b'\n_START_ARTICLE_\nVera Kholodnaja\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nVera ble f\xc3\xb8dt i Poltava i Ukraina som Vira Levtsjenko, og hun m\xc3\xa5tte dra til Moskva for \xc3\xa5 bo sammen med sin enslige bestemor da hun var to \xc3\xa5r gammel. Som liten pike dr\xc3\xb8mte hun om en karriere i klassisk ballett og hun gikk p\xc3\xa5 den prestisjefylte Bolsjojteaterets ballettskole en stund._NEWLINE_I 1910 giftet hun seg med Vladimir Kholodnyj, som etter sigende var den f\xc3\xb8rste racerbilkj\xc3\xb8rer i Russland samt sportsredakt\xc3\xb8r i en dagsavis. Vera var ofte sammen med ham p\xc3\xa5 racerbill\xc3\xb8p som ogs\xc3\xa5 resulterte i kollisjoner og ulykker. Hun tok ogs\xc3\xa5 hans etternavn, som kan oversettes til \xc2\xabDen kalde\xc2\xbb. Senere tok mange etternavnet for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re godt et valgt pseudonym. Deres datter, Jevgenija, ble f\xc3\xb8dt i 1912 og de adopterte et annet barn \xc3\xa5ret etter.\n_START_SECTION_\nTil filmen\n_START_PARAGRAPH_\nI 1908 var hun til stede ved forestilling av Francesca da Rimini hvor Vera Komissarzjevskaja hadde tittelrollen. Hun ble dypt imponert og inspirert av Komissarzjevskajas fremstilling og bestemte seg for \xc3\xa5 bli filmskuespiller. Hun fikk kontakt med Russlands ledende filmregiss\xc3\xb8r, Vladimir Gardin, og han besluttet \xc3\xa5 gi henne en mindre rolle i sin filmatisering av Anna Karenina._NEWLINE_Etter at hennes ektemann ble innrullert i det milit\xc3\xa6re for \xc3\xa5 kjempe i den f\xc3\xb8rste verdenskrig signerte Kholodnaja med et rivaliserende filmstudio, Aleksandr Khanzjonkov. Hun spilte i Den triumferende kj\xc3\xa6rlighetens sang (etter Ivan Turgenev), som ble en stor publikumssuksess. I begynnelsen imiterte hun den danske stumfilmstjernen Asta Nielsen, men fikk gradvis sin egen stil. Hennes ekstravagante kostymer, f\xc3\xb8lsomme munn og store, gr\xc3\xa5 \xc3\xb8yne ga henne en g\xc3\xa5tefull tilstedev\xc3\xa6relse som fascinerte tilskuerne over hele det gamle, keiserlige Russland._NEWLINE_Da den russiske revolusjonen br\xc3\xb8t ut i 1917 ble en ny Kholodnaja-film utgitt hver tredje uke. P\xc3\xa5 brannsiden (engelsk tittel At the Fire Side) var en massiv kommersiell suksess. Filmen ble vist p\xc3\xa5 kinoer inntil 1924 da de sovjetiske autoriteter ga ordre om at mange av hennes filmer skulle \xc3\xb8delegges.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa6r stille, min sorg, v\xc3\xa6r stille\n_START_PARAGRAPH_\nHennes siste filmsuksess var V\xc3\xa6r stille, min sorg, v\xc3\xa6r stille (1918). Som s\xc3\xa5 mange av hennes filmer var den basert p\xc3\xa5 en tradisjonell russisk kj\xc3\xa6rlighetssang. Filmen er blitt delvis restaurert og nyutgitt p\xc3\xa5 DVD med ny, stemningsfull musikk fra moderne, russiske musikere. Den forteller historien om Paula, en sirkusartist som lever sammen med en alkoholisert akrobat, men er fristet til \xc3\xa5 bli med en rik beundrer. Dessverre blir dagens tilskuere etterlatt i spenningen om hva som vil skje videre ettersom kun f\xc3\xb8rste halvdelen har overlevd. Filmen har en meget, meget enkel handling og representerer datidens sans for \xc3\xa5 gi publikum grunn til \xc3\xa5 gr\xc3\xa5te. Om filmens kvaliteter ikke har overlevd tidens tann, kommer Vera Kholodnajas kvaliteter som skuespiller fortsatt fram._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av den russiske borgerkrig krevde de bolsjevikiske autoritetene at filmselskapene skulle produsere f\xc3\xa6rre melodramaer og flere bearbeidelser av klassikerne. F\xc3\xb8lgelig fikk Kholodnaja rollen i filmversjonen av Tolstojs De levende lik. Hennes fremf\xc3\xb8relse ble applaudert av Konstantin Stanislavskij som \xc3\xb8nsket henne velkommen til bli med i teatertroppen ved Moskvas kunstteater (MKhAT).\n_START_SECTION_\nVera d\xc3\xb8r\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 denne tiden hadde stumfilmskuespilleren bestemt seg for flytte med sitt filmselskap til Odessa hvor hun d\xc3\xb8de i en alder av 25-26 \xc3\xa5r. Da Aleksandr Vertinskij, som hadde planlagt \xc3\xa5 bruke henne i hovedrollen i en ny film, h\xc3\xb8rte om hennes d\xc3\xb8d, skrev han sin mest tragiske og gripende sang; Dine fingrer oser av kirker\xc3\xb8kelse, og dine \xc3\xb8yenlokk sover i sorgen. En filmregiss\xc3\xb8r som hun hadde arbeidet sammen med i flere \xc3\xa5r, filmet begravelsen hennes. Ironisk nok synes dette \xc3\xa5 v\xc3\xa6re hennes mest kjente film i dag._NEWLINE_Offisielle, russiske opptegnelser sl\xc3\xa5r fast at Vera Kholodnaja d\xc3\xb8de av spanskesyken under pandemien i 1919. Mens dette er sv\xc3\xa6rt sannsynlig, har det likevel v\xc3\xa6rt spekulasjoner rundt hennes d\xc3\xb8d. Noen rykter mener at hun ble drept av bolsjevikene fordi hun fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 flykte til Europa, mens andre historier er mer fantasifulle og mener at hun ble forgiftet av den franske ambassad\xc3\xb8ren som hun hadde en p\xc3\xa5st\xc3\xa5tt aff\xc3\xa6re med og som trodde at hun var spion for bolsjevikene._NEWLINE_Hennes liv er blitt dramatisert i Nikita Mikhalkovs film Kj\xc3\xa6rlighetens slave (1975). En dokumentar om hennes liv ble filmet i 1992. Et \xc3\xa5r senere fikk hun sitt bilde p\xc3\xa5 et frimerke og i 2003 ble en bronsestatue av henne i naturtro st\xc3\xb8rrelse reist i Odessa.'