b'\n_START_ARTICLE_\nEudicella daphnis\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nEn noks\xc3\xa5 stor (26-37 millimeter), lyst kobberaktig metallisk gullbasse, noen individer er mer gr\xc3\xb8nnlige. Hodet, pronotums kanter, kanten av scutellum og dekkvingenes s\xc3\xb8m er gr\xc3\xb8\xc3\xb8nlige. Hos den vanligste fargevarianten er det en svart flekk ved skuldrene av hver dekkvinge og en ved bakhj\xc3\xb8rnet, men dekkvingene kan ogs\xc3\xa5 ha en bred, svart skr\xc3\xa5stripe. Hannen har et noe oppoverkrummet, gaffeldelt horn i pannen, med en kraftig pigg p\xc3\xa5 hver side av dette.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nHannene bruker "hornene" sine til \xc3\xa5 kjempe om hunnene. Hver hann pr\xc3\xb8ver \xc3\xa5 vippe motstanderen over p\xc3\xa5 ryggen ved \xc3\xa5 presse hornet under ham._NEWLINE_Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, d\xc3\xb8d ved, og de voksne billene bes\xc3\xb8ker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten er utbredt fra Gambia i vest til Uganda i \xc3\xb8st.'