b'\n_START_ARTICLE_\nThe Skillet Lickers\n_START_SECTION_\nKlovnen blant felespillere\n_START_PARAGRAPH_\nGeorgia Old-Time Fiddlers\' Convention ble f\xc3\xb8rste gang arrangert i 1913. Kyllingoppdretteren Gid Tanner (1885\xe2\x80\x931960) deltok fra starten. Han var en god felespiller, men regnes ikke for \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt like virtuos som McMichen. Allerede ii 1915 h\xc3\xb8stet Tanner bifall som klovn, komiker og imitator. Han kunne ogs\xc3\xa5 variere stemmeleiet mellom dyp bass og h\xc3\xb8y falsett, og han skal ha kunnet over 2000 sanger i tillegg til at han komponerte sine egne. Han trakk fulle hus til sine opptredener, og ble ofte oppfordret til \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re ekstranummere. Han fikk ogs\xc3\xa5 kontakt med McMichens gruppe og begynte \xc3\xa5 spille med Riley Puckett. I 1924 spilte de to inn de f\xc3\xb8rste country-platene hos Columbia. \xc3\x85ret etter hadde Tanner et kortvarig mellomspill med Gid Tanner & His Georgia Boys.\n_START_SECTION_\nSupergruppen\n_START_PARAGRAPH_\nDet fortelles ulike historier om hvordan den s\xc3\xa5kalte supergruppen ble etablert. If\xc3\xb8lge \xc3\xa9n versjon var det Frank Walker, sjefen for Columbias countryavdeling, som tok initiativet. En annen versjon g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at det var Gid Tanner som fikk ideen. Sikkert er det at b\xc3\xa5de Walker og Tanner syntes det var en god id\xc3\xa9, og Tanner og Pucket begynte samarbeidet med McMichen, Fate Norris og Bert Layne. _NEWLINE_Det var McMichen som kom opp med navnet \xc2\xabThe Skillet Lickers\xc2\xbb. Den 17. april 1926 spilte de inn sine f\xc3\xb8rste \xc3\xa5tte melodier. Senere p\xc3\xa5 \xc3\xa5ret kom deres f\xc3\xb8rste single, Bully of the Town/Pass Around the Bottle. Den solgte i over 200\xc2\xa0000. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten overskygget de Charlie Poole and the North Carolina Ramblers. De hadde sl\xc3\xa5tt gjennom \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r og var Columbias st\xc3\xb8rste stjerner til da.\n_START_SECTION_\n1920-\xc3\xa5rene\n_START_PARAGRAPH_\nGruppens sammensetning \xe2\x80\x93 fele, gitar og banjo \xe2\x80\x93 var typisk for 1920-\xc3\xa5rene, selv om banjoen var vanligere i North Carolina enn lenger s\xc3\xb8rp\xc3\xa5. \xc2\xabString bands\xc2\xbb uten felespiller var rene unntak, med The Carter Family som det mest kjente \xe2\x80\x93 men de fleste grupper hadde bare \xc3\xa9n. The Skillet Lickers m\xc3\xb8nstret tre, med de mulighetene det gav. To av dem spilte melodien; den tredje med en lavere (dypere) toneart i harmoni med de andre. I sitt felespill var McMichen inspirert av jazz og blues. Den mer konservative Fate Norris forlot gruppen i 1930 og dannet en ny gruppe, The Playboys. En stund spilte Lowe Stokes \xe2\x80\x93 ogs\xc3\xa5 han en fremragende felespiller og "a wonderful fiddler" if\xc3\xb8lge Bill Monroe \xe2\x80\x93 i gruppen. Den fremf\xc3\xb8rte en del instrumentaler \xe2\x80\x93 f.eks. McMichen\'s Breakdown. Denne bruken av \xc2\xabbreakdown\xc2\xbb ble senere overtatt av Bill Monroe, Earl Scruggs og deres etterf\xc3\xb8lgere innen bluegrass. Monroe var ogs\xc3\xa5 inspirert av McMichens felespill. En mandolin stemmes som en fele, og Monroe fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 spille mandolin som McMichen spilte fele. I 1950-\xc3\xa5rene gjenopptok han ogs\xc3\xa5 The Skillet Lickers\' praksis med \xc3\xa5 ha med tre felespillere. Minst \xc3\xa9n serie innspillinger, i 1954, ble gjort med tre felespillere. _NEWLINE_Riley Pucketts gitarspill ble senere kopiert av bl.a. Lester Flatt, Bill Monroes gitarist i det som gjerne regnes for verdens f\xc3\xb8rste bluegrassgruppe._NEWLINE_En banjo er mer lydsterk enn fele og gitar, men gjorde mindre av seg hos The Skillet Lickers enn hos f.eks. Charlie Poole og hans gruppe. Etter at Fate Norris forlot gruppen, kunne Tanner overta banjospillet med sin \xc2\xabclawhammer\xc2\xbb-stil. Som regel var Puckett f\xc3\xb8rstevokalist, av og til supplert med Tanners falsett \xe2\x80\x93 en teknikk som snart ble kopiert av Earl Johnson and His Dixie Entertainers og andre. Melodiene var gjerne raske og muntre, ikke sjelden med et h\xc3\xb8yere tempo enn i eldre versjoner. Tanners latter kunne forekommer i bakgrunnen. Enkelte ganger ble felespillet supplert med en s\xc3\xa5vidt h\xc3\xb8rbar konversasjon \xe2\x80\x93 et tegn p\xc3\xa5 en sv\xc3\xa6rt samspilt gruppe. Vokalistene mestret ogs\xc3\xa5 tungegymnastikkens kunst. Her har de f\xc3\xa5tt verdige etterf\xc3\xb8lgere i bluegrassartister som Bill Monroe, Ricky Skaggs og norske \xc3\x98ystein Sunde.\n_START_SECTION_\nDobbeltspill\n_START_PARAGRAPH_\nFlere av The Skillet Lickers\' medlemmer, s\xc3\xa6rlig McMichen, mente Gid Tanners musikkstil var for gammelmodig, selv om de ber\xc3\xb8mmet hans evner som entertainer. Samtidig som de var med i gruppen, foretok de innspillinger uten Tanner \xe2\x80\x93 dels med hverandre, dels med musikere som aldri var innom gruppen. Ofte kom jazz- eller bluespreget tydelig frem i disse innspillingene, likes\xc3\xa5 i musikken deres etter at The Skillet Lickers var oppl\xc3\xb8st for godt._NEWLINE_Sent i 1926 opprettet Malone og McMichen en ny gruppe, The Melody Men, hvor de ogs\xc3\xa5 fikk med Riley Puckett. Trioen fikk bl.a. utgitt Down Yonder. Den ble senere The Skillet Lickers\' st\xc3\xb8rste hit, ironisk nok etter at McMichen hadde forlatt gruppen for godt. 4. november gjorde likevel McMichen \xe2\x80\x93 under pseudonymet Bob Nichols \xe2\x80\x93 en innspilling med Tanner, som samme dag gjorde tre innspillinger med sin bror Arthur og Fate Norris. Og alt i mars 1927 fant Gid Tanner igjen sammen med McMichen og Puckett. Malone var ogs\xc3\xa5 med p\xc3\xa5 The Skillet Lickers\' innspilling av  \xe2\x80\x9cA Day at the County Fair\xe2\x80\x9d i 1928, med klarinettspill i introen. Han er likevel ikke nevnt i Gid Tanner-diskografien, og klarinetten forble en sjeldenhet i countrymusikken. Malone gikk snart sine egne veier, forble aktiv musiker i 77 \xc3\xa5r og kom dermed med i Guinnes\' rekordbok.\n_START_SECTION_\nDepresjon og utskiftninger\n_START_PARAGRAPH_\nDepresjonen etter krakket i 1929 rammet platebransjen hardt. Bunnen ble n\xc3\xa5dd i 1932\xe2\x80\x9333. 24. oktober 1931 gjorde The Skillet Lickers sine siste innspillinger med McMichen og Tanner sammen, med bl.a. "McMichen\'s Breakdown". En kort stund spilte s\xc3\xa5 to band som kalte seg Skillet Lickers for konkurrerende radiostasjoner, begge i Cincinnati, Ohio. McMichen, Bert Layne, Slim Bryant og Johnny Barfield opptr\xc3\xa5dte p\xc3\xa5 WLW \xe2\x80\x93 de gamle parhestene Puckett og Tanner p\xc3\xa5 WCKY. Deretter dannet McMichen sin egen gruppe, Georgia Wildcats._NEWLINE_I 1934 var den verste depresjonen over. The Skillet Lickers fikk en ny kontrakt med Bluebird, Victors underbruk for billige plater med bl.a. country. Bare Tanner og Puckett var igjen av de opprinnelige medlemmene. Inn kom Tanners s\xc3\xb8nn Gordon (fele/mandolin), som for f\xc3\xb8rste gang var med p\xc3\xa5 en plateinnspilling 29. mars \xe2\x80\x93 og Ted Hawkins, som etter det tidligere samarbeidet med McMichen og Puckett hadde v\xc3\xa6rt innom flere andre grupper. Hawkins\' mandolinspill kom til sin rett i f.eks. "Kimball Blues". P\xc3\xa5 to dager spilte de inn over 30 melodier. En av dem, "Down Yonder", ble faktisk The Skillet Lickers\' st\xc3\xb8rste hit og en av countrymusikkens st\xc3\xb8rste slagere til da, med over 1 mill. solgte.\n_START_SECTION_\nRepertoaret\n_START_PARAGRAPH_\nGruppens repertoar var for det meste hentet fra minstrelshowene og for \xc3\xb8vrig fra sangskatten som fantes i s\xc3\xb8rstatene, til dels med r\xc3\xb8tter tilbake til 1700-tallet, og som de omskapte i sitt eget bilde. En del oldtime-melodier ble gjort kjent (eller mer kjent) nettopp gjennom The Skillet Lickers. De har senere v\xc3\xa6rt gjengangere b\xc3\xa5de innen bluegrass og andre sjangere. Til dem h\xc3\xb8rer "Turkey in the Straw", "Fly around my pretty little Miss" (mest kjent som "Shady Grove"), "Polly Wolly Doodle", ovennevnte "Down Yonder" \xe2\x80\x93 og kanskje "Soldier\'s Joy", som ogs\xc3\xa5 kan ha n\xc3\xa5dd bluegrass- og folk-scenen via felespilleren Pendleton Vandiver (1869-1932) og hans nev\xc3\xb8 \xe2\x80\x93 Bill Monroe._NEWLINE_Gruppen spilte ogs\xc3\xa5 egne komposisjoner, som "Tanner\'s Rag", "Hawkins\' Rag", "Tanner\'s Hornpipe" og "McMichen\'s Breakdown".\n_START_SECTION_\nNavnet\n_START_PARAGRAPH_\nGruppen gikk under flere navn. \xc2\xabThe Skillet Lickers\xc2\xbb er brukt bl.a. i McMichens intro til Soldier\'s Joy. P\xc3\xa5 Columbia-platen Bully of the Town er de oppf\xc3\xb8rt som \xc2\xabGid Tanner and his Skillet-Lickers with Riley Puckett\xc2\xbb. Ogs\xc3\xa5 \xc2\xabGid Tanner\'s Skillet Lickers\xc2\xbb og \xc2\xabGid Tanner & His Skillet Lickers with Riley Puckett & Clayton McMichen\xc2\xbb forekom. I 1929 gjorde de en innspilling under navnet\xc2\xab\xc2\xa0Fate Norris & His Play Boys\xc2\xbb. I 1931, etter at McMichen hadde forlatt gruppen, bl\xc3\xa5ste de nytt liv i navnet p\xc3\xa5 McMichens tidligere gruppe \xe2\x80\x93 \xc2\xabHome Town Boys\xc2\xbb. P\xc3\xa5 tysk, hvor ordene ikke deles opp like mye som i engelsk, brukes ofte formen \xc2\xabThe Skillet-Lickers\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nOppl\xc3\xb8sningen og spillernes senere karrierer\n_START_PARAGRAPH_\nEtter innspillingene i Victors platestudio ble The Skillet Lickers oppl\xc3\xb8st. De fleste medlemmene fortsatte i nye grupper eller som soloartister, til dels i andre sjangere, som jazz eller blues. Gid Tanner vendte tilbake til kyllingene, men opptr\xc3\xa5dte av og til frem til 1960 da han d\xc3\xb8de senere p\xc3\xa5 \xc3\xa5ret. Clayton McMichen, som hadde brutt med Tanner i 1931, ble i 1937 medlem av Grand Ole Opry. Han trakk seg tilbake i 1955, men lot seg overtale til et comeback, og var igjen aktiv fra 1964 og nesten helt frem til han d\xc3\xb8de i 1970. Ted Hawkins gjorde noen innspillinger med Riley Puckett i 1935, men la senere opp som musiker. Puckett spilte inn en rekke plater frem til han la opp i oktober 1942 \xe2\x80\x93 dels som soloartist, dels med ukjente medspillere. Han d\xc3\xb8de i 1946. Fate Norris fortsatte som musiker til 1944, da han falt d\xc3\xb8d om p\xc3\xa5 scenen under en veldedighetskonsert._NEWLINE_Lowe Stokes og Bert Monroe Layne holdt ut lenger. Stokes m\xc3\xa5tte i 1930 amputere en h\xc3\xa5nd etter en skyteepisode, men ved hjelp av Layne fikk han utviklet en protese s\xc3\xa5 han kunne fortsette \xc3\xa5 spille fele. Deretter opptr\xc3\xa5dte han sporadisk, men mistet etter hvert interessen. Han fikk en ny fele til jul i 1981 og hadde noen opptredener \xc3\xa5ret etter. Han d\xc3\xb8de i 1983. Layne selv fulgte svogeren McMichen ut av The Skillet Lickers i 1931. Han spilte til 1933 i McMichens gruppe, for s\xc3\xa5 \xc3\xa5 danne sin egen. P\xc3\xa5 sine gamle dager flyttet han til Kentucky. Han fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 samle sine tidligere medspillere \xe2\x80\x93 de som var igjen \xe2\x80\x93 i en nyopptreden. 15 innspilte melodier er tilskrevet Layne. Han d\xc3\xb8de i 1982._NEWLINE_Mest utholdende var (som det fremg\xc3\xa5r ovenfor) Kasper Malone. Han spilte i alle slags grupper, fra symfoniorkestere og marineorkestere til bluegrassband \xe2\x80\x93 oftest med klarinetten eller andre bl\xc3\xa5sere, inntil han som 82-\xc3\xa5ring l\xc3\xa6rte seg \xc3\xa5 spille gitar. Enn\xc3\xa5 i 2005 kunne en se og h\xc3\xb8re 95-\xc3\xa5ringen p\xc3\xa5 en musikkscene, eller p\xc3\xa5 vei til eller fra en i en buss.\n_START_SECTION_\nEtterf\xc3\xb8lgerne og arven\n_START_PARAGRAPH_\nThe Skillet Lickers fikk stor betydning for den senere bluegrass, og dermed indirekte for bluegrass-inspirert musikk som rockabilly og en del senere country. Riley Pucketts gitarspill inspirerte blant andre Lester Flatt, som regnes for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re den f\xc3\xb8rste bluegrass-gitaristen. Og Bill Monroes mandolinspill var inspirert av Clayton McMichens felespill._NEWLINE_\xc2\xabOrdin\xc3\xa6r\xc2\xbb country fjernet seg riktignok en del fra oldtime-preget da Nashville Sound kom p\xc3\xa5 moten i 1950-\xc3\xa5rene \xe2\x80\x93 med elektriske instrumenter og uten fele. \xc2\xabFolk\xc2\xbb-renessansen fra slutten av 1950-\xc3\xa5rene av gav imidlertid et visst oppsving til den musikken nettopp The Skillet Lickers var en ledende eksponent for. Et typisk eksempel var New Lost City Ramblers, stiftet 1958. Flere melodier som ble kjent gjennom The Skillet Lickers, f.eks. Polly Wolly Doodle, n\xc3\xa5dde langt utover oldtime og beslektede musikksjangere._NEWLINE_Innen oldtime fantes og finnes en rekke s\xc3\xb8skenband, flere far-og-s\xc3\xb8nn(er)-band \xe2\x80\x93 og noe f\xc3\xa6rre mor-og-d\xc3\xb8tre-grupper. Men ogs\xc3\xa5 her st\xc3\xa5r Gid Tanner i s\xc3\xa6rklasse. I f\xc3\xb8rste omgang hadde han sin bror Arthur som medspiller, deretter s\xc3\xb8nnen Gordon Tanner. S\xc3\xb8nnen dannet senere sitt eget band, Junior Skillet Lickers. Enda senere ble Gids s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8nn Phil (som ikke m\xc3\xa5 forveksles med sangeren Phil Tanner fra Wales) frontfigur i Skillet Lickers II. Ogs\xc3\xa5 hans s\xc3\xb8nn og Gids oldebarn Levi Lowrey \xe2\x80\x93 en allsidig musiker \xe2\x80\x93 har spilt i eller med dette bandet, som n\xc3\xa6rmest spilte en slags bluegrass uten kontrabass, men med improvisasjoner._NEWLINE_Fra 1955 av har forskjellige plateselskaper gjenopptrykt en rekke album med originale Skillet Lickers-innspillinger, til dels i samlinger med andre oldtime- og bluegrassmusikere. I 1982 utgav countryartisten Merle Travis og bluegrassartisten Mac Wiseman en dobbelt-LP, The Clayton McMichen Story, til \xc3\xa6re for gruppens st\xc3\xb8rste felemester.'