b'\n_START_ARTICLE_\nStridsvognsbev\xc3\xa6pning\n_START_SECTION_\nKanonen\n_START_PARAGRAPH_\nAlle moderne stridsvogner er bev\xc3\xa6pnet med en kanon.  Stridsvognkanoner er de mest grovkalibrede v\xc3\xa5pen i bruk i landstridsf\xc3\xb8ring, hvis man ser bort fra noen artilleriv\xc3\xa5pen.  Selv om kaliberet ikke har g\xc3\xa5tt opp vesentlig siden andre verdenskrig s\xc3\xa5 er moderne stridsvognkanoner teknisk overlegne.  De vanligste kalibrene er 120 mm for vestlige stridsvogner og 125 mm for tidligere \xc3\xb8stblokk-materiell.  De fleste stridsvognkanoner i dag er glattl\xc3\xb8pede, med kanonene til britiske og indiske styrker som nevneverdige unntak._NEWLINE_De f\xc3\xb8rste stridsvognkanonene var utviklet fra lette artillerikanoner.  De hadde lav utgangshastighet p\xc3\xa5 granaten, og fyrte h\xc3\xb8yeksplosive granater.  Dette var tilstrekkelig for rollen stridsvogner hadde under f\xc3\xb8rste verdenskrig, nemlig \xc3\xa5 st\xc3\xb8tte infanteriet.  Denne tankegangen var r\xc3\xa5dende til et stykke ut i mellomkrigstiden._NEWLINE_P\xc3\xa5 1930-tallet begynte to klasser av stridsvogner \xc3\xa5 krystalliseres.  Infanterist\xc3\xb8ttevogna beholdt sitt klassiske skyts, men en ny klasse vogner som skulle bekjempe andre stridsvogner dukket opp.  Britene kalte disse cruiser tanks.  Ved utbruddet av andre verdenskrig hadde disse rundt 37 mm hovedskyts.  I l\xc3\xb8pet av krigen ble det n\xc3\xb8dvendig med stadig kraftigere og kraftigere kanonen, og kaliberet \xc3\xb8kte fra 37 mm gjennom 50 og 75 mm opp til rundt 90 mm mot slutten av krigen.  L\xc3\xb8pene ble ogs\xc3\xa5 lengre og lengre for \xc3\xa5 gi prosjektilene n\xc3\xb8dvendig utgangshastighet._NEWLINE_Etter krigen var kalibere fra 90 til 115 mm ener\xc3\xa5dende, f\xc3\xb8r 120 og 125 mm kanoner ble vanlige fra 1970-tallet.  Infanterist\xc3\xb8ttevogna og b\xc3\xa5de de lette og de tunge stridsvognene forsvant, og igjen sto det som tidligere var den middelstunge stridsvognen, n\xc3\xa5 ener\xc3\xa5dende.  Flere faktorer bidro til at utviklingen hadde slakket av.  En faktor var stadig bedre ammunisjon, og en annen var at mengden pansring p\xc3\xa5 stridsvogner ikke fulgte samme utvikling som tidligere._NEWLINE_Nesten alle stridsvognkanoner hadde riflet l\xc3\xb8p, f\xc3\xb8r Sovjetunionen, Tyskland og USA p\xc3\xa5 1960-tallet utviklet glattl\xc3\xb8pede kanoner.  I dag er nesten alle stridsvognkanoner glattl\xc3\xb8pede.\n_START_SECTION_\nAmmunisjonen\n_START_PARAGRAPH_\nKanonen kan fyre av flere forskjellige typer ammunisjon.  De vanligste i dag er pilammunisjon og h\xc3\xb8yeksplosive granater.  Pilammunisjon best\xc3\xa5r av en penetrator med mindre kaliber enn l\xc3\xb8pet, og et prosjektilhylster kalt sabot rundt denne.  Penetratoren best\xc3\xa5r av et sv\xc3\xa6rt hardt stoff, vanligvis utarmet uran eller wolframkarbid, og er spiss og stabilisert i flukt av finner. Pilammunisjon omtales som regel som kinetisk ammunisjon eller APFSDS, et akronym for Armour-Piercing, Fin-stabilised, Discarding Sabot. Eksplosive granater deles som regel mellom HEAT (High Explosive Anti Tank), som bygger p\xc3\xa5 hulladningsprinsippet, og HEP (High Explosive Plastic) som inneholder en mengde plastisk sprengstoff som detoneres ved treff. Sistnevnte brukes som regel mot harde m\xc3\xa5l som bunkere, som for det meste er laget av andre materialer enn metall.\n_START_SECTION_\nSekund\xc3\xa6rskyts\n_START_PARAGRAPH_\nVanligvis b\xc3\xa6rer stridsvogner andre v\xc3\xa5pen for forsvar mot infanteri eller fly.  Oftest er dette en 7,62 eller 12,7 mm maskingev\xc3\xa6r montert koaksialt langs hovedv\xc3\xa5penet. Et par franske stridsvogner (AMX-30 og AMX-40) har brukt en 20 mm maskinkanon her.  I tillegg har mange stridsvogner et maskingev\xc3\xa6r for vognkommand\xc3\xb8ren eller laderen p\xc3\xa5 taket av t\xc3\xa5rnet.  _NEWLINE_Amerikanske og russiske 12,7 mm eller 14,5 mm maskingev\xc3\xa6r er ogs\xc3\xa5 i stand til \xc3\xa5 bekjempe lettpansrede kj\xc3\xb8ret\xc3\xb8y p\xc3\xa5 kort hold._NEWLINE_Noen stridsvogner har blitt bygget om til spesialroller og har hatt uvanlig bev\xc3\xa6pning slik som flammekastere, rakettkastere eller kortholds bombekastere.  I den tidligere \xc3\xb8stblokken ble flere vogner utstyrt med muligheten for \xc3\xa5 fyre panservernmissiler gjennom l\xc3\xb8pet p\xc3\xa5 kanonen.  Dette var for \xc3\xa5 \xc3\xb8ke rekkevidden, da hovedskytset ikke kunne skyte presist ut til de avstandene et missil kunne.\n_START_SECTION_\nSikter og ildledelse\n_START_PARAGRAPH_\nI begynnelsen ble v\xc3\xa5pnene siktet gjennom enkle optiske sikter.  Avstander ble i begynnelsen estimert, noen ganger med hjelp av siktet.  Senere ble stereoskopiske avstandsm\xc3\xa5lere introdusert, og disse forble standard fram til laseravstandsm\xc3\xa5ler ble innf\xc3\xb8rt.  Presisjonen var ikke s\xc3\xa5 god, og skyting under bevegelse var praktisk umulig._NEWLINE_Moderne stridsvogner har en rekke systemer for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 til mer presis beskytning og kunne skyte mens vognen er i bevegelse.  Gyroskoper stabiliserer l\xc3\xb8pet p\xc3\xa5 kanonen, det vil si at det automatisk kompenseres for vognens bevegelser.  For skytteren ser det ut som om kanonen ligger stille i forhold til m\xc3\xa5let, mens vognen beveger seg.  Under andre verdenskrig hadde man stabilisering kun i horisontalplanet, men mot slutten av krigen og etterp\xc3\xa5 ble stabilisering i flere plan raskt standardutstyr. Moderne stridsvogner stabiliserer skytters hovedsikte, og "tvinger" kanonen til \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge siktets bevegelser. Dette gir en mye bedre stabilisering enn tidligere stabilisering, som pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 stabilisere selve kanonen._NEWLINE_Sensorer og datamaskiner hjelper til med avstandsm\xc3\xa5ling og sikting, med faktorer som lufttemperatur, luftfuktighet, kanonens temperatur, hastigheten til stridsvognen og hvor slitt l\xc3\xb8pet er._NEWLINE_Nattsikter av forskjellig slag gj\xc3\xb8r ogs\xc3\xa5 stridsvognen i stand til \xc3\xa5 kjempe om natten.  Under andre verdenskrig kom de f\xc3\xb8rste nattsiktene.  Disse besto av infrar\xc3\xb8de lyskastere og sensorer.  Infrar\xc3\xb8dt lys er usynlig for det menneskelige \xc3\xb8ye, men med sensoren kunne man bruke lyskasteren til \xc3\xa5 se m\xc3\xa5let.  Ulempen er at straks fienden har en infrar\xc3\xb8d sensor, s\xc3\xa5 synes den som bruker lyskasteren sv\xc3\xa6rt godt i terrenget.  P\xc3\xa5 1970-tallet ble passive termiske sikter vanlig, alts\xc3\xa5 et sikte som ser varmestr\xc3\xa5ling uten at man beh\xc3\xb8ver en infrar\xc3\xb8d lyskilde.  I dag er en kombinasjon av lysforsterkere og termiske sikter vanlige p\xc3\xa5 stridsvogner._NEWLINE_Laserbelysere kan gj\xc3\xb8re stridsvognen i stand til \xc3\xa5 dirigere ild fra andre.'