b'\n_START_ARTICLE_\nHellebard\n_START_PARAGRAPH_\nHellebard er et blankv\xc3\xa5pen som best\xc3\xa5r av et \xc3\xb8kseblad med en spydspiss p\xc3\xa5 enden av et langt skaft. Hellebarder var i utstrakt bruk blant fotsoldater p\xc3\xa5 1300-tallet og 1400-tallet og b\xc3\xa6res fortsatt som seremonielt stakev\xc3\xa5pen av Sveitsergarden i Vatikanet. Seremoneille hellebarder brukes ogs\xc3\xa5 av buekorps i Bergen.\n_START_SECTION_\nUtforming, utbredelse og bruk\n_START_PARAGRAPH_\nHellebardene bestod av et \xc3\xb8kseblad utstyrt med en spydspiss som var montert p\xc3\xa5 en stang som kunne h\xc3\xa5ndteres med to hender. V\xc3\xa5penet hadde ofte en hake p\xc3\xa5 baksiden av \xc3\xb8ksebladet for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 tak i kavalerister i rustning. Piggen kunne brukes for \xc3\xa5 immobilisere kavaleristen ved \xc3\xa5 deformere rustningen. _NEWLINE_Hellebarden var billig \xc3\xa5 lage med flerbruksmuligheter i kamp. Lengden gjorde det mulig \xc3\xa5 beskytte seg mot spyd og lanse, spydet holdt sverdkrigere p\xc3\xa5 avstand og haken kunne brukes for \xc3\xa5 dra krigere i rustning over ende. \xc3\x98ksebladet var for \xc3\xa5 kutte ubev\xc3\xa6pnete motstandere samt hester._NEWLINE_Hellebarder var hovedv\xc3\xa5penet for de tidligere sveitsiske h\xc3\xa6rene p\xc3\xa5 1300-tallet. Senere tok sveitserne ogs\xc3\xa5 i bruk lanser, s\xc3\xa5kalte piker, for bedre \xc3\xa5 beskytte seg mot angrep fra ryttere, med hellebarder brukt for midlere avstander og korte sverd, Katzbalgere, for n\xc3\xa6rkamper.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nOrdet hellebard kommet muligens fra de tyske ordene halm (\xc2\xabstamme\xc2\xbb) og barte (\xc2\xab\xc3\xb8ks\xc2\xbb). Det er ogs\xc3\xa5 mulig at ordet er avledet fra hellebaard som betyr helvetesbart p\xc3\xa5 nederlandsk.'