b"\n_START_ARTICLE_\nRasisme\n_START_PARAGRAPH_\nRasisme, tidligere omtalt som rasel\xc3\xa6re, er forestillingen om at menneskeheten kan kategoriseres i ulike raser som hver tillegges et sett egenskaper og som rangeres etter verdi. Rasisme er og har v\xc3\xa6rt grunnlag for diskriminering eller segregering._NEWLINE_Frem til slutten av 1900-tallet var rasisme vanligvis begrunnet i antatte biologiske og arvelige forskjeller mellom folkegrupper (i dag ofte omtalt som \xc2\xabklassisk rasisme\xc2\xbb). De siste ti\xc3\xa5r er det vanlig \xc3\xa5 utvide rasismebegrepet til \xc3\xa5 omfatte nedvurdering av andre etniske, kulturelle eller religi\xc3\xb8se grupper, uten n\xc3\xb8dvendigvis \xc3\xa5 begrunne i biologiske forskjeller som utseende (\xc2\xabnyrasisme\xc2\xbb). Et fellestrekk for begge forst\xc3\xa5elsene av rasisme er at personers identitet vurderes basert p\xc3\xa5 fordommer knyttet til personens gruppetilh\xc3\xb8righet. _NEWLINE_Den internasjonale konvensjon om eliminering av alle former for rasediskriminering skjelner ikke mellom diskriminering basert p\xc3\xa5 rase, hudfarge, avstamning, nasjonalitet eller etnisk opphav.\n_START_SECTION_\nFinnes menneskeraser?\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85 omtale folkegrupper som raser er sterkt omdiskutert. Blant biologer og psykologer er det vanlig \xc3\xa5 hevde at menneskeraser har reell eksistens, men at genetiske forskjeller mellom folkegrupper er irrelevante for \xc3\xa5 forst\xc3\xa5 forskjeller i kultur eller personlighet. Det finnes ogs\xc3\xa5 biologer som er uenige i dette, blant annet Alan Templeton ved Washington University in St. Louis. Blant samfunnsforskere er det vanlig \xc3\xa5 hevde at menneskeraser er en ren sosial konstruksjon, det vil si en forestilling som er funnet opp som ikke har reell (biologisk) eksistens. Det er imidlertid et legitimt begrep innen humangenetikk og i omtale av tamdyr, der varianter er frembrakt ved planmessig avl. Et eksempel p\xc3\xa5 dette er underarten tamhund, som deles inn i en rekke hunderaser.\n_START_SECTION_\nAntisemittisme\n_START_PARAGRAPH_\nEtter holocaust tok historikere fatt i forholdet mellom antisemittisme og annen rasisme. Man fant distinkte forskjeller mellom den tradisjonelle katolsk-kirkelige antisemittisme og den moderne rasisme; i f\xc3\xb8rstnevnte var det religi\xc3\xb8se faktorer mer enn rasetilh\xc3\xb8righet som l\xc3\xa5 til grunn. Den moderne antisemittisme, derimot, kan enklere defineres som en spesifikk form for rasisme.\n_START_SECTION_\nRaseteoriene p\xc3\xa5 1800-tallet\n_START_PARAGRAPH_\nArthur de Gobineaus Essai sur l'in\xc3\xa9galit\xc3\xa9 des races humaines (1853\xe2\x80\x931855) var hadde stor innflytelse i utviklingen av rasismen, sammen med Vacher de Lapouges antropososiologi og Herders anvendelse av rasebegrepet p\xc3\xa5 nasjonalistisk teori, som f\xc3\xb8rte til utviklingen av militant etnisk nasjonalisme. De forutsatte den historiske eksistensen av nasjonale raser som tyskere og franskmenn, som hadde utviklet seg fra de opprinnelige raser, som den ariske rase, og mente at politiske grenser m\xc3\xa5tte forholde seg til det de beskrev som rasemessige grenser. _NEWLINE_P\xc3\xa5 1900-tallet har historikere vurdert om tanken p\xc3\xa5 rasemessige overlegenhet og underlegenhet kom fra Amerikas forente stater i \xc3\xa5rene etter den amerikanske borgerkrigen, og at den europeiske tradisjonen hadde v\xc3\xa6rt mer basert p\xc3\xa5 nasjoner enn raser frem til dette._NEWLINE_En annen teori er at rasismen som ideologi oppstod i kolonitiden. Med kolonisering, utbytting, overgrep, jakt og drap av urbefolkning oppstod snart et behov for \xc3\xa5 legitimere disse handlingene. Dermed begynte forskere \xc3\xa5 arbeide for \xc3\xa5 p\xc3\xa5vise at hele folkeslag var f\xc3\xb8dt med forskjellige typer egenskaper. De hvite europeiske forskerne slo fast at nettopp hvite europeiske mennesker var f\xc3\xb8dt \xc3\xa6rlige, intelligente og flittige, mens afrikanere var f\xc3\xb8dt dumme, l\xc3\xb8gnaktige og griske. Forskerne trakk opp grensene mellom forskjellige \xc2\xabmenneskeraser\xc2\xbb. \xc2\xabRasene\xc2\xbb skulle ogs\xc3\xa5 rangeres. Kanskje ikke veldig overraskende slo forskerne fast at \xc2\xabden hvite rasen\xc2\xbb, europeerne, sto \xc3\xb8verst i rang.\n_START_SECTION_\nRasismen i USA\n_START_PARAGRAPH_\nI USA ble afrikanere brukt som slaver fra 1600-tallet inntil slaveriet ble opphevet i sydstatene gjennom proklamasjonen om emansipering i 1863, og i de gjenv\xc3\xa6rende slavestatene ved den 13. grunnlovsendring i 1865. Rekonstruksjons-perioden etter borgerkrigen ga de tidligere slavene fulle politiske rettigheter, men dette f\xc3\xb8rte til \xc3\xb8kende rasistisk motivert diskriminering i sydstatene. Mange stater innf\xc3\xb8rte etter 1877 s\xc3\xa5kalte Jim Crow-lover som begrenset stemmeretten, og som befestet rasediskriminering i alle offentlige sammenhenger; p\xc3\xa5 skoler, transportmidler, spisesteder og offentlige toaletter osv. Ogs\xc3\xa5 i USAs forsvarsstyrker ble raseskillet gjennomf\xc3\xb8rt. Fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 f\xc3\xa5 disse lovene erkl\xc3\xa6rt som grunnlovsstridige ble lenge avvist av USAs h\xc3\xb8yesterett, fordi den konstitusjonelle garantien om \xc2\xablikhet for loven\xc2\xbb ble tolket som tilfredsstillende ivaretatt gjennom tjenester som i navnet var \xc2\xabseparate but equal\xc2\xbb (adskilte, men likeverdige). Etter den andre verdenskrig vokste motstanden mot rasediskriminering blant svarte amerikanere som hadde tjenestegjort i krigen eller flyttet fra sydstatene for \xc3\xa5 bemanne krigsindustrien i nordstatene. Organisasjonen mot rasediskriminering, NAACP, f\xc3\xb8rte i 1954 den f\xc3\xb8rste vellykkede rettssak mot skolestyret i byen Topeka og fikk medhold i h\xc3\xb8yesterett for at raseskillet i skolene var grunnlovsstridig. Flere tilsvarende rettssaker gjorde etter hvert slutt p\xc3\xa5 rettslig basert rasediskriminering, men det tok (og vil ta) lang tid \xc3\xa5 fjerne faktisk rasediskriminering. Etter mange demonstrasjoner med til dels voldelige episoder i \xc3\xa5rene omkring 1960, og med Martin Luther King som en viktig p\xc3\xa5driver, ble de siste raselovene opphevet gjennom Civil Rights Act i 1964 og Voting Rights Act i 1965.\n_START_SECTION_\nSionisme\n_START_PARAGRAPH_\nSionisme er en ideologi som i det meste av den arabiske verden og mye av den tredje verden for \xc3\xb8vrig ansees som synonymt med rasisme. FN vedtok i 1975 resolusjon 3379 at \xc2\xabsionisme er en form for rasisme og rasediskriminering\xc2\xbb. Resolusjonen ble tilbakekalt i 1991, men i arabiske land har fortsatt dette synspunktet stor gjennomslagskraft.\n_START_SECTION_\nRasismens uttrykk\n_START_PARAGRAPH_\nRasisme kan uttrykkes individuelt (noen forskere er ikke helt enige i dette, jfr. innledningen) gjennom eksplisitte tanker og f\xc3\xb8lelser og handlingene som springer fra disse. _NEWLINE_Den kan videre uttrykkes strukturelt eller institusjonelt. En studie utf\xc3\xb8rt i 2003 av Marianne Bertrand ved University of Chicago og Sendhil Mullainathan ved Harvard University kom frem til at jobbs\xc3\xb8kere i USA som hadde navn som \xc2\xabh\xc3\xb8rtes svarte ut\xc2\xbb hadde 50\xc2\xa0% mindre sjanse enn andre til \xc3\xa5 bli innkalt til intervju, uansett hvordan deres CV s\xc3\xa5 ut. En ekstrem form for strukturell rasisme fantes i apartheid-systemet som man hadde i S\xc3\xb8r-Afrika._NEWLINE_If\xc3\xb8lge den svenske sosiologen Anders Lange er rasisme kjennetegnet ved et s\xc3\xa5 negativt bilde av andre de fratas sin menneskelighet og dette negative bildet har i rasismen ogs\xc3\xa5 f\xc3\xb8lelsesmessig."