b'\n_START_ARTICLE_\nAirbus H135\n_START_SECTION_\nOpphav\n_START_PARAGRAPH_\nArbeidet med \xc3\xa5 utvikle helikopteret ble startet av det tyske selskapet Messerschmitt-Bolk\xc3\xb3w-Blohm (MBB) under betegnelsen Bo\xc2\xa0108 av MBB, p\xc3\xa5 1970-tallet. Den ble utviklet i samarbeid med Aerospatiale,og var i utgangspunktet ment for \xc3\xa5 demonstrere ny teknologi, som skulle kombinerer egenskapene til MBB Bo 105 med nye teknologi og et aerodynamisk str\xc3\xb8mlinjeformet design. Denne teknologien var blant annet rt de f\xc3\xb8rste heldigitale motorkontrollene (FADEC) p\xc3\xa5 et helikopter, en hovedrotor uten kulelagre, og en ny girkasse. Den f\xc3\xb8rste prototypen hadde sin f\xc3\xb8rste flyvning 17. oktober 1988 og var drevet av to Allison 250-C20R/1-motorer. En annen BO\xc2\xa0108 fulgte 5. juni 1991, denne gangen med to Turbomeca TM319-1B Arrius-motorer. I motsetning til senere produserte individer, fl\xc3\xb8y begge demonstrasjonshelikoptrene med konvensjonelle halerotorer._NEWLINE_P\xc3\xa5 slutten av 1990-tallet, ble utformingen revidert med innf\xc3\xb8ring av det nye Fenestron-halerotorsystemet, en avansert stiv hovedrotor, komposittmaterialer, og resonansisoleringssystemer. Det ble besluttet \xc3\xa5 f\xc3\xb8lge en fullt sertifiseringsprogram, noe som resulterer i produksjonen av to pre-produksjonsprototyper. Disse ble kalt EC135 for \xc3\xa5 stemme med den nyopprettede selskapet Eurocopter. Det ble deretter bestemt at EC135 skulle utvikles med to konkurrerende motorer, Turbomeca Arrius 2B og Pratt & Whitney Canada PW206B. Begge motorene viste seg \xc3\xa5 fungere godt og er begge tilgjengelig p\xc3\xa5 EC135._NEWLINE_EC135 hadde sin f\xc3\xb8rste offentlige opptreden i januar 1995 p\xc3\xa5 Heli-Expo i Las Vegas. Modellen fikk europeisk JAA-sertifisering 16. juni 1996 og FAA-godkjenning 31. juli.'