b'\n_START_ARTICLE_\nHMS \xc2\xabTerror\xc2\xbb (1813)\n_START_SECTION_\nKrigstjeneste\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xabTerror\xc2\xbb tjenestegjorde i 1812-krigen mot USA. Under ledelse av John Sheridan deltok skipet i \xc3\xa5 bombardere Stonington i Connecticut fra 9. til 12. august 1814. Skipet deltok ogs\xc3\xa5 ved Fort McHenry i slaget ved Baltimore 13. til 14. september samme \xc3\xa5r. Angrepet p\xc3\xa5 Fort McHenry inspirerte Francis Scott Key til \xc3\xa5 skrive The Star-Spangled Banner. I januar 1815 var \xc2\xabTerror\xc2\xbb involvert i angrepet p\xc3\xa5 St. Marys i Georgia. Etter krigen gikk skipet i opplag fram til 1828, da skipet igjen ble satt i tjeneste i Middelhavet. Den 18. februar 1828 gikk hun p\xc3\xa5 grunn n\xc3\xa6r Lisboa. Etterhvert ble hun dradd av grunn og tatt ut av tjeneste etter reparasjoner.\n_START_SECTION_\nTjeneste i Arktis og Antarktis\n_START_PARAGRAPH_\nBombarderfart\xc3\xb8y m\xc3\xa5tte bygges solid for \xc3\xa5 kunne t\xc3\xa5le rekylen til 3-tonns mortere. Dette tatt i betraktning var fart\xc3\xb8yene spesielt velegnet til tjeneste i Arktis. En solid konstruksjon kunne v\xc3\xa6re med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 holde skipet intakt under dette omr\xc3\xa5dets ekstreme v\xc3\xa6rforhold og klima. I 1836 fikk George Back kommandoen over skipet i en ekspedisjon til den nordlige delen av Hudsonbukten. M\xc3\xa5let var \xc3\xa5 g\xc3\xa5 inn i Repulsebukten hvor mannskaper skulle g\xc3\xa5 i land for \xc3\xa5 finne ut om Boothia-halv\xc3\xb8yen var en halv\xc3\xb8y eller en \xc3\xb8y._NEWLINE_\xc2\xabTerror\xc2\xbb mislyktes i \xc3\xa5 n\xc3\xa5 fram til Repulsebukten og overlevde s\xc3\xa5 vidt vinteren utenfor Southampton\xc3\xb8ya. Et sammenst\xc3\xb8t med et isfjell v\xc3\xa5ren 1837 gjorde skadene verre. Da Back klarte \xc3\xa5 strande skipet p\xc3\xa5 Irlands kyst var skipet i s\xc3\xa5 d\xc3\xa5rlig forfatning at det var n\xc3\xa6r ved \xc3\xa5 synke.\n_START_SECTION_\nRoss-ekspedisjonen\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xabTerror\xc2\xbb ble reparert og fikk deretter i oppdrag \xc3\xa5 seile med HMS \xc2\xabErebus\xc2\xbb til Antarktis. Denne ekspedisjonen var under kommando av James Clark Ross. Francis Crozier var kaptein p\xc3\xa5 \xc2\xabTerror\xc2\xbb. Ekspedisjonen varte fra 1840 til 1843. Skipene hadde tre turer i antarktiske farvann: De krysset Rosshavet to ganger og seilte gjennom Weddellhavet, s\xc3\xb8r\xc3\xb8st for Falklands\xc3\xb8yene. Vulkanen Mount Terror p\xc3\xa5 Ross\xc3\xb8ya er oppkalt etter skipet.\n_START_SECTION_\nFranklin-ekspedisjonen\n_START_PARAGRAPH_\nI 1845 ble John Franklin gitt oppdraget med \xc3\xa5 finne Nordvestpassasjen, og dermed en raskere vei fra Europa til Stillehavet (ekspedisjonen er kjent som Franklin-ekspedisjonen). Franklin fikk HMS \xc2\xabErebus\xc2\xbb og HMS \xc2\xabTerror\xc2\xbb til sin disposisjon. Skipene ble utrustet med dampmotorer p\xc3\xa5 20 hestekrefter og skrogene ble forsterket med jernplater for reisen til Arktis. Franklin kommanderte ekspedisjonen fra \xc2\xabErebus\xc2\xbb. Crozier hadde igjen kommandoen over \xc2\xabTerror\xc2\xbb. Ekspedisjonen skulle samle inn magnetisk data i den kanadiske delen av Arktis, samt krysse Nordvestpasasjen. Passasjen hadde tidligere blitt kartlagt fra \xc3\xb8stsiden og vestsiden, men aldri gjennomseilt._NEWLINE_Ekspedisjonen seilte fra Greenhithe 19. mai 1845. Skipene ble sist sett av britiske hvalfangere da de seilte inn i Baffinbukten i august 1845. Det tok lang tid f\xc3\xb8r leteaksjoner ble satt igang blant annet fordi skipene var utstyrt med delvis hermetiserte matforsyninger som skulle vare i tre \xc3\xa5r. Etter to \xc3\xa5r ble det satt igang mangfoldige leteaksjoner, b\xc3\xa5de private s\xc3\xa5 vel som offentlige. Leteaksjoner ble igangsatt b\xc3\xa5de fra britisk og amerikansk side. Mange flere liv gikk tapt under leteaksjonene, men man fikk likevel samlet inn informasjon som gav et sammensatt bilde av hvordan det hadde g\xc3\xa5tt med ekspedisjonen. Begge skipene hadde blitt sittende fast i isen og forlatt av mannskapene, som alle d\xc3\xb8de av kulde og utmattelse under et strabasi\xc3\xb8st for\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 n\xc3\xa5 Fort Resolution, 970 km i s\xc3\xb8rvestlig retning. Flere ekspedisjoner helt til nyere tid, hvor lik har blitt funnet og unders\xc3\xb8kt, samt historier fortalt gjennom generasjoner blant eskimoer, har gitt ny informasjon. Hermetikken mannskapene spiste av var mest sannsynlig blyforgiftet, og sulten kan ha drevet de gjenv\xc3\xa6rende til kannibalisme. Begge skipene er senere funnet med undervannsteknologi.\n_START_SECTION_\nLeteaksjon og funn\n_START_PARAGRAPH_\nDen canadiske regjeringen kunngjorde 15. august 2008 igangsettelsen av en seksukers leteaksjon, finansiert med 75\xc2\xa0000 kanadiske dollar. Isbryteren CCGS \xc2\xabSir Wilfrid Laurier\xc2\xbb skulle fors\xc3\xb8ke \xc3\xa5 finne \xc2\xabTerror\xc2\xbb og \xc2\xabErebus\xc2\xbb. Det antas at leteaksjonen ogs\xc3\xa5 hadde den hensikt \xc3\xa5 styrke Canadas posisjon for suverenitet over store deler av Arktis._NEWLINE_Den 12. september 2016 ble det kunngjort at et vrak som svarte til beskrivelsen av \xc2\xabTerror\xc2\xbb var funnet ved King William Islands s\xc3\xb8rkyst. Funnstedet er hemmeligholdt for \xc3\xa5 beskytte det mot plyndring. Skipene er f\xc3\xb8rt opp p\xc3\xa5 listen National Historic Site of Canada. I 2014 var vraket av \xc2\xabErebus\xc2\xbb funnet i det samme omr\xc3\xa5det. Begge skipene er relativt intakte, men Erebus er mer skadet i baugpartiet.'