b'\n_START_ARTICLE_\nVannsnutebiller\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nSm\xc3\xa5 til middelsstore snutebiller. Kroppen er forholdsvis kort og hvelvet, oversiden er mer eller mindre kledt med skjell. P\xc3\xa5 farge er de vanligvis brunlige eller svarte. Snuten er middels lang, og antennene er festet n\xc3\xa6r spissen av denne. Antennene er forholdsvis korte, antenneskaftet (det lange, f\xc3\xb8rste antenneleddet) er k\xc3\xb8lleformet, antenneklubben (som best\xc3\xa5r av de tre ytterste leddene) er tilspisset ytterst. Dekkvingene har punktrader. Beina er kraftige, leggene (tibiae) er krumme, i spissen med en kraftig, innoverrettet pigg som hjelper dem \xc3\xa5 holde seg fast i vegetasjonen.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nVannsnutebillene er en av de ganske f\xc3\xa5 gruppene innen infraordenen Cucujiformia som lever i vann. Som alle snutebiller er de planteetere, og larvene lever inne i stenglene til forskjellige vannplanter. Hver art finnes vanligvis bare p\xc3\xa5 \xc3\xa9n eller noen f\xc3\xa5 plantearter.\n_START_SECTION_\nBiologisk kontroll\n_START_PARAGRAPH_\nVannbregnen Salvinia molesta, som stammer fra Brasil, har (trolig mest ved uhell) blitt spredt til tropiske og subtropiske omr\xc3\xa5der over store deler av verden. Den ble f\xc3\xb8rst registrert i Australia i 1952. I l\xc3\xb8pet av f\xc3\xa5 \xc3\xa5r utviklet den seg til \xc3\xa5 bli et stort problem i Australia, der den vokste uhemmet og fylte opp innsj\xc3\xb8er slik at hele vannflaten ble dekket. Etter mange mislykkede fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 kontrollere bregnen, begynte man \xc3\xa5 lete etter naturlige fiender der Salvinia naturlig finnes i Brasil. Man fant da vannsnutebillen Cyrtobagous salviniae, som bare spiser Salvinia. Billen ble innf\xc3\xb8rt til Australia i 1980, og i l\xc3\xb8pet av et dr\xc3\xb8yt \xc3\xa5r hadde de redusert vannbregnemengden til et niv\xc3\xa5 der det ikke lenger var noe problem. Dette blir regnet som det mest vellykkede fors\xc3\xb8ket med biologisk kontroll noensinne. C. salviniae har ogs\xc3\xa5 blitt brukt med hell til \xc3\xa5 kontrollere Salvinia i andre omr\xc3\xa5der.\n_START_SECTION_\nTruede arter\n_START_PARAGRAPH_\nMange arter av vannsnutebiller synes \xc3\xa5 ha ganske begrensede utbredelser, og de er avhengige av \xc3\xa9n eller noen f\xc3\xa5 plantearter. I tillegg ser det ut til at disse billene er ganske f\xc3\xb8lsomme for forurensning. Dette gj\xc3\xb8r at mange av de europeiske artene i dag blir regnet som utryddingstruet. Noen har ikke blitt funnet p\xc3\xa5 mange \xc3\xa5r og har kanskje alt d\xc3\xb8dd ut.'