b'\n_START_ARTICLE_\nSidensvans\n_START_SECTION_\nUtseende og l\xc3\xa5t\n_START_PARAGRAPH_\nSidensvansen er r\xc3\xb8dgr\xc3\xa5 med svart strupe, et svart b\xc3\xa5nd gjennom hvert \xc3\xb8ye og med gul stjertspiss. Fj\xc3\xa6rdrakten, som er myk og fin, danner p\xc3\xa5 hodet en sv\xc3\xa6rt lang tufs. Sidensvansen har kort nebb som er noe nedtrykt ved neseroten. Vingene er lange og flekkete. Vingefj\xc3\xa6r \xe2\x80\x93 av og til ogs\xc3\xa5 halefj\xc3\xa6r \xe2\x80\x93 har r\xc3\xb8de, pergamentartede vedheng. Kroppslengde 19 cm, vingespenn 32-36 cm. Vekt 60 gram. _NEWLINE_Den har en sv\xc3\xa6rt spesiell l\xc3\xa5t som ofte h\xc3\xb8res fra overflygende flokker. L\xc3\xa5ten beskrives i blant som klangen fra s\xc3\xb8lvklokker.\n_START_SECTION_\nUtbredning\n_START_PARAGRAPH_\nSidensvansen finnes i de nordligste trakter av Europa, Asia og nordvestre Nord-Amerika. Vinterstid forekommer fuglen over store deler av Norge, noen ganger i store skarer.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8de\n_START_PARAGRAPH_\nDen livn\xc3\xa6rer seg av b\xc3\xa6r og insekter, og gjerne epler i overgangen til vinter.\n_START_SECTION_\nHekking\n_START_PARAGRAPH_\nEggene er hvitaktige med m\xc3\xb8rkere, lysebrune eller fiolette flekker og punkter.'