b"\n_START_ARTICLE_\nWilliam Wallace\n_START_SECTION_\nSkottland p\xc3\xa5 Wallaces tid\n_START_PARAGRAPH_\nVed tiden for Wallaces f\xc3\xb8dsel hadde kong Alexander III regjert i over tyve \xc3\xa5r. Hans styre hadde v\xc3\xa6rt en periode av fred og \xc3\xb8konomisk stabilitet. Han hadde med suksess forsvart landet mot engelsk krav om overkonged\xc3\xb8mme. I 1286 d\xc3\xb8de kong Alexander etter et fall fra hesten sin, og etterlot seg ingen arvinger. De skotske lordene erkl\xc3\xa6rte Alexanders fire \xc3\xa5r gamle datterdatter Margaret, gjerne kalt \xc2\xabJomfruen fra Norge\xc2\xbb, for dronning. P\xc3\xa5 grunn av at hun bare var et barn ble det dannet en interimsregjering til \xc3\xa5 administrere Skottland inntil hun var blitt voksen._NEWLINE_Kong Edvard I av England utnyttet sjansen som den skotske ustabiliteten innb\xc3\xb8d til og fikk forhandlet fram Birgham-traktaten mellom England, Skottland og Norge hvor hans unge s\xc3\xb8nn Edvard ble forlovet med barnet Margaret av Norge. Traktaten lovte ogs\xc3\xa5 den skotske adelstanden at Skottland skulle beholde sin status som en selvstendig nasjon. Men Margaret ble syk og d\xc3\xb8de i en alder av syv i 1290 p\xc3\xa5 reisen fra Norge og til Skottland. Den unge piken ble et politisk offer i stormaktspillet mellom de tre Nordsj\xc3\xb8nasjonene Norge, Skottland og England. \xc3\x98yeblikkelig tr\xc3\xa5dte et antall skotske utfordrerer fram og krevde den skotske tronen._NEWLINE_For \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 borgerkrig henvendte skottene seg til Edvard I av England og ba ham v\xc3\xa6re en upartisk dommer til valget av ny konge. Den engelske kongen kom, men tvang skottene til \xc3\xa5 akseptere ham som overkonge som skulle avgj\xc3\xb8re tvister i en vasselstat. Deretter valgte han John Balliol til skottenes neste konge og krevde deretter at denne skulle sverge troskap til ham. I mars 1296 fornyet Balliol sin troskapshetsed til kong Edvard, og p\xc3\xa5 slutten av m\xc3\xa5neden stormet Edvards h\xc3\xa6r Berwick-upon-Tweed, blodslaktet den dav\xc3\xa6rende skotske byen og drepte bortimot alle beboerne, selv de som s\xc3\xb8kte beskyttelse i kirkene. Paven hadde p\xc3\xa5 denne tiden sitt hoff i Gascogne i Frankrike, et omr\xc3\xa5de styrt av Edvard, og paven ga ham en medalje for disse \xc2\xabrettferdige handlinger\xc2\xbb._NEWLINE_I slaget ved Dunbar i Lothain i april 1296 gikk den engelske kongen av med seieren, i juli tvang han John Balliol til \xc3\xa5 abdisere ved slottet Kincardine. Edvard dro personlig til Berwick i august for formelt \xc3\xa5 kreve troskap fra rundt 2\xc2\xa0000 skotske adlige (se Ragman-rullene). Skottland var da i praksis okkupert av England med engelske soldater p\xc3\xa5 alle festninger._NEWLINE_Skottlands befolkning var ikke stor p\xc3\xa5 slutten av 1200-tallet, kanskje opptil 500\xc2\xa0000 innbyggere. Hovedandelen var g\xc3\xa6liske, spesielt nord for Forth og Clyde, og s\xc3\xb8rvest. P\xc3\xa5 Hebridene og de mest vestlige \xc3\xb8yene, i Caithness og i Sutherland var de nordmenn av avstamming. I Lothian var de anglosaksere. Langs \xc3\xb8stkysten, i byene som Inverness, Elgin, Aberdeen, Perth, Montrose, Dundee, og Edinburgh var det kolonier av utenlandske handelsmenn og deres familier. De kom fra tyske hansabyer, nordmenn fra kongeriket Norge, franskmenn og nederlendere. Aberdeen var bortimot en flamsk enklave._NEWLINE_Skottland var ikke et sivilisert land i moderne forstand og slett ikke lett for England \xc3\xa5 okkupere. Skottland var dekket av store, m\xc3\xb8rke og nesten ugjennomtrengelige furuskoger hvor ulver og bj\xc3\xb8rner var en del av landskapet. Fjell med vann, lyng og myrer dekket mye av landet. Med unntaket av kongens egen hovedveg, via regis, var det f\xc3\xa5 kj\xc3\xb8rbare veger som kunne frakte vogner med hjul, unntatt i sommerm\xc3\xa5nedene. Transport foregikk stort sett via sj\xc3\xb8vegen eller p\xc3\xa5 hesteryggen. Det var f\xc3\xa5 bruer og langt mellom dem. England kunne bare f\xc3\xb8re effektiv krig om sommeren mens det skotske landskapet var som skapt for desperate menn med behov for \xc3\xa5 finne tilfluktsteder.\n_START_SECTION_\nHat mot England\n_START_PARAGRAPH_\nEdvard I etterlot Skottland til sine folk da striden med Frankrike krevde hans fulle oppmerksomhet. Hans forakt for Skottland kom fram i en slengbemerkning: \xc2\xabBon besoigne fait qy de merde se delivrer!\xc2\xbb (\xc2\xabDen som kvitter seg med dritt gj\xc3\xb8r en god jobb!\xc2\xbb). Skottland var blitt pasifisert med minimale anstrengelser. For skottene var landet okkupert, situasjonen gikk mot innbyrdes krig hvor rivaliserende familier og byer viste muskler. Sir Malcolm Wallace kom tilbake sammen med sin eldste s\xc3\xb8nn, men p\xc3\xa5 slutten av 1291 ble Sir Malcolm dratt inn i en mindre knuffing ved Loudoun Hill i Irvine. En engelsk ridder ved navn Fenwick drepte ham da han nektet \xc3\xa5 vise respekt for den engelske kongen. William var da rundt 19 \xc3\xa5r og forlot kirkeskolen med et opplagt hat mot England._NEWLINE_If\xc3\xb8lge Blind Harry kom Wallace i en konflikt med en arrogant engelskmann ved navn Selby og slo ham i hjel. Han flyktet fra Dundee som en fredl\xc3\xb8s. Senere fortelles det at han fisket ved Irvine Water og da to engelske soldater krevde fangsten hans drepte han dem ogs\xc3\xa5. Rett etter sendte myndighetene ut en etterlysning p\xc3\xa5 hans arrest. Blind Harry har skrevet mange slike historier. For engelskmennene var Wallace bare enda en lovl\xc3\xb8s, men for skottene begynte navnet hans \xc3\xa5 f\xc3\xa5 en legendarisk klang. _NEWLINE_Wallaces drivkraft synes \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt en absolutt kj\xc3\xa6rlighet til hjemlandet og en tilsvarende betingelsesl\xc3\xb8s krav om skotsk uavhengighet. I realiteten var han en rendyrket geriljasoldat (eller fra engelsk synsvinkel en terrorist), dedikert til \xc3\xb8deleggelsen av engelske garnisoner og \xc3\xa5 drepe engelske soldater hvor han kunne. Med seg fikk han en gjeng med disiplinerte, harde tilhengere hvor mange var n\xc3\xa6re slektninger. Fetrene Adam, Richard og Simon Wallace; nev\xc3\xb8ene Edward Little og Tom Halliday; onkelen Patrick Auchinleck av Gilbank og en annen fetter fra morsiden, William de Crauford._NEWLINE_Wallace m\xc3\xa5 ha hatt, if\xc3\xb8lge historikeren Magnus Magnusson, alle de egenskaper den f\xc3\xb8dte leder trengte; karisma, mot, besluttsomhet, fantasi, evnen til \xc3\xa5 inspirere og en formidabel fysisk tilstedev\xc3\xa6relse.\n_START_SECTION_\nMot full krig med England\n_START_PARAGRAPH_\nBlind Harry har p\xc3\xa5st\xc3\xa5tt at i mai 1297 utryddet Wallace en hel engelsk garnison og ikke bare drepte Sir William Heselrig, den engelske sheriffen i Lanark, men ogs\xc3\xa5 parterte og delte opp liket hans. Etter sigende oppsto blodrusen i trangen for hevn p\xc3\xa5 drapet av en Marion Braidfute fra Lamington, en ung pike som Wallace var hemmelig gift med. Nyheten om at Wallace hadde massakrert garnisonen sendte sjokkb\xc3\xb8lger mot London. I den engelske rettssaken mot Wallace i 1305 ble denne hendelsen f\xc3\xb8rt som bevis og han ble anklaget for \xc3\xa5 ha angrepet, myrdet og \xc2\xabi forakt for kongen, kuttet sheriffens kropp opp i sm\xc3\xa5biter\xc2\xbb. If\xc3\xb8lge engelske kilder synes denne hendelsen \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt utl\xc3\xb8sningen for et generelt oppr\xc3\xb8r mot England._NEWLINE_Det offisielle oppr\xc3\xb8ret, som i ettertid huskes som det aristokratiske oppr\xc3\xb8ret, ble ledet av to tidligere voktere, James Stewart (the Steward) og Robert Wishart, biskopen i Glasgow, og en annen involvert var Robert Bruce, den unge jarlen av Carrick. Aristokratenes oppr\xc3\xb8r ebbet ut i en ydmykende overgivelse da en engelsk styrke ledet krysset grensen i juli og omringet oppr\xc3\xb8rernes leir ved Irvine p\xc3\xa5 kysten av Ayrshire. Etter forhandlinger overga de seg den 7. juli 1297 uten et sverdslag._NEWLINE_Mer betydningsfullt var et fullt oppr\xc3\xb8r i nord hvor unge Andrew Murray (de Morey) erobret festning etter festning (Urquhart, Inverness, Elgin og Banff) og hadde tatt kontrollen over omr\xc3\xa5dene Moray og Aberdeenshire. \xc3\x98yensynlig var Andrew Murray en kraftig inspirasjon for en mann av Wallaces kaliber og han forflyttet seg nordover med en kavalerigruppe av h\xc3\xa5ndplukkede menn. I Scone, Perthshire sitter den engelske justitiarius, William de Ormesby. I m\xc3\xb8te med Wallace flyktet de Ormesbys h\xc3\xa6ravdeling og han selv til Edinburgh for \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 alarm. Engelskmennene armerte seg bak festningsmurene mens skotske oppr\xc3\xb8rer r\xc3\xa5det over landskapet. I England er kong Edvard I fortsatt opptatt med forberedelsene til krigf\xc3\xb8ringen mot Frankrike. Han instruerte to av sine veteraner, John de Warenne, 7. jarl av Surrey og finansr\xc3\xa5dmann for Skottland, Hugh Cressingham, til \xc3\xa5 knuse oppr\xc3\xb8ret og legge Skottland under den engelske h\xc3\xa6len._NEWLINE_Wallace beleiret Dundee Castle da nyheten om at en enorm engelsk h\xc3\xa6rstyrke var p\xc3\xa5 veg nordover. Han avbr\xc3\xb8t \xc3\xb8yeblikkelig beleiringen og sendte en beskjed til Andrew Murray om at oppr\xc3\xb8rerne m\xc3\xa5tte m\xc3\xb8tes og sl\xc3\xa5 seg sammen. Murray var enig. Dette historiske m\xc3\xb8tet er ikke dokumentert, men de to h\xc3\xa6ravdelingene kom sammen ved Stirling for \xc3\xa5 vente p\xc3\xa5 engelskmennenes overveldende h\xc3\xa6r.\n_START_SECTION_\nKampen ved Stirling Bridge\n_START_PARAGRAPH_\nWallace gikk hardt ut mot den engelske frontlinjen p\xc3\xa5 5\xc2\xa0400 mann, og hans tilintetgj\xc3\xb8relse av dem inspirerte de \xc3\xb8vrige skottene til \xc3\xa5 sl\xc3\xa5ss. Den 11. september 1297 oppn\xc3\xa5dde Andrew Murray og hans kaptein Wallace full seier ved Stirling Bridge._NEWLINE_Selv om skottene var undertallige maktet de jage den profesjonelle engelske armen p\xc3\xa5 300 kavalerister og 10\xc2\xa0000 infanterister. Engelskmennene gikk p\xc3\xa5 en katastrofe da de krysset over p\xc3\xa5 nordsiden av elven. Den trange broen s\xc3\xb8rget for at kun f\xc3\xa5 soldater kunne komme seg over broen samtidig, sannsynligvis kun tre i bredden. Skottene ventet inntil halvparten var over p\xc3\xa5 nordsiden f\xc3\xb8r de angrep og spredte kaos i de engelske rekkene. Etterhvert som de \xc3\xb8vrige kom over broen ble de slaktet ned. Mens engelskmennene i de fremste rekkene fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 trekke seg tilbake, presset de bakenfor p\xc3\xa5. Det store presset p\xc3\xa5 broen ble for stort, den kollapset og enda flere engelske soldater falt i elven og druknet._NEWLINE_P\xc3\xa5 samme tid hadde en annen del av den skotske h\xc3\xa6ren vadet over elven lengre oppe. Mens engelskmennene var fordelt p\xc3\xa5 begge sider av elven angrep skottene fra to sider. John de Warenne, jarlen av Surrey, kunne bare hjelpel\xc3\xb8s se p\xc3\xa5 at p\xc3\xa5 at h\xc3\xa6ren enten druknet i den dype elven Forth eller ble hakket i sm\xc3\xa5biter innen en time var g\xc3\xa5tt. Hugh Crossingham krysset broen som de f\xc3\xb8rste av de engelske ridderne og var blant de f\xc3\xb8rste som stupte. Da han inns\xc3\xa5 at han var fortapt red han mot den massive veggen av skotske spyd, ble dradd ned fra hesten og slaktet. If\xc3\xb8lge den engelske Lanecost Chronicle ble kroppen hans fl\xc3\xa5dd og skinnet benyttet til \xc3\xa5 kle Wallaces' sverdhylster. _NEWLINE_Den skotske seieren var overveldende og hvor England etterlot hundre d\xc3\xb8de riddere og fem tusen d\xc3\xb8de fotsoldater. Senere feiret Wallace serien ved \xc3\xa5 lede en stor og ustyrlig h\xc3\xa6ravdeling inn i Northumbria og Cumbria i en orgie av plyndring og herjing, inkludert klosteret Lanercost Priory i n\xc3\xa6rheten av Carlisle, og kun en hard sn\xc3\xb8storm jagde skottene tilbake._NEWLINE_Da Wallace kom tilbake fra slaget ved Stirling Bridge ble han adlet av Robert Bruce og samtidig gjort til \xc2\xabVokter av konged\xc3\xb8mmet Skottland og Leder av dens armeer\xc2\xbb. Derimot var det et tungt tilbakeslag at Andrew Murray, den sannsynlige taktikeren av de to, d\xc3\xb8de tre m\xc3\xa5neder senere fra sine skader fra slagmarken.\n_START_SECTION_\nKampen ved Falkirk\n_START_PARAGRAPH_\n1. april 1298 invaderte engelskmennene en farm ved Roxburgh, de plyndret Lothian og tok noen festninger, men greide ikke \xc3\xa5 tvinge Sir William Wallace til kamp. Skottene brukte den brente jords taktikk og den engelske h\xc3\xa6ren hadde lav moral og lite mat. Wallace hadde arrangert sine spydsoldater i fire \xe2\x80\x98schiltrons\xe2\x80\x99, runde, pinnsvin-aktige formasjoner omgjerdet av en defensiv vegg av trep\xc3\xa5ler. _NEWLINE_De engelske hadde fordeler ved at de kunne angripe med kavaleri og gj\xc3\xb8re store skader p\xc3\xa5 de skotske bueskytterne. De skotske ridderne r\xc3\xb8mte og kong Edvards soldater angrep de skotske h\xc3\xa6rformasjoner. Det er uklart om det var infanteriet eller kavaleriet bakenfra som var den avgj\xc3\xb8rende faktor, men uansett ble det \xc3\xa5pninger i de skotske formasjonene og engelskmennene utnyttet disse for knuse den gjenv\xc3\xa6rende motstanden. Skottene tapte mange soldater, men Wallace greide \xc3\xa5 flykte, skj\xc3\xb8nt hans egen stolthet og hans milit\xc3\xa6re omd\xc3\xb8mme og rykte dalte kraftig._NEWLINE_I september 1298 besluttet Wallace \xc3\xa5 fratre sin stilling som leder for de skotske styrkene til fordel for Robert Bruce, jarlen av Carrick, og John \xe2\x80\x98Sorte\xe2\x80\x99 Comyn av Badenoch (inngiftet med John Balliol). Bruce klarte \xc3\xa5 komme til en \xe2\x80\x98forst\xc3\xa5else\xe2\x80\x99 med kong Edvard i 1302. Wallace hadde tidligere avvist alle fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 fred med England. _NEWLINE_Isteden tilbrakte han en tid i Frankrike, tilsynelatende p\xc3\xa5 en diplomatisk reise, men hans virkelige hensikter er ukjente. William Wallace forlot Skottland i august 1299. For \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 engelskmennene reiste han nordover via Orkn\xc3\xb8yene, hvor han kom innenfor territoriet til kongeriket Norge og kong H\xc3\xa5kon V Magnusson, seilte langs Norge, var kanskje i land i Norge, og ankom Frankrike utp\xc3\xa5 h\xc3\xb8sten i 1299. Et brev fra kong Edvard ber kong Filip IV av Frankrike om \xc3\xa5 holde p\xc3\xa5 Wallace der han er. Brevet ser ikke ut til \xc3\xa5 ha gjort stort inntrykk p\xc3\xa5 den franske kongen for han skriver til sin representant ved hoffet til pave Bonifacius VIII og instruerer ham til \xc3\xa5 assistere \xc2\xabv\xc3\xa5r kj\xc3\xa6re ridder William le Walois av Skottland\xc2\xbb p\xc3\xa5 veg til \xc3\xa5 bes\xc3\xb8ke Roma.\n_START_SECTION_\nTilfangetagelse og henrettelse\n_START_PARAGRAPH_\nWallaces siste milit\xc3\xa6re aksjon skjedde ved Earnside i september 1304. Kong Edward I var besatt av \xc3\xa5 f\xc3\xa5 Wallace eliminert. Han hadde kostet penger, mannskap, materiell og hans fortsatt eksistens var en vedvarende ydmykelse. Alle de betydningsfulle skotske lederne hadde underkastet seg den engelske kongen, unntatt Wallace. Det ble gitt ordre om at John Stewart, John de Souldes og Ingram de Unfraville ikke ville v\xc3\xa6re under kongens beskyttelse om ikke Wallace ble gitt opp. Ogs\xc3\xa5 John Comyn, Alexander Lindsay, og David Graham ble beordret til \xc3\xa5 fremskaffe Wallace innen tyve dager etter julaften og overgi ham til den engelske kongen. _NEWLINE_I slutten av 1304 var Wallaces dager talte, men han unngikk \xc3\xa5 bli tatt til fange inntil 5. august 1305. Prisen p\xc3\xa5 hans hode ble satt til 300 merker og det var en betydelig sum for folk flest, men til deres \xc3\xa6re var det ingen som innl\xc3\xb8ste den. Wallace var en fredl\xc3\xb8s som skjulte seg i huler og skogsomr\xc3\xa5der med kun en h\xc3\xa5ndfull trofaste ved sin side mens nettet om ham ble strammet tettere._NEWLINE_Den historiske rollen som quisling falt p\xc3\xa5 en adelsmann, John de Menteith, en skotsk baron i Dumbarton, et medlem av Huset Stewart, hadde g\xc3\xa5tt fra \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en oppr\xc3\xb8r til en vasall av den engelske kongen. Mytene vil ha det til at det var Jack Short, en av Wallaces egne menn, som forr\xc3\xa5dte ham til Menteith, men i engelske opptegnelser er det kun listet 40 merker til en \xc2\xabspion\xc2\xbb for \xc3\xa5 ha gjenkjent Wallace. Den 3. august ble Wallace lurt til et isolert hus i skogen utenfor n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Robroyston og overmannet. Han ble f\xc3\xb8rt til Dumbarton Castle (hvor hans ber\xc3\xb8mte sverd ble oppbevart i 600 \xc3\xa5r), og de menn som hadde p\xc3\xa5grepet ham mottok 100 merker. For Menteiths andel mottok han 151 pund og fikk bevilget landomr\xc3\xa5der. Fra Dumbarton ble Wallace f\xc3\xb8rt i jern til Carlisle og derfra f\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 en 17 dagers triumfferd s\xc3\xb8rover og vist fram i hver eneste by inntil fangetransporten var framme i London.\n_START_SECTION_\nAnklaget\n_START_PARAGRAPH_\nI Westminster Hall ble han kronet med krans av eikeblader for \xc3\xa5 fortelle at han var \xc2\xaben konge av tyver\xc2\xbb og den 23. august 1305 ble han formelt anklaget for forr\xc3\xa6deri, foruten mord, plyndring og \xc3\xb8deleggelser av eiendommer, brannstifting, helligbr\xc3\xb8de, massakre, og \xc2\xabuhyggelige uhyrligheter\xc2\xbb av alle typer. Det var ikke en rettssak slik n\xc3\xa5tiden kjenner det, men det synes som om Wallace sa seg enig de fleste anklagene unntatt forr\xc3\xa6deri:_NEWLINE_\xc2\xabJeg kan ikke v\xc3\xa6re en forr\xc3\xa6der for jeg har aldri gitt Ham min troskap. Han var aldri mitt overhode, Han mottok aldri min ed, og s\xc3\xa5 lenge det er liv i denne forfulgte kroppen, vil Han heller aldri motta den. Til de andre punktene som jeg er anklaget av, jeg frivillig innr\xc3\xb8mmer dem alle\xc2\xbb. _NEWLINE_Offisielt var den frav\xc3\xa6rende John Balliol Wallaces konge, men Wallace ble uansett erkl\xc3\xa6rt for skyldig og d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den ved hengning, trekking og kvartering._NEWLINE_Den 23. august 1305 etter rettssaken ble Wallace fjernet fra rettssalen, kledd naken og slept av hester til Smithfield Market, hvor han ble hengt, trukket og kvartert. Hodet ble plassert p\xc3\xa5 en stake ved London Bridge hvor han senere fikk selskap av broren John Wallace og Sir Simon Fraser. Hans lemmer ble vist fram til folk, hver for seg, i Newcastle, Berwick, Stirling og Perth._NEWLINE_En minneplakett st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 veggen av St. Bartholomews hospital n\xc3\xa6r stedet av hans avrettelse i Smithfield. Skotske patrioter og andre interesserte bes\xc3\xb8ker ofte stedet og legger blomster der.\n_START_SECTION_\nSymbolet\n_START_PARAGRAPH_\nEdvard I av England mente \xc3\xa5 fjerne et problem, men isteden skapte han en martyr. William Wallace ble et symbol for skottene og hans d\xc3\xb8d inspirerte dem til ytterligere innsats mot engelskmennene._NEWLINE_Majoriteten av den skotske adelsstanden var av normannisk bakgrunn, og mange av dem eide eiendommer p\xc3\xa5 begge sider av grensen Skottland-England, og var ofte ogs\xc3\xa5 strategisk inngiftet i innflytelsesrike engelske familier. Wallace var andre s\xc3\xb8nn av en ridder av lavere grad, uten egne eiendommer. Hva som skiller Wallace fra det skotske adelen var at han var en sann patriot som sannsynligvis trodde helt og fast p\xc3\xa5 skotsk uavhengighet, og han nektet standhaftig \xc3\xa5 b\xc3\xb8ye seg for den engelske kongen. Han kjempet ikke for egne fordeler, slik Comyn eller Bruce gjorde, men for Skottlands legitime konge.\n_START_SECTION_\nI litteratur og p\xc3\xa5 film\n_START_PARAGRAPH_\nEn betydelig mengde historiske verk er skrevet om Wallace, men de mange popul\xc3\xa6re fortellinger er stort sett basert p\xc3\xa5 den heroiske diktet til Blind Harry fra 1400-tallet. Historikere er enten uenige i store deler av det episke diktet eller avviser alt._NEWLINE_Diktet Barns of Ayr beskriver en hendelse da trehundre og seksti skotske adelsmenn, ledet av Wallaces onkel Sir Ranald Craufurd, ble omringet av engelskmennene ved en konferanse. Etter at alle hadde passert gjennom en trang passasje kom et rep ned og rundt halsen hans og hengte ham. I virkeligheten har dette aldri skjedd. Blind Harry feiltolket en linje fra et tidligere dikt om Robert Bruce. Hendelsen blir likevel benyttet i filmen Braveheart._NEWLINE_P\xc3\xa5 1800-tallet skrev Sir Walter Scott om Wallace i boken Exploits and Death of William Wallace, the \xe2\x80\x98Hero of Scotland\xe2\x80\x99 og Jane Porter skrev en romantisk versjon av Wallace-legenden i The Scottish Chiefs i 1810._NEWLINE_Nigel Tranter forfattet en roman ved tittelen The Wallace, publisert i 1996. Historikerne har vurderte den til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re betydelig mer sannferdig enn tidligere litter\xc3\xa6re fors\xc3\xb8k._NEWLINE_Det mest kjente beskrivelsen av William Wallaces liv er den amerikanske filmen fra 1995, Braveheart, regissert av hovedrolleinnehaver Mel Gibson, og skrevet av Randall Wallace. Filmen har blitt kritisert for betydelige historiske feil, men var en suksess kommersielt og hos kritikerne, og den vant fem Oscar-priser.\n_START_SECTION_\n700-\xc3\xa5rsminnet for Wallaces henrettelse\n_START_PARAGRAPH_\nDa man markerte 700-\xc3\xa5rsminnet hadde en del skotske katolikker i flere \xc3\xa5r arbeidet for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 \xc3\xa5pnet en helligk\xc3\xa5ringssak for Wallace. Det ble pekt p\xc3\xa5 likheter mellom Wallace og Jeanne d\xe2\x80\x99Arc, som ble helligk\xc3\xa5ret i 1920. Kardinal Thomas Winning hadde sympati for dette, men det ble p\xc3\xa5pekt at det er et krav for en helligk\xc3\xa5ringssak at det finnes en religi\xc3\xb8s kult omkring personen, det vil si at det finnes en del personer som \xc3\xa6rer ham som helgen uten at det ligger politiske motiver bak. Dette har man ikke kunnet p\xc3\xa5vise i forbindelse med Wallace, og s\xc3\xa5 langt er det derfor ikke startet noen formell granskning._NEWLINE_I 2005 var 700 \xc3\xa5r siden Wallace ble henrettet, hans sverd ble stilt ut p\xc3\xa5 en utstilling i New York under feiringen av Tartan Week. Det var f\xc3\xb8rste gang det 2,5\xc2\xa0kg tunge sverdet forlot Skottland. At en del historikere tviler p\xc3\xa5 at det i virkeligheten er Wallaces sverd betyr nok mindre. Historie er hva man gj\xc3\xb8r den til._NEWLINE_En symbolsk begravelse med en tom kiste ble holdt i Smithfield, London, p\xc3\xa5 stedet for hans henrettelse. Mens 300 mennesker var til stede og at minst tre ganger s\xc3\xa5 mange forgjeves fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 f\xc3\xa5 billetter demonstrerte betydningen av Wallaces symbolverdi."