b'\n_START_ARTICLE_\nGesta Danorum\n_START_PARAGRAPH_\nGesta Danorum eller Danenes bedrifter er et verk av den danske skriver og historiker fra middelalderen Saxo Grammaticus (Saxo den l\xc3\xa6rde) som handler om Danmarks historie. Verket kjennes derfor ogs\xc3\xa5 som Saxos Danmarkshistorie, Saxos Danmarkskr\xc3\xb8nike, Danmarks Riges Kr\xc3\xb8nike eller Saxos Kr\xc3\xb8nike. Verket ble skrevet p\xc3\xa5 klosteret i Sor\xc3\xb8 i Danmark. Gesta Danorum er det mest ambisi\xc3\xb8se litter\xc3\xa6re verket i dansk middelalder om dansk historie og er den viktigste kilde til Danmarks eldste historie og bidro til \xc3\xa5 definere nasjonens identitet. Den er ogs\xc3\xa5 et av de eldste kjente skriftlige dokumenter som omtaler historien til Estland og Latvia._NEWLINE_Verket best\xc3\xa5r av seksten h\xc3\xa5ndskrevne b\xc3\xb8ker p\xc3\xa5 latin, framstilt p\xc3\xa5 anmodning av Absalon, erkebiskop i Lund. Gesta Danorum beskriver dansk historie, og til viss grad ogs\xc3\xa5 skandinavisk historie, fra en legendarisk forhistorie, begynnende med sagnkongen Dan og fram til 1185 som avsluttes med at Danmark beseirer venderne, et slavisk folk i s\xc3\xb8r. I tillegg gir Gesta Danorum enkelte refleksjoner p\xc3\xa5 europeisk aff\xc3\xa6rer i middelalderen fra et unikt skandinavisk perspektiv, som kommer som et tillegg til hva som er overlevert fra samtidshistorikere i vestlige og s\xc3\xb8rlige Europa. Hensikten med verket var den skulle v\xc3\xa6re moralsk oppbyggende og \xc3\xa6re Danmarks heroiske fortid og n\xc3\xa5tid. Verkets litter\xc3\xa6re verdi er s\xc3\xa5ledes st\xc3\xb8rre enn dets historiske verdi.\n_START_SECTION_\nBeskrivelse av verket\n_START_PARAGRAPH_\nVerket, som ble skrevet p\xc3\xa5 oppfordring av erkebiskop Absalon, beskriver i 16 b\xc3\xb8ker p\xc3\xa5 latin tiden som strekker seg fra sagnkongen Dan til Knut VI, og avsluttes med at venderne blir beseiret i 1185. Verket er skrevet i et sprudlende og underholdende spr\xc3\xa5k, stort sett i prosa, men med innslag av poesi, og er like lettlest i dag som den gang det ble skrevet. _NEWLINE_Saxos historie om danene er sammensatt fra kilder av tvilsom historisk verdi. Han har lyttet til muntlige fortellinger fra islendere, l\xc3\xa5nt fra gamle verker, tekster inngravert p\xc3\xa5 stein, og utsagn fra sin beskytter, erkebiskop Absalon, om den del av historien som erkebiskopen selv hadde v\xc3\xa6rt en del av. Saxos verk var ikke et rent historieverk eller en enkel nedtegnelse av gamle fortellinger, men heller var \xc2\xabet produkt av Saxos eget sinn og tid\xc2\xbb, han kombinerer historie og mytologi om Danmarks forhistoriske tid og omarbeidet det til sin egen, personlige fortelling om danenes fortid._NEWLINE_De 16 b\xc3\xb8kene kan deles i to deler. De f\xc3\xb8rste 9 b\xc3\xb8kene handler om sagntiden og forteller om rundt 60 sagnkonger. Disse b\xc3\xb8kene er antagelig basert p\xc3\xa5 skriftlige kilder. Blant annet m\xc3\xa5 Saxo ha hatt tilgang til en latinsk utgave av Skj\xc3\xb6ldunga saga og en utgave av Den angelsaksiske kr\xc3\xb8nike. I slutten av bok 8 m\xc3\xa5 han ha st\xc3\xb8ttet seg p\xc3\xa5 skriftlige kilder som Adam av Bremen, Roskilde-kr\xc3\xb8niken samt Sven Aggesens Danmarkshistorie. Bok 9 slutter med Gorm den gamle og representerer s\xc3\xa5ledes det f\xc3\xb8rste faktiske dokumenterte konge av Danmark. B\xc3\xb8kene 10 til 13 handler om tiden fra Harald Bl\xc3\xa5tann og opp til midten av 1100-tallet. Den lange bok 14 og den korte bok 15 beskriver borgerkrigenes tid og regimet til Valdemar den store._NEWLINE_De fire f\xc3\xb8rste b\xc3\xb8kene strekker seg fra grunnleggelsen av det danske folk ved kong Dan og omhandler Danmarks historie fra tiden f\xc3\xb8r Jesus Kristus. Faktisk var det andre samtidige kilder som hevdet at Skjold var Danmarks f\xc3\xb8rste konge, fremmet av blant annet Sven Aggesen, ikke kong Dan som Saxo bevisst favoriserte. De neste fire handler om historien til danene etter Kristus. B\xc3\xb8kene 9 til 12 om det kristne Danmark, og 13-16 fremmer Lund (som den gang var en del av Danmark, ikke Sverige) og handlingene tidlig f\xc3\xb8r og under Saxos egen levetid. Det er antatt at de siste \xc3\xa5tte b\xc3\xb8kene ble skrevet f\xc3\xb8rst da Saxo st\xc3\xb8ttet seg tungt p\xc3\xa5 Absolons utsagn om tidsalderen til Knut den hellige og Valdemar den store da erkebiskop Absalon d\xc3\xb8de i 1202 f\xc3\xb8r verket var fullf\xc3\xb8rt. _NEWLINE_De fire f\xc3\xb8rste b\xc3\xb8kene deler en viss likhet med tekstene til den samtidige islenderen Snorre Sturlason. De handler begge om mytiske elementer slik som tidligere tiders kjemper og den norr\xc3\xb8ne gudeverden. Saxo framhever p\xc3\xa5 alle omr\xc3\xa5der verdien av nordisk kultur og de folkelige oppfatninger som han forsvarer ved retorisk \xc3\xa5 sp\xc3\xb8rre hvem som skal ha bygget de \xc2\xabj\xc3\xa6ttestuer\xc2\xbb (ganggraver) og dyssekamre som det danske landskap har mange av om de ikke var nettopp de kjemper som den folkloristiske overlevering har fortalt om. Saxo forteller at kong Dan, den f\xc3\xb8rste konge i Danmark, hadde en bror ved navn Angul som ga sitt navn til folket anglerne (som ga sitt navn til England). Han forteller ogs\xc3\xa5 om ulike danske helter hvor mange av dem har samhandling med de gamle norr\xc3\xb8ne gudene. Saxos \xc2\xabhedenske\xc2\xbb guder er ikke alltid gode figurer. De var tidvis forr\xc3\xa6derske slik som i fortellingen om Harald Hildetann, danenes legendariske konge, som l\xc3\xa6rte krigf\xc3\xb8ring av Odin, men ble deretter forr\xc3\xa5dt og drept av guden som da kunne f\xc3\xb8re ham til Valhalla.\n_START_SECTION_\nVerkets betydning\n_START_PARAGRAPH_\nBestemte aspekter av Gesta Danorum dannet grunnlaget for William Shakespeares skuespill Hamlet. Antagelig leste Shakespeare aldri selv verket, men hadde isteden tilgang til gjenfortalt eller muntlig utgave av fortellingen Amletus (dansk: Amlet, Amleth eller Amled) som beskrev undergangen til prinsen av Danmark. Shakespeare benyttet navnet Amleth som et anagram for Hamlet. Saxos versjon, fortalt i bok 3 og 4, er sv\xc3\xa6rt lik Shakespeares skuespill. I Saxos versjon blir to br\xc3\xb8dre, Orvendil og Fengi gitt styringen over Jylland av danskenes konge Rorik. Kort tid etter gifter Orvendil seg med kong Roriks datter Geruth (Gertrude i Hamlet). Amleth er deres f\xc3\xb8rste og eneste barn. Fengi blir harm over brorens ekteskap og \xc3\xb8nsker ogs\xc3\xa5 eneherred\xc3\xb8mme over Jylland. Av den grunn myrder han Orvendil. Etter en kort tid med sorg gifter Fengi seg med Geruth, og erkl\xc3\xa6rer seg som enehersker over Jylland. Til slutt hevner Amleth mordet p\xc3\xa5 sin far og planlegger mordet p\xc3\xa5 sin onkel for \xc3\xa5 bli den nye og rettmessige konge over Jylland. Saxo fullf\xc3\xb8rte denne fortellingen med forordet som hans skrev helt til sist, en gang rundt 1216 da hans beskytter var Anders Sunesen som erstattet Absalon som erkebiskop i Lund. Saxo inkluderte i forordet en varm takk til begge erkebiskopene og av den regjerende kong Valdemar Seier._NEWLINE_Den historiske verdien av verkets eldste del st\xc3\xa5r og faller med verdien av de kilder som Saxo har basert sin fortelling p\xc3\xa5. Han gj\xc3\xb8r historiske personer fra disse kildene identiske, selv om tidsforskjellen alene utelukker at de kan ha hatt noe med hverandre \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re. Forklaringen er sannsynligvis at Saxo f\xc3\xb8lte at han m\xc3\xa5tte levere en sammenhengende skildring av Danmarks historie fra de eldste tider. Det mest opplagte eksempelet her er dronning Thyras angivelige far kong (H)athelradus eller Ethelred av England, som man vet var samtidig med Thyras barnebarn og oldebarn. S\xc3\xa5 sant Saxo ikke mener Ethelred av Wessex, kan navnet ha oppst\xc3\xa5tt ved kanskje bevisst feillesning av (Cl)acharaldus som svarte til Skjoldungesagaens Klakharald. Det kan ikke v\xc3\xa6re tvil om at Frode Fredegod (egentlig navnet p\xc3\xa5 en rekke danske sagnkonger som brakte fred) i Saxos litter\xc3\xa6re framstilling er basert p\xc3\xa5 og utformet etter m\xc3\xb8nster av Augustus. De er begge universelle herskere som skaper fred og samtidige med den bebudede Kristus. Frodes rike er en parallell til det til Augustus, den f\xc3\xb8rste hersket over \xc3\x98stersj\xc3\xb8en og Nordsj\xc3\xb8en mens Augustus var hersker over landene rundt Middelhavet._NEWLINE_Det er store forskjeller mellom Saxos verk og de islandske og norske kildene, og de til den samtidige danske Sven Aggesen. Forskjellen er ofte resultatet av Saxos diktning og hans egen agenda. Hans framstilling av fortellingen om Tyra er eksempel langt mer fantastisk enn hva Sven Aggesen presenterer, og for disse bearbeidelsene og diktning har Saxos historie ofte blitt kritisert._NEWLINE_Gesta Danorum henvendte seg til h\xc3\xb8ymiddelalderens elite som kunne lese latin, men selv innenfor dette begrensede publikum er det usikkert hvor utbredt verket ble i samtiden. Derimot ble verket en viktig kilde for p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende dansk historiske litteratur. Det ble gjenoppdaget i 1514 og den f\xc3\xb8rste utgaven oversatt til dansk kom i 1575. Deretter fikk den stor oppmerksomhet og flere oversettelser. N.F.S. Grundtvig gjorde sin egen originale gjendiktning, og en rekke av Danmarks nasjonaldiktere har latt seg inspirere av de forhistoriske mytene og sagnene. Kun et mindretall av framstillingene av den danske historie har klart \xc3\xa5 ignorere sagnkonger som Uffe hin Spage, Rolf Krake og Ragnar Lodbrok som hovedsakelig er kjent fra Saxos tekst.\n_START_SECTION_\nKilder og forbilder\n_START_PARAGRAPH_\nVerket er forfattet p\xc3\xa5 et l\xc3\xa6rd, ordrikt og meget velskrevet latin. Han skrev p\xc3\xa5 s\xc3\xb8lvalderlatin, en type latin som romerne benyttet rundt \xc3\xa5r 0 eller p\xc3\xa5 Augustus\xe2\x80\x99 tid. Denne formen for latin var markant annerledes enn det latinske skriftspr\xc3\xa5k som ellers var benyttet i middelalderen. Inspirasjon fra antikken var en generell tendens i samtiden og hvor de antikke forfatterne fungerte som stilistiske forbilder._NEWLINE_Som spr\xc3\xa5kkilde og forbilde har Saxo hatt de romerske forfatterne Quintus Curtius, Valerius Maximus samt Junianus Justinus og Martianus Capella, og han har kjent til Vergil, Horats og Ovid. Av middelalderhistorikere har han kjent til den angelsaksiske Beda som skrev om Englands kirkehistorie, Paulus Diaconus, Johannes av Salisbury og den normanniske kronik\xc3\xb8r Dudo av Saint-Quentin som skrev Normandies historie, men hans Gesta Danorum minner f\xc3\xb8rst og fremst om Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie)._NEWLINE_Sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om hva som har v\xc3\xa6rt Saxos kilder har v\xc3\xa6rt omdiskutert. Det er bevart et eksemplar av et kompendium (sammendrag) av historien til det vestromerske riket som man vet at Saxo hadde l\xc3\xa5nt av domkirken, men skulle levere tilbake til Sor\xc3\xb8 kloster.\n_START_SECTION_\nVerkets kronologi\n_START_PARAGRAPH_\nEttersom Gesta Danorum ikke inneholder en eneste dato i noen form, heller ikke for hendelser, er verket egentlig ikke en kr\xc3\xb8nike. Det gj\xc3\xb8r det samtidig problematisk \xc3\xa5 datere b\xc3\xa5de personer og hendelser i den f\xc3\xb8rste delen. Den eneste tidsrammen som nevnes er Jesus Kristus\xe2\x80\x99 f\xc3\xb8dsel i bok 5, og i denne konteksten daterer Kristus\xe2\x80\x99 f\xc3\xb8dsel den gode og lykkelige tiden under kong Frode Fredegod. Dennes eneste faste dato har etablert dateringen av de \xc3\xb8vrige personene og hendelsene for de f\xc3\xb8rste 9 b\xc3\xb8kene. Ved \xc3\xa5 telle bakover i antallet generasjoner fortalt av Saxo, kommer man grovt regnet ved verkets begynnelse til \xc3\xa5r 600 f.Kr._NEWLINE_N\xc3\xa5r Gesta Danorum ble skrevet og i hvilken rekkef\xc3\xb8lge b\xc3\xb8kene ble forfattet er et sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om historisk fortolkning. Vanligvis har man blitt st\xc3\xa5ende p\xc3\xa5 at verket ikke var ferdig f\xc3\xb8r 1208. Den siste hendelse som er beskrevet i den siste og 16. boken er kong Knut VI av Danmark som erobrer Vendland i Pommern under hertug Bogislaw I i 1186. Imidlertid nevner verkets forord, dedikert til erkebiskop Anders Sunesen, den danske erobringen av omr\xc3\xa5dene nord for elven Elben i 1208._NEWLINE_Bok 14, som inneholder n\xc3\xa6r 1/4 av hele teksten i verket, ender med at Absalon blir utpekt som erkebiskop i 1178. Denne store boken og det faktum at Absalon har en mer dominerende del av boken enn kong Valdemar den store gj\xc3\xb8r det sannsynlig at denne boken ble skrevet f\xc3\xb8rst og var opprinnelig et selvstendig verk. Saxo ville deretter senere \xc3\xb8ke den med bok 15 og 16 hvor han fortalte om Valdemars siste \xc3\xa5r og kong Knut VI av Danmarks f\xc3\xb8rste \xc3\xa5r._NEWLINE_Antagelig skrev Saxo deretter bok 11, 12 og 13. Vi kjenner fra Sven Aggesens Danmarks historie, Brevis Historia Regum Dacie, fra ca. 1186, hvor det blir sl\xc3\xa5tt fast at Saxo hadde besluttet \xc3\xa5 skrive om \xc2\xabKongefaren og s\xc3\xb8nnene hans\xc2\xbb, hvilket betyr Svein Estridsson, noe som dekker b\xc3\xb8kene 11, 12 og 13. Han ville deretter skrive de 10 f\xc3\xb8rste b\xc3\xb8kene. Det forklarer ogs\xc3\xa5 de 22 \xc3\xa5rene mellom den siste hendelsen beskrevet i den siste boken og hendelsen av 1208 i forordet.\n_START_SECTION_\nManuskriptet\n_START_PARAGRAPH_\nDet opprinnelige manuskriptet er tapt, unntatt fire fragmenter som er kjent som Angers-fragmentet, Lassen-fragmentet, Kall-Rasmussen-fragmentet og Plesner-fragmentet. Det f\xc3\xb8rstnevnte er den st\xc3\xb8rste fragmentet og det eneste som beviselig er Saxos egen h\xc3\xa5ndskrift. De andre er kopier fra ca. 1275. De blir alle oppbevart i Det Kongelige Bibliotek i K\xc3\xb8benhavn._NEWLINE_Hele teksten er likevel bevart. I 1510\xe2\x80\x931512 s\xc3\xb8kte Christiern Pedersen, en danske oversetter som arbeidet i Paris, over hele Danmark i det vide og det brede etter en eksisterende kopi av Saxos arbeid som p\xc3\xa5 den tid var n\xc3\xa6r fullstendig g\xc3\xa5tt tapt._NEWLINE_P\xc3\xa5 denne tiden var det man visste om innholdet basert p\xc3\xa5 et sammendrag i Chronica Jutensis fra 1342, kalt for Compendium Saxonis. Det er ogs\xc3\xa5 dette sammendraget som har gitt navn til Saxos tekst; Gesta Danorum \xe2\x80\x93 Danenes bedrifter. Hva Saxo eventuelt selv kalte sitt verk er ikke kjent._NEWLINE_Christiern Pedersen fant til slutt en kopi hos erkebiskop Birger Gunnersen i Lund som behjelpelig ble utl\xc3\xa5nt til ham. Med hjelp av Josse Bades fikk de avskrevet og trykket verket. Den f\xc3\xb8rste trykte utgaven og den eldste kjente utgaven av Saxos verk er derfor Christiern Pedersens latinske utgave, trykt og utgitt av Jodocus Badius Ascensius i Paris den \xc2\xab15. mars\xc2\xbb 1512. Kolofonsiden sier: ... impressit in inclyta Parrhisorum academia Iodocus Badius Ascensius Idibus Martiis. MDXIIII. Supputatione Romana. Ides av mars._NEWLINE_Det er fra den trykte utgaven av 1514 som tilnavnet Grammaticus, det vil si \xc2\xabden spr\xc3\xa5kkyndige\xc2\xbb, \xc2\xabstilisten\xc2\xbb, eller bare \xc2\xabskriveren\xc2\xbb, vant hevd. Birger Gunnersens kopi er dermed g\xc3\xa5tt tapt og den trykte utgaven er den prim\xc3\xa6re kilde._NEWLINE_Utgaven ble fordansket av Anders S\xc3\xb8rensen Vedel i 1575. Foruten Grundtvigs versjon, opptrykt i 1963 og 1985, skal det fremheves Det Danske Sprog- og Litteraturselskabs utgaver (1931\xe2\x80\x931957, latin) og Peter Zeebergs oversettelse i 2000. I 1985 ble verket gjenfortalt p\xc3\xa5 moderne dansk av Mogens Boisen._NEWLINE_Verket har blitt oversatt til tysk, fransk, spansk, italiensk og japansk. Under er en liste p\xc3\xa5 oversettelser til dansk og engelsk.'