b'\n_START_ARTICLE_\nLikviditetsfelle\n_START_PARAGRAPH_\nEn likviditetsfelle er et spesialtilfelle som beskrives i  keynesiansk \xc3\xb8konomi. I en likviditetsfelle gir ikke tilf\xc3\xb8rsel av penger fra sentralbanken til det private banksystemet lavere renter. En likviditetsfelle for\xc3\xa5rsakes av at folk hamstrer penger fordi de forventer en negativ hendelse slik som for eksempel deflasjon, fallende ettersp\xc3\xb8rsel eller krig.  I en likviditetsfelle er de korte rentene lave og en endring i basispengemengden f\xc3\xb8rer ikke til endringer i det generelle prisniv\xc3\xa5et.\n_START_SECTION_\nUtviklingen av begrepet likviditetsfelle\n_START_PARAGRAPH_\nI sin opprinnelige form refererte en likviditetsfelle til fenomenet der \xc3\xb8kt pengetilbud ikke gir lavere renter. Vanligvis pr\xc3\xb8ver sentralbanker \xc3\xa5 senke rentene gjennom \xc3\xa5 kj\xc3\xb8pe obligasjoner med nytrykte penger. I en likviditetsfelle gir obligajoner liten eller ingen avkastnng, hvilket gj\xc3\xb8r dem nesten likeverdige med penger. I den snevre versjonen av keynesiansk teori der dette skjer, presiseres det at pengepolitikken kun p\xc3\xa5virker \xc3\xb8konomien gjennom virkningen den har p\xc3\xa5 rentene. Det inneb\xc3\xa6rer at hvis en \xc3\xb8konomi g\xc3\xa5r inn i en likviditetsfelle, s\xc3\xa5 vil en ytterligere \xc3\xb8kning i pengemengden ikke gi lavere renter, og derfor ikke stimulere \xc3\xb8konomien.  _NEWLINE_I kj\xc3\xb8lvannet av den keynesianske \xc3\xb8konomiske revolusjonen p\xc3\xa5 1930- og 1940-tallet fors\xc3\xb8kte enkelte nyklassiske \xc3\xb8konomer \xc3\xa5 redusere betydningen av begrepet likviditetsfelle ved \xc3\xa5 spesifisere under hvilke forutsetninger ekspansiv pengepolitikk vil p\xc3\xa5virke \xc3\xb8konomien selv om rentene ikke g\xc3\xa5r ned.  Don Patinkin og Lloyd Metzler formulerte en s\xc3\xa5kalt "Pigoueffekt", oppkalt etter den engelske \xc3\xb8konomen Arthur Cecil Pigou, hvor reell pengebalanse (M/P) er et argument i den samlede ettersp\xc3\xb8rselsfunksjonen for varer, slik at pengemengden vil p\xc3\xa5virke investeringssparekurven direkte i en IS-LM-analyse. Pengepolitikken kan dermed stimulere \xc3\xb8konomien selv n\xc3\xa5r den er i likviditetsfellen. Mange \xc3\xb8konomer tvilte sterkt p\xc3\xa5 eksistensen og betydningen av pigoueffekten og fram til 1960-tallet la \xc3\xb8konomer liten vekt p\xc3\xa5 begrepet likviditetsfelle._NEWLINE_P\xc3\xa5 1990-tallet gikk imidlertid Japan inn i en periode med lav prisstigning og lave renter, noe som igjen brakte begrepet opp p\xc3\xa5 dagsordenen. _NEWLINE_Nyklassiske \xc3\xb8konomer fremholdt at selv i en likviditetsfelle kunne pengepolitikken likevel stimulere \xc3\xb8konomien via de direkte virkningene av \xc3\xb8kt pengemengde p\xc3\xa5 samlet ettersp\xc3\xb8rsel. Dette var hva den japanske sentralbanken h\xc3\xa5pet p\xc3\xa5 fra 2001 da den iverksatte kvantitative lettelser. Dette var ogs\xc3\xa5 hva sentralbanken i USA, Japan og noen sentralbanker i Europa h\xc3\xa5pet p\xc3\xa5 i 2008-2009 da de iverksatte kvantitative lettelser. Disse initiativene var fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 stimulere \xc3\xb8konomien gjennom andre metoder enn reduksjon av de korte rentene. _NEWLINE_Den japanske \xc3\xb8konomien kom ikke helt ut av deflasjon selv om rentene var n\xc3\xa6r null. Dermed ble begrepet likviditetsfelle igjen omtalt._NEWLINE_Mens Keynes\xe2\x80\x99 formulering av en likviditetsfelle henviser til eksistensen av en horisontal, dvs. perfekt elastisk ettersp\xc3\xb8rselskurve etter penger for et gitt positivt renteniv\xc3\xa5, s\xc3\xa5 refererte likviditetsfellen man snakket om p\xc3\xa5 1990-tallet kun til eksistensen av nullrentepolitikk (ZIRP \xe2\x80\x93 zero interest rate policy). Tanken var at siden rentene ikke kan falle under null, s\xc3\xa5 kan pengepolitikken ikke stimulere \xc3\xb8konomien._NEWLINE_Mens denne siste tolkningen adskiller seg fra den til Keynes, s\xc3\xa5 har begge synene det til felles at pengepolitikken p\xc3\xa5virker \xc3\xb8konomien kun gjennom rentene og konklusjonen om at pengepolitikk ikke kan stimulere \xc3\xb8konomien i en likviditetsfelle. En nedgang i pengenes oml\xc3\xb8pshastighet motvirker virkningen av tilf\xc3\xb8rselen av kortsiktig likviditet._NEWLINE_Mye av den samme debatten har gjenoppst\xc3\xa5tt etter at USA og Europa i 2008 kom inn i en situasjon med der sentralbankenes kortsiktige renter n\xc3\xa6rmet seg null. Paul Krugman har flere ganger argumentert for at mange utviklede \xc3\xb8konomier inkludert USA, eurosonen, Storbritannia og Japan var i en likviditetsfelle. . Han bemerket at en tredobling av USAs basispengemengde mellom 2008 og 2011 ikke hadde noen merkbar effekt p\xc3\xa5 de innenlandske prisindeksene eller vareprisene m\xc3\xa5lt i dollar._NEWLINE_Japans utfordringer n\xc3\xa5r det gjelder fallende priser fortsatte p\xc3\xa5 2000-tallet og ble omtalt ogs\xc3\xa5 av norske \xc3\xb8konomer. Det er vanskelig \xc3\xa5 vise at den japanske \xc3\xb8konomien virkelig har befunnet seg i en keynesiansk likviditetsfelle, noe blant annet en masteroppgave fra 2010 ved Universitetet i Oslo indikerer._NEWLINE_\xc3\x98konomen Scott Sumner har kritisert oppfatningen om at Japan ikke lyktes med sine fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 ekspansiv pengepolitikk under det tapte ti\xc3\xa5ret og hevder i stedet at Japans pengepolitikk var for stram.\n_START_SECTION_\nKritikk\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x98konomer fra den \xc3\xb8sterrikske skolen argumenterer generelt at en mangel p\xc3\xa5 investeringer i perioder med lave renter er resultatet av feilinvesteringer som f\xc3\xb8lge av for ekspansiv pengepolitikk og tidspreferansene i stedet for likviditetspreferansene. De fleste \xc3\xb8konomer fra den \xc3\xb8sterrikske skolen har avvist hele Keynes\xe2\x80\x99 likviditetspreferanseteori. I boka \xe2\x80\x9dAmerica\xe2\x80\x99s Great Depressjon\xe2\x80\x9d hevdet Murray Rothbardat rentene bestemmes av tidspreferansene. Rothbard sa at \xe2\x80\x9d\xc3\x98kt hamstring kan enten komme fra tidligere forbrukte midler, fra tidligere investerte midler eller fra en blanding av begge som gj\xc3\xb8r at det opprinnelige forholdet mellom forbruk og investeringer forblir uendret. Med mindre tidspreferansene endres s\xc3\xa5 vil det siste skje. Dermed avhenger rentene kun av tidspreferansene, og ikke i det hele tatt av likviditetspreferansene. Hvis den \xc3\xb8kte hamstringen hovedsakelig stammer fra forbruk, s\xc3\xa5 vil en \xc3\xb8kt ettersp\xc3\xb8rselen etter penger f\xc3\xb8re til at rentene faller \xe2\x80\x93 fordi tidspreferansene har falt.\xe2\x80\x9d "'