b'\n_START_ARTICLE_\nDoctor medicinae\n_START_SECTION_\nOversikt\n_START_PARAGRAPH_\nGraden har v\xc3\xa6rt i bruk i Danmark og Norge siden etableringen av K\xc3\xb8benhavns Universitet, som i \xc3\xa5rhundrer var tvillingrikets eneste, i 1479. Graden ble videref\xc3\xb8rt ved Det Kongelige Frederiks Universitet\xc2\xa0i Norge, basert p\xc3\xa5 doktorgradsforskriften fra K\xc3\xb8benhavns Universitet, fra 1811. I Danmark tildeles graden fortsatt, mens den i Norge siste gang ble tildelt i 2008. Doctor medicinae slik graden brukes i Danmark og Norge m\xc3\xa5 ikke forveksles med den amerikanske graden Medicin\xc3\xa6 Doctor (MD) som ikke er en forskningsdoktorgrad, men en utdannelse tilsvarende cand. med. P\xc3\xa5 engelsk oversettes norsk og dansk dr. med. normalt med dobbeltbetegnelsen MD, PhD. Dette blir likevel ikke helt presist, fordi ph.d. i etymologisk og historisk forstand egentlig er en form for \xc2\xabfilosofisk doktorgrad\xc2\xbb og ogs\xc3\xa5 fordi ph.d. i Danmark er en lavere grad enn dr. med. (og heller ikke regnes som en doktorgrad, men som en videref\xc3\xb8ring av lisensiatgraden). I Danmark er det ikke uvanlig at leger som driver med forskning n\xc3\xa5 f\xc3\xb8rst tar ph.d.-grad og deretter dr.med.-grad. I Danmark anses dr. med. som en h\xc3\xb8yere doktorgrad og blir ofte betegnet \xc2\xabden store doktorgrad\xc2\xbb; graden oversettes gjerne som Habilitation i en kontinental sammenheng eller D.Sc. i en britisk sammenheng._NEWLINE_I perioden 1980\xe2\x80\x932007 ble dr.med.-graden i Norge i gjennomsnitt tildelt 13 \xc3\xa5r etter avlagt medisinsk embedseksamen.\n_START_SECTION_\nInternasjonal historie\n_START_PARAGRAPH_\nGraden ble tildelt av Universitetet i Paris allerede p\xc3\xa5 1200-tallet, og betegnet personer som hadde rett til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re l\xc3\xa6rere ved universitetet. Doktorer ble kreert av fakultetets kollegium av l\xc3\xa6rde under medvirkning av universitetets kansler, med stor festivitas.\n_START_SECTION_\nNorge\n_START_PARAGRAPH_\nUnder den dansk-norske unionen var K\xc3\xb8benhavns Universitet frem til 1813 det eneste universitetet i dobbeltmonarkiet, og nordmenn reiste dit for \xc3\xa5 studere._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste som tok graden ved universitetet som ble grunnlagt i Christiania i 1813, Det Kongelige Frederiks Universitet, var licentiatus medicinae Frederik Holst, som disputerte for graden doctor medicinae 18. juni 1817. Dette skjedde f\xc3\xb8r universitetet hadde f\xc3\xa5tt egne lovbestemmelser om doktorgraden. Derfor skjedde tildelingen etter den ordningen som gjaldt ved K\xc3\xb8benhavns Universitet. I K\xc3\xb8benhavn m\xc3\xa5tte man avlegge lisensiatgraden f\xc3\xb8r man kunne disputere for den teologiske og juridiske doktorgrad og for magistergraden ved det filosofiske fakultet (som var likestilt med doktorgraden). Det var ikke et krav om lisensiatgrad for \xc3\xa5 disputere for den medisinske doktorgraden i K\xc3\xb8benhavn, men Holst valgte likevel \xc3\xa5 disputere for lisensiatgraden f\xc3\xb8rst (disputasen, den f\xc3\xb8rste ved universitetet, fant sted 19. februar 1816)._NEWLINE_Universitetsfundasen som omsider ble sanksjonert av Kongen i 1824 inneholdt bestemmelser om den teologiske, juridiske, medisinske og filosofiske doktorgrad. Latin var det obligatoriske spr\xc3\xa5ket b\xc3\xa5de for avhandlingen og disputasen, og det ble innf\xc3\xb8rt krav om lisensiatgrad f\xc3\xb8r man kunne f\xc3\xa5 doktorgraden. Etter denne ordningen ble det avlagt tre doktorgrader ved universitetet i perioden 1824\xe2\x80\x931845, og alle var medisinske (tre personer avla i tillegg lisensiatgraden i medisin uten \xc3\xa5 ta doktorgrad)._NEWLINE_Ved fundasrevisjonen i 1845 ble kravet om lisensiatgrad for \xc3\xa5 ta doktorgrad avskaffet, og latin eller norsk ble valgfrie spr\xc3\xa5k for avhandling og disputas. Det formelle kravet etter 1845 var at man hadde medisinsk embedseksamen (cand.med.). F\xc3\xb8rste gang noen disputerte i medisin etter den nye ordningen var i 1875, da det ble tildelt hele fire medisinske doktorgrader._NEWLINE_Den medisinske doktorgrad var tradisjonelt en uveiledet grad. P\xc3\xa5 begynnelsen av 1990-tallet ble det innf\xc3\xb8rt organiserte doktorgradsprogrammer med forskeroppl\xc3\xa6ring. Etter denne ordningen ble graden beregnet til tre \xc3\xa5rsverk forskning (som regel fordelt p\xc3\xa5 fire \xc3\xa5r)._NEWLINE_Den medisinske doktorgraden var den f\xc3\xb8rste doktorgraden hvor den \xc2\xabkumulative\xc2\xbb (artikkelbaserte) modellen slo gjennom som den helt dominerende. Den typiske m\xc3\xa5ten \xc3\xa5 ta doktorgraden p\xc3\xa5 i nyere tid har v\xc3\xa6rt \xc3\xa5 publisere fra tre til fem (normalt fire) forskningsartikler i anerkjente internasjonale medisinske tidsskrifter. Forskningen skal bidra til ny kunnskap. Doktorgraden skal i tillegg til artiklene omfatte et \xc2\xabsammendrag\xc2\xbb som redegj\xc3\xb8r for helheten i arbeidet, og ble tildelt etter disputas og to pr\xc3\xb8veforelesninger. Det har blitt avlagt medisinske doktorgrader p\xc3\xa5 latin, norsk, tysk og engelsk._NEWLINE_Som f\xc3\xb8lge av \xc2\xabKvalitetsreformen\xc2\xbb ble graden dr.med. faset ut til 2008 \xe2\x80\x93 etter 529 \xc3\xa5rs eksistens i Danmark og Norge \xe2\x80\x93 og erstattet av graden philosophiae doctor (ph.d.). Det er ogs\xc3\xa5 mulig \xc3\xa5 avlegge dr.philos.-graden i medisin for den som ikke er tatt opp p\xc3\xa5 organisert doktorgradsprogram. F\xc3\xb8r \xc2\xabKvalitetsreformen\xc2\xbb var det vanlig at doktorander som ikke var medisinere (cand.med.), men avla doktorgrad ved det medisinske fakultet, ble dr. philos, men det var ogs\xc3\xa5 unntaksvis noen medisinere som avla dr.philos. (for eksempel hvis de avla doktorgrad utenfor det egentlig medisinske fagomr\xc3\xa5de, eller avla flere doktorgrader).'