b'\n_START_ARTICLE_\nGustave Whitehead\n_START_SECTION_\nTidlig liv og karriere\n_START_PARAGRAPH_\nWhitehead ble f\xc3\xb8dt i Leutershausen, Bayern, andre barn av Karl Weisskopf og hans kone Babetta. Som gutt viste han interesse i flukt, eksperimenterte med drager og fikk kallenavnet \xc2\xabflyer\xc2\xbb. Han og en venn fanget og bandt fugler i et fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 finne ut hvordan de fl\xc3\xb8y, en aktivitet som politiet snart stoppet._NEWLINE_Hans foreldre d\xc3\xb8de i 1886 og 1887 da han var gutt. Han utdannet seg til mekaniker og reiste til Hamburg hvor han i 1888 ble ble tvunget til \xc3\xa5 bli med som mannskap p\xc3\xa5 et seilskip. Et \xc3\xa5r senere vendte han tilbake til Tyskland, s\xc3\xa5 reiste sammen med en familie til Brasil. Han dro til sj\xc3\xb8s igjen i flere \xc3\xa5r \xc3\xa5 l\xc3\xa6re mer om vind, v\xc3\xa6r og fugler fly._NEWLINE_Weisskopf kom til USA i 1893. Han ble snart \xc2\xabanglicized\xc2\xbb, endret sitt navn til Gustave Whitehead. I New York ble han ansatt hos leket\xc3\xb8yprodusenten E. J. Horsman for \xc3\xa5 bygge og drive reklame for drager og modeller av seilfly. Whitehead laget ogs\xc3\xa5 planer om montere en motor til \xc3\xa5 drive et av hans seilfly. I 1893 ble Whitehead angivelig ansatt ved Blue Hill, en Meteorologisk v\xc3\xa6r stasjon som brukte drager for v\xc3\xa6robservasjoner ._NEWLINE_I 1896 ble Whitehead ansatt som mekaniker for Boston Aeronautical Sovierty (BAS). Sammen med mekaniker Albert B. C. Horn bygget de en Lilienthal-type glidefly og et ornithopter Whitehead gjorde et par korte og lave turer i glideflyet, men har ikke lykkes i \xc3\xa5 fly ornikoptereret. I 1896 engasjerte BAS-medlem Samuell Cabot Whitehead og snekker James Crowell til \xc3\xa5 bygge en Lilienthal-glider. Cabot rapporterte til BAS om at tester med denne glider var mislykket.\n_START_SECTION_\n1899\n_START_PARAGRAPH_\nI henhold til en erkl\xc3\xa6ring gitt i 1934 av Louis Darvarich, en venn av Whitehead, bygde de et motorisert fly sammen og fl\xc3\xb8y en halv kilometer i Pittsburgh\'s_NEWLINE_Schenley Park i april eller mai 1899. Darvarich skrev at de fl\xc3\xb8y i en h\xc3\xb8yde p\xc3\xa5 6,1 til 7,3 meter i en dampdrevet endekker og krasjet inn i en murbygning. Darvarich sa han fylte kjelen ombord p\xc3\xa5 flyet og ble alvorlig sk\xc3\xa5ldet i ulykken, noe som krevde flere uker i sykehus. Angivelig p\xc3\xa5 grunn av denne hendelsen, forb\xc3\xb8d politiet Whitehead \xc3\xa5 utf\xc3\xb8re noen flere eksperimenter i Pittsburgh. Luftfartshistorikeren William F. Trimble peker p\xc3\xa5 en mangel p\xc3\xa5 moderne bevis, og avviste denne historien i 1982 som et tilfelle av \xc2\xaboveraktiv fantasi\xc2\xbb, Whitehead\'s omtale av kontroll-metoden, flytting av kroppen, kommenterte Trimble til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re utilstrekkelig til \xc3\xa5 styre et fly og den antatte trekull-fyrte dampmaskin kunne ikke ha v\xc3\xa6rt kraftig nok til \xc3\xa5 l\xc3\xb8fte flyet fra bakken. Timingen virker ogs\xc3\xa5 un\xc3\xb8yaktig da Whitehead ble sitert i desember 1899 i aviser i Pittsburgh som sa at han fortsatt bygget flyet sitt, samtidig som han sa at han hadde fl\xc3\xb8yet det i Boston._NEWLINE_Whitehead og Darvarich reiste til Bridgeport, Connecticut for \xc3\xa5 finne arbeide i fabrikker.\n_START_SECTION_\nSmithsonian\n_START_PARAGRAPH_\nRapporter om Whiteheads aktiviteter i Connecticut ble lagt merke til av Smithsonian Institution. Smithsonians sekret\xc3\xa6r, Samuel Langley var p\xc3\xa5 den tiden i ferd med \xc3\xa5 bygge sitt bemannede fly \xc2\xabLangley Aerodrome\xc2\xbb (ikke flyplass). Langleys sjefsingeni\xc3\xb8r, Charles M. Manly_NEWLINE_antok at Whiteheads maskin var \xc2\xabfalsk\xc2\xbb og anmodet en Smithsonian ansatt, F. W. Hodge om \xc3\xa5 inspisere Nummer 21, som Whitehead hadde satt til utstilling i Atlantic City, New Jersey. Hodge rapporterte at \xc2\xabmaskinen ikke synes \xc3\xa5 v\xc3\xa6re luftdyktig\xc2\xbb._NEWLINE_I mange \xc3\xa5r anerkjente ikke Smithsonian Institution formelt Wright Flyer i 1903 som den f\xc3\xb8rste. I stedet proklamerte Smithsonian Langley Aerodrome som det f\xc3\xb8rste. Denne stillingtagen forn\xc3\xa6rmet den gjenlevende av br\xc3\xb8drene Wright, Orville, som sendte Wright Flyer til Science Museum i London p\xc3\xa5 langsiktige l\xc3\xa5n, heller enn \xc3\xa5 donere den til Smithsonian. I 1942 gikk Smithsonian offentlig ut om sin endrede oppfatning, og Orville vart enige i \xc3\xa5 bringe Flyer tilbake_NEWLINE_Som en betingelse for \xc3\xa5 motta flyet inngikk Smithsonian en avtale i 1948 med bobestyreren av Orville Wrights eiendommer. Avtalen, popul\xc3\xa6rt kalt en \xc2\xabContract\xc2\xbb, krevde at Smithsonian bare skulle anerkjenne Wright Flyer i 1903, og ingen andre fly som det f\xc3\xb8rste som utf\xc3\xb8rte en bemannet, motodrevet kontrollert flyvning. Avtalen, som ikke ble gjort offentlig, tillot Wrights familie til \xc3\xa5 ta Flyer tilbake hvis Smithsonian unnlot \xc3\xa5 oppfylle kravet_NEWLINE_I 1975 fikk Luftfartshistorikeren, major William J. O\'Dwyer h\xc3\xb8re om avtalen fra Harold S. Miller, Orville Wrights bobestyrer. O\'Dwyer hadde f\xc3\xa5tt versjonen av dokumentet med hjelp fra senator (Connecticut) Lowell Weicker og den amerikanske Freedom of Information Act O\'Dwyer sa at under en tidligere samtale i 1969 med Paul E. Garber, Smithsonian kurator for tidlig fly, Garber benektet denn at en slik kontrakt eksisterte, og sa han \xc2\xabaldri kunne bli enige i en slik sak\xc2\xbb._NEWLINE_History by Contract, en bok forfattet som et samarbeid mellom O\'Dwyer og Randolph, hevdet at avtalen var urettferdig undertrykte anerkjennelse av Whitehead\'s prestasjoner. Boken publiserte korrespondanse mellom O\'Dwyer og Smithsonian der han spurte Institusjonen om \xc3\xa5 f\xc3\xa5 se bevis p\xc3\xa5, og delta i intervjuer med folk som sa de hadde sett Whitehead fly. Boken krevde en \xc2\xabnullifisering\xc2\xbb av avtalen._NEWLINE_Avtalen forblir i kraft og frem til i dag. I 2005 Peter Jakab av Smithsonian National Air and Space Museum (NASM) sa avtalen ikke ville stoppe Smithsonian fra \xc3\xa5 gjenkjenne noen som oppfinneren av den f\xc3\xb8rste flyet hvis udiskutable bevis ble funnet: \xc2\xabVi ville presentere en s\xc3\xa5 n\xc3\xb8yaktig presentasjon av historien om oppfinnelsen av flyet som mulig, uavhengig av konsekvensene dette kan medf\xc3\xb8re involverer avtalen. Etter \xc3\xa5 ha sagt at, imidlertid, p\xc3\xa5 denne tiden, som i 1948, det er ingen overbevisende dokumentasjon p\xc3\xa5 at Whitehead eller noen andre fl\xc3\xb8y f\xc3\xb8r br\xc3\xb8drene Wright.\xc2\xbb I 2013 senior aeronautics kurator Tom Huk av NASM sa,_NEWLINE_\xc2\xabJeg kan bare h\xc3\xa5pe at, b\xc3\xb8r overbevisende bevis for en tidligere flight bli presentert, mine kolleger og jeg vil ha mot og \xc3\xa6rlighet til \xc3\xa5 innr\xc3\xb8mme den nye bevis og risiko for tap av Wright Flyer.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa5st\xc3\xa5tt m\xc3\xb8te med br\xc3\xb8drene Wright\n_START_PARAGRAPH_\nI 1930-\xc3\xa5rene skal Whitehead ha sagt at br\xc3\xb8drene Wright pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 f\xc3\xa5 ham til \xc3\xa5 avsl\xc3\xb8re sine hemmeligheter, kanskje to \xc3\xa5r f\xc3\xb8r deres f\xc3\xb8rste flyvning ._NEWLINE_Orville Wright benektet at han eller hans bror noen gang bes\xc3\xb8kt Whitehead p\xc3\xa5 verkstedet hans, og uttalte at den f\xc3\xb8rste gangen de var i Bridgeport var 1909 og da bare i forbifarten p\xc3\xa5 toget.\xc2\xbb Denne uttalelsen ble st\xc3\xb8ttet av historiker ved Kongressbiblioteket, Fred Howard, medredakt\xc3\xb8r av Wright brothers\' papirer, og av luftfartsforfattere Martin Caidin og Harry B. Kammer._NEWLINE_O\'Dwyer sa at Oktav Chanute \xc2\xaboppmuntret\xc2\xbb Wrights til \xc3\xa5 se p\xc3\xa5 motorer bygget av Whitehead. I et brev til Wilbur Wright p\xc3\xa5 3 juli 1901, Chanute laget en eneste referanse til Whitehead og sa: "jeg har et brev fra Carl E. Myers, en ballongfabrikant som sier at Mr. Whitehead har oppfunnet en lettvekt motor, og har v\xc3\xa6rt engasjert til \xc3\xa5 bygge for Mr. Arnot av Elmira en motor p\xc3\xa5 10 H/k\n_START_SECTION_\nOrvillie im\xc3\xb8teg\xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nI 1945 ble Whitehead\'s s\xc3\xb8nn Charles intervjuet p\xc3\xa5 Joseph Nathan Kane\' s riksdekkende radioprogram \xc2\xabBer\xc3\xb8mte Nyvinninger\xc2\xbb som s\xc3\xb8nn av den f\xc3\xb8rste mannen til \xc3\xa5 fly. At kravet ble gjentatt i en Liberty artikkel, som ble sammenfattet i en artikkel i Det Beste som n\xc3\xa5dde et veldig stort publikum.Deretter im\xc3\xb8tegikk Orville Wright p\xc3\xa5 syttitallet magasinartikkelen ved \xc3\xa5 skrive \xc2\xabDen Mytiske Whitehead Flight\xc2\xbb som dukket opp i augustutgaven i 1945 av US Air Services, en publikasjon med en langt ferre, men sv\xc3\xa6rt innflytelsesrike lesere._NEWLINE_Orville begynte med \xc3\xa5 stille sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om Bridgeport Herald hadde saklig grunn til \xc3\xa5 holde tilbake en s\xc3\xa5 viktig luftfsrsnyhet i fire dager, og foreslo at historien derfor ikke var sant. Whitehead-forskere p\xc3\xa5pekte at Herald ikke var en avis, men en ukentlig publikasjon, bare publisert p\xc3\xa5 s\xc3\xb8ndager. Orville bemerket at James Dickie, kalt inn som vitne av Herald, hadde erkl\xc3\xa6rt at han ikke var til stede p\xc3\xa5 arrangementet, ikke og heller ikke kjente andre som hadde sett et av Whitheads fly i luften. Orville diskuterte med John J. Dvorak, en fysikk professor ved Washington University i St. Louis, som hadde laget en motor for Whitehead og priste ham offentlig. Dvorak ble misforn\xc3\xb8yd med Whitehead\'s fremgang p\xc3\xa5 motoren og kuttet ut forbindelsen. Orville sitert Dvoraks erkl\xc3\xa6ring fra 1936: \xc2\xabjeg personlig tror ikke at Whitehead noen gang lyktes i \xc3\xa5 f\xc3\xa5 noen fly til \xc3\xa5 fly\xc2\xbb Dvoraks negative kommentarer som Orville siterte inkludert setninger: \xc2\xabWhitehead hadde ikke tilstrekkelig mekaniske ferdigheter\xe2\x80\xa6var en grov overdrivelse\xe2\x80\xa6Han hadde vrangforestillinger\xc2\xbb.'