b'\n_START_ARTICLE_\nPipin av Landen\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nPipins far het Karloman, i henhold til Fredegars kr\xc3\xb8nike, den fremste kilden for Pipins liv. Hans tilnavn kommer fra hans sannsynlige f\xc3\xb8dested: Landen, et sted i dagens Belgia. I henhold til historikeren Godefroid Kurth var det f\xc3\xb8rst p\xc3\xa5 1100-tallet at kr\xc3\xb8nikene i grevskapet Brabant begynte \xc3\xa5 knytte hans navn til denne lokaliteten. Han synes \xc3\xa5 ha eid eiendom i Moseldalen og Li\xc3\xa8ge._NEWLINE_Pipin var herre av en st\xc3\xb8rre del av Brabant og guvern\xc3\xb8r av Austrasia da rikets konge, Teodebert II, ble beseiret av Teoderik II, konge av Burgund. Den sterke og dominante politiske figur i Austrasia og Burgund gjennom en rekke \xc3\xa5r var dronning Brunhilda ved \xc3\xa5 v\xc3\xa6re regent i sine s\xc3\xb8nner og s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8nners navn. Brunhilda var en effektiv hersker, men hennes kraftfull personlighet f\xc3\xb8rte henne i konflikt med andre merovingere, kirken og andre adelige._NEWLINE_I 613 d\xc3\xb8de Teoderik II av Austrasia av sykdom, og alle hans fire s\xc3\xb8nner hadde etter frankisk lov og skikk rett til \xc3\xa5 arve en del av hans rike, men Brunhilda var bestemt til \xc3\xa5 gi alt til Sigibert II, hans eldste s\xc3\xb8nn, men fortsatt mindre\xc3\xa5rig, rundt elleve \xc3\xa5r gammel. Adelen i Austrasia og Burgund opponerte mot Brunhilda, oldemor og regent for den unge kongen, som var sv\xc3\xa6rt mislikt. De henvendte seg til Klotar II av Neustria for st\xc3\xb8tte, og hvor de ga l\xc3\xb8fte om ikke \xc3\xa5 kjempe i dronningregentens forsvar og anerkjenne Klotar II som den rettmessige regent og verge for den unge konge. Fremst blant adelen var Warnakar II, Rado, Arnulf og Pipin. De to sistnevnte, Arnulf og Pipin, ble beskrevet av Fredegar som \xc2\xabde to mektigste stormenn i Austrasia\xc2\xbb og de gjorde en del avtaler med Klotar ved Andernach. Rado ble bekreftet som rikshovmester i Austrasia og Warnakar i Burgund, noe som kan forst\xc3\xa5es som at Klotar holdt Pipin unna ut\xc3\xb8vende makt. Rado d\xc3\xb8de i 617, og da ble posisjonen som rikshovmester i Austrasia \xc3\xa5pen. Pipin fikk ikke Pipin sin bel\xc3\xb8nning f\xc3\xb8r i 623 da han ble utnevnt som rikshovmester i Austrasia da Klotar gjorde sin unge s\xc3\xb8nn Dagobert I til konge der. Arnulf, Pipins livslange venn, ble utnevnt til r\xc3\xa5dgiver for den nye kongen sammen med ham.\n_START_SECTION_\nRikshovmester\n_START_PARAGRAPH_\nArnulf styrte byen Metz som dens biskop og gjennomf\xc3\xb8rte kirkereformer. Pipin sendte sine d\xc3\xb8tre i klostre, en av dem, Gertrude, grunnla klosteret Nivelle i distriktet Brabant, nabolaget til Landen. Arnulfs s\xc3\xb8nn Ansegis, som var rikshovemester for unge Sigebert, ble gift med en datter av Pipin som senere kr\xc3\xb8niker kalte Begga. Av dette ekteskapet ble den andre Pipin f\xc3\xb8dt, kjent av historikerne som Pipin av Heristal._NEWLINE_Pipin ble rost av sine samtidige for godt styre og kloke r\xc3\xa5d. Selv om noen av hans fiender fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 snu kongen mot ham, ble deres sammensvergelser avsl\xc3\xb8rt og han beholdt et godt forhold til kongen fram til 629 da han av ukjente grunner trakk seg tilbake (eller ble tvunget til \xc3\xa5 trekke seg) til sin eiendommer. Der ble han v\xc3\xa6rende i det neste ti\xc3\xa5ret fram til Dagoberts d\xc3\xb8d i 639._NEWLINE_Han kom da tilbake til makten, sammen med sin allierte, biskop Kunibert av K\xc3\xb6ln, som rikshovmester for arvingen Sigibert III  og for \xc3\xa5 overv\xc3\xa5kte fordelingen av besittelser mellom Sigebert og hans bror Klodvig II, og hans stemor Nanthild som styrte som regent for Klovis i Neustria og Burgund. Sigeberts andel av arven ble minnelig overgitt, delvis grunnet vennskapet mellom Pipin og rikshovmesteren av Burgund, Aega. Pipin og Arnulfs etterf\xc3\xb8lger som fremste r\xc3\xa5dgiver for kongen, Kunibert, mottok skatten fra Compi\xc3\xa8gne og brakte den tilbake til Metz._NEWLINE_Pipin d\xc3\xb8de i 640, ville det ha v\xc3\xa6rt naturlig at Pipins s\xc3\xb8nn Grimoald overtok som rikshovmester, men en mann ved navn Otto, som hadde v\xc3\xa6rt l\xc3\xa6rer for prins Sigebert, var strategisk plassert for \xc3\xa5 dra personlig fordel av situasjonen. Grimoald kom imidlertid tilbake \xc3\xa5 redde livet til kongen og ble hans n\xc3\xa6re venn. Etter at Otto ble fjernet, tok han over den betydningsfulle posisjonen som hans far en gang hadde.\n_START_SECTION_\nVelsignet\n_START_PARAGRAPH_\nPipin var s\xc3\xa5 popul\xc3\xa6r i Austrasia at selv om han aldri ble helligk\xc3\xa5ret ble han listet som \xc2\xabsalig\xc2\xbb eller \xc2\xabvelsignet\xc2\xbb i en del lister. Han ble gravlagt i Landen, men hans levninger eller relikvier ble senere overf\xc3\xb8rt til Nivelles, hvor de n\xc3\xa5 er skrinlagt sammen med hustruen Itta og datteren Gjertrud. I noen av de gamle belgiske martyrologiene st\xc3\xa5r han ogs\xc3\xa5 som hellig, og det gj\xc3\xb8r han ogs\xc3\xa5 i et litani publisert etter myndighet av erkebiskopen av Mechelen/Malines. Hans minnedag er d\xc3\xb8dsdagen 21. februar. Hans attributter er sverd og vekt.'