b'\n_START_ARTICLE_\nStuart Roosa\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nRoose startet sin karriere som r\xc3\xb8ykhopper for U.S. Forest Service tidlig p\xc3\xa5 1950-tallet. Han gikk inn i U.S. Air Force i 1953, gikk p\xc3\xa5 Gunnery School p\xc3\xa5 Del Rio Air Force Base i Texas og Luke Air Force Base i Arizona, samt var utdannet ved Aviation Cadet Program p\xc3\xa5 Williams Air Force Base i Arizona, hvor han fikk sin flytrenging i U.S. Air Force._NEWLINE_Roosa var fra juli 1962 til august 1964 vedlikeholdstestpilot ved Olmsted Air Force Base i Pennsylvania, hvor han fl\xc3\xb8y F-101 fly. Han var jagerpilot ved Langley Air Force Base i Virginia, hvor han fl\xc3\xb8y F-84F og F-100. Han ble utdannet ved Aerospace Test Pilots School og var eksperimentell testpilot ved Edwards Air Force Base i California fra 1965 til 1966. I l\xc3\xb8pet av sin karriere logget Roosa over 5\xc2\xa0500 timer flytid (5\xc2\xa0000 timer i jetfly) og 217 timer i rommet. Han tjenestegjorde ogs\xc3\xa5 som sjef for service engineering ved Tachikawa Air Base i Japan, i to \xc3\xa5r etter endt utdannelse fra University of Colorado, som en del av Air Force Institute of Technology Program._NEWLINE_Roosa var en av 19 personer som ble valgt til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re del av Astronautgruppe 5 (1966) og var medlem av astronautenes st\xc3\xb8ttebesetning for Apollo 9 romferden. Under Apollo 14 oppholdt han seg 33 timer alene i bane rundt m\xc3\xa5nen hvor han utf\xc3\xb8rte en rekke eksperimenter. Hans ferdighet som kommandomodulpilot ble satt p\xc3\xa5 en pr\xc3\xb8ve da det f\xc3\xb8rste fors\xc3\xb8ket p\xc3\xa5 \xc3\xa5 koble sammen kommandomodulen og m\xc3\xa5nelanderen feilet, og problemene ble overvunnet ved hjelp av Roosas dyktighet og forsiktige koordinering av besetningen og bakkepersonell. Han hadde ogs\xc3\xa5 med seg 3 fr\xc3\xb8 fra et samarbeidsprosjekt mellom U.S. Forest Service og NASA. Fr\xc3\xb8ene spirte etter returen og ble plantet i USA, og har blitt kjent som \xc2\xabMoon Trees\xc2\xbb (m\xc3\xa5netr\xc3\xa6r)._NEWLINE_Etter Apollo 14 var Roosa reservekommandomodulpilot for Apollo 16 og Apollo 17, og basert p\xc3\xa5 mannskapsrotasjonen, ville han trolig ha ledet en av de siste Apollo-romferdene hadde den ikke blitt kansellert. Han var knyttet til romfergeprogrammet inntil han gikk av med pensjon som oberst i U.S. Air Force i 1976. Etter at han forlot NASA og U.S. Air Force hadde han en rekke posisjoner i internasjonal og amerikansk forretningsliv, og ble eier og president av Gulf Coast Coors i 1981. Hans datter, Rosemary Blue, ble utnevnt til CEO i Gulf Coast Coors flere \xc3\xa5r senere.\n_START_SECTION_\nPriser og \xc3\xa6resbevisninger\n_START_PARAGRAPH_\nRoosas \xc3\xa6resbevisninger inkluderer NASA Distinguished Service Medal, Johnson Space Center Superior Achievement Award (1970), Air Force Command Pilot Astronaut Wings, Air Force Distinguished Service Medal, Arnold Air Societys John F. Kennedy Award (1971), City of New York Gold Medal (1971), American Astronautical Societys Flight Achievement Award (1971), Order of Tehad (1973) og Order of the Central African Empire (1973). I tillegg er en barneskole i Claremore i Oklahoma navngitt til hans \xc3\xa6re. Roosa fikk en PMD fra Harvard Business School i Cambridge i Massachusetts i 1973 og en \xc3\xa6resdoktorgrad i rettsvitenskap fra University of St. Thomas i Houston i 1971.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8dsfall\n_START_PARAGRAPH_\nStuart Roosa d\xc3\xb8de den 12. desember 1994 i Washington D.C. av komplikasjoner fra pankreatitt i en alder av 61. Han etterlot seg sin kone Joan, tre s\xc3\xb8nner og en datter. Han er gravlagt i seksjon 7A p\xc3\xa5 Arlington National Cemetery. Hans kone Joan d\xc3\xb8de den 30. oktober 2007 i Gulfport i Mississippi. Hun ble gravlagt p\xc3\xa5 Arlington Cemetery med sin mann._NEWLINE_I miniserien fra 1998 From the Earth to the Moon, ble Roosa spilt av George Newbern.'