b'\n_START_ARTICLE_\nZimmermann-telegrammet\n_START_PARAGRAPH_\nZimmermanntelegrammet (engelsk: Zimmermann Telegram; tysk: Zimmermann-Depesche; spansk: Telegrama Zimmermann) var et kryptert telegram sendt av Det tyske keiserrikets utenriksminister Arthur Zimmermann den 16. januar 1917, under f\xc3\xb8rste verdenskrig til den tyske ambassad\xc3\xb8ren i Mexico Heinrich von Eckardt._NEWLINE_I telegrammet blir den tyske ambassad\xc3\xb8ren beordret til \xc3\xa5 kontakte den meksikanske regjeringen med henblikk p\xc3\xa5 \xc3\xa5 foresl\xc3\xa5 en milit\xc3\xa6rallianse imot USA. Telegrammet ble tatt opp og avkodet av britene, som viderega det til amerikanerne. Dette var medvirkende til at USA tr\xc3\xa5dte inn i krigen p\xc3\xa5 de alliertes side.\n_START_SECTION_\nBritisk oppsnapping\n_START_PARAGRAPH_\nTelegrammet ble oppfanget og delvis avkodet, slik at det var mulig \xc3\xa5 danne seg et overordnet bilde av hva det inneholdt. For avkodningen stod kodebryterne: Nigel de Grey, William Montgomery og admiral William Reginald Hall fra den britiske etterretningsorganisasjonen British Naval Intelligence. Avkodningen som skjedde uten digitale computere, var mulig ettersom den koden det tyske utenriksministerium brukte (0075) allerede var blitt delvis brutt ved hjelp av blant annet  erobrede og ukodede beskjeder samt en kodebok fra en tidligere versjon av koden tatt fra Wilhelm Wassmuss, som var en tysk agent som arbeidet i Midt\xc3\xb8sten._NEWLINE_Den britiske regjeringen som \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 offentliggj\xc3\xb8re telegrammet, stod overfor et dilemma. P\xc3\xa5 den ene siden ville en offentliggj\xc3\xb8relse avsl\xc3\xb8re at de hadde brutt de tyske kodene, som deretter sannsynligvis ville bli endret og dermed forhindre fremtidige dokumenter i \xc3\xa5 bli brutt. Men p\xc3\xa5 den annen side ville de miste en stor sjanse til \xc3\xa5 trekke USA med i krigen p\xc3\xa5 de alliertes side dersom de ikke offentliggjorde telegrammet. Telegrammets innhold m\xc3\xa5tte forventes \xc3\xa5 ha spesielt stor gjennomslagskraft ettersom de antityske opinionen i USA var blitt oppr\xc3\xb8rt etter at 128 sivile amerikanere var blitt drept p\xc3\xa5 engelske skip, senket av tyske ub\xc3\xa5ter._NEWLINE_Det var ytterligere et dilemma for britene at de hadde snappet opp telegrammet gjennom en offisiell amerikansk diplomatisk kanal, som de lyttet med p\xc3\xa5. En fortrolig visning til amerikanske embetsmenn ville medf\xc3\xb8re at britene m\xc3\xa5tte innr\xc3\xb8mme at de overv\xc3\xa5ket amerikanske diplomatiske linjer. Grunnet  telegrammets viktighet og tidens mer usikre kommunikasjonslinjer var det blitt sendt over tre forskjellige ruter fra Berlin til den tyske ambassad\xc3\xb8ren i Washington, Johann von Bernstorff som videresendte telegrammet til den tyske ambassad\xc3\xb8ren i Mexico. Ruten hvor britene tok opp telegrammet gikk fra den amerikanske ambassadens telegraf i Berlin, som amerikanerne hadde stilt tyskerne til r\xc3\xa5dighet for \xc3\xa5 fremme president Woodrow Wilsons fredsinitiativ, til K\xc3\xb8benhavn og videre derfra med undervannskabel til USA over Storbritannia (hvor britene lyttet med)._NEWLINE_Tyskerne var ikke bekymret for \xc3\xa5 bruke amerikanernes egne linjer for \xc3\xa5 sende telegrammet ettersom amerikanerne p\xc3\xa5 dav\xc3\xa6rende tidspunkt av prinsipp ikke leste andre lands diplomatiske korrespondanser. Selv om de pr\xc3\xb8vde ville de ikke ha klart \xc3\xa5 lese det krypterte telegrammet. I motsetning til Storbritannia hadde USA p\xc3\xa5 dette tidspunkt ingen adgang til ekspertise innenfor avkoding av telegrammer.\n_START_SECTION_\nDekoding\n_START_PARAGRAPH_\nTelegrammet til Washington var i en kode 7500, en nyere og mer komplisert kode som ambassaden i Mexico imidlertid enn\xc3\xa5 ikke hadde til r\xc3\xa5dighet. Derfor m\xc3\xa5tte de i Washington f\xc3\xb8rst omkode telegrammet til den eldre kodestandarden 13040 eller 13042, som begge var bedre kjent av britene._NEWLINE_Britene gjettet korrekt p\xc3\xa5 at den tyske ambassaden i Washington ville sende beskjeden til ambassaden i Mexico via de offentlige telegraflinjene, og derfor m\xc3\xa5tte en kopi av selve telegrammet eksistere ved telegrafkontoret i Mexico by. Hvis britene kunne f\xc3\xa5 en kopi av denne meksikanske kopien, s\xc3\xa5 kunne de videreformidle denne til de amerikanske myndighetene og p\xc3\xa5st\xc3\xa5 de hadde f\xc3\xa5tt informasjonen gjennom spionasje i Mexico og ikke ved \xc3\xa5 lytte til de amerikanske diplomatiske linjene. Til dette form\xc3\xa5l kontaktet britene en agent i Mexico som tvang en ansatt i telegrafkontoret i Mexico by til \xc3\xa5 utlevere en kopi av telegrammet. Agenten er kun kjent under navnet Mr. H., men Sir Thomas Hohler den britiske ambassad\xc3\xb8ren i Mexico p\xc3\xa5 tidspunktet har sagt han var agenten._NEWLINE_Telegrammet kunne fullstendig avkodes da det var kodet med den eldre kodemetoden. Det avkodede telegrammet ble avlevert av admiral Hall til den britiske utenriksministeren Arthur James Balfour som igjen kontaktet den amerikanske ambassad\xc3\xb8ren i Storbritannia Walter Hines Page, som fikk overdra telegrammet 23. februar 1917. To dager senere ble det overrakt til president Woodrow Wilson.\n_START_SECTION_\nMottagelse i USA\n_START_PARAGRAPH_\nI den f\xc3\xb8rste tiden etter offentliggj\xc3\xb8relsen ans\xc3\xa5 brede kretser i USA telegrammet for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en fabrikasjon frembragt av det britiske etterretningsvesenet med det form\xc3\xa5l \xc3\xa5 presse USA inn i krigen p\xc3\xa5 de alliertes side. Dette synspunktet, som ikke kun var begrenset til pasifistiske og pro-tyske organisasjoner, ble videre underst\xc3\xb8ttet av tyske og meksikanske diplomater s\xc3\xa5vel som flere amerikanske aviser, spesielt fra Hearsts medieimperium. Men 29. mars 1917 holdt telegrammets opprinnelige forfatter, den tyske utenriksministeren Arthur Zimmermann en tale der han bekreftet telegrammets innhold hvorved spekulasjonene om fabrikasjon opph\xc3\xb8rte._NEWLINE_Anti-meksikanske og anti-tyske holdninger var allerede utbredte i USA p\xc3\xa5 dette tidspunktet. Dels fordi den meksikanske revolusjonsgeneralen Pancho Villa l\xc3\xb8pende hadde foretatt flere tokter inn i USA, dels fordi tyske ub\xc3\xa5ter hadde angrepet flere amerikanske skip og senket flere britiske sivile fart\xc3\xb8yer med store tap av menneskeliv til f\xc3\xb8lge. Ikke minst senkningen av RMS Lusitania 5. mai 1915 hadde vakt forargelse._NEWLINE_Umiddelbart etter offentliggj\xc3\xb8relsen av telegrammet fikk Wilson Kongressen til \xc3\xa5 bev\xc3\xa6pne amerikanske skip, slik at de kunne forsvare seg mot tyske ub\xc3\xa5ter. F\xc3\xa5 dager senere, 2. april 1917, oppfordret han Kongressen til \xc3\xa5 erkl\xc3\xa6re Tyskland krig, noe den gjorde 6. april 1917.'