b'\n_START_ARTICLE_\nSphegina\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nSm\xc3\xa5 (5-8 mm), blankt svarte blomsterfluer, kroppen ganske slank. Hodet er forholdsvis lite, fasett\xc3\xb8ynene er nakne og bredt skilte hos begge kj\xc3\xb8nn. Antennene er ganske sm\xc3\xa5, m\xc3\xb8rke, det tredje leddets form er ulik mellom ulike arter. Ansiktet er litt innhult, munnkanten noe framskutt. Thorax er forholdsvis liten og avrundet, litt matt svart. Beina er gule og svarte. For- og mellombeina er slanke. P\xc3\xa5 bakbeina er l\xc3\xa5rene fortykkede, svarte, med korte, stive b\xc3\xb8rster p\xc3\xa5 undersiden, dette er mer utpreget enn hos slekten Neoascia, som de ligner. Leggen er sterkt krummet slik at den kan foldes tett inntil l\xc3\xa5ret. Bakkroppen er k\xc3\xb8lleformet, de fremste leddene danner en smal stilk, svart og r\xc3\xb8dlig. Hannens bakkropp er ganske slank, hunnens n\xc3\xa6rmest p\xc3\xa6reformet bak stilken. P\xc3\xa5 farge er bakkroppen vanligvis svart og r\xc3\xb8dlig, p\xc3\xa5 sidene har den lange, lyse h\xc3\xa5r. Vingene er smale, lett r\xc3\xb8ykfargede med brunt vingemerke. Arten Sphegina sibirica utmerker seg ved \xc3\xa5 v\xc3\xa6re sv\xc3\xa6rt variabel i fargen, ofte er hele dyret bortsett fra hodet gult, andre ganger kan den v\xc3\xa6re hovedsakelig svart som de andre artene.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nMidjeblomsterfluene treffes helst i og ved fuktige skoger, der de gjerne bes\xc3\xb8ker blomster, s\xc3\xa6rlig skjermplanter. Larvene utvikler seg i sevjeutfloder, eller under barken p\xc3\xa5 d\xc3\xb8de tr\xc3\xa6r eller stammer der det er gj\xc3\xa6rende sevje. De voksne fluene er \xc3\xa5 finne mellom juni og august.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nSlekten forekommer i Palearktis og Nord-Amerika, dessuten i S\xc3\xb8r\xc3\xb8st-Asia.'