b'\n_START_ARTICLE_\nPisidia\n_START_PARAGRAPH_\nPisidia (gresk \xce\xa0\xce\xb9\xcf\x83\xce\xb9\xce\xb4\xce\xaf\xce\xb1, latin Pisidia) var en region i oldtidens Anatolia i Lilleasia lokalisert nord for Lykia, og grenset til Karia, Lydia, Frygia og Pamfylia. Det tilsvarte l\xc3\xb8selig til dagens moderne tyrkiske provins Antalya. Blant Pisidias bosetninger var Termessos, Selge, Kremna, Sagalassos, Etenna, Antiokia, Neapolis, Tyriacum, Filomeliom (Philomelium) og Laodiceia Katakekaumene (som ogs\xc3\xa5 ble regnet til i Lykaonia).\n_START_SECTION_\nGeografi\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om Pisidia l\xc3\xa5 n\xc3\xa6rt kysten av Middelhavet p\xc3\xa5 kartet, kom det varme klimaet i s\xc3\xb8r over h\xc3\xb8yden p\xc3\xa5 Taurusfjellene. Grunnet klimaet var det ikke skog, men landbruksvekster som vokste i omr\xc3\xa5det som fikk vann fra fjellene. Den \xc3\xa5rlige nedb\xc3\xb8ren er p\xc3\xa5 rundt 1000 mm p\xc3\xa5 toppene og 500 mm i fjellskr\xc3\xa5ningene. Vannet gir vekst til sletten og de pisidiske byene, hovedsakelig i fjellskr\xc3\xa5ningene, drar fordeler fra denne fruktbarheten. Den irrigerte jorden er meget velegnet for b\xc3\xa5de landbruk og husdyrhold.\n_START_SECTION_\nTidlig historie\n_START_PARAGRAPH_\nOmr\xc3\xa5det Pisidia har v\xc3\xa6rt befolket siden paleolittisk tid, den f\xc3\xb8rste perioden i steinalderen, og med en del bosetninger kjent fra historisk tid som strekker seg i tid fra 7000-tallet til 2000-tallet f.Kr. Forfedrene til oldtidens pisidiere var sannsynligvis tilstede i region f\xc3\xb8r 1300-tallet f.Kr. da hettittiske nedtegnelser viser til en omr\xc3\xa5de i fjellene til Salawassa, et sted som er identifisert med det senere stedet Sagalassos. P\xc3\xa5 den tiden synes det som om Pisidia har v\xc3\xa6rt en del av den regionen som hettittene kalte for Arzawa. Pisidisk spr\xc3\xa5k er d\xc3\xa5rlig kjent, men det er antatt at det tilh\xc3\xb8rte den anatolisk gren av den indoeuropeiske spr\xc3\xa5kfamilien._NEWLINE_Den greske historikeren Herodot nevnte det pisidiske folket i en tekst hvor de ble kalt for \xc2\xabLakuna\xc2\xbb, men dette var et av navnene som ble gitt til pisidiske stammer som okkuperte en liten fjellregion nord for Antalyabukten. Pisidierne er kjent for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re blant de folkene som ga st\xc3\xb8tte og krigere til perserne i deres kriger mot antikkens Hellas._NEWLINE_Det kan v\xc3\xa6re liten tvil om at pisidierne og pamfylierne var det samme folket, men skillet mellom de to enhetene synes \xc3\xa5 ha blitt etablert ved en tidlig tid. Herodot, som ikke nevner pisidierne, talte opp pamfylierne blant de folkene i Lilleasia, mens Eforos nevner dem begge, og korrekt inkluderer den ene blant nasjonene i innlandet, den andre blant de ved kysten. Pamfylia mottok tidlig kolonier fra Hellas og andre land, og fra denne \xc3\xa5rsaken, kombinert med st\xc3\xb8rre fruktbarhet p\xc3\xa5 deres omr\xc3\xa5de, ble mer sivilisert enn sin nabo i innlandet. Pisidia forble et vilt, usivilisert fjellregion og et av de vanskeligste omr\xc3\xa5dene for statsmakter utenfor \xc3\xa5 kontrollere._NEWLINE_S\xc3\xa5 langt tilbake som til den hettittiske perioden har Pisidia hatt uavhengige og selvstendige samfunn som ikke var underlagt hettittenes overherred\xc3\xb8mme. De var kjent for sine krigerske fraksjoner, forble hovedsakelig uavhengige av Lydia og selv Persia som erobret Anatolia p\xc3\xa5 500-tallet f.Kr. og delte omr\xc3\xa5det inn i satraper for bedre kontroll, men greide ikke \xc3\xa5 hindre stadige oppr\xc3\xb8r og uro i Pisidia.\n_START_SECTION_\nDen hellenistiske periode\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander den store hadde st\xc3\xb8rre suksess, erobret Sagalassos p\xc3\xa5 vegen til Persia, skj\xc3\xb8nt byen Termessos trasset ham. Etter at Aleksander d\xc3\xb8d ble regionen en del av landomr\xc3\xa5dene til Antigonos I Monofthalmos, og muligens Lysimakhos av Trakia. Etterp\xc3\xa5 tok Selevkos I Nikator, grunnleggeren av selevkide-dynastiet i Syria, kontroll over Pisidia. Under selevkidene ble greske kolonier grunnlagt p\xc3\xa5 strategisk viktige steder og den lokale befolkningen ble hellenisert. Likevel synes det som om de hellenistiske kongene aldri hadde full kontroll, delvis for at Anatolia ble et landomr\xc3\xa5de hvor kontrollene ble utfordret mellom selevkidene, attaliddynastiet i Pergamon, og av et nytt folkeslag i Anatolia, galaterne, et keltisk folk som invaderte Lilleasia fra Europa. Byene i Pisidia var blant de siste i vestlige som til sist tilpasset seg gresk kultur og spr\xc3\xa5k og til \xc3\xa5 prege sine egne penger._NEWLINE_Pisidia ble offisielt gitt videre fra Selevkideriket og til Attaliddynastiet som et resultat av avtalen ved Apamea, p\xc3\xa5tvunget Antiokos III av Syria av romerne i 188 f.Kr. Etter at Attalos III, den siste konge av Pergamon, lot Roma arve hans konged\xc3\xb8mme i 133 f.Kr. som gjorde det til provinsen Asia, ble Pisidia gitt videre til konged\xc3\xb8mmet Kappadokia, som derimot ikke var i stand til \xc3\xa5 styre det. Pisidierne slo seg sammen med r\xc3\xb8vere- og piratdominterte Kilikia og Pamfylia inntil romerne gjeninnf\xc3\xb8rte lov og orden i 102 f.Kr._NEWLINE_I 39 f.Kr. overga Marcus Antonius Pisidia til galaternes klientkonge Amyntas og krevde at han fikk fjernet en r\xc3\xb8verbande i Tarusfjellene som truet vegene og handelen som knyttet Pisidia med Pamfylia, men Amyntas ble drept i kampen i 25 f.Kr. Romerne gjorde da Pisidia til en del av den nye provinsen Galatia.\n_START_SECTION_\nRomersk og bysantinsk tid\n_START_PARAGRAPH_\nI l\xc3\xb8pet av den romerske perioden ble Pisidia kolonisert med veteraner fra den romerske h\xc3\xa6ren for \xc3\xa5 opprettholde kontroll. Kolonistene, som kom fra de fattigere delene av Italia, m\xc3\xa5 jordbruket ha v\xc3\xa6rt omr\xc3\xa5dets fremste tiltrekning. Under Augustus ble \xc3\xa5tte kolonier etablert i Pisidia, og Antiokia og Sagalassos ble de fremste bysentrene. Provinsen ble gradvis latinisert. Latin forble det formelle spr\xc3\xa5ket i omr\xc3\xa5det til slutten av 200-tallet._NEWLINE_Pisidia var viktig i den tidlige spredningen av kristendommen. Apostelen Paulus bes\xc3\xb8kte Antiokia p\xc3\xa5 hver av hans misjonsreiser og var med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 bygge opp et senter for den nye troen i byen. Etter at Konstantin den store gjorde kristendommen til statsreligion i 311, spilte Antiokia en viktig rolle som metropolitanbisped\xc3\xb8mme. Etterp\xc3\xa5 ble den hovedby i den kristne pisidiske provins, grunnlagt p\xc3\xa5 300-tallet, og byen Parlais ble dets titul\xc3\xa6rbisped\xc3\xb8mme. De fleste pisidiske byer var tungt befestet p\xc3\xa5 denne tiden grunnet borgerkriger og utenlandske invasjoner._NEWLINE_Omr\xc3\xa5det ble herjet av jordskjelv i 518, en pest raste i tiden 541-543, og en ny jordskjelv fulgt av herjinger fra arabere p\xc3\xa5 midten 600-tallet. Da muslimene erobret Syria ble handelsrutene forstyrret, og omr\xc3\xa5det mistet inntekter og forfalt i betydning. P\xc3\xa5 700-tallet \xc3\xb8kte angrepene og p\xc3\xa5 1000-tallet erobret seldsjukkene (tyrkere) omr\xc3\xa5det og grunnla Rum-sultanatet i sentrale Anatolia. Kontrollen over Pisidia endret seg mellom \xc3\x98stromerriket og tyrkere flere ganger fram til 1176 da sultan Kilij Arslan II beseiret keiser Manuel I Komnenos i slaget ved Myriokephalon 11. september 1176, noe som etablerte muslimsk styre i omr\xc3\xa5det.'