b'\n_START_ARTICLE_\nHohenzollernbr\xc3\xbccke\n_START_SECTION_\nKonstantin den store\n_START_PARAGRAPH_\nUnder Konstantin den store ble det i 310 oppf\xc3\xb8rt en bro, som den f\xc3\xb8rste forbindelse mellom byen p\xc3\xa5 Rhinens venstre bredd og det romerske Castrum Divitia, senere\xc2\xa0Divitia civitas. Broen ble ikke vedlikeholdt, og senest p\xc3\xa5 begynnelsen av 400-tallet, til slutt revet.\n_START_SECTION_\nPendelferge og Feste Br\xc3\xbccke\n_START_PARAGRAPH_\nInntil 1855 gikk det en pendelferge, ogs\xc3\xa5 kalt Fliegende Br\xc3\xbccke eller den flyvende broen, over elven. I 1859 sto Dombr\xc3\xbccke (domkirkebroen) ferdig, ogs\xc3\xa5 kalt Feste Br\xc3\xbccke (fastbroen), som da var den eneste faste forbindelse over Rhinen mellom Basel og Nederland.\n_START_SECTION_\nHohenzollernbr\xc3\xbccke\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste Hohenzollernbr\xc3\xbccke ble oppf\xc3\xb8rt fra 1907 til 1911. Broen ble oppf\xc3\xb8rt i st\xc3\xa5l og hadde fire jernbanespor og en veibane.  Broen overlevde de alliertes bombing, men ble 8. mars 1945 sprengt av tyske pionerer, for \xc3\xa5 hindre de alliertes fremrykning.  _NEWLINE_Fra 1945 ble broen brukt midlertidig. Ombyggingen startet i 1946, f\xc3\xb8rst med kun to jernbanespor og en gangbro. Fra 1956 til 1959, ble ytterligere to jernbanespor tilf\xc3\xb8yd. De store portalene og brot\xc3\xa5rnene fra f\xc3\xb8rkrigsbroen ble fjernet._NEWLINE_Broen ble i perioden 8. mars 1985 til 1987 utvidet med ytterligere to jernbanespor for S-banen, og et 3,5 meter bredt fotgjenger- og sykkelfelt. Etter de siste utvidelsene, fremst\xc3\xa5r Hohenzollernbr\xc3\xbccke i omtrent den samme st\xc3\xb8rrelse som broen fra 1907/11._NEWLINE_Den prydes av fire rytterstatuer av pr\xc3\xb8yssiske konger og tyske keisere fra huset Hohenzollern. P\xc3\xa5 Deutz-siden mot nord kong Fredrik Vilhelm IV (Gustav Blaeser, 1813-1874), i s\xc3\xb8r keiser Vilhelm I (Friedrich Drake, 1805-1882). P\xc3\xa5 K\xc3\xb6ln-siden mot nord: keiser Fredrik III og mot s\xc3\xb8r keiser Vilhelm II (begge statuer: Louis Tuaillon, 1862-1919).'