b"\n_START_ARTICLE_\nAl-Minya\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nDet er sprikende forklaringer p\xc3\xa5 bynavnet. Det kan komme fra gammelegyptisk Men'at Khufu, i betydning byen hvor Khufu ble ammet, noe som knytter byen til farao Khufu (Keops), som sto bak den store pyramiden p\xc3\xa5 Giza, ogs\xc3\xa5 kalt for Kheopspyramiden. Navnet kan ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re avledet fra byens sahidisk-koptiske navn Tmoone og bohairisk Thmon\xc4\x93, som betyr \xc2\xabresidensen\xc2\xbb, som igjen sikter til et tidligere kloster som l\xc3\xa5 der._NEWLINE_Av de lokale har Minya f\xc3\xa5tt betegnelsen \xc2\xab\xc3\xb8vre Egypts brud\xc2\xbb i referanse til den strategiske lokalisering i Midtre Egypt som et vitalt punkt som knytter sammen nordlige og s\xc3\xb8rlige Egypt. Minya har en av de h\xc3\xb8yeste konsentrasjoner av koptisk kristne i Egypt, bortimot halvparten av hele befolkningen.\n_START_SECTION_\nEldste historie\n_START_PARAGRAPH_\nI l\xc3\xb8pet av f\xc3\xb8rdynastisk tid i Egypt, fra tiden f\xc3\xb8r 3100 f.Kr., var det omr\xc3\xa5det som utgj\xc3\xb8r dagens Minya og omliggende omr\xc3\xa5der, utgjorde 16. nome (distrikt). Som by forble stedet en selvstyrt bystat fram til herskeren Menes forente Egypt til et rike i tiden rundt 3200 f.Kr. Ved foreningen var Egypt inndelt i 42 nomer. 16. nome var ogs\xc3\xa5 kalt for antilopenomen etter den gressetende antilopearten Oryx dammah som antagelig var i omr\xc3\xa5det.\n_START_SECTION_\nFaraoisk Egypt\n_START_PARAGRAPH_\nEtter Egypts forening ble provinshovedstaden Minya et viktig senter for handelen. Den var p\xc3\xa5 motsatt side av handelsruten til R\xc3\xb8dehavet som handelsfolk fra Midt\xc3\xb8sten fraktet deres varer fra Sinai og Kanaan. I l\xc3\xb8pet av epoken det gamle riket ble det eldste navnet p\xc3\xa5 byen endret til Men'at Khufu, noe som knyttet byen til farao Khufu, som styrte i tiden rundt 2550 f.Kr. under 4 dynasti. Det er antatt at han ble f\xc3\xb8dt i byen. Den n\xc3\xb8yaktige lokaliseringen av oldtidens Minya, har ikke blitt funnet, men den er antatt at den var p\xc3\xa5 vestbredden av Nilen ikke langt fra dagens moderne by, kanskje ved Z\xc4\x81wiyat al-Amw\xc4\x81t i s\xc3\xb8r\xc3\xb8st._NEWLINE_Som f\xc3\xb8lge av sammenbruddet til det gamle rike og under f\xc3\xb8rste mellomepoke i Egypt, ble de lokale herskerne i Men'at Khufu rike og mektige, og hadde en stor grad av selvstyre fra faraos sentralmakt. Fyrstene ved 16. nome holdt seg i begynnelsen n\xc3\xb8ytrale den lange striden som dominerte epoken mellom rikene Herakleopolis Magna og Egypt, men til sist under styret til Baqet III, den sterke mann i 16. nome, inngikk byen en allianse med Teben under epoken til Mentuhotep II. Denne alliansen var positiv for Men'at Khufu i den forstand at den slekt som holdt makten i byen, fortsatte \xc3\xa5 v\xc3\xa6re lokale herskere selv etter at Teben krevde overherred\xc3\xb8mme. Makten til herskerne i Men'at Khufu sitt h\xc3\xb8ydepunkt under Egypts 11. dynasti._NEWLINE_Som faraoene var ogs\xc3\xa5 de lokale herskerne ved 16. nome dypt opptatt av skjebnen til deres liv etter d\xc3\xb8den. Ettersom tiden med \xc3\xa5 bygge pyramider var over eller rett og slett for kostbart, valgte herskerne i Mena'at Khufu kalksteinklipper i den \xc3\xb8stlige \xc3\xb8rkenen med utsikten over at Nilen slynget seg i en vid bue. Her hogde de ut sin graver fra berget. Disse kapellgravene ved Beni Hasan, omtrent 20\xc2\xa0km s\xc3\xb8r for dagens moderne by. Mens det er noen graver der fra det gamle rike, ble stedet hovedsakelig benyttet under mellomriket i Egypt, fra 2000- til 1600-tallet f.Kr. Disse kapellgravene ved Beni Hasan er det eneste gjenv\xc3\xa6rende i omr\xc3\xa5det fra den tiden da herskerne av Mena'at Khufu hadde makt og rikdom. I dag kan disse trettini gravene bli bes\xc3\xb8kt de de ligger i klippene over dagens landsby Beni Hasan. Selv om de ikke er like storsl\xc3\xa5tte og imponerende som andre monumenter fra oldtidens Egypt, er de viktige ved at deres vegger gir mer informasjon om livet i Egypt for 4 000 \xc3\xa5r siden enn mange andre monumenter, s\xc3\xa6rlig ved at de gir innsikt i dagliglivet til folk flest enn om herskerne som bygget dem._NEWLINE_Med framveksten av 12. dynasti ble makten til de lokale herskerne i Minya bestemt redusert av farao Amenemhat II (1929\xe2\x80\x931895 f.Kr.). Ved slutten av dynastiet var posisjonen og makten til herskerne i Minya funksjonelt fjernet._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av andre mellomepoke falt Minya sammen resten av Nedre og Midtre Egypt under kontrollen av Hyksosstyret. Det synes som om herskerne i Minya faktisk st\xc3\xb8ttet Hyksos\xe2\x80\x99 15. dynasti mot de innf\xc3\xb8dte egyptiske faraoene 16. og 17. dynasti. Mot slutten av andre mellomperiode da faraoene i Teben hadde begynt deres kamp for gjenerobre Egypt og forvise hyksoserne fra landet. Minya ble stedet hvor de f\xc3\xb8rste st\xc3\xb8rre slaget skjedde. I 1552 f.Kr. marsjerte Kamose, siste farao fra 17. dynasti, sine elitetropper, medjai, nord til Nefrusi, et sted noen km s\xc3\xb8r for Minya hvor han beseiret h\xc3\xa6ren til en mann kalt Teti, s\xc3\xb8nn av Pepi, som det ble sagt hadde omformet Minya til et \xc2\xabrede av asiater\xc2\xbb. Det var det f\xc3\xb8rste betydelige nederlaget til hyksoserne og som oppmuntret Ahmose I, den yngre bror av Kamose, til \xc3\xa5 marsjere nordover og fordrive Hyksosstyret ut av Egypt for godt, en gang rundt 1540 f.Kr._NEWLINE_De fleste av Beni Hasan-gravene ble senere herjet. En del ble uleselige av herskere som fulgte. \xc3\x98deleggelse av gravkamrene var skjebnen til mange monumenter i \xc3\xa5rhundre som fulgte faraoiske Egypt. Gravene ble gjort om til boliger, benyttet som steintak for \xc3\xa5 hendte tilhogd stein, eller bevisst \xc3\xb8delagt av tidlige kristne og muslimer.\n_START_SECTION_\nGresk-romersk og bysantinsk historie\n_START_PARAGRAPH_\nHermopolis Magna (El Ashmunein) var hovedstaden i regionen i l\xc3\xb8pet av denne perioden. Den var det fremste senteret for dyrkelsen av den egyptiske guden Tot. Ruinene av et gresk tempel, tilsvarende som Parthenon, kan fortsatt bli sett._NEWLINE_Ved Tuna el-Gebel er graven og kapellet til ypperstepresten Petosiris fra 28. dynasti, konstruert som et tempel._NEWLINE_P\xc3\xa5 motsatt side av Hermopolis fikk den romerske keiser Hadrian i 130 e.Kr. bygget byen Antinopolis til minne om sin unge greske elsker Antinous._NEWLINE_I bysantinsk tid ble klosteret dedikert jomfru Maria ved Gebel el-Teir et viktig kristent senter i n\xc3\xa6rheten av byen Samalut i omr\xc3\xa5det til Minya. Klosterets kirke ble bygget av keiserinne Helena av Konstantinopel, mor til Konstantin den store, i 328 e.Kr. p\xc3\xa5 et av de steder hvor det er antatt at den hellige familie oppholdt seg under deres flukt til Egypt._NEWLINE_Oxyrhynchus var et viktig administrativt senter i l\xc3\xb8pet av den hellenistiske perioden i Egypt, og det har siden blitt et viktig arkeologiske kilde for papyri fra samme epoke.\n_START_SECTION_\nMuslimsk historie\n_START_PARAGRAPH_\nUnder abbasidekalifatet ble Minyas knyttet til Ibn Khasib, den utnevnte muslimske hersker av Egypt tidlig p\xc3\xa5 800-tallet. Han valgte Minya til \xc3\xa5 trekke seg tilbake p\xc3\xa5 sine eldre dager og hvor han d\xc3\xb8de noen f\xc3\xa5 \xc3\xa5r senere. Han ekspanderte byen fra \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en stor landsby til en middelalderby. Siden hans dager har Minya blitt referert til som Munyat ibn Khasib (\xc2\xabIbn Khasibs Minya\xc2\xbb)._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av styret til fatimidekalifatet p\xc3\xa5 900- og 1000-tallet fortsatte Minya \xc3\xa5 ekspandere og omfattet flere store mosk\xc3\xa9er, skoler og offentlige bad. I 1326 bes\xc3\xb8kte den muslimske reisende Ibn Battuta byen og ble imponert av hva han s\xc3\xa5 der. I hans reiseskildring ble den kalt for Rihla grunnet skolen som var der da han bes\xc3\xb8kte byen og beskrev byen som \xc2\xabutmerker seg over alle andre byer i \xc3\x98vre Egypt\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nModerne historie\n_START_PARAGRAPH_\nI l\xc3\xb8pet av Muhammad Alis styre tidlig p\xc3\xa5 1800-tallet fikk Minya betydning grunnet dets fruktbare land og store landbruksproduksjon. Byens viktighet \xc3\xb8kte under styret til Ismail Pasja, s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8nn av Muhammad Ali, grunnet de store plantasjene av bomull og sukkerr\xc3\xb8r rundt Minya. Ismail bygde en kongelig residens i Minya og p\xc3\xa5 begynnelsen av 1870 begynte han en modernisering av byen og bygde dens f\xc3\xb8rste utvidelser av boliger. I 1873 ble Ibrahimiya-kanalen bygd for \xc3\xa5 fremme fler\xc3\xa5rig vanning til hans egne store landomr\xc3\xa5der. Kanalen f\xc3\xb8rte til betydelig urban utvikling s\xc3\xa6rlig i de vestlige omr\xc3\xa5dene av byen. Forbedringen av transportnetteverket, s\xc3\xa6rskilt byggingen av broer over Ibrahimiya, f\xc3\xb8rte til utviklingen av husbygging p\xc3\xa5 m\xc3\xa5f\xc3\xa5 p\xc3\xa5 privat landbruksmark p\xc3\xa5 vestsiden av kanalen._NEWLINE_Med utbruddet av den amerikanske borgerkrigen i 1861 ble det stor ettersp\xc3\xb8rsel etter egyptisk bomull. Minya, som produserte store kvanta av bomull av h\xc3\xb8y kvalitet, dro fordel av ettersp\xc3\xb8rselen. Den nye rikdommen f\xc3\xb8rte til en rik overklasse som besto av landeiere, myndighetspersoner og folk fra handelsstanden. Bevisst p\xc3\xa5 sin status bygde de rike familiene sine store residenser og palasser i hva som senere ble kalt kolonidelen av byen i nord. Italienske arkitekter l\xc3\xa5nte dekorative trekk fra nyklassisisme og rokokkoarkitektur._NEWLINE_P\xc3\xa5 begynnelsen av 1900-tallet f\xc3\xb8rte eiendomsspekulasjon og en generell byggeboom til en begynnelsen av en dramatisk vekst. Samtidig ble det strukket jernbane til Kairo og byen utvidet seg p\xc3\xa5 begge sider av jernbanesporet. Storbritannia etablerte konsulat i byen for \xc3\xa5 bedre bomullshandelen. I 1907 \xc3\xa5pnet tyrkiske Ottoman Bank en avdeling i byen grunnet byens \xc3\xb8konomiske vekst. Domstol kom i 1927, brannstasjon i 1931, r\xc3\xa5dhus og administrasjonsbygning i 1937. Brede, brolagte gater skilte den moderne byen fra gamlebyen, noe som \xc3\xb8kte sistnevntes forverring._NEWLINE_Som f\xc3\xb8lge av revolusjonen av 1952, Suezkrisen i 1956, og den p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende nasjonaliseringen av mange industrier fra 1957, forlot det store flertallet av greske og armenske samfunn i Minya landet. Det f\xc3\xb8rte til begynnelsen av nedgangen for kolonidistriktet. I l\xc3\xb8pet av denne perioden \xc3\xb8kte motsetningene i befolkningen mellom de to delene av byen, gamlebyen med dens arv av foreldelse og fattigdom, og kolonidistriktet med dens moderne bygninger og samfunnstjenester. Forholdene ble verre i gamlebyen, med \xc3\xb8kt fattigdom, manglende samfunnstjenester, forverrende infrastruktur og d\xc3\xa5rlige boforhold. P\xc3\xa5 1960-tallet ble Ard Al-Mowled utviklet som et offentlig boligordning for \xc3\xa5 im\xc3\xb8tekomme den eksploderende befolkningsveksten av fattige og med lave inntekter i gamlebyen. P\xc3\xa5 begynnelsen av 1970-tallet ble det moderne distriktet Ard Sultan etablert, men grunnet h\xc3\xb8ye priser var det \xc3\xb8vre og middelklassen som hadde r\xc3\xa5d og forlot kolonidistriktet.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98konomi\n_START_PARAGRAPH_\nI Al-Minya produseres det parfyme og s\xc3\xa5pe. P\xc3\xa5 1800-tallet var byen sentrum for et bomullsomr\xc3\xa5de, som var blitt organisert av lokale egyptere og tilflyttede greske grossister. Bomull er fortsatt et viktig eksportprodukt, men det finnes ogs\xc3\xa5 kornm\xc3\xb8ller og sukkerraffinerier._NEWLINE_Blant de statsdrevne industrier er sement, kjemikaler, gruvedrift, gj\xc3\xb8dsel og landbruksprodukter. Den private sektor er preget av forbruksvarer, s\xc3\xa6rskilt sm\xc3\xa5forretninger i og rundt byen. De fremste private industriene produserer matprodukter, m\xc3\xb8bler, og metall og trearbeid. Ettersom byen har en rik historie spiller turisme en vital rolle for byens \xc3\xb8konomi.\n_START_SECTION_\nBybilde og omeng\n_START_PARAGRAPH_\nDen plankvadratisk anlagte indre by strekker seg mellom en bred og velpleid gate (corniche) ved Nilens bredd i \xc3\xb8st og jernbanelinjen i vest, som l\xc3\xb8per langs en irrigasjonskanal. Utenfor kanalen ligger uniforme boligstr\xc3\xb8k og industriomr\xc3\xa5der. P\xc3\xa5 hovedaksen mellom jernbanestasjonen og Nilen ligger Midan at-Tahrir som byens sentrale torv. I sentrum ble det i siste del av 1800-tallet bygget, som i Kairo men i mindre skala, hele gatestr\xc3\xb8k med representative bygninger etter tidens europeiske forbilder. De fleste av de bevarte bygninger stammer fra tidlig p\xc3\xa5 1800-tallet og er blandinger med elementer fra nyklassisisme-, art d\xc3\xa9co- og psevdoislamisk stil._NEWLINE_En stor del av innbyggerne er koptere. En koptisk kirke, mosk\xc3\xa9ene al-Lamati og al-Umra ligger i gamlebyen._NEWLINE_Syv kilometer s\xc3\xb8r for byen og p\xc3\xa5 den \xc3\xb8stlige bredden av Nilen ligger en stor nekropolis med kuppelgraver for muslimer og kristne, Zawiyyat al-Mayyit\xc4\xabn (Zawyet el-Maiyitin, \xc2\xabde d\xc3\xb8des sted\xc2\xbb). Den er et av landets st\xc3\xb8rste gravsteder. I n\xc3\xa6rheten er fundamentene for en trappepyramide fra oldtidens Egypts det gamle rike og dets 3. dynasti. Rundt 20\xc2\xa0km s\xc3\xb8r for byen, fortsatt p\xc3\xa5 \xc3\xb8stbredden, ligger Beni Hasan med gammelegyptiske klippegraver."