b'\n_START_ARTICLE_\nHardingfele\n_START_PARAGRAPH_\nHardingfela er en norsk variant av fiolinen. I tillegg til 4 overstrenger, har den 4\xe2\x80\x935 underliggende resonansstrenger. Disse gir den spesielle klangen i ei hardingfele. Det er ogs\xc3\xa5 lett \xc3\xa5 kjenne igjen ei hardingfele p\xc3\xa5 dekorasjonene, som tildels er stedegne. Ei hardingfele kan ogs\xc3\xa5 kjennes igjen p\xc3\xa5 stolen som er flatere enn p\xc3\xa5 en vanlig fiolin._NEWLINE_Fingerbrettet er m\xc3\xb8nstret.\n_START_SECTION_\nKjente hardingfeler og felemakere\n_START_PARAGRAPH_\nDen eldste bevarte hardingfela, Jaastadfela, skal ha v\xc3\xa6rt laget i 1651 av lensmann Ole Jonsen Jaastad (1621\xe2\x80\x931694) i Ullensvang. Fela har bare to understrenger, noe som er vanlig for de eldre felene. _NEWLINE_Isak Nilssen Botnen (1669\xe2\x80\x931759) regnes som den f\xc3\xb8rste utvikler av den moderne hardingfela. Han var f\xc3\xb8dt p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rden Skaar i Hardanger. Han lagde feler med varierende antall understrenger, oftest 2, men ogs\xc3\xa5 opp til 6. Det finnes fortsatt ca. 15 hardingfeler han har bygd. _NEWLINE_S\xc3\xb8nnen Trond Isaksen Botnen (Flatab\xc3\xb8) lagde omkring 1\xc2\xa0000 hardingfeler. 30\xe2\x80\x9340 av disse er bevart, og mange er gode og spillbare. Han bygde ogs\xc3\xa5 den eldste norskbygde fiolinen som fortsatt er bevart. Den er datert til 1764 og er plassert i Hardanger Folkemuseum i Utne._NEWLINE_En annen velkjent fele er den s\xc3\xa5kalte \xc2\xabGullhardingfela\xc2\xbb som ble laget av Magne Kvamme. Denne hardingfela ble laget samme \xc3\xa5r som den fikk gull i Landskappleiken.\n_START_SECTION_\nGeografisk utbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nDe omr\xc3\xa5dene hvor hardingfeler er vanlig er Telemark, Numedal, Hallingdal, Valdres, Setesdal, Hardanger, Nordhordland og videre langs Vestlandet til og med Sunnm\xc3\xb8re.\n_START_SECTION_\nBruk\n_START_PARAGRAPH_\nEi hardingfele brukes gjerne til bygdedanser, som lausdans dvs,halling som er en solodans for menn og som inneholder akrobatiske elementer, slik som hallingkast, kruking osv, og til pardanser som, springar, gangar, vosserull, pols. Det er ogs\xc3\xa5 tradisjonelt brukt til marsjer, t.d. Myllargutens bruremarsj. Instrumentet brukes ogs\xc3\xa5 til nyere runddanssl\xc3\xa5tter, som vals, mazurka, reinlender o.l._NEWLINE_Det finnes ogs\xc3\xa5 mange gode eksempler p\xc3\xa5 kjente lydarl\xc3\xa5ter, hvor hardingfela ble og blir brukt. Lydarsl\xc3\xa5tter er til \xc3\xa5 lytte p\xc3\xa5, men ikke til \xc3\xa5 danse etter. Eksempler p\xc3\xa5 lydarsl\xc3\xa5tter er Fanitullen, Kivlem\xc3\xb8yene, Sankt Thomasklokkene p\xc3\xa5 Filefjell. I Valdres har de en s\xc3\xa6regen lydarl\xc3\xa5tttradisjon._NEWLINE_Hardingfela er tatt i bruk i orkestermusikk. Allerede Johan Halvorsen gjorde det. Og senere har komponister som  Eivind Groven, som selv var god ut\xc3\xb8ver p\xc3\xa5 instrumentet og hadde det i levende tradisjon fra Vest-Telemark, og Geirr Tveitt, brukt hardingefele som soloinstrument sammen med orkester. Geirr Tveitt skrev to konserter for hardingfele og orkester, i henholdsvis 1955 og 1965. Begge konsertene er spilt inn med Arve Moen Bergset som solist. Groven har ogs\xc3\xa5 skrevet for hardingfele og kor, f.eks i komposisjonen "Margit Hjukse". Han arrangerte ogs\xc3\xa5 for to og tre hardingfeler og skapte nye, originale sl\xc3\xa5tter for instrtumentet, f.eks "Sumarmorgon", "Br\xc3\xb8nnsl\xc3\xa5tten" og "Svartufsen".\n_START_SECTION_\nStrengene\n_START_PARAGRAPH_\nStrengene p\xc3\xa5 hardingfela er oftest tynnere enn p\xc3\xa5 en fiolin. De har til felles med barokkfiolinstrengene i fransk senbarokk at a-strengen/kvarten er av uomspunnet tarm, g-strengen/basen er av omspunnet tarm, og d-strengen/tersen er av tarm med \xc3\xa5pen (glissen) metallomspinning. I v\xc3\xa5re dager brukes oftest rene metallstrenger til e-strengen/kvinten, men inntil tidlig p\xc3\xa5 1900-tallet var strenger av uomspunnet lammetarm i utstrakt bruk. Hardingfela har ogs\xc3\xa5 til felles med franske barokkfioliner fra tiden rundt 1700 at strengene er forholdsvis tynne og har lavt spenn. Dette st\xc3\xa5r i sterk motsetning til b\xc3\xa5de italienske barokkfioliner og tidlig romantiske fioliner, som begge hadde sv\xc3\xa6rt tykke strenger og h\xc3\xb8yt spenn. Den moderne fiolinen st\xc3\xa5r mellom disse ytterpunktene, men noe n\xc3\xa6rmere den italienske tradisjonen. Resultatet av dette er at en spelemann p\xc3\xa5 hardingfele gjerne bruker et lettere str\xc3\xb8k enn en fiolinist. Klangen i fela er grannere, og instrumentet blir lett overd\xc3\xb8vet av den mer h\xc3\xb8yr\xc3\xb8stede klassiske fiolinen.\n_START_SECTION_\nSittende spelemenn\n_START_PARAGRAPH_\nSpelemannen pleier tradisjonelt \xc3\xa5 sitte under framf\xc3\xb8ring. Grunnen er den at musikken er ment \xc3\xa5 danses til, og spelemannen markere takt med f\xc3\xb8ttene. Som oftest vil spelemannen holde fela mer ned mot brystet enn fiolinisten, og utnytte h\xc3\xa5ndleddet under str\xc3\xb8kskiftet, mens fiolinister ofte bruker hele armen. Eldre spelemenn, som Myllarguten, kunne ofte ha fela helt nede p\xc3\xa5 brystkassa.\n_START_SECTION_\nBuen\n_START_PARAGRAPH_\nSom oftest vil spelemannen bruke en sv\xc3\xa6rt kort del av buen under framf\xc3\xb8ring. Dette gir ut\xc3\xb8veren anledning til \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re krappe tak, rullinger og kast med buen, noe som gir spillet en egen spenst. Noen steder er dette en viktig tradisjonsmark\xc3\xb8r, som i Hallingdal. _NEWLINE_Lengre bue ble favorisert i bygder der tradisjonen l\xc3\xa5 n\xc3\xa6rmere den fiolinistiske teknikken, som i Hardanger. Buene var fra starten av kortere og lettere enn de er i dag. Buene har, som felene, vokst med det skiftende bruksomr\xc3\xa5det for spelemannen og sl\xc3\xa5ttemusikken.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa5ndstilling p\xc3\xa5 gripebrettet\n_START_PARAGRAPH_\nSpelemennene holder seg tradisjonelt til f\xc3\xb8rsteposisjon. Frav\xc3\xa6ret av posisjonsspill p\xc3\xa5 hardingfela gj\xc3\xb8r at mange lar fela hvile i h\xc3\xa5ndleddet p\xc3\xa5 venstre h\xc3\xa5nd. Posisjonsspill dukket da heller ikke opp f\xc3\xb8r sent p\xc3\xa5 1800-tallet, da de yngre spelemennene \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 vise st\xc3\xb8rre briljans i teknikken sin. Grepstrukturen varierer noe fra bygd til bygd, men spelemennene griper oftest over to strenger om gangen, i dobbeltgrep eller \xc2\xabtvigrep\xc2\xbb. Dette er lettere p\xc3\xa5 hardingfela enn p\xc3\xa5 en fiolin, fordi strengene ofte ligger n\xc3\xa6rere hverandre. Fela er konstruert for flerstrengt spill. I noen tradisjoner utnyttes ogs\xc3\xa5 spill p\xc3\xa5 l\xc3\xb8s streng for effektens skyld. Andre steder, som Valdres eller Vestlandet favoriseres spell p\xc3\xa5 \xc3\xa9n streng av samme grunn.\n_START_SECTION_\nInstrumentets st\xc3\xb8rrelse\n_START_PARAGRAPH_\nFelene var fra begynnelsen av mindre enn de er i dag. Felene til Jon Helland er et godt eksempel p\xc3\xa5 dette. Det var ikke p\xc3\xa5krevd at hardingfela skulle l\xc3\xa5te utover i konsertlokaler \xe2\x80\x93 det ble helst spilt i mindre stuer, eller p\xc3\xa5 l\xc3\xa5vetrevet. Kroppen p\xc3\xa5 fela vokste i takt med spelemennenes behov for st\xc3\xb8rre lokaler. Felene har vokst seg n\xc3\xa6rmere fiolinene i denne prosessen.\n_START_SECTION_\nStemminger (felestiller)\n_START_PARAGRAPH_\nHardingfela stemmes ofte h\xc3\xb8yere enn en vanlig fiolin. Snitt-tonen er som oftest H, men fela kan unntaksvis stemmes helt opp til Ciss. I s\xc3\xa5 fall snakker vi om \xc2\xabh\xc3\xb8gstilte\xc2\xbb feler._NEWLINE_Frav\xc3\xa6ret av posisjonsspill tradisjonelt blir kompensert med en lang rekke ulike stemminger eller felestiller (klassisk: scordatura). Disse stillene finnes b\xc3\xa5de i og utenfor hardingfeleomr\xc3\xa5det. Alt i alt vil antallet felestiller som er registrert ligge rundt f\xc3\xb8rti, mer eller mindre. Med tanke p\xc3\xa5 at felene skal stemme om b\xc3\xa5de under- og overstrenger, er selve prosessen med stemming en m\xc3\xb8ysommelig jobb for en spelemann. Spelemenn imellom vitses det med at det mest brukte felestillet av dem alle er \xc2\xabustilt\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nHardingfele som symbol\n_START_PARAGRAPH_\nHardingfela inng\xc3\xa5r i kommunev\xc3\xa5penet til Granvin herad i Hardanger, og til B\xc3\xb8 kommune i Telemark. Begge kommunene har rike tradisjoner for hardingefelemusikk._NEWLINE__NEWLINE_Bj\xc3\xb8rn Aksdal har i sin bok \xc2\xabHardingfela, felemakere og instrumentets utvikling\xc2\xbb, Hardingfeleprosjektet, kommentert dette slik: _NEWLINE_\xe2\x80\x9eIsak Nilsson Sk\xc3\xa5r og sonen Trond Isakson produserte musikkinstrument lenge f\xc3\xb8r omgrepet Hardingfele eksisterte. P\xc3\xa5 midten av 1800-tallet var det ei nasjonal vekking som leita etter dei norske r\xc3\xb8tene, og n\xc3\xa5r ein leita etter opphavet for norske feleproduksjon, enda ein i Hardanger. Isak og Trond laga alts\xc3\xa5 "Hardingfeler" 100 \xc3\xa5r f\xc3\xb8r omgrepet eksisterte.Namnet Hardingfele oppstod faktisk p\xc3\xa5 eit tidspunkt d\xc3\xa5 dei fleste "Hardingfelene" vart produsert i Telemark.\xe2\x80\x9d'