b"\n_START_ARTICLE_\nEduardo De Filippo\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nEduardo De Filippo ble f\xc3\xb8dt i bydelen Chiaia i Napoli som uekte s\xc3\xb8nn av skuespilleren Eduardo Scarpetta og syersken Luisa De Filippo, som var brordatter av Scarpettas hustru Rosa De Filippo. Under det langvarige forholdet f\xc3\xb8dte ogs\xc3\xa5 to hels\xc3\xb8sken til Eduardo, Titina og Peppino, som ogs\xc3\xa5 ble skuespillere of artister. Dessuten hadde De Filippo to halvs\xc3\xb8sken, f\xc3\xb8dt i nevnte ekteskap, og en adoptert s\xc3\xb8ster og ytterligere noen halvs\xc3\xb8sken som resultat av farens forhold til andre kvinner. De Filippos 23 \xc3\xa5r eldre halvbror Vincenzo Scarpetta skulle f\xc3\xa5 stor betydning for hans tidlige teaterkarriere.\n_START_SECTION_\nTeaterscenen\n_START_PARAGRAPH_\nAlt f\xc3\xb8r han kom i ten\xc3\xa5rene hadde De Filippo begynt \xc3\xa5 skrive poesi samtidig som han fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 f\xc3\xa5 sm\xc3\xa5 roller i omreisende teaterselskaper. P\xc3\xa5 denne tid brukte De Filippo iblant pseudonymene Tricot og Mario Molise. Etter et par velllykkede forestillinger ble han i 1914 ansatt av sin halvbror Vincenzo som alt hade s\xc3\xb8steren Titina p\xc3\xa5 l\xc3\xb8nningslisten og tre \xc3\xa5r senere ogs\xc3\xa5 ansatte Peppino som var yngst av de n\xc3\xa5 sammen arbeidende s\xc3\xb8sken.  _NEWLINE_De Filippo modnet raskt og utviklet ambisjoner om eget forfatterskap utover de sm\xc3\xa5 dikt han altr hadde skrevet. Sitt f\xc3\xb8rste stykke, en enakter, skrev han i 1920, og den ble fulgt av flere farser. Han debuterte som teaterregiss\xc3\xb8r i 1922. Etter noen \xc3\xa5r startet han i 1927 sammen med s\xc3\xb8kenene og Michele Galdieri et nytt teaterselskap, Compagnia Galdieri-De Filippo. Det var samtidig et eksperiment, fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 et kooperativt teaterselskap, uten forh\xc3\xa5ndsfinansiering og uten en profesjonell teaterprodusent. _NEWLINE_Etter noen \xc3\xa5r, i 1931, hadde s\xc3\xb8sknene tjent nok penger til \xc3\xa5 kunne starte et helt eget teaterselskap som fikk navnet Teatro Umoristico I De Filippo. P\xc3\xa5 juledagen samme \xc3\xa5r var det premiere for De Filippos mest kjente (takket v\xc3\xa6re tv-versjoner 1962 og 1977) stykke Natale in casa Cupiello p\xc3\xa5 Teatro Kursaal i Napoli. Omtrent samtidig begynte De Filippo \xc3\xa5 arbeide med film, innledningsvis som skuespiller. Hanhadde planer om \xc3\xa5 \xc2\xaberobre Italia\xc2\xbb ved \xc3\xa5 utvikle forestillingene s\xc3\xa5 de ble mindre provinsielle. Til da hadde s\xc3\xb8skene nesten utelukkende arbeidet i Napoli og talt napolitansk p\xc3\xa5 scenen, alt i farens \xc3\xa5nd s\xc3\xa5 \xc3\xa5 si. De Filippo etablerte som et delvis improvisert ledd i sin plan kontakt med nobelpristageren i litteratur (1934) Luigi Pirandello og fikk tillatelse til \xc3\xa5 lage en napolitansk versjon av Pirandellos komedie Il berretto a sonagli som opprinnelig var skrevet p\xc3\xa5 siciliansk. Den napolitanske versjonen hadde premiere i 1936. Mens arbeidet med iscenesettelsen p\xc3\xa5gikk skrev De Filippo sammen med Pirandello en ny komedie, L'abito nuovo, skrevet p\xc3\xa5 b\xc3\xa5de napolitansk og italiensk. Da den fikk sin premiere 1. april 1937, hadde medforfatteren Pirandello g\xc3\xa5tt bort (desember 1936). _NEWLINE_Den langsomme distansering fra farens dialektale komedietradisjon og De Filippos planer om \xc3\xa5 \xc3\xb8ke andelen bearbeidelser av andres stykker i repertoaret uten \xc3\xa5 helt miste den napolitanske referanseramme slet p\xc3\xa5 forholdet mellom ham og broren Peppino. Sistnevnte var for et mer radikalt brudd med farens tradisjon. Samarbeidet fortsatte likevel til 1944 da det endelige brudd mellom br\xc3\xb8drene var et faktum. Peppino forlot teaterselskapet som byttet navn til Il Teatro di Eduardo. Fire \xc3\xa5r etter fikk selskapet en egen scene da Eduardo kj\xc3\xb8pte  Napoli-teateret Teatro San Ferdinando. _NEWLINE_Det var etter bruddet med broren som De Filippo skrev de fleste av de stykker som senere ble langfilmer: Napoli milionaria!, Questi fantasmi!, Filumena Marturano og Il sindaco del rione Sanit\xc3\xa0. I 1950-\xc3\xa5rene satset De Filippo mer p\xc3\xa5 langfilm enn teater. Han skrev rett nok syv stykker det ti\xc3\xa5ret, men medvirket samme tid i 24 filmer som regiss\xc3\xb8r og/eller skuespiller. I 1950-\xc3\xa5rene hadde De Filippo ogs\xc3\xa5 sine f\xc3\xb8rste opptredender p\xc3\xa5 fjernsyn. Da han p\xc3\xa5 1960-tallet forlot langfilmen for atter \xc3\xa5 sette opp teasterstykker ble det nesten bare i form av TV-teater.\n_START_SECTION_\nFilmen\n_START_PARAGRAPH_\nDe Filippo debuterte som filmskuespiller i 1932 i Mario Bonnards film Tre uomini in frak og som regiss\xc3\xb8r i 1939 med komedien In campagna \xc3\xa8 caduta una stella hvis manus han skrev med broren Peppino som var filmens produsent. De Filippo skulle regissere et titalls filmer, hvorav kan nevnes Napoli milionaria (1950), som ble vist p\xc3\xa5 filmfestivalen i Cannes i 1951 og gjorde De Filippo kjent utenfor Italia. _NEWLINE_Sin st\xc3\xb8rste internasjonale suksess innen filmen gjorde De Filippo da Vittorio De Sica filmatiserte hans komedie Filumena Marturano etter \xc3\xa5 ha sett De Filippos tv-versjon av stykket. De Filippo hadde selv gjort en langfilmversjon av stykket alt i 1951. De Sicas versjon, som fikk tittelen Ekteskap p\xc3\xa5 italiensk, ble nominert til en Oscar for beste utenlandske film i 1966. I sine egne filmer kombinerte De Filippo den italienske neorealismens billedspr\xc3\xa5k med den napolitanske komedietradisjon. Resultatet ble ofte en film som var m\xc3\xb8rkere og mer pessimistisk enn hans teater. _NEWLINE_De Filippo utnyttet filmmediet til samfunnskritikk i h\xc3\xb8yere grad enn teateret. Napoli milionaria er et eksempel p\xc3\xa5 dette. Flere av personene i filmen kommer i st\xc3\xb8rre uf\xc3\xb8re enn i teaterstykket og regiss\xc3\xb8ren la til nye samfunnskritiske episoder. De Filippos ambisjon med filmene var, sa han, \xc3\xa5 vise hele sannheten om Napoli, ogs\xc3\xa5 dens mis\xc3\xa9re.\n_START_SECTION_\nPrivatlivet\n_START_PARAGRAPH_\nDe Filippo giftet seg i 1928 med amerikanske Dorothy Pennington fra Philadelphia som var protestant. Hennes familie motsatte seg ekteskapet som ble oppl\xc3\xb8st ved som i 1955 etter lang separasjon. Han inngikk deretter 1956 borgerlig ekteskap med skuespillerinnen Thea Prandi som han allerede f\xc3\xb8r bryllupet hadde to barn med, s\xc3\xb8nnen Luca (f\xc3\xb8dt 1948) og datteren Luisella (f\xc3\xb8dt 1949). Paret separerte i 1959 og tok ut skilsmisse i 1960. Samme \xc3\xa5r d\xc3\xb8de deres datter Luisella, trolig av en hjernebl\xc3\xb8dning. De Filippo giftet seg for tredje gang i 1977 med forfatterinnen og oversetteren (engelsk-italiensk) Isabella Quarantotti."