b'\n_START_ARTICLE_\nMichael W. Young\n_START_SECTION_\nBakgrunn, utdannelse\n_START_PARAGRAPH_\nMichael W. Young vokste opp i Miami og i omr\xc3\xa5det rundt Miami i den amerikanske delstaten Florida. Hans far arbeidet for Olin Mathieson Chemical Corporation og administrete salget av aluminum-ingoter i det s\xc3\xb8r\xc3\xb8stlige USA; moren var sekret\xc3\xa6r ved et advokatkontor. Ingen av dem hadde utdannelsesbakgrunn i naturvitenskaper eller medisin, men st\xc3\xb8ttet sterkt opp om s\xc3\xb8nnens interesser og utstyrte ham med hjelpemidler for hans barnlige utforskning ved \xc3\xa5 skaffe ham mikroskoper og teleskoper. De levde i i omr\xc3\xa5der n\xc3\xa6r private zoologiske haver, og noen ganger ville noen av dyrene unnslippe og forville seg inn i deres bakg\xc3\xa5rd, der de ansporte Michaels forskerinteresse ytterligere._NEWLINE_Allerede som barn fattet han interesse for det biologiske fenomenet circadisk rytmikk (d\xc3\xb8gnrytme)\xe2\x80\x93 eksotiske planter som \xc3\xa5pner seg nattestider for fufler og insekter, som p\xc3\xa5 sin side lar seg romlig orientere ogs\xc3\xa5 ved hjelp av sine biologiske klokker. _NEWLINE_Michael Young avsluttet i 1971 sitt grunnstudium i biologi ved University of Texas at Austin med en bachelor, og tok deretter doktorgrad i genetikk i 1975 under Burke Judd samme sted.\n_START_SECTION_\nKarriere, forskning\n_START_PARAGRAPH_\nSom postdoktorand arbeidet han med David S. Hogness ved Stanford School of Medicine, og unders\xc3\xb8kte molekyl\xc3\xa6rgenetiske metoder knyttet til  transponible DNA-elementer. I 1978 ble han Assistant Professor ved Rockefeller University i New York City, i 1984 Associate Professor p\xc3\xa5 samme sted og i 1988 ordentlig professor. Young er fortsatt (pr. 2017) professor ved Rockefeller University, og Vice President for Academic Affairs samme sted._NEWLINE_Fra 1987 til 1996 forsket han dessuten for Howard Hughes Medical Institute (HHMI)._NEWLINE_Michael W. Young reges som foregangsmann innen utforskningen av biologiske molekyl\xc3\xa6rbiologi og genetikk, og forsker p\xc3\xa5 forholdet mellom gener og adferd. Hans Arbeidsgruppe lyktes i \xc3\xa5 identifisere mange gener og proteiner som har roller \xc3\xa5 spille for den circadiske rytmikk hos bananfluer (Drosophila melanogaster), hvoriblant period, timeless, double-time, clock, cycle og shaggy. Som mekanikk foreslo de en negativ tilbakekobling av transkripsjonen. Prinsippene lar seg overf\xc3\xb8re til h\xc3\xb8yerest\xc3\xa5ende organismer og til og med til pattedyr. _NEWLINE_Youngs senere arbeider betatter seg med molekyl\xc3\xa6re forstyrrelser av den biologiske klokke, som f\xc3\xb8rer til s\xc3\xb8vnforstyrrelser. Kronoterapi gjelder for mennesker mes like forstyrrelser som en potensielt lovende anvendelse av hans forskningsresultater.'