b'\n_START_ARTICLE_\nNordfl\xc3\xa5ten\n_START_PARAGRAPH_\nNordfl\xc3\xa5ten (russisk: \xd0\xa1\xd0\xb5\xd0\xb2\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xbd\xd1\x8b\xd0\xb9 \xd1\x84\xd0\xbb\xd0\xbe\xd1\x82, Severnij flot) er en avden russiske marines fl\xc3\xa5ter, med baser ved Kolahalv\xc3\xb8ya og Hvitehavet. Fl\xc3\xa5ten utgj\xc3\xb8r st\xc3\xb8rstedelen av OSK Nord. Den omfatter kystartilleri, marinefly og kystforsvarsenheter. Nordfl\xc3\xa5ten ble grunnlagt i 1937 og fikk sin base i Vajenga, (dagens Severomorsk). Under andre verdenskrig spilte den en heller beskjeden rolle, og syslet mest med enkelte landstigningaksjoner i sm\xc3\xa5 enheter._NEWLINE_I sovjettiden ble den kalt R\xc3\xb8de Banner-Nordfl\xc3\xa5ten._NEWLINE_Noe helt annet ble det under den kalde krigen da atomub\xc3\xa5tene med kjernev\xc3\xa5pen for en stor den ble basert her. Disse m\xc3\xa5tte ha omfattende serviceinnretninger, og m\xc3\xa5tte beskyttes av store styrker. Nordfl\xc3\xa5ten vokste raskt til Sovjets st\xc3\xb8rste marine, og den er fortsatt st\xc3\xb8rst i Den russiske fl\xc3\xa5te. Kolahalv\xc3\xb8ya ble sv\xc3\xa6rt militarisert i sovjettiden. I juni 1956 ble en ombygd ub\xc3\xa5t av typen Prosjekt 611 den f\xc3\xb8rste ub\xc3\xa5ten med kjernv\xc3\xa5penb\xc3\xa6rende ballistiske missiler._NEWLINE_Nedgangsperioden etter Sovjetunionens fall ble komplisert av blant annet store milj\xc3\xb8problemer grunnet atomavfall fra kasserte atomub\xc3\xa5ter og v\xc3\xa5pen. Forliset av atomub\xc3\xa5ten Kursk i 2000 kastet ogs\xc3\xa5 skygger over Nordfl\xc3\xa5tens ledelse._NEWLINE_\xc2\xabNordfl\xc3\xa5tens 32. separate arktiske hydrografiske gruppe\xc2\xbb var det \xc2\xaboffisielle milit\xc3\xa6re namnet p\xc3\xa5 den sovjetiske Kapp Heer-basen p\xc3\xa5 Svalbard. _NEWLINE_Dekknamnet som ble brukt, var "Arktikugol geologiske ekspedisjon\xc2\xbb, skrev Erling Folkvord i 1998.'