b'\n_START_ARTICLE_\nMongolenes invasjon av Kievriket\n_START_SECTION_\n1223: Forvarselet\n_START_PARAGRAPH_\nI 1206 ble Djengis Khan mongolenes storkhan, etter at han lyktes med \xc3\xa5 samle de mongolske nomadestammene under en sentral ledelse. Kort tid etter satte han i gang med erobringstoktene, og p\xc3\xa5 1210-tallet underla de seg det nordlige Kina. I \xc3\xa5rene som fulgte fortsatte mongolene sydover og vestover, og i 1220 hadde de kommet til Samarkand og Det kaspiske hav. Herifra fortsatte de opp igjennom Kaukasus, og trakk ut p\xc3\xa5 steppene i det sydlige Russland._NEWLINE_Ved Kalka-elven m\xc3\xb8tte mongolene en Kiev-russisk styrke under ledelse av fyrstene Mstislav Mstislavitsj og Mstislav III. Russerne var d\xc3\xa5rlig forberedt, og slaget endte med en storseier til mongolene. Kievriket l\xc3\xa5 n\xc3\xa5 forsvarsl\xc3\xb8st, men av uklare \xc3\xa5rsaker trakk mongolene seg \xc3\xb8stover igjen. Invasjonen kom sv\xc3\xa6rt overraskende p\xc3\xa5 de russiske fyrstene, og en samtidig kr\xc3\xb8nike forteller at \xc2\xabom disse onde mongolene vet vi intet, hverken hvor de kommer fra eller hvor de har dratt\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nBatu Khan og felttoget i 1237\n_START_PARAGRAPH_\nDjenghis-Khan d\xc3\xb8de i 1223, og mongolene brukte et par \xc3\xa5r p\xc3\xa5 \xc3\xa5 gjenvinne sin tidligere styrke. Dette pusterommet ble imidlertid kastet bort av de russiske fyrsted\xc3\xb8mmene, som brukte disse \xc3\xa5rene p\xc3\xa5 indre stridigheter snarere enn \xc3\xa5 forberede seg til neste b\xc3\xb8lge av mongoler._NEWLINE_Batu Khan var Djenghis-Khans barnebarn, og ledet sammen med Subotai invasjonen av Europa p\xc3\xa5 1230-40-tallet. Deres f\xc3\xb8rste russiske m\xc3\xa5l var Volga-Bulgaria, som ble angrepet h\xc3\xb8sten 1236. Volga-bulgarerne m\xc3\xa5tte gi tapt etter et \xc3\xa5rs kjemping._NEWLINE_Det f\xc3\xb8rste russiske fyrsted\xc3\xb8mmet mongolene angrep var Rjazan. Batu hadde f\xc3\xb8rst bedt fyrsten om \xc3\xa5 overgi seg og ble en mongolsk vasall, men fyrsten bad heller Vladimir-Suzdal om hjelp til \xc3\xa5 kjempe mot angriperne. Hjelpen uteble, og den 16. desember 1237 omringet mongolene Rjazan. Etter fem-seks dager med kamper var byen nedkjempet, og den ble plyndret og brent ned._NEWLINE_Lenger nord fikk Jurij II av Vladimir omsider stablet en h\xc3\xa6r p\xc3\xa5 bena. Den russiske h\xc3\xa6ren ble imidlertid knust av mongolene, som ogs\xc3\xa5 tok en av storfyrstens s\xc3\xb8nner til fange. Mongolene brente s\xc3\xa5 Moskva og Kolomna, og rykket frem mot Vladimir. Den 4. februar 1238 ble byen beleiret, og allerede den 7. februar m\xc3\xa5tte den gi opp. Vladimir ble plyndret og brent, mens storfyrsten flyktet nordover og etterlot familien til flammene. Jurij fikk nok en gang organisert en h\xc3\xa6rstyrke, men i slaget ved Sit den 4. mars ble han drept og h\xc3\xa6ren utryddet. I l\xc3\xb8pet av vinterens felttog hadde Batu og mongolene erobret og \xc3\xb8delagt 14 russiske byer.\n_START_SECTION_\nFelttogene i Ukraina og Sentral-Europa\n_START_PARAGRAPH_\nSommeren 1238 erobret Batu Krim og pasifiserte Mordovia. Vinteren 1239 \xc3\xb8dela han Tsjernihiv og Perejaslav. Horden erobret Kiev i desember 1240, og p\xc3\xa5 tross av hard motstand fra Daniel Romanovitsj, falt Galitsj-Volynia med de to viktige byene Halytsj og Volodymyr-Volynskyj. Mongolene trakk s\xc3\xa5 vestover inn i Polen, B\xc3\xb8hmen og Ungarn. Krak\xc3\xb3w og Breslau ble erobret i 1241, og den 9. april 1241 slo mongolene en polsk styrke under ledelse av Henrik II ved Liegnitz. Deretter trakk mongolene sydover og gjorde seg klar til \xc3\xa5 erobre Vest-Europa, men nyheten om \xc3\x96gedei Khans d\xc3\xb8d gjorde at h\xc3\xa6ren heller valgte \xc3\xa5 returnere til Mongolia.\n_START_SECTION_\nRussland under mongolsk styre\n_START_PARAGRAPH_\nRussland ble under mongolsk styre i omtrent 250 \xc3\xa5r. De russiske statene var formelt uavhengige, men m\xc3\xa5tte betale h\xc3\xb8ye skatter til mongolstaten Den gylne horde.\n_START_SECTION_\nSlutten p\xc3\xa5 tatar-mongolske dominans over Russland\n_START_PARAGRAPH_\nEtter Den store konfrontasjonen ved elva Ugra i 1480 ble mongolenes makt brutt, og Storfyrsted\xc3\xb8mmet Moskva utviklet seg under Ivan IIIs ledelse til \xc3\xa5 bli den viktigste russiske statsdannelsen. P\xc3\xa5 sin side kollapset Den gylne horde etter dette og fikk avl\xc3\xb8serstater i Kazan-khanatet, Astrakhan-khanatet, Krim-khanatet og Sibir-khanatet. Kazan ble erobret av russerne i 1552, Astrakhan i 1556 og Sibir-khanatet i 1582. Krim-khanatet overlevde, til dels som en vasall av Det osmanske riket frem til 1783.'