b'\n_START_ARTICLE_\nGr\xc3\xb8nfjorden (Svalbard)\n_START_PARAGRAPH_\nGr\xc3\xb8nfjorden er en 16 km lang og 2-3 km bred fjordarm av Isfjorden p\xc3\xa5 Spitsbergen. Den er omgitt av dr\xc3\xb8yt 600 meter h\xc3\xb8ye fjell, og skj\xc3\xa6rer nesten rett s\xc3\xb8rover fra Isfjorden i det vestre Nordenski\xc3\xb6ld Land. Vest i munningen av fjorden ligger Festningen geotopvernomr\xc3\xa5de. Den 20 km lange Gr\xc3\xb8ndalselva renner fra Tavlebreen i \xc3\xb8st og vestover til den n\xc3\xa5r Gr\xc3\xb8nfjorden omtrent midt p\xc3\xa5 fjordens \xc3\xb8stkyst. Nord av deltaet ligger Gr\xc3\xb8nfjordfjellet (522 moh.) med kullforekomster og en rekke gruver i fjellsida mot Finneset._NEWLINE_P\xc3\xa5 Finneset hadde hvalfangstinteresser i Vestfold i 1905 ervervet en tomt (utm\xc3\xa5l), fjorden var seilbar 3-4 m\xc3\xa5neder \xc3\xa5rlig og stasjonen var i drift for fangstfolket vinterstid. Etter unionsoppl\xc3\xb8sningen ble posthuset flyttet hertil fra den amerikansk-eide Longyearbyen, og Green Harbour ved Finneset utviklet seg til \xc3\xa5 bli det norske senteret p\xc3\xa5 Svalbard. Gjennombruddet kom i 1911 da Telegrafvesenet etablerte Spitsbergen Radio p\xc3\xa5 Finneset, samtidig som det ble anlagt v\xc3\xa6rstasjon. Etableringen var medvirkende til at Norge fikk herred\xc3\xb8mmet over Svalbard ved fredsforhandlingene i Paris i 1920, og da den f\xc3\xb8rste Sysselmannen ble sendt til \xc3\xb8ygruppen i 1925 tok han midlertidig sete i Telegrafhuset p\xc3\xa5 Finneset. Det inneb\xc3\xa6rer at Finneset i Gr\xc3\xb8nfjorden var hovedsetet for den norske stats interesser og myndighet i femten \xc3\xa5r, inntil Sysselmannen relativt raskt etter Svalbardlovens ikrafttredelse flyttet inn til Longyearbyen._NEWLINE_F\xc3\xb8rst etter tjue \xc3\xa5r, i 1930, ble den meteorologiske stasjonen flyttet til Longyearbyen, mens telegrafen ble flyttet ut til Isfjord Radio 20 km lengre vest \xe2\x80\x93 ytterst i munningen av Isfjorden._NEWLINE_Den russiske gruvebyen Barentsburg ble etablert i 1936, og ligger p\xc3\xa5 \xc3\xb8stsiden av fjorden 2-4 km nord av Finneset. Dette er det nest st\xc3\xb8rste tettstedet p\xc3\xa5 Svalbard med om lag 500 innbyggere, og gj\xc3\xb8r Gr\xc3\xb8nfjorden til \xc3\xb8ygruppens nest viktigste anl\xc3\xb8pssted for skip, etter Adventfjorden.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 1600- og 1700-tallet ble Gr\xc3\xb8nfjorden brukt mye som ankrings- og jaktterreng for hvalfangst, og i andre halvdel av perioden ogs\xc3\xa5 av russiske pomor-fangstlag. Et hus ble satt opp i 1825 i \xc2\xabGreen Harbour\xc2\xbb, som tidvis benevner Finneset og tidvis dagens Barentsburg. Den tyske og norske cruisetrafikken hadde regelmessige anl\xc3\xb8p i Gr\xc3\xb8nfjorden. _NEWLINE_Norske hvalfangst-selskaper fattet en kort tid interesse for Gr\xc3\xb8nfjorden ved inngangen til 1900-tallet, og hadde b\xc3\xa5de landstasjoner her og i Kokerihamna p\xc3\xa5 andre siden av fjorden. Hvalfangstselskapet Spitsbergen av T\xc3\xb8nsberg satte opp et stort hvalanlegg p\xc3\xa5 Finneset som var i drift fra 1905 til 1912, de siste fire \xc3\xa5rene eid av det Sandefjord-baserte Hvalfangstselskapet Nimrod. _NEWLINE_Det ble oppdaget kull her omtrent samtidig. I \xc3\xa5r 1899 ble Kulkompaniet Isefjord Spitsbergen dannet i Kristiania av Troms\xc3\xb8-skipperen Andreas Schr\xc3\xb8der, og i juli 1900 satte selskapet opp en bygning for utforskning og skjerping etter kull ute ved Heerodden. Ogs\xc3\xa5 Fredrik Hiort og Christian Anker dannet ulike selskaper som annekterte kullfeltene rundt Barentsburg i 1908. Store norske Spitsbergen kulkompani eide utm\xc3\xa5l i omr\xc3\xa5det fra 1916, men drev aldri kulldrift ved fjorden. Selskapet A/S Stavanger Spitsbergen bygde ut Heerodden fra 1912, uten s\xc3\xa6rlig hell. _NEWLINE_Den viktigste etableringen i mellomkrigstiden ble utvilsomt Spitsbergen radio p\xc3\xa5 Finneset sommeren 1911, som etablerte en statlig, norsk etat i denne isfrie fjorden, med radiomaster som utnyttet \xc2\xabsikten\xc2\xbb gjennom Gr\xc3\xb8nfjorddalen i s\xc3\xb8r med kommunikasjon ned til den landfaste stasjonen ved Hammerfest. Gjennom stasjonen vokste et norsk samfunn opp p\xc3\xa5 Finneset og her etablerte Sysselmannenseg de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rene inntil Sysselmannsg\xc3\xa5rden ble bygd i Longyearbyen.\n_START_SECTION_\nGeologi og landformer\n_START_PARAGRAPH_\nI jura var Spitsbergen og \xc3\xb8yene i s\xc3\xb8r\xc3\xb8st tidvis dekket av grunt hav. Senere i jura ble hele Svalbard oversv\xc3\xb8mt og det ble avsatt fosfatrike, tynne lag av kalksand (Brentskardhaug). P\xc3\xa5 Vest-Spitsbergen var havet dypere og ga godt sammenpressede, tynne sandsteinslag fra jura. Havet var varmt og fullt av marint liv, og ga grunnlag for oljerikdommer over hele verden. Men det dekkende havet over Svalbard ga derimot ganske liten sedimenttilf\xc3\xb8rsel og gj\xc3\xb8r det lite sannsynlig med oljefunn fra jura-kritt her. Svart eller m\xc3\xb8rkt gr\xc3\xa5tt slam fra jura har avsatt skiferaktige bergarter over mye av Svalbard, men de er bare bevart i Gr\xc3\xb8nfjorden samt i et langt belte fra Bohemanflya, Janusfjellet og Adventfjorden i nordvest til Agardhbukta i s\xc3\xb8r\xc3\xb8st, og videre derfra til Kong Karls Land (Agardhfjell, Rurikfjell). De inneholder fossiler av muslingen Buchia, andre bl\xc3\xb8tdyr og ammonitter. Ved overgangen til kritt overtok en gul-gr\xc3\xb8nn leirstein av glaukonitt (Myklegardfjell), som kan tyde p\xc3\xa5 dypere hav._NEWLINE_Ved inngangen til kritt-tiden for 145 millioner \xc3\xa5r siden, ble kontinentalskorpen hevet fra nord og det nordlige Svalbard ble mere t\xc3\xb8rrlagt - noe som \xc3\xb8kte avsetningen av sand og slam nordfra. Samtidig steg havet og n\xc3\xa5dde sent i kritt sitt h\xc3\xb8yeste niv\xc3\xa5 noensinne \xe2\x80\x93 kanskje hele 350 meter h\xc3\xb8yere enn i dag \xe2\x80\x93 og stoppet t\xc3\xb8rrleggingen. I bassengene ble det avsatt hele 500\xe2\x80\x93700 meter tykke sedimenter i l\xc3\xb8pet av kritt, mens lagene utenom bassengene er p\xc3\xa5 200\xe2\x80\x93300 meter med mye avsetning av kalkstein basert p\xc3\xa5 det yrende dyrelivet i havet. Sv\xc3\xa6rt mye av lagene er derimot erodert bort i ettertid. Langs s\xc3\xb8rkysten av dagens Isfjorden ble sand og slam avsatt blant annet ved Gr\xc3\xb8nfjorden (Helvetiafjell). Ved Festningen ytterst i fjorden st\xc3\xa5r de nederste sandsteinslagene vertikalt og danner formasjonen \xe2\x80\x93 med fotavtrykk av ulike dinosaurer i sandsteinen. Sentralt p\xc3\xa5 Spitsbergen ble det avsatt tykke sedimentlag (Carolinefjell). Laget er tykkest i s\xc3\xb8r hvor det har v\xc3\xa6rt mindre erodert, inntil 1\xc2\xa0000 meters tykkelse mot bare 200 meter nord i det sentrale Spitsbergen-bassenget. Samtidig ble Svalbard i kenozoikum hevet hele 3\xc2\xa0000 meter, mest i nord. _NEWLINE_S\xc3\xa5 sent som ved inngangen til paleogen for 65 millioner \xc3\xa5r siden l\xc3\xa5 Svalbard bare 60\xc2\xb0 nord. Det var temperert l\xc3\xb8vskog med mye b\xc3\xb8k ved dagens Isfjorden, mens strendene langs havbukten var preget av torv mellom elvene. Gastropoder (snegler) og mange slags muslinger og fisk overtok havene. En midlertidig utvidelse av havbukten i sentralbassenget f\xc3\xb8r eocen, for ca. 60 millioner \xc3\xa5r siden, ga oversv\xc3\xb8mming av nye deler av sentralbassenget og avsetning av sandstein nye steder (Basilika, Grumantby). De \xc3\xb8verste, sediment\xc3\xa6re lagene fra paleogen og neogen ligger s\xc3\xa5ledes over de kullf\xc3\xb8rende lagene fra tidlig-paleogen. I eocen fra om lag 55 millioner \xc3\xa5r siden \xc3\xb8kte avsetningen av sedimenter (Frysjaodden), og snart ble dette s\xc3\xa5 omfattende at avsetningene fylte opp sentralbassenget og bygde opp fast land fra vest mot \xc3\xb8st (Battfjell). Denne nye kyst-oppbyggingen sees i fjellene som skr\xc3\xa5stilte lagstrukturer (klinoformer) p\xc3\xa5 tvers av de generelle sedimentlagene. Da havbukta ble fylt igjen, oppstod det bare sedimentdanning i elvedalene (Aspelintopp), hvor torvvekst ga de \xc3\xb8verste, tynne kullagene._NEWLINE_Sentralt p\xc3\xa5 Spitsbergen ble det dannet kull av plantemateriale \xe2\x80\x93 forkullet sumpskog fra kritt, og forkullet torv og l\xc3\xb8vtr\xc3\xa6r fra paleogen (terti\xc3\xa6r) som er inntil 65 millioner \xc3\xa5r gamle. Dermed har Isfjorden-bassenget noen av de yngste kulleiene vi kjenner til. I dagens kullfelt er det lag fra kritt og paleogen som utnyttes med hele fem vertikale lag (fl\xc3\xb8tser). Den midterste Longyearbyen-fl\xc3\xb8tsen g\xc3\xa5r helt til Barentsburg. De \xc3\xb8verste, tynne fl\xc3\xb8tsene fra torvvekst i elvedalene har ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6rt fors\xc3\xb8kt utnyttet. Kullforekomsten i Pyramiden tilh\xc3\xb8rer langt eldre lag av forkullet sumpskog og bregneplanter fra karbon. Kullagene er horisontale ved Longyearbyen, som ligger midt i sentralbassenget, men vertikale ved Barentsburg. Det har v\xc3\xa6rt leting etter olje siden 1960-tallet, spesielt helt innerst i Billefjorden, men det er ikke gjort drivverdige funn._NEWLINE_Gr\xc3\xb8nfjorden er skapt gradvis gjennom erosjon over millioner av \xc3\xa5r. Geologien er relativt ung, med kull fra perioden kritt. Kullet er avsatt av en fauna av dinosaurer og vegetasjon Erosjon og glasiale prosesser i kvart\xc3\xa6r (siste to millioner \xc3\xa5r) bidro til \xc3\xa5 forme ut en U-dal og erodere grunnen s\xc3\xb8rlig midtveis i det som ble Gr\xc3\xb8nfjorden. For 20\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden var Isfjorden en stor, glasial smelteelv mens en stor isbre fylte Gr\xc3\xb8ndalen. Denne isbreen hadde for 10\xc2\xa0000 \xc3\xa5r siden trukket seg tilbake og innover i dalen, og dagens fjord l\xc3\xa5 igjen som en utdypet bukt som stadig ble tilf\xc3\xb8rt smeltevann og l\xc3\xb8ssmasser fra s\xc3\xb8r og s\xc3\xb8r\xc3\xb8st. Fjorden var kanskje 60 meter dypere enn i dag, senere landheving har vippet Svalbard opp og enket strandlinjen mot dagens niv\xc3\xa5. Dagens vannstand er anslagsvis 5\xc2\xa0500 \xc3\xa5r gammel.\n_START_SECTION_\nLandformer, klima og vannforhold\n_START_PARAGRAPH_\nDen dominerende elvef\xc3\xb8ringen stammer fra to store vassdrag: den lite glaciale Gr\xc3\xb8ndalselva via Gr\xc3\xb8ndalen fra s\xc3\xb8r\xc3\xb8st, og den noe mer glaciale Gr\xc3\xb8nfjordelva via Gr\xc3\xb8nfjorddalen fra rett s\xc3\xb8r. Gr\xc3\xb8ndalselva setter av et betydelig delta ved Larvika og Varmingbukta, og er den eneste virkelige elva som gir tilsig til fjorden. Umiddelbart vest i Gr\xc3\xb8nfjorddalens utl\xc3\xb8p renner ogs\xc3\xa5 Gr\xc3\xb8nfjordbreen nordover, men den n\xc3\xa5r ikke ut til fjorden. Via Bretj\xc3\xb8rna tilf\xc3\xb8rer Gr\xc3\xb8nfjordbreen rent brevann om sommeren, det er mineral og demper den organiske pim\xc3\xa6rproduksjonen her nede i s\xc3\xb8renden av fjorden. Mellom breen og fjorden er det dannet en solid morene. Kokerielva i vest er sv\xc3\xa6rt mye mindre og har skapt lite tidevannsflater.'