDen arabiske tiden\n_START_PARAGRAPH_\nByen kom under muslimsk styre p\xc3\xa5 siste halvdel av 600-tallet, og ble da kalt for Isdud. Geografen Ibn Khordadbeh refererte til den som Azdud og beskrev den som en poststasjon mellom al-Ramla og Gaza. Fatimidene etablerte en kystfestning og en landsby p\xc3\xa5 Telt Ashdod.\n_START_SECTION_\nOsmansk styre\n_START_PARAGRAPH_\nLandsbyen l\xc3\xa5 ved Via Maris, oldtidens handelsvegen, og det fremmet byens viktighet under osmansk (tyrisk) styre. I 1596 ble den administrert av Gazas nahiya (\xc2\xabunderdistrikt\xc2\xbb) under en liwa (distrikt) av Gaza. Befolkningen utgjorde da rundt 413 mennesker. Landsbybeboerne betalte skatt p\xc3\xa5 hvete, bygg, sesam og frukt, foruten ogs\xc3\xa5 av geiter og bikuber._NEWLINE_P\xc3\xa5 1800-tallet ble Isdud beskrevet som en landsby som strakte seg utover den \xc3\xb8stlige delen av en lav h\xc3\xb8yde, dekket med hager. En khan eller karavaneserai (vertshus og herberge for karavaner av kj\xc3\xb8pmenn) i ruiner sto s\xc3\xb8rvest for landsbyen. Dets hus var p\xc3\xa5 en etasje h\xc3\xb8y med murer bygget i solt\xc3\xb8rket murstein. Det var to hovedkilder til vann: en dam og en murt br\xc3\xb8nn. Begge var omgitt av lunder med daddelpalmer og fikentr\xc3\xa6r._NEWLINE_P\xc3\xa5 begynnelsen av 1900-tallet var landsbyen kjent som Esd\xc5\xabd og befolkningen hadde da vokst til rundt 5000 mennesker som arbeidet med jordbruk og handel.\n_START_SECTION_\nUnder det britiske mandatet\n_START_PARAGRAPH_\nUnder det britiske mandatet for Palestina i mellomkrigstiden og under den andre verdenskrig hadde Isdud to grunnskoler, en for kun gutter som ble \xc3\xa5pnet i 1922, og en for piker som ble \xc3\xa5pnet s\xc3\xa5 sent som 1942. P\xc3\xa5 slutten av krigen hadde gutteskolen 371 elever mens pikeskolen hadde kun 74 elever. Isdud hadde en arabisk befolkning p\xc3\xa5 rundt 4910 mennesker i samme tidsrom.\n_START_SECTION_\nSelvstendighetskrigen og opprettelsen av staten Israel\n_START_PARAGRAPH_\nLandsbyen Isdud ble okkupert av den egyptiske h\xc3\xa6ren den 29. mai 1948 og ble Egypts nordligste posisjon i den arabisk-israelske krig 1948. Mens israelerne feilet \xc3\xa5 erobre territorier og hadde store tap, endret Egypt sin milit\xc3\xa6re strategi fra offensiv til defensiv, og stoppet s\xc3\xa5ledes opp deres framgang nordover. Egyptiske og israelske styrker hadde sammenst\xc3\xb8t i omr\xc3\xa5dene rundt landsbyen, men egypterne klarte ikke \xc3\xa5 holde p\xc3\xa5 Ad Halom-broen over elven Lachish. Israelske styrker omringet byen under \xc2\xaboperasjon Pleshet\xc2\xbb og bombet den fra luften. I frykt for \xc3\xa5 bli helt omringet trakk egypterne seg tilbake den 28. oktober 1948 og mesteparten av innbyggerne i byen flyktet. De som ble igjen ble drevet s\xc3\xb8rover av de israelske forsvarsstyrkene._NEWLINE_I 1949 etablerte en moshav, israelsk samfunn, Bnei Darom, seg nord for Isdud, og to til kom i 1950, Sde Uziyahu og Shtulim, og i 1953 ble Gan HaDarom etablert. I 1953 kom overlevende og planleggere til de \xc3\xb8de sanddynene n\xc3\xa6r munningen av elven Lakhish for \xc3\xa5 velge et sted til \xc3\xa5 bygge en ny kraftstasjon s\xc3\xb8r i Israel, noe som ble Eshkol A. Arbeidere bodde da i de regionale bosetningene Rehovot og Gedera._NEWLINE_Den moderne byen Ashdod ble grunnlagt i 1956. Den 1. mai 1956 godkjente den dav\xc3\xa6rende finansministeren Levi Eshkol etableringen av byen Ashdod. Ashdod Company Ltd., et datterselskap av City-Builders Company Ltd., ble opprettet i denne hensikten av Oved Ben-Ami og Philipp Klutznick. De f\xc3\xb8rste bosetterne var 22 familier som hadde utvandret fra Marokko i november 1956, og en annen gruppe med j\xc3\xb8diske flyktninger fra Egypt kom ogs\xc3\xa5 til. I juli 1957 bevillet myndighetene en konsesjon best\xc3\xa5ende av 24\xc2\xa0km, rundt 32\xc2\xa0km fra Tel Aviv, til Ashdod Company Ltd., for \xc3\xa5 bygge den moderne byen Ashdod. Byggingen av den nevnte kraftstasjonen ble fullf\xc3\xb8rt i 1958 og omfattet 3 enheter: 2 enheter p\xc3\xa5 50 megawatt og en enhet p\xc3\xa5 45 megawatt og med anlegg for destillering av sj\xc3\xb8vann._NEWLINE_Det f\xc3\xb8rste lokalr\xc3\xa5d ble oppnevnt i oktober 1959. Dov Gur ble utpekt som den f\xc3\xb8rste lederen av lokalr\xc3\xa5det p\xc3\xa5 vegne av innenriksministeriet. En domstol i byen ble opprettet i 1963. Byggingen av byens havn begynte i april 1961 og \xc3\xa5pnet i november 1963, men kom f\xc3\xb8rst i virksomhet i november 1965 med det svenske skipet \xc2\xabWiengelgad\xc2\xbb._NEWLINE_Byens store befolkningsvekst begynte i 1991 med en stor innvandring av immigranter fra Sovjetunionen (senere Russland) og Etiopia, og en likeledes storstilt utvikling av byens infrastruktur. Fra 1990 til 2001 mottok byen mer enn 100\xc2\xa0000 nye innbyggere, en vekst p\xc3\xa5 enest\xc3\xa5ende 150 prosent.'