b'\n_START_ARTICLE_\nHarappa\n_START_PARAGRAPH_\nHarappa (urdu/panjabi: \xdb\x81\xda\x91\xd9\xbe\xdb\x81, uttale [\xc9\xa6\xc9\x99\xc9\xbd\xc9\x99ppa\xcb\x90]) er et arkeologisk sted i Punjab i nord\xc3\xb8stlige Pakistan, rundt 35 km vest for Sahiwal. Stedet har sitt navn fra en moderne landsby som lokalisert i n\xc3\xa6rheten av det tidligere l\xc3\xb8pet for elven Ravi. Den n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende landsbyen Harappa ligger 6 km fra oldtidens bosetning. Selv om dagens Harappa har en jernbanestasjon etterlatt fra britisk tid, er den i dag kun en liten landsby ved et veikryss med rundt 15 000 innbyggere._NEWLINE_Stedet for oldtidens by inneholder ruinene av befestet by fra bronsealderen som var en del av det som kalles for Grav H-kulturen og Induskulturen, sentret i provinsen Sind og Punjab. Byen er antatt \xc3\xa5 hatt s\xc3\xa5 mange som 23 500 innbyggere \xe2\x80\x94 hvilket er betraktet som mange for sin tid._NEWLINE_Oldtidens by Harappa ble i stor grad \xc3\xb8delagt under den britiske raj da det ble tatt murstein fra ruinene for \xc3\xa5 bygge jernbanen Lahore-Multan._NEWLINE_I 2005 ble et kontroversielt opplegg for en forn\xc3\xb8yelsespark p\xc3\xa5 stedet oppgitt da byggearbeiderne avdekket mange arkeologiske gjenstander i l\xc3\xb8pet av innledende byggeperioden. En b\xc3\xb8nn fra den framst\xc3\xa5ende pakistanske arkeologen Ahmed Hasan Dani til kulturdepartementet f\xc3\xb8rte til at stedet ble restaurert.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nInduskulturen, ogs\xc3\xa5 omtalt som Harappakulturen, har sine tidligste r\xc3\xb8tter i kulturer som den i Mehrgarh, omtrentlig 6000 f.Kr. De to st\xc3\xb8rste byene, Mohenjo-daro og Harappa, oppsto en gang rundt 2600 f.Kr. langs elven Indus i Indusdalen i Punjab og Sind. Sivilisasjonen, med et skriftsystem, urbane sentre, og mangfoldig sosial og \xc3\xb8konomisk system, ble gjenoppdaget p\xc3\xa5 1920-tallet etter utgravningene av Mohenjo-daro (som betyr \xc2\xabde d\xc3\xb8des jordhauger\xc2\xbb) i Sind i n\xc3\xa6rheten av Sukkur og Harappa i vestlige Punjab, s\xc3\xb8r for Lahore. _NEWLINE_Et antall steder som strekker seg fra foten av fjellkjeden Himalaya i \xc3\xb8stlige indiske Punjab i nord, til Gujarat i s\xc3\xb8r og \xc3\xb8st, og til Balutsjistan i vest, har ogs\xc3\xa5 blitt oppdaget og unders\xc3\xb8kt. Selv om det arkeologiske stedet ved Harappa ble i stor grad \xc3\xb8delagt og vandalisert i 1857 da jernbanen Lahore-Multan tok murstein fra ruinene ved Harappa, har det uansett blitt funnet en stor mengde oldtidsgjenstander ved stedet. Mursteinene ved stedet hadde blitt gjort av r\xc3\xb8d sand, leire og stein og ble bakt i en ovn under meget h\xc3\xb8y temperatur.\n_START_SECTION_\nKultur og \xc3\xb8konomi\n_START_PARAGRAPH_\nInduskulturen var hovedsakelig en urban kultur opprettholdt ved overskudd fra jordbruksproduksjon og handel, det siste omfattet ogs\xc3\xa5 handel med Sumer i s\xc3\xb8rlige Mesopotamia. B\xc3\xa5de Mohenjo-daro og Harappa er generelt karakterisert som \xc3\xa5 ha \xc2\xabdifferensierte bokvartaler med mursteinhus med flate tak, og befestede administrative eller religi\xc3\xb8se sentre\xc2\xbb. Selv om likheter har gitt opphav til argumentasjon for eksistensen av et standardisert system for en urban formgivning og planlegging, er likhetene hovedsakelig grunnet tilstedev\xc3\xa6relsen av en delvis rettvinklet type av kommunal bydesign, og en sammenligning av formgivningen av Mohenjo-daro og Harappa viser at de faktisk er arrangert p\xc3\xa5 en ganske ulik m\xc3\xa5te. _NEWLINE_Vekt og m\xc3\xa5leenheter i Induskulturen var p\xc3\xa5 den andre siden meget standardisert og tilpasset til et sett av trinndeling av skala. S\xc3\xa6rskilte segler i leire ble benyttet, kanskje for identifisering av eiendom og frakt av varer. Selv om b\xc3\xa5e kobber og bronse var i bruk, var jern enn\xc3\xa5 ikke tatt i bruk. \xc2\xabBomull ble vevd og farget for tekstiler; hvete, ris og et mangfold av frukt og gr\xc3\xb8nnsaker ble kultiverte; og et antall dyr, inkludert pukkelkveg, ble domestisert.\xc2\xbb Dreid keramikk \xe2\x80\x94 en del av det dekorert med geometriske og dyremotiver \xe2\x80\x94 har blitt funnet i rikelighet i alle de betydelige byene i Induskulturen. En sentralisert administrasjon for hver by, skj\xc3\xb8nt ikke for hele kulturen, har blitt dedusert fra den avdekkede kulturelle ensartethet; skj\xc3\xb8nt det er usikkert om autoriteten l\xc3\xa5 innenfor en kommersiell f\xc3\xa5mannsvelde. Det synes \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt en fullstendig mangel p\xc3\xa5 luksuri\xc3\xb8s prakt og framtoning hos prestene som ofte var typiske for andre tilsvarende kulturer.\n_START_SECTION_\nArkeologi\n_START_PARAGRAPH_\nCharles Masson (1800\xe2\x80\x931853), et pseudonym for James Lewis, en soldat og utforsker fra Det britiske ostindiske kompani, var den f\xc3\xb8rste europeer som oppdaget ruinene av Harappa, noe han beskrev og illustrerte i sin bok Narrative of Various Journeys in Balochistan, Afghanistan and The Panjab (1844)._NEWLINE_Den tidligste karbondateringen som er nevnt p\xc3\xa5 Internett er 2725+-185 f.Kr. (ikke kalibrert) eller 3338, 3213, 3203 f.Kr. (kalibrert), noe som gir et midtpunkt p\xc3\xa5 3251 f.Kr. Periodene 4 og 5 er ikke datert ved Harappa. Avslutningen av tradisjonen ved Harappa synes falle en gang mellom 1900 og 1500 f.Kr._NEWLINE_Hva som er de mest uts\xc3\xb8kt og sjeldne gjenstander som til n\xc3\xa5 er blitt avdekket, er sm\xc3\xa5, kvadratiske segler av kleberstein med inngraverte motiver av dyr eller mennesker. Et stort antall segler har blitt funnet ved steder som Mohenjo-daro og Harappa. Mange har inskripsjoner med piktogrammer som generelt er antatt \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en form for skriftsystem. Til tross for filologenes anstrengelser fra hele verden og med hjelp av moderne kryptografiske analyser, har disse tegnene enn\xc3\xa5 ikke latt seg tolke. Det er ogs\xc3\xa5 ukjent om de reflekterer et urdravidisk eller et annet ikkevedisk spr\xc3\xa5k. _NEWLINE_Tilskrivningen av Induskulturens ikonografi og epigrafikk til historisk kjente kulturer er meget problematisk, delvis grunnet spinkle arkeologisk bevis for slike p\xc3\xa5stander, foruten ogs\xc3\xa5 projeksjon av moderne s\xc3\xb8rasiatiske politiske interesser p\xc3\xa5 de arkeologiske levningene i omr\xc3\xa5det. Dette er s\xc3\xa6rlig \xc3\xa5penbart i de radikalt mangfoldige fortolkningene av den materielle kulturen i Harappa fra b\xc3\xa5de pakistanske og indiske forskere.'