b'\n_START_ARTICLE_\nGuibert av Nogent\n_START_SECTION_\nBarndom\n_START_PARAGRAPH_\nGuibert ble f\xc3\xb8dt av adelige foreldre ved Clermont-en-Beauvaisis. I henhold til hans egne memoarer holdt f\xc3\xb8dselen p\xc3\xa5 \xc3\xa5 koste b\xc3\xa5de ham selv som moren livet. Han var voldelig, trol\xc3\xb8s og tilb\xc3\xb8yelig til fr\xc3\xa5tsing og d\xc3\xb8de innen et \xc3\xa5r etter at han var f\xc3\xb8dt. Hans mor var dominerende, sv\xc3\xa6rt vakker og intelligent, og med en aggressiv puritansk tilb\xc3\xb8yelighet. Hun tok kontroll over hans utdannelse ved \xc3\xa5 gi ham en privat l\xc3\xa6rer og s\xc3\xa5ledes isolere ham fra jevnaldrende fra han var seks til han ble tolv \xc3\xa5r gammel. Guibert husker l\xc3\xa6rlingen som brutalt krevende og inkompetent. Da han var tolv trakk moren seg tilbake til et kloster i n\xc3\xa6rheten av St. Germer de Fly (eller Flay), og Guibert fulgte snart etter ved \xc3\xa5 begynne p\xc3\xa5 Orderen ved St. Germer, hvor han studerte med stor iver, viet seg f\xc3\xb8rst til de verdslige poetene Ovid og Vergil, en erfaring som etterlot sine avtrykk i hans senere verker, f\xc3\xb8r han skiftet over til teologi via p\xc3\xa5virkning av Anselm av Bec, den senere erkebiskopen av Canterbury.\n_START_SECTION_\nKorsfarerhistorie\n_START_PARAGRAPH_\nI 1104 ble han valgt til \xc3\xa5 bli overhode for det lille og fattige klosteret i Nogent-sous-Coucy (grunnlagt i 1059) og tok derfor en mer prominent del i eklastiske hendelser hvor han kom i kontakt med biskoper og hofflivet. Viktigere var det at han fikk tid til \xc3\xa5 drive p\xc3\xa5 med sin skrivevirksomhet. Hans f\xc3\xb8rste st\xc3\xb8rre verk fra denne perioden er hans historie om Det f\xc3\xb8rste korstoget kalt Dei gesta per Francos (Guds gjerninger slik de ble utf\xc3\xb8rt av frankerne), gjort ferdig i 1108 og gjenopptatt og revidert i 1121. _NEWLINE_Historien er stort sett en parafrase, i oratorisk stil av Gesta Francorum av en anonym normannisk forfatter. Korsfarerhistorikere har tradisjonelt ikke v\xc3\xa6rt m\xc3\xb8tt med positiv anmeldelser, og det faktum at han forholder seg tett til Gesta Francorum og hans vanskelige latin gir teksten et inntrykk av \xc3\xa5 v\xc3\xa6re overfladisk. Nyere redakt\xc3\xb8rer og oversettere har derimot rettet oppmerksomheten mot hans eksellente skrivestil og originale materiale. Viktigere er likevel at Dei gesta gir verdigfull informasjon om hvordan korsfarerne ble mottatt i Frankrike, b\xc3\xa5de av folk flest som Guiberts egne reaksjoner. Guibert kjente korsfarerne personlig og hadde samtaler med dem om deres memoarer og erfaringer etter at de kom tilbake.\n_START_SECTION_\nSelvbiografi\n_START_PARAGRAPH_\nFor den moderne har hans selvbiografi, De vita sua sive monodiarum suarum libri tres, skrevet i 1115, kanskje st\xc3\xb8rst interesse. Den er skrevet mot slutten av hans liv i stil med Augustin av Hippos Bekjennelser, og forteller fra hans barndom og livets vanskeligheter. Han gir mange maleriske gl\xc3\xb8tt inn p\xc3\xa5 livet i samtiden og dens skikkene den gang. Beskrivelsen av kommunen Laon er et f\xc3\xb8rsteklasses dokument. Han gir verdifulle informasjon om dagliglivet p\xc3\xa5 festninger og klostre, utdanningsmetoder som var popul\xc3\xa6re, innsikt i noen av de betydningsfulle og mindre betydningsfulle personligheter i samtiden. Hans verk er forstyrret av egne, personlige f\xc3\xb8lelser og fordommer, og men ogs\xc3\xa5 disse har egenverdi ved at de viser et vindu til en bestemt persons perspektiv i middelalderens verden.'