b'\n_START_ARTICLE_\nStavanger domkirkes kor\n_START_PARAGRAPH_\nKoret i Stavanger domkirke er en enskipet steinbygning bygget i gotisk stil. Koret er bygget som en forlengelse av skipet, som er i romansk stil. Det er bygget etter bybrannen i Stavanger i 1271 eller 1272. Byggingen ble trolig avsluttet omkring \xc3\xa5r 1300._NEWLINE_Det er to store t\xc3\xa5rn i \xc3\xb8st, med kapitelsrom nederst og t\xc3\xa5rnrom \xc3\xb8verst i nordlige t\xc3\xa5rnet. I overgangen til skipet er det et \xc3\xa5ttekantet t\xc3\xa5rn p\xc3\xa5 hver side. Under koret er det en krypt, og over er det et loft.\n_START_SECTION_\nDet romanske koret\n_START_PARAGRAPH_\nGerhard Fischer mente i 1964 at det (romanske) koret ble p\xc3\xa5begynt f\xc3\xb8rst og at en s\xc3\xa5 bygget seg vestover i en romansk stil, sannsynligvis under ledelse av en byggemester fra England._NEWLINE_Fram til brannen i 1272 hadde kirken et kvadratisk romansk kor med sidelengder p\xc3\xa5 11,5\xc2\xa0m. En kan fastsl\xc3\xa5 dette ved de unders\xc3\xb8kelsene som er gjort av fundamentrester i krypten under koret. \xc3\x85pningen mot skipet var p\xc3\xa5 3,4\xc2\xa0m.\n_START_SECTION_\nDet gotiske koret\n_START_PARAGRAPH_\nEtter brannen i 1272, ble deler av \xc3\xb8stveggen og det romanske koret revet. Koret ble forlenget til en lengde innvendig p\xc3\xa5 20,5\xc2\xa0m. Bredden innvendig er 8\xc2\xa0m. Det ble ogs\xc3\xa5 bygget i en ny stilart \xe2\x80\x93 gotikk. Det ble ogs\xc3\xa5 bygget to t\xc3\xa5rn i \xc3\xb8st. Korets \xc3\xa5pning mot skipet ble \xc3\xb8ket til 5,8\xc2\xa0m under restaureringen p\xc3\xa5 1860-tallet. F\xc3\xb8r restaureringen var det en mindre \xc3\xa5pning med en halvbue \xc3\xb8verst._NEWLINE_Koret var trolig ferdigstilt f\xc3\xb8r biskop Arnes d\xc3\xb8d i 1303, og har trolig hentet sine forbilder fra Nord\xc3\xb8st-England. Enkelte forhold kan tyde p\xc3\xa5 at det er kommet til nye byggledere p\xc3\xa5 slutten av arbeidet, men det meste er bygget av den samme mesteren.\n_START_SECTION_\nDet romanske og gotiske korets funksjoner\n_START_PARAGRAPH_\nBrannen var direkte foranledningen til at koret ble utvidet. Samtidig brukte biskopen brannen som p\xc3\xa5skudd for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 avlatsprivilegier, som kunne gis til de st\xc3\xb8ttet byggingen \xc3\xb8konomisk._NEWLINE_I tiden fra det romanske koret ble bygget til sluttet av 1200-tallet hadde det likevel skjedd en del endringer. Innf\xc3\xb8ringen av tiende gjorde at kirkene ble rikere enn tidligere. Samtidig samlet kirkene seg opp inntektsgivende eiendommer over tid. En fikk r\xc3\xa5d til \xc3\xa5 ansette flere korprester, domkapitler ble opprettet og prestene skulle helst ha plass i koret. Det kan ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re at noen av byens rikeste fikk plass her. Et st\xc3\xb8rre kor ga ogs\xc3\xa5 mulighet til \xc3\xa5 plassere altere i koret for popul\xc3\xa6re helgener, der prestene kunne ha messe. Endringer i liturgien krevde ogs\xc3\xa5 mer plass. Korsang ble mer vanlig, og de trengte plass. St\xc3\xb8rre kor ble ogs\xc3\xa5 et symbol for kirkens \xc3\xb8kte makt i samfunnet._NEWLINE_Alle de norske domkirkene fikk forlenget koret i l\xc3\xb8pet av 1200-tallet.\n_START_SECTION_\nMaterialbruken\n_START_PARAGRAPH_\nDet er opprinnelig brukt to typer stein. De samme typene er delvis brukt til restaureringene. I tillegg er det brukt flere klebersteinstyper til reparasjoner og restaureringer._NEWLINE_Den m\xc3\xb8rke gr\xc3\xb8nne steinen er gr\xc3\xb8nnskifer, og er trolig fra g\xc3\xa5rden Ertenstein p\xc3\xa5 Rennes\xc3\xb8y. Den er brukt utvendig av koret. Den samme steintypen er ogs\xc3\xa5 benyttet mye i skipet, og i S\xc3\xb8rb\xc3\xb8 kirke. Det kan v\xc3\xa6re gjenbrukt stein fra det romanske koret._NEWLINE_Den lysere klebersteinen har mange fargetoner og markerte \xc3\xa5rem\xc3\xb8nstre av brune striper, som likner p\xc3\xa5 marmorering. Liknende stein er brukt p\xc3\xa5 Utstein kloster. Det har v\xc3\xa6rt foresl\xc3\xa5tt at den kommer fra Fj\xc3\xb8l\xc3\xb8y p\xc3\xa5 Rennes\xc3\xb8y, men det er ikke noe steinbrudd der i dag en kan sammenlikne med. I korets innside er denne steintypen ener\xc3\xa5dende, og p\xc3\xa5 utsiden dominerer den._NEWLINE_En steinblokk inneholder b\xc3\xa5de den gr\xc3\xb8nnlige og den lysere marmorerte steinen. De to typene kan da komme fra samme steinbrudd._NEWLINE_Ingen steder er veksling mellom steintyper brukt som estetisk virkemiddel.\n_START_SECTION_\nHvelvene med s\xc3\xb8yler, konsoller, kapit\xc3\xa9ler, sluttsteiner og hvelvkapper\n_START_PARAGRAPH_\nTaket er ikke s\xc3\xa5 h\xc3\xb8yt som idealene i den gotiske stilen tilsier, men har v\xc3\xa6rt styrt av h\xc3\xb8yden p\xc3\xa5 skipet._NEWLINE_Den \xc3\xb8verste delen av veggene og taket er st\xc3\xb8ttet av s\xc3\xb8yler. S\xc3\xb8ylene starter i h\xc3\xb8yde med undersiden av vinduene i konsoller som er festet til veggene. Fra konsollet g\xc3\xa5r det en s\xc3\xb8yle opp til et kapit\xc3\xa9l. Fra hvert kapit\xc3\xa9l g\xc3\xa5r det to eller tre s\xc3\xb8yler som er knyttet sammen med s\xc3\xb8ylene fra den motst\xc3\xa5ende veggen, \xc3\xb8verst i taket. Koblingen i taket kalles for sluttsteinen. Hvelvene er spissbuede \xc3\xb8verst. Denne typen s\xc3\xb8yler kalles henges\xc3\xb8yler. Konsollene har mest en dekorativ funksjon, mens kapit\xc3\xa9lene b\xc3\xa6rer lasten fra s\xc3\xb8ylene._NEWLINE_Over s\xc3\xb8ylene ligger hvelvkappen. Det er den hvitkalkede delen av taket p\xc3\xa5 bildet ved siden av. Hvelvkappen er laget av flate natursteiner som er kilt sammen. De er laget av en fransk type der alle steinene i en hvelvkappe er lagt parallelt. Selv om den omtales som en fransk type ble den ogs\xc3\xa5 brukt i England, som i englekoret i Lincolnkatedralen. Hvelvets gurter har v\xc3\xa6rt forgylte og r\xc3\xb8dmalte._NEWLINE_Konsollene, kapit\xc3\xa9lene og sluttsteinene har utsmykking med blader og stengler. Det er brukt flere typer blader, ogs\xc3\xa5 bladtyper som var umoderne da koret ble bygget. Morten Stige s\xc3\xa5 for seg at de enkleste ble hogget av lokale h\xc3\xa5ndverkere. Utenlandske byggmestre utnyttet derimot sine nyeste impulser p\xc3\xa5 detaljer, som ble mer moderne. Bladverket i kapit\xc3\xa9lene (p\xc3\xa5 engelsk stiffleaf-type) er typisk for perioden 1190 til 1250. I England var typen lite brukt etter 1250. P\xc3\xa5 konsollene er det ogs\xc3\xa5 samme type blader, men her er det mest av mer naturalistiske bladtyper, som ble utviklet p\xc3\xa5 slutten av 1200-tallet. Sluttsteinene har ogs\xc3\xa5 stiffleaf, med varierende detaljering. To har stengler som vokser fra kanten og innover, og to som vokser innenfra og utover.\n_START_SECTION_\nVinduer, glassmalerier og belysning\n_START_PARAGRAPH_\nKoret er delt inn i fem traveer. Det er ett grindverksvindu i hver trav\xc3\xa9. De har to spissbuede lansetter (h\xc3\xb8ye og slanke vinduer med en spiss bue p\xc3\xa5 toppen) med en rosett (flere sm\xc3\xa5 vinduer formet sammen som en rose) over. \xc3\x98stvinduet har fire spissbuede lansetter med tre rosetter over._NEWLINE_En har flere varianter av vinduer, men ingen har identiske m\xc3\xa5l. Noen av rosettene har fem blader, mens andre har seks._NEWLINE_Alle hovedvinduene har det en kaller sprosse-grindverk. Tilsvarende finnes blant annet i Avaldsnes kirke og p\xc3\xa5 Utstein kloster. Stilen har sin forl\xc3\xb8per i katedralen i Reims. Vinduene i Stavanger er derimot tydelig inspirert av engelske kirker, slik moten innen kirkebygging hadde utviklet seg der. Den n\xc3\xa6rmeste parallellen til sidevinduene finnes i Westminster Abbey.  \xc3\x98stvinduet i domkirken minner om midtvinduet i Englekorets \xc3\xb8stfront i Lincolnkatedralen. Selv om en ikke kan vise til at noen av vinduene var kopier fra en spesiell engelsk kirke, var stiltrekkene utbredt i England i andre halvdel av 1200-tallet._NEWLINE_I 1852 hadde det tidligere v\xc3\xa6rt flere kul\xc3\xb8rte vindusruter i kirken med innskripsjoner, uten at det ble fortalt hvor de var. Glassene i \xc3\xb8stveggen viste i 1745 og 1853 en katolsk biskop i sin prestekjole (silkeornat) i flere farger. Glassene ble knust ved flere anledninger p\xc3\xa5 slutten av 1800-tallet ved steinkasting. Dagens glassmalerier i \xc3\xb8stveggen er laget av Victor Sparre i 1957. De har ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6rt utsatt for h\xc3\xa6rverk ved flere anledninger, med p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende restaureringer._NEWLINE_Hovedideen med den gotiske stilen var \xc3\xa5 f\xc3\xa5 inn mye lys. De store vinduene gjorde i stor grad annen belysning un\xc3\xb8dvendig. Fra gammelt ble det likevel brukt vokslys. P\xc3\xa5 alteret sto det ca. 1620 to lysestaker av kobber. De ble byttet ut p\xc3\xa5 1660-tallet. De ble igjen solgt p\xc3\xa5 1860-tallet. Det var ogs\xc3\xa5 en lysekrone i koret som ble gitt som en gave i 1665 fra Jens Pedersen Hiermann. Den var laget av messing med to armer. I 1758 falt den ene armen av, og ble erstattet med en ny. Den ble til slutt solgt til Danmark._NEWLINE_I dag er det lysarmaturer som henger fra taket.\n_START_SECTION_\nPortaler og d\xc3\xb8rer\n_START_PARAGRAPH_\nI det tidligere romanske koret var det en mye mindre \xc3\xa5pning mot skipet enn i dag, som trolig ble beholdt da det nye koret ble bygd. \xc3\x85pningen ble \xc3\xb8ket til 5,8 m under restaureringen p\xc3\xa5 1860-tallet. F\xc3\xb8r restaureringen var det en mindre \xc3\xa5pning med en halvbue \xc3\xb8verst._NEWLINE_Bispeinngangen er s\xc3\xb8rsiden av koret, i den f\xc3\xb8rste traveen fra skipet. Den er rikt utsmykket med en spiss prydgavl (vimperg) og tre dekorative miniatyrt\xc3\xa5rn (fial). Toppen av t\xc3\xa5rnene er uvanlig store. D\xc3\xb8ra er bare 80\xc2\xa0cm bred, og har ikke v\xc3\xa6rt beregnet for allmenn ferdsel. Over d\xc3\xb8ra er det en skulptur av et mannshode. Den n\xc3\xa6rmeste slektningen til portalen finner en i kirken Saint Mary Redcliff i Bristol, som er fra om lag 1320._NEWLINE_Til det s\xc3\xb8rlige sakristiet er det en enkel spissbuet portal uten profilering, som en kommer til fra en utvendig trapp. Den brukes som inngang for presten til omkledningsrommet. Det er ogs\xc3\xa5 en enkel portal fra koret inn i sakristiet._NEWLINE_Inngang til nordre sakristiene er av samme type som vestportalen. Den er imidlertid enklere med bare en kolonnett (en liten s\xc3\xb8yle) p\xc3\xa5 hver side. P\xc3\xa5 kapitelene til portalen er det to skulpturer, som har v\xc3\xa6rt tolket som kong Eirik II Magnusson (konge 1280-1299) og broren hertug (og konge 1299-1317) H\xc3\xa5kon Magnusson. Skulpturene hadde opprinnelig skjegg, men ble hogget glattbarbert under restaureringen p\xc3\xa5 1860-tallet. Det uvanlige ved skulpturene er at hodene at har borede pupiller og det stiliserte h\xc3\xa5ret som skjuler \xc3\xb8rene.  Morten Stige tolket pupillene som et s\xc3\xa6rpreg ved det enkelte verkstedet enn som et resultat av en stilperiode. H\xc3\xa5rfasongene har sine n\xc3\xa6rmeste paralleller i Englekoret i Lincolnkatedralen.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xa5rnene med sakristi, kapitelshus og skrudhus\n_START_PARAGRAPH_\nInnerst i koret finner en to rom - ett p\xc3\xa5 hver side. Det nordlige rommet kalles i dag for sakristi. Det nordlige rommet ble trolig kalt kapitelshuset p\xc3\xa5 1500-tallet. Domkapitlet m\xc3\xb8ttes der til r\xc3\xa5dslagninger. Det s\xc3\xb8rlige rommet ble i eldre tid  kalt skrudhus. Rommene ble ogs\xc3\xa5 brukt til \xc3\xa5 oppbevare alterb\xc3\xb8ker, messekl\xc3\xa6r og hellige kar, og er omklednings- og oppholdsrom for presten. Rommene kan ogs\xc3\xa5 brukes til kirkelige handlinger som ikke er offentlige._NEWLINE_Overgangen mellom skipet og koret har to slanke \xc3\xa5ttekantede t\xc3\xa5rn. En kan bare se t\xc3\xa5rnet fra utsiden. Hj\xc3\xb8rnet\xc3\xa5rnene var trolig ikke planlagt da en startet byggingen. Det har gjort at en m\xc3\xa5tte gj\xc3\xb8re en del tilpasninger. Med en gang en kommer inn i koret, er det p\xc3\xa5 nordsiden en liten trapp med en d\xc3\xb8r til t\xc3\xa5rnet. T\xc3\xa5rnet har en trapp med 25 trinn. En kunne tidligere fortsette i en tretrapp til en var midt over koret, og derfra til de to t\xc3\xa5rnrommene over sakristiene. Loftsrommene kan ha v\xc3\xa6rt brukt som lagerrom for kostbarheter, men det er usikkert. Det s\xc3\xb8rlige t\xc3\xa5rnet er blindt._NEWLINE_Det er ogs\xc3\xa5 en liten portal oppfor trappa til i det nordlige \xc3\xa5ttekantede t\xc3\xa5rnet. Trappa har hatt flere funksjoner som inngang til trappene i t\xc3\xa5rnet, som inngang til en liten \xc3\xa5pning mot skipet og som inngang til trapp ned til krypten. \xc3\x85pningen mot skipet ble murt igjen p\xc3\xa5 1860-tallet. Det samme kan ha skjedd med den spissbuede \xc3\xa5pningen til krypten.\n_START_SECTION_\nKrypten\n_START_PARAGRAPH_\nKrypten er rommet under koret. Det har samme utstrekning som det opprinnelige romanske koret. Det er en utvendig inngang (kjellerd\xc3\xb8r) til krypten rett ovenfor Bispekapellet. I dag er krypten gravd ut, innredet som m\xc3\xb8terom, og brukes n\xc3\xa5 i menighetssammenheng._NEWLINE_I 1929 ble golvflaten beskrevet \xc3\xa5 v\xc3\xa6re omtrent som i et alminnelig v\xc3\xa5ningshus. Det var lavt under taket, s\xc3\xa5 en snaut kunne st\xc3\xa5 oppreist. Det f\xc3\xb8rste rommet var det st\xc3\xb8rste, og hadde tidligere v\xc3\xa6rt brukt som fyrrom. N\xc3\xa5 var det brukt som lagerrom. Fra dette rommet f\xc3\xb8rte to forholdsvis smale rom parallelt videre inn under koret. I det rommet som var n\xc3\xa6rmest Bispekapellet var det mange klebersteiner, en del var fra trappen som ble funnet under gravingen mellom Domkirken og Bispekapellet i 1917. Der var ogs\xc3\xa5 fire klebersteinshoder. I det andre rommet var det et skifersteinlager, og om lag 15 store gravsteiner med innskrifter._NEWLINE_Begravelsesstedet viste tidligere den avd\xc3\xb8des sosiale status. P\xc3\xa5 1700-tallet var de dyreste gravstedene i Stavanger i denne rekkef\xc3\xb8lgen: Under koret i Domkirken, i Urteg\xc3\xa5rden, p\xc3\xa5 Kirkeg\xc3\xa5rden og p\xc3\xa5 Fattigkirkeg\xc3\xa5rden under Kleiva. Stanken fra gravkistene steg opp i kirkerommet, og m\xc3\xa5tte ventileres ut av krypten. Det ble gjort ved \xc3\xa5 ha et vindu med jerngitter uten glass. I 1805 ble det forbudt \xc3\xa5 gravlegge noen under kirkene, og omtrent p\xc3\xa5 denne tiden tok en til \xc3\xa5 ta ut kister som sto under koret i Domkirken. Den store oppryddingen kom i 1866, da om lag 100 kister ble fjernet. Skjelettene ble gravlagt i en fellesgrav utenfor Domkirkens nordre side-utgang. I 1958 ble fire gravsteiner satt opp i Rektorhagen langs muren mot Bispekapellet. To middelaldergravsteiner fra krypten, og som har v\xc3\xa6rt brukt igjen, er utstilt i v\xc3\xa5penhuset. Flere gravsteiner er brukt som fundament for gjerdet til Kongsg\xc3\xa5rd mot Haakon VIIs gate, noen er i Stavanger Museum, noen ved steinhoggeriet til Den kombinerte innretning og noen er brukt i Badedammen._NEWLINE_Under koret ble det i 1967 avdekket et ca. 80\xc2\xa0cm tykt jordlag med kristne graver, et trekull-lag og fire stolpehull. Trekull-laget er eldre enn gravene. Kullaget kan v\xc3\xa6re fra en brent trebygning som stolpehullene var en del av. En C-14-datering av kullaget ga at det var 56\xc2\xa0% sjanse for at kullaget var fra perioden 860 og 1060. Senere har Paula Utigard Sandvik gjort flere dateringer. Det er to dateringer av et brannlag fra 800-tallet. To skjeletter og ett brannlag er trolig fra 1000-tallet. Ved graving i krypten i 1867 ble det blant annet funnet en tredobbel spiralring av gull. Spiralringer var mest i bruk i vikingtid og tidligere.'