b'\n_START_ARTICLE_\nTypex\n_START_PARAGRAPH_\nTypex (eller Type X, TypeX) var en britisk krypteringsmaskin som ble brukt fra 1937. Den var basert p\xc3\xa5 den kommersielle versjonen av den tyske Enigma, men med flere forbedringer som ga en betydelig bedre sikkerhet. Typex kunne stilles inn slik at den fungerte tilsvarende Enigma. Typexmaskiner ble derfor brukt ved Bletchley Park til dechiffrering av Enigmameldinger. Typex var ogs\xc3\xa5 raskere enn Enigma idet den dechiffrerte klarteksten kom direkte p\xc3\xa5 skriver.\n_START_SECTION_\nBeskrivelse\n_START_PARAGRAPH_\nTypex var en rotor-maskin p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som Enigma. Typex ble laget i en rekke varianter, men med fem rotorer, i motsetning til Enigma, som til \xc3\xa5 begynne med hadde tre, senere fire rotorer. Typex hadde som Enigma en ikke-roterende reflektor. Derved oppn\xc3\xa5dde en den fordel over Enigma, at et gitt tegn kunne bli erstattet med seg selv. Typisk stod de to f\xc3\xb8rste rotorene stille under kryptering. Disse rotorene tilsvarte dermed Enigmas pluggfelt, noe de tidlige Typexmodellene ikke hadde. En forbedring i forhold til standard tysk Enigma, var at rotorene i Typex hadde flere tagger slik at de kunne skritte frem neste rotor oftere._NEWLINE_Enkelte versjoner av Typexrotorer var sammensatt av to deler. En elektrisk kodebrikke, og enslug, som inneholdt den aktuelle substitusjonskoden. Denne ble plassert i en ytre kapsling som dannet rotoren. En hadde et utvalg av kapslinger med forskjellige antall tagger langs kanten for fremtrekk av neste rotor. Antall tagger kunne dermed velges mellom 5, 7 og 9. I tillegg kunne en velge hvilken vei kodebrikken skulle legges inn. I praksis ble det alltid brukt kapslinger med det samme antall tagger i samme oppsett. Vanligvis ble det valgt ut fem kodebrikker ut fra en populasjon p\xc3\xa5 ti. For \xc3\xa5 \xc3\xb8ke den funksjonelle sikkerheten var alle kontaktene utf\xc3\xb8rt doble. _NEWLINE_P\xc3\xa5 enkelte modeller kunne operat\xc3\xb8ren oppn\xc3\xa5 en hastighet p\xc3\xa5 20 ord per minutt. Den krypterte eller dekrypterte teksten ble fortl\xc3\xb8pende skrevet p\xc3\xa5 papirremse. P\xc3\xa5 enkelte portable versjoner, s\xc3\xa5 som Mark III, ble meldingen skrevet med venstre h\xc3\xa5nd mens en med h\xc3\xb8yre betjente en hendel.\n_START_SECTION_\nUtviklingshistorie\n_START_PARAGRAPH_\nFra ca 1920 lette de britiske styresmaktene etter en erstatning for sine kodesystemer som hadde vist seg ikke lenger \xc3\xa5 holde m\xc3\xa5l og var sene og tungvinte i bruk. I 1926 dannet en en interdepartemental komit\xc3\xa9 som skulle vurdere om kodesystemene skulle erstattes med chiffermaskiner. Gjemmom flere \xc3\xa5r og med store kostnader unders\xc3\xb8kte komiteen en rekke muligheter, men kom ikke frem til noen beslutning. Et forslag ble fremsatt av  Wing Commander O. G. W. Lywood om \xc3\xa5 tilpasse en kommersiell versjon av Enigma ved \xc3\xa5 koble til en skriverenhet, men komiteen avstod fra \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge Lywoods forslag._NEWLINE_Likevel begynte Lywood i august 1934 arbeidet med en maskin autorisert av RAF. _NEWLINE_Lywood samarbeidet med J. C. Coulson, A. P. Lemmon, og W. E. Smith i Kidbrooke i Greenwich, _NEWLINE_med en skriverenhet levert av Creed & Company. Den f\xc3\xb8rste prototypen ble levert til Air Ministry den 30. april 1935. Tidlig i 1937 var ca 30 Typex Mark I maskiner levert til RAF, opprinnelig med betegnelsen RAF Enigma med Type X tilleggsutstyr_NEWLINE_Konstruksjonen av etterkommeren hadde begynt i februar 1937. I juni 1938 ble Typex Mark II demonstrert for chiffermaskinkomiteen som godkjente en ordre p\xc3\xa5 350 maskiner. Mark II var en omfangsrik maskin som blant annet inneholdt 2 skrivere: en for klartekst og en for chiffertekst. Den var dermed betydelig st\xc3\xb8rre enn Enigma og veide ca 60 kg med m\xc3\xa5lene 30" \xc3\x97 22" \xc3\x97 14". Etter endel innledende pr\xc3\xb8ver ble maskinen akseptert av RAF, h\xc3\xa6ren og andre departementer. Gjennom andre verdenskrig ble en lang rekke maskiner produsert av Powers-Samas._NEWLINE_Typex Mark III var en mer portable variant. Den benyttet de samme rotorene som Mark II, men ble betjent manuelt med en hendel. Den var imidlertid forberedt ogs\xc3\xa5 for motordrift. Den var betydelig langsommere \xc3\xa5 betjene med en vanlig hastighet p\xc3\xa5 ca 60 bokstaver per minutt mot 300 som kunne oppn\xc3\xa5s med en Mark II._NEWLINE_Typex Mark VI var en annen h\xc3\xa5ndoperert variant med m\xc3\xa5lene 20"\xc3\x9712"\xc3\x979" og en vekt p\xc3\xa5 30 pund. Den bestod av over 700 deler._NEWLINE_Pluggbrett for reflektoren kom i november 1941_NEWLINE_Til bruk mellom de allierte kom Combined Cipher Machine (CCM) som ble tatt i bruk av Royal Navy fra november 1943. _NEWLINE_Typex Mark VIII var en Mark II som i tillegg var utstyrt med en morseperforator._NEWLINE_Typex 22 (BID/08/2) og Typex 23 (BID/08/3) var sene modeller som ogs\xc3\xa5 inneholdt et pluggbrett for \xc3\xb8kt sikkerhet. Mark 23 var tilsvarende Mark 22, men modifisert slik at den kunne brukes som en CCM. I New Zealand ble Typex Mark II og Mark III erstattet av Mark 22 og Mark 23 den 1. januar 1950_NEWLINE_Erskine (2002) anslo at det ved slutten av andre verdenskrig var produsert ca 12000 Typexmaskiner.\n_START_SECTION_\nSikkerhet og bruk\n_START_PARAGRAPH_\nTypex ble brukt av de britiske styrker og i stater innen Commonwealth s\xc3\xa5 som Canada og New Zealand_NEWLINE_Det var et behov for \xc3\xa5 utveksle meldinger mellom amerikanske og britiske styrker. Dette f\xc3\xb8rte til utviklingen av Combined Cipher Machine (CCM), en felles krypteringsmaskin.  Mens britene var villige til \xc3\xa5 r\xc3\xb8pe alle konstruksjonsegenskaper ved Typex, var ikke amerikanerne villige til det samme idet deres ECM Mark III var en mer avansert konstruksjon. Det ble derfor laget en tilleggsenhet til hver av de to maskintypene slik at de kunne lese hverandres meldinger._NEWLINE_P\xc3\xa5 britisk side ble det igangsatt et kryptoanalysefors\xc3\xb8k mot Typex. De hadde en ikke ubetydelig fremgang, men resultatene var likevel langt fra like vellykket som dechiffrering av Enigmameldinger. Dette grunnet den h\xc3\xb8yere kompleksiteten og at det forel\xc3\xa5 mye mindre trafikk som kunne analyseres. En Typexmaskin ble snappet opp av tyskerne under striden i Frankrike og flere grupper av kryptoanalytikere fremsatte forslag til hvordan Typex kunne knekkes. Etter 6 uker ga imidlertid kodeknekkerne i B-Dienst opp idet de ble nektet ytterligere ressurser. En tysk analytiker hevdet at Typex var mer sikker enn Enigma ved at Typex hadde syv rotorer. De mente at Enigma var uknekkbar og det ble ikke gjort ytterligere fors\xc3\xb8k._NEWLINE_Typex maskiner ble fortsatt brukt etter krigen opp til 1970-\xc3\xa5rene. (New Zealands myndigheter kvittet seg med de siste i 1973.)_NEWLINE_En rekke artikler om Typex hevder at det utelukkende ble brukt vaselin til sm\xc3\xb8ring av Typex maskiner. Vaselin ble brukt, men i hovedsak for \xc3\xa5 sm\xc3\xb8re kontaktene p\xc3\xa5 rotorene. Resten av maskinen ble smurt med vanlig sm\xc3\xb8reolje.'