b'\n_START_ARTICLE_\nArthur Goldberg\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nGoldberg startet sin karriere med \xc3\xa5 studere ved DePaul University og siden ved Northwestern University School of Law, hvor han ble uteksaminert med magna cum laude i 1930. Utover 1930-tallet opparbeidet han seg som en advokat med spesialisering innenfor arbeidsrett. Under andre verdenskrig tjenestegjorde han som spion under Office of Strategic Services, hvor han blant annet hadde som oppgave \xc3\xa5 opprettholde kontakt med arbeiderbevegelsen som l\xc3\xa5 under bakken i Europa._NEWLINE_Etter krigen (i 1948) ble han generalkonsul i Congress of Industrial Organizations (CIO), og han fungerte som forhandler og rettslig r\xc3\xa5dgiver i sammensl\xc3\xa5ingen av fagforeningen American Federation of Labor og CIO i 1955. Han tjenestegjorde ogs\xc3\xa5 som generalkonsul hos fagforeningen United Steelworkers. P\xc3\xa5 denne tiden var han allerede kjent i Det demokratiske partiet og innenfor fagforeningspolitikken, noe som gjorde at han ble utnevnt til arbeidsminister av president John F. Kennedy i slutten av januar 1962. Som arbeidsminister var han blant annet mentor til Daniel Patrick Moynihan._NEWLINE_I slutten av september 1962 ble Goldberg utnevnt til h\xc3\xb8yesterettsdommer ved De forente staters h\xc3\xb8yesterett, som erstatter for Felix Frankfurter som m\xc3\xa5tte trekke seg p\xc3\xa5 grunn av sykdom. Som h\xc3\xb8yesterettsdommer frontet han sitt syn p\xc3\xa5 d\xc3\xb8dsstraff etter voldtekt, og mente at denne praksisen burde avskaffes p\xc3\xa5 grunnlag av praksisen generelt i det internasjonale samfunnet. Denne problemstillingen kom siden opp i flere rettssaker i USA utover 1970-tallet. For \xc3\xb8vrig var senere h\xc3\xb8yesterettsdommer Stephen Breyer ansatt under Goldberg i denne perioden._NEWLINE_Goldberg gikk av fra embetet i juli 1965 og ble umiddelbart utnevnt til USAs ambassad\xc3\xb8r til FN som erstatter til den da nylige avd\xc3\xb8de Adlai Stevenson. Som FN-ambassad\xc3\xb8r var han regnet som en av hovedbidragsyterne til FNs sikkerhetsr\xc3\xa5ds resolusjon 242, som kom i etterkant av seksdagerskrigen i Midt\xc3\xb8sten. Hans rolle som FN-ambassad\xc3\xb8r under denne krigen kan ogs\xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt grunnen til at Sirhan Sirhan, mannen bak likvidasjonen av Robert F. Kennedy, ogs\xc3\xa5 hadde ytret et \xc3\xb8nske om \xc3\xa5 ta livet av Goldberg. I frustrasjon om hvordan Vietnamkrigen utviklet seg, sluttet han deretter som ambassad\xc3\xb8r i 1968, og begynte \xc3\xa5 arbeide for advokatselskapet Paul, Weiss, Rifkind, Wharton & Garrison i New York City._NEWLINE_I 1970 bestemte han seg for \xc3\xa5 stille til valg som guvern\xc3\xb8r i New York, men tapte valget til fordel for Nelson Rockefeller. Etter valgtapet dro han tilbake til sin advokatpraksis i Washington, D.C., hvor han ogs\xc3\xa5 ble president for American Jewish Committee. Under president Jimmy Carter tjenestegjorde Goldberg som amerikansk ambassad\xc3\xb8r under Beogradkonferansen om menneskerettigheter i 1977, og \xc3\xa5ret etter ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje. Arthur Goldberg d\xc3\xb8de den 19. januar 1990 i Washington, D.C. og ble siden gravlagt i \xc3\x86resgravlunden i Arlington.'