b"\n_START_ARTICLE_\nSlaget ved Blue Licks\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om en britisk arm\xc3\xa9 under Lord Cornwallis hadde overgitt seg ved Yorktown i oktober 1781, fortsatte krigen p\xc3\xa5 det vestlige pion\xc3\xa9eromr\xc3\xa5det. Indianerne nord for Ohio-elva hjulpet av britene fordoblet sine fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 drive de amerikanske bosetterne ut av det vestlige Virginia (som i dag er Kentucky og Vest-Virginia)._NEWLINE_Et stort m\xc3\xb8te ble holdt i shawnee-landsbyene i juli 1782 n\xc3\xa6r Mad River i Ohio Country hvor shawneer, delawarer, mingoer, wyandoter, miamier, ottowaer, ojibwaer og potawatomier var til stede. En styrke p\xc3\xa5 150 britiske rangere under kaptein William Caldwell (fra Butler's Rangers) og 1100 indianere under oppsyn av Alexander McKee, Simon Girty og Matthew Elliott ble sendt mot Wheeling ved Ohio-elva. Dette var en av de st\xc3\xb8rste styrkene som til da var blitt sendt mot amerikanske bosettere._NEWLINE_Men denne ekspedisjonen ble avbl\xc3\xa5st etter at speidere rapporterte at George Rogers Clark som indianerne fryktet mer enn noen annen amerikansk kommandant, forberedte en invasjon av Ohio Country fra Kentucky. Caldwells arm\xc3\xa9 returnerte til Mad River for \xc3\xa5 avskj\xc3\xa6re invasjonsstyrken, men Clarks arm\xc3\xa9 dukket aldri opp. Det viste seg at ryktene var falske. Clark hadde satt en stor b\xc3\xa5t til \xc3\xa5 patruljere Ohio-elva, men han var ikke klar til \xc3\xa5 sette i gang noen ekspedisjon. De fleste av indianerne spredte seg da de ble frustrert over hendelsenes utvikling.\n_START_SECTION_\nBeleiringen og unnsetningen til Bryan's Station\n_START_PARAGRAPH_\nMed den resterende styrken p\xc3\xa5 rundt 50 britiske rangere og 300 indianere krysset Caldwell og McKee inn i Kentucky. De h\xc3\xa5pet \xc3\xa5 overraske bosetningen Bryan's Station, men bosetterne hadde f\xc3\xa5tt vite om at styrken var p\xc3\xa5 vei og befestet seg. Caldwell og McKees styrke innledet en beleiring av bosetningen den 15. august 1782, men trakk seg tilbake den 17. august da de h\xc3\xb8rte at en milits fra Kentucky var p\xc3\xa5 vei._NEWLINE_Militsen som kom Bryan's Station til unnsetning den 18. august bestod av rundt 47 menn fra Fayette County og rundt 135 fra Lincoln County. Oberst John Todd fra Fayette\xe2\x80\x93militsen hadde den overordnede kommandoen. Under ham var to oberstl\xc3\xb8ytnanter, Stephen Trigg fra Lincoln og Daniel Boone fra Fayette. Benjamin Logan, oberst i Lincoln, samlet fremdeles menn og var ikke til stede._NEWLINE_Offiserene diskuterte om de skulle forf\xc3\xb8lge den fiendtlige styrken f\xc3\xb8r den kunne flykte over elva Ohio eller om de skulle vente p\xc3\xa5 oberst Logan med forsterkninger. Major Hugh McGary anbefalte at de skulle vente p\xc3\xa5 Logan, men han ble nedstemt av oberst Todd som hengte ut McGary ved \xc3\xa5 antyde at han var feig. Kentuckierne forfulgte derfor britene og indianerne og tilbakela nesten 60 km til hest over en bisonsti f\xc3\xb8r de slo leir.\n_START_SECTION_\nSlaget\n_START_PARAGRAPH_\nKentuckierne n\xc3\xa5dde Licking River morgenen 19. august, n\xc3\xa6r en kilde og en saltkilde kjent som Lower Blue Licks. P\xc3\xa5 den andre siden av elva kunne de se noen f\xc3\xa5 indianerspeidere. Bak indianerne var en h\xc3\xb8yde som elva gikk rundt. Oberst Todd kalte sammen sitt r\xc3\xa5d og spurte Boone, den mest erfarne skogsmannen, om hans vurdering. Boone var blitt stadig mer mistenksom over den for opplagte stien som indianerne dro langs og advarte sine medoffiserer om at han trodde indianerne fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 trekke dem inn i et bakholdsangrep._NEWLINE_Major McGary som tydeligvis var ivrig etter \xc3\xa5 vise at han ikke var feig slik Todds tidligere kritikk hadde antydet, ba om et umiddelbart angrep. Han steg til hest og red over vadestedet i elva og skrek \xc2\xabde som ikke er feiginger, f\xc3\xb8lg meg.\xc2\xbb Mennene begynte \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge etter i likhet med offiserene som h\xc3\xa5pet i det minste \xc3\xa5 klare \xc3\xa5 gjennomf\xc3\xb8re et angrep i full orden. \xc2\xabVi er alle slaktede menn,\xc2\xbb sa Boone idet han krysset elva._NEWLINE_P\xc3\xa5 den andre siden av elva steg de fleste mennene av hestene og dannet en slaglinje p\xc3\xa5 tre eller fire avdelinger. De rykket frem opp p\xc3\xa5 h\xc3\xb8yden med Todd og McGary i sentrum, Trigg p\xc3\xa5 h\xc3\xb8yre og Boone p\xc3\xa5 venstre. Som Boone hadde mistanke om ventet Caldwells styrke p\xc3\xa5 den andre siden av h\xc3\xb8yden, skjult i ravinene. Idet kentuckierne n\xc3\xa5dde et \xc3\xa5pent omr\xc3\xa5de, \xc3\xa5pnet indianerne ild med \xc3\xb8deleggende effekt. Etter bare fem minutter gav kentuckiernes sentrum og h\xc3\xb8yre flanke etter, bare Boones menn p\xc3\xa5 venstre flanke klarte \xc3\xa5 rykke fremover. Todd og Trigg som var lette m\xc3\xa5l p\xc3\xa5 hesteryggen, ble raskt skutt ned._NEWLINE_Kentuckierne begynte \xc3\xa5 flykte i vill uorden ned h\xc3\xb8yden og kjempet mann mot mann mot indianerne som hadde kommet rundt p\xc3\xa5 flankene. McGary red opp til Boones kompani og fortalte ham at alle trakk seg tilbake og at Boone n\xc3\xa5 var omringet. Boone samlet sine menn for \xc3\xa5 trekke seg tilbake. Han tok tak i en rytterl\xc3\xb8s hest og beordret sin s\xc3\xb8nn, Israel Boone, om \xc3\xa5 stige opp og flykte. Israel nektet \xc3\xa5 forlate sin far og ble skutt gjennom nakken mens Daniel lette etter en hest til. Boone s\xc3\xa5 at hans s\xc3\xb8nns s\xc3\xa5r var d\xc3\xb8delig og flyktet. If\xc3\xb8lge en legende, gjemte Boone liket av sin s\xc3\xb8nn f\xc3\xb8r han forlot \xc3\xa5stedet, men i virkeligheten hadde han ikke tid til dette.\n_START_SECTION_\nEtterspill\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om han ikke deltok i slaget ble George Rogers Clark som den \xc3\xb8verste militsoffiseren, ford\xc3\xb8mt i Kentucky for katastrofen ved Blue Licks. I respons til kritikken satte han i gang et hevnangrep inn i Ohio Country. I november 1782 ledet han mer enn 1000 menn, inkludert Benjamin Logan og Daniel Boone, p\xc3\xa5 en ekspedisjon som \xc3\xb8dela fem av shawneenes landsbyer ved Great Miami River, den siste betydelige offensiven i krigen. Ingen slag ble utkjempet fordi shawneene nektet \xc3\xa5 m\xc3\xb8te kentuckierne. I stedet trakk de seg tilbake til sine landsbyer ved Mad River._NEWLINE_De landsbyene ble senere \xc3\xb8delagt av Benjamin Logan i 1786 i utbruddet av den nordvestlige indianerkrigen. I den ekspedisjonen konfronterte Hugh McGary shawneeh\xc3\xb8vdingen Moluntha og spurte ham om han hadde v\xc3\xa6rt ved Blue Licks. Moluntha hadde ikke deltatt i slaget ved Blue Licks, relativt f\xc3\xa5 shawneer var tilstede i slaget, men han misforstod tydeligvis McGarys sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l og nikket. McGary drepte da shawneeh\xc3\xb8vdingen med en tomahawk. Logan overtok kommandoen fra McGary og stilte ham senere for retten.\n_START_SECTION_\nState Park\n_START_PARAGRAPH_\nSlagmarken minnes i Blue Licks Battlefield State Park ved US Route 68 mellom Paris og Maysville rett utenfor tettstedet Blue Licks Springs. Stedet har en obelisk av granitt, gravlund og et museum."