b'\n_START_ARTICLE_\nNegauhjelmen\n_START_SECTION_\nReligi\xc3\xb8se ritualer\n_START_PARAGRAPH_\nIngenting tyder p\xc3\xa5 at hjelmene ble gravd ned. Alle 26 hjelmene ble plasserte tett innp\xc3\xa5 hverandre, og synes \xc3\xa5 ha blitt lagt direkte p\xc3\xa5 jordoverflaten. Ogs\xc3\xa5 Gundestrupkjelen i Danmark ble plassert p\xc3\xa5 bakken, istedenfor \xc3\xa5 graves ned. Dette tyder p\xc3\xa5 en religi\xc3\xb8s kultus med ritualer. Omr\xc3\xa5det kan ha v\xc3\xa6rt erkl\xc3\xa6rt som hellig grunn, hvor ingen fikk lov til \xc3\xa5 bevege seg, f\xc3\xb8r arkeologer gjenoppdaget gjenstandene.\n_START_SECTION_\nTolkning av inskripsjonen\n_START_PARAGRAPH_\nLingvistikeren Tom L. Mackcay tolket inskripsjonen som harigasti teiva (urgermansk: *harjagastiz *teiwaz), hvor det f\xc3\xb8rste ordet best\xc3\xa5r av de to elementene hari- og -gasti. Leddet hari- er beslektet med harja-, som betyr \xc2\xabh\xc3\xa6r\xc2\xbb eller \xc2\xabforbund\xc2\xbb. Et av den norr\xc3\xb8ne guden Odins navn er herjann; navnet forekommer ogs\xc3\xa5 i navnet p\xc3\xa5 Odins krigere einherjar. Det andre leddet -gasti betyr \xc2\xabgjest\xc2\xbb. Det siste ordet teiwa tolket Mackay som en vestgermansk form av urgermansk *teiwaz, som vi gjenfinner i navnet p\xc3\xa5 den norr\xc3\xb8ne guden T\xc3\xbdr._NEWLINE_Navneformen harigasti er dokumentert p\xc3\xa5 en rekke urnordiske kulturgjenstander, deriblant finnes varianten hlewagastiR p\xc3\xa5 gallehus-hornene._NEWLINE_Mackay tolket ogs\xc3\xa5 inskripsjonen som \xc2\xabpresten Harigasti\xc2\xbb, og knyttet den til samfunnets religi\xc3\xb8se side. Flere andre (for det meste keltiske) navn p\xc3\xa5 funnstedet har religi\xc3\xb8se titler. Hjelmene kan derfor ha blitt brukt under en rituell nedleggelse av en \xc2\xabh\xc3\xa6rgjest\xc2\xbb, som var himmelgudens tjener._NEWLINE_Mackay tolket skrifttegnene som forl\xc3\xb8peren til den eldre futharken, ettersom flere bokstaver er identiske med germanske runer. De fleste forskere er likevel idag enige om at skriften er en ren nord-etruskisk skrift, og ingen overgangsform mellom etruskiske tegn og germanske runer._NEWLINE_Mackays tolkning gj\xc3\xb8r dette til det eldste kjente eksempelet p\xc3\xa5 det germanske spr\xc3\xa5ket. Inskripsjonen er eldre enn de eldste runene fra Vimose, Danmark (ca. 150  e.kr.). Den er ogs\xc3\xa5 mellom tre og fem \xc3\xa5rhundrer eldre enn De Origine et situ Germanorum av Tacitus. Hvordan denne flerkulturelle kombinasjon egentlig er kommet istand \xe2\x80\x93 en etruskisk hjelm, gravlagt av keltere, med en inskripsjon p\xc3\xa5 urgermansk, er derimot ukjent._NEWLINE_Det har ogs\xc3\xa5 blitt gjort fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 andre tolkninger. I 1957 foreslo Gustav Must at det kunne dreie seg om et Raetisk personnavn, Hari\xcf\x87as Titieva. Denne tolkningen forutsetter en blanding mellom det indoeuropeiske venetiske spr\xc3\xa5k (Hari\xcf\x87as) og etruskisk (Titieva), og er ikke alment akseptert.'