b'\n_START_ARTICLE_\nMaxwell D. Taylor\n_START_SECTION_\nAndre verdenskrig\n_START_PARAGRAPH_\nTidlig under andre verdenskrig fikk karrieren s\xc3\xa6rlig fart da han tjenestegjorde under Matthew Ridgway i 82nd Airborne Division. I 1943 f\xc3\xb8rte Taylors diplomatiske evner og spr\xc3\xa5kkunnskaper til at han ble sendt p\xc3\xa5 et hemmelig oppdrag til Roma for \xc3\xa5 koordinere divisjonens luftslipp med italienske styrker. General Dwight D. Eisenhower uttalte senere at \xc2\xabden risiko han utsatte seg for var st\xc3\xb8rre enn noen andre jeg ba ba noen ta under krigen\xc2\xbb.  Langt bak frontlinjene, utstyrt i sin amerikanske milit\xc3\xa6re uniform slik at han ikke skulle bli skutt som spion om han ble tatt, lyktes det ham \xc3\xa5 m\xc3\xb8te den nye italienske statsministeren Pietro Badoglio og general Giacomo Carboni. Taylor lyktes i siste \xc3\xb8yeblikk \xc3\xa5 avbl\xc3\xa5se det planlagte angrepet, da det viste seg at tyskerne rykket inn i den planlagte landingssonen. Oppdraget gjorde imidlertid at han fikk oppmerksomhet i de h\xc3\xb8yere milit\xc3\xa6re kretser i USA._NEWLINE_Han deltok i Invasjonen av Sicilia og Den allierte invasjonen av Italia, f\xc3\xb8r han fikk kommandoen over 101. luftb\xc3\xa5rne divisjon som da var stasjonert i England og forberedte seg til Operasjon Overlord._NEWLINE_P\xc3\xa5 invasjonens f\xc3\xb8rste dag, 6. juni rykket han inn i Normandie sammen med sine menn, som den f\xc3\xb8rste allierte general. Taylor hadde kommandoen over 101. luftb\xc3\xa5rne divisjon resten av krigen, blant annet under Operasjon Market Garden._NEWLINE_Da divisjonen ble omringet i Bastogne 20. til 27. desember 1944 under Ardenneroffensiven var han p\xc3\xa5 en stabskonferanse i USA og deltok derfor ikke i beleiringen av hans divisjon, som i hans frav\xc3\xa6r ble ledet av brigadegeneral Anthony McAuliffe. Taylor uttalte etter krigen at det var krigens st\xc3\xb8rste skuffelse for ham._NEWLINE_Mot slutten av krigen i Europa var han tilbake i Italia, og mottok 4. mai 1945 kapitulasjonen fra Albert Kesselring. If\xc3\xb8lge Kesselring, ble han behandlet h\xc3\xb8flig av Taylor, som lot Kesselring f\xc3\xa5 beholde marskalk\xc2\xadstaven og lot Kesselring f\xc3\xa5 bes\xc3\xb8ke tyske kommandosentraler i Zeltweg og Graz uten eskorte. Tayor s\xc3\xb8rget for at Kesselring og hans f\xc3\xb8lge ble innlosjert p\xc3\xa5 et hotell i Berchtesgaden.\n_START_SECTION_\nEtterkrigstiden\n_START_PARAGRAPH_\nI perioden fra 1945 til 1949 var Taylor s\xc3\xa5kalt superintendent (leder) av United States Military Academy p\xc3\xa5 West Point. I 1947 utstedte han det f\xc3\xb8rste offisielle Honor Code (\xc2\xab\xc3\x86reskode\xc2\xbb) som beskrev de minimum etiske standardene det var forventet av kadettene ved West Point. Fra 1949 var han \xc3\xb8verstkommanderende for de allierte styrkene i Berlin fram til 1951._NEWLINE_I 1953 ble han sendt i Koreakrigen, hvor han mot slutten av krigen hadde kommandoen over \xc3\x85ttende arm\xc3\xa9. Fra 1955 til 1959 var han sjef for US Army hvor han etterfulgte sin tidligere mentor og overordnet Matthew Rigdway. Som h\xc3\xa6rsjef arbeidet Taylor med problemstillinger knyttet til h\xc3\xa6rens rolle i en tid med kjernefysiske v\xc3\xa5pen. I 1957 beordret president Eisenhower Taylor \xc3\xa5 sende tusen mann fra 101. luftb\xc3\xa5rne divisjon til Little Rock i forbindelse med krisen p\xc3\xa5 Little Rock Central High School knyttet til De ni fra Little Rock._NEWLINE_I jul 1959 s\xc3\xb8kte han avskjed som h\xc3\xa6rsjef p\xc3\xa5 grunn av uenighet med president Eisenhowers forsvarspolitikk, kalt \xc2\xabNew Look\xc2\xbb og den kjernefysiske strategien med Massive retaliation (\xc2\xabmassiv gjengjeldelse\xc2\xbb). Han mente Eisenhower stolte for mye p\xc3\xa5 bruk av kjernefysiske v\xc3\xa5pen og neglisjerte slik utviklingen av de konvensjonelle styrkene. \xc3\x85ret etter konkretiserte han sin kritikk mot Eisenhowers politikk i boken The Uncertain Trumpet fra 1960.\n_START_SECTION_\nSamarbeid med Kennedy\n_START_PARAGRAPH_\nI forbindelse med presidentvalget i 1960, tok den demokratiske kandidaten  John F. Kennedy opp en tilsvarende kritikk mot Eisenhowers forsvarspolitikk, og forsvarte i stedet en strategi kalt Flexible response (\xc2\xabfleksibelt svar\xc2\xbb), en strategi som var tilsvarende Taylors tanker i The Uncertain Trumpet. Dette ble ogs\xc3\xa5 NATOs offisielle kjernefysiske strategi fra 1967._NEWLINE_Etter den mislykkede Invasjonen av Bah\xc3\xada de Cochinos p\xc3\xa5 Cuba, opplevet Kennedy at han ikke hatt f\xc3\xa5tt de riktige milit\xc3\xa6re r\xc3\xa5d fra Joint Chiefs of Staff, og satte 22. april 1961 Taylor til \xc3\xa5 lede unders\xc3\xb8kelsesgruppen som skulle finne hva som gikk galt. Gruppen avleverte sin rapport 13. juni samme \xc3\xa5r. Gruppen konkluderte med at nederlaget kom som en f\xc3\xb8lge av en manglende analyse av mulighetene for suksess med en slik hemmelig aksjon, at det ble benyttet uegnede fly, begrensninger knyttet til v\xc3\xa5pen, flyvere og flyangrep, samt ikke minst tap av sentrale fart\xc3\xb8yer og mangel p\xc3\xa5 ammunisjon._NEWLINE_Gjennom sitt arbeid med \xc3\xa5 analyse den mislykkede aksjonen p\xc3\xa5 Cuba, hadde Kennedy f\xc3\xa5tt s\xc3\xa5 stor tillit til Taylor at han kalte ham tilbake til milit\xc3\xa6r tjeneste, f\xc3\xb8rst som sin milit\xc3\xa6re r\xc3\xa5dgiver i 1961, f\xc3\xb8r Taylor ble utnevnt til Chairman of the Joint Chiefs of Staff fra 1. oktober 1962, en oppgave han hadde fram til 1. juli 1964.\n_START_SECTION_\nVietnamkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa5de som milit\xc3\xa6rr\xc3\xa5dgiver for Kennedy og som Chairman of the Joint Chiefs of Staff, var Taylor ansvarlig for den f\xc3\xb8rste amerikanske troppeforsendelsen til Vietnam, da han tidlig anbefalte at det ble sendt en styrke p\xc3\xa5 8\xc2\xa0000 mann til S\xc3\xb8r-Vietnam._NEWLINE_Taylor var imidlertid sterkt imot statskuppet og drapet p\xc3\xa5 Ng\xc3\xb4 \xc4\x90\xc3\xacnh Di\xe1\xbb\x87m. If\xc3\xb8lge Taylor var det ikke Kennedys hensikt at Di\xe1\xbb\x87m skulle bli drept, men bli satt i et trygt eksil, og Kennedy reagerte sterkt p\xc3\xa5 nyheten om at Di\xe1\xbb\x87m var drept._NEWLINE_I perioden etter Di\xe1\xbb\x87m var det en rekke ulike milit\xc3\xa6rjuntaer som vekslet p\xc3\xa5 \xc3\xa5 ha makten, og Taylor, ogs\xc3\xa5 etter at han 23. juni 1964 etterfulgte Henry Cabot Lodge jr. som amerikansk ambassad\xc3\xb8r til S\xc3\xb8r-Vietnam, hadde en rekke sammenst\xc3\xb8t med s\xc3\xa6rlig Nguy\xe1\xbb\x85n Kh\xc3\xa1nh som hadde erstattet kuppmakeren mot Di\xe1\xbb\x87m, D\xc6\xb0\xc6\xa1ng V\xc4\x83n Minh som leder av milit\xc3\xa6rjuntaen. Taylor var ambassad\xc3\xb8r fram til 30. juli 1965.\n_START_SECTION_\nEtter Vietnam\n_START_PARAGRAPH_\nI 1965 var han tilbake i Washington som sikkerhetsr\xc3\xa5dgiver for president Lyndon B. Johnson og leder av Foreign Intelligence Advisory Board fram til 1969, samt leder for Institute for Defense Analyses fra 1966 til 1969._NEWLINE_Han d\xc3\xb8de 19. april 1987 i Washington, D.C. og er gravlagt p\xc3\xa5 \xc3\x86resgravlunden i Arlington.\n_START_SECTION_\nI film\n_START_PARAGRAPH_\nTaylor er blitt framstilt av Paul Maxwell i A Bridge Too Far, av Andrew Duggan i The Missiles of October og av Bill Smitrovich i Tretten dager.'