b'\n_START_ARTICLE_\nPresidentvalget i Tyskland 1925\n_START_PARAGRAPH_\nPresidentvalget i Tyskland 1925 var det f\xc3\xb8rste valget til tysk president, kalt Reichspr\xc3\xa4sident. Den f\xc3\xb8rste presidenten, Friedrich Ebert (SPD) var blitt valgt indirekte (av parlamentet) i 1919, men Weimar-forfatningen bestemte at hans etterf\xc3\xb8lger skulle velges av \xc2\xabhele det tyske folk\xc2\xbb. Etter to stemmerunder, 29. mars og 26. april, ble Paul von Hindenburg valgt til president._NEWLINE_Den partil\xc3\xb8se generalen Hindenburg var kandidat for en bred koalisjon p\xc3\xa5 borgerlig side. Mange p\xc3\xa5 h\xc3\xb8yresiden h\xc3\xa5pet at dersom monarkisten Hindenburg ble valgt ville han gjenopprette tilstanden slik den var f\xc3\xb8r Weimar-forfatningen. De to andre store kandidatene var den pr\xc3\xb8yssiske statsminister Otto Braun for SPD og tidligere rikskansler Wilhelm Marx for Det katolske senterpartiet.\n_START_SECTION_\nValgsystem\n_START_PARAGRAPH_\nI henhold til den dav\xc3\xa6rende tyske forfatningen m\xc3\xa5tte det dersom ingen kandidat oppn\xc3\xa5dde en absolutt majoritet (mer enn 50\xc2\xa0%) i f\xc3\xb8rste runde holdes en ny valgomgang hvor den som fikk en pluralitet (flest stemmer) vant valget. Det var tillatt for en gruppering \xc3\xa5 nominere en alternativ kandidat i annen runde.'