b'\n_START_ARTICLE_\nArcangelo Corelli\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nLite er kjent om Corellis tidlige liv. Han ble f\xc3\xb8dt inn i en velhavende godseierfamilie fra Fusignano i Kirkestaten. Faren d\xc3\xb8de en m\xc3\xa5ned etter Corellis f\xc3\xb8dsel, slik at moren, Santa Raffini, ble alene om \xc3\xa5 oppfostre deres fem barn. _NEWLINE_Corelli fikk undervisning i fiolinspill hos Giovanni Battista Bassani og studerte i Bologna fra 1666. Han kan ha blitt opptatt i Accademia Filarmonica di Bologna mens han var i byen, selv om det ikke er funnet samtidige kilder som bekrefter at han fikk formelt medlemskap. I det minste var han tilstede under akademiets m\xc3\xb8ter og utvekslet musikalske ideer med kjente musikere og komponister som Giovanni Battista Vitali og Pietro degli Antonii._NEWLINE_If\xc3\xb8lge en anekdote spilte Corelli i Paris som nitten\xc3\xa5ring i 1671. Opptredenen skal ha v\xc3\xa6rt en stor suksess og f\xc3\xb8rt til at han ble et kjent navn i Europa. En legende som stammer fra Jean-Jacques Rousseau vil ha det til at den sjalu og intrigante komponisten og fiolinisten Jean-Baptiste Lully jaget Corelli fra Paris._NEWLINE_Senest i 1675 var Corelli i Roma, der han snart ble en av de ledende fiolinistene og fikk tilgang til byens h\xc3\xb8yeste sosiale lag. Han studerte komposisjon og kontrapunkt hos Matteo Simonelli, en kjent sanger i det pavelige kapell, og fra 1677 var han i gang med \xc3\xa5 skrive egne komposisjoner. Samme \xc3\xa5r ble han medlem av hoffkapellet til  den abdiserte svenske dronningen Christina av Sverige og skrev en rekke komposisjoner for akademiet hun hadde grunnlagt. Christina ble Corellis mes\xc3\xa9n og fikk stor betydning for den unge komponistens utvikling, og han dediserte sine kirkesonater (12 trio sonatas da chiesa op.1) fra 1681 til henne._NEWLINE_I likhet med alle musikere i Roma var Corelli medlem av musikerlauget Congregazione di Santa Cecilia (senere Accademia Nazionale di Santa Cecilia). Han ble i 1681 valgt som Guardiano (\xc2\xabvokter\xc2\xbb) for den instrumentale delen av lauget, en \xc3\xa6resbevisning som bare ble de mest framst\xc3\xa5ende musikerne i Roma til del. Han ble gjenvalgt i 1684 og 1700._NEWLINE_Corelli var i tjeneste hos prinsen av Bayern i 1681. Mellom 1680 og 1685 arbeidet han sammen med fiolinisten og komponisten Cristiano Farinelli._NEWLINE_I 1685 var Corelli tilbake i Roma. Byen hadde ingen permanente orkestre som kunne tilby en instrumentalist fast ansettelse, men han spilte i en rekke ensembler sponset av velst\xc3\xa5ende enkeltpersoner. Blant Corellis beundrere var  kardinal Pietro Ottoboni, grandnev\xc3\xb8 av den andre kardinal Pietro Ottoboni som i 1689 ble pave Alexander VIII._NEWLINE_Fra 1689 til 1690 oppholdt Corelli seg i Modena med st\xc3\xb8tte fra hertugen av Modena. I 1708 var han tilbake i Roma, der han bodde tilbaketrukket i palasset til kardinal Ottoboni. Samme \xc3\xa5r bes\xc3\xb8kte han Napoli etter en personlig invitasjon av kongen av Napoli.\n_START_SECTION_\nBetydning\n_START_PARAGRAPH_\nCorelli skrev knapt bruksmusikk, men fokuserte p\xc3\xa5 kunstmusikk. Corellis musikk ble fremhevet av etterf\xc3\xb8lgende kolleger til langt inn p\xc3\xa5 1800-tallet. Fran\xc3\xa7ois Couperin, Vivaldi, Telemann, Giuseppe Tartini, Bach og Sergej Rakhmaninov har alle hyllet Corelli ved \xc3\xa5 skrive verk bygd p\xc3\xa5 hans ideer._NEWLINE_Corelli var den f\xc3\xb8rste komponist som ble ber\xc3\xb8mt utelukkende for sin instrumentalmusikk. Komposisjonene var sv\xc3\xa6rt popul\xc3\xa6re, b\xc3\xa5de i samtiden og i lang tid etterp\xc3\xa5. De seks opusnumrene til Corelli omfatter ikke mer enn 49 triosonater, 12 concerti grossi og \xc3\xa9n sinfonia, men selv om kvantiteten er liten sammenlignet med for eksempel Bach eller H\xc3\xa4ndels store produksjon, fikk musikken hans stor betydning for barokkmusikken._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 Corellis spillestil, som ble videref\xc3\xb8rt av elevene hans, fikk stor betydning for utviklingen av fiolinspillet i europeisk kunstmusikk. Blant de mest kjente elevene hans er Francesco Geminiani, Pietro Locatelli, Pietro Castrucci og Francesco Gasparini. Corelli var en krevende fiolinl\xc3\xa6rer, han forlangte b\xc3\xa5de disiplin og skarp presisjon. Det ble likevel sagt om Corelli at personligheten hans var i overensstemmelse med fornavnet: han hadde en erkeengels t\xc3\xa5lmodighet.'