b"\n_START_ARTICLE_\nFranz Xaver Bergmann\n_START_SECTION_\nTidlige \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nBergmann (eller Bergman) vakte oppsikt for sine detaljerte og fargerike arbeider. Han pleide \xc3\xa5 signere enten med en 'B' i en vaseformet kartusj eller p\xc3\xa5f\xc3\xb8rt 'Nam Greb' som er 'Bergman' skrevet baklengs. Han ble i 1886 gift med Isabella Helena Weber (1861-1945). De hadde s\xc3\xb8nnen Robert og datteren Bertha (1889-1941), som ble gift med Alfred Igler.\n_START_SECTION_\nFirmaet Franz Bergmann\n_START_PARAGRAPH_\nFaren, Franz Bergmann (26. september 1838\xe2\x80\x931894) var fra Gablonz, men kom til Wien og grunnla sitt bronseverksted i 1860. S\xc3\xb8nnen, Franz Xaver Bergmann, arvet selskapet og \xc3\xa5pnet et nytt selskap i 1900. Mange av bronsefigurene fra 1900-tallet var fortsatt basert p\xc3\xa5 design og ideer fra farens bedrift._NEWLINE_Bergmann blir ofte feilaktig omtalt som en skulpt\xc3\xb8r. Det var han ikke. Han var st\xc3\xb8perieier, men hadde mange anonyme skulpt\xc3\xb8rer ansatt i firmaet, og rundt \xc3\xa5rhundreskiftet var det rundt femti arbeidsgrupper som produserte s\xc3\xa5kalt wienerbronse._NEWLINE_'Kald-malt bronse' refererer til wienerfigurer, malt med diverse lag kostmaling. Kunnskapen om hvordan de blandet fargene er imidlertid senere g\xc3\xa5tt tapt. Koloreringen ble utf\xc3\xb8rt av hjemmearbeidende kvinner.\n_START_SECTION_\nSt\xc3\xb8periets stengning\n_START_PARAGRAPH_\nBergmanns st\xc3\xb8peri ble stengt under de \xc3\xb8konomiske depresjonene i 1930, men ble gjen\xc3\xa5pnet noe \xc3\xa5r senere av Robert Bergmann, som drev det videre under navnet til Franz, og det forble i drift inntil Robert d\xc3\xb8de i 1954, da restlagret ble solgt til Karl Fuhrmann.\n_START_SECTION_\nTrivia\n_START_PARAGRAPH_\nDikteren Henrik Ibsen hadde en liten gruppe med slike figurer som han omtalte som \xc2\xabdjevelorkesteret\xc2\xbb; en svart gutt som klatrer opp p\xc3\xa5 en elefant, syngende katter, katt som tukter en annen med risekvist, synger etter noter, skriver, dirigerer, djevler som drar hverandre i trilleb\xc3\xa5r eller b\xc3\xa6rer blekkhus mellom seg, en frosk p\xc3\xa5 askebeger som spiller p\xc3\xa5 banjo. Ibsen hadde disse til inspirasjon: \xc2\xabDer skal v\xc3\xa6re Trold i det, jeg skriver\xc2\xbb, sa han. En del av figurene ble meldt savnet fra utstillingene 6. oktober 1980, og er senere aldri kommet til rette. Resten av figurene finnes trygt forvart p\xc3\xa5 dikterens skrivebord i Ibsenmuseet i Oslo."