b'\n_START_ARTICLE_\nCaccia\n_START_PARAGRAPH_\nCaccia (italiensk: jakt) var p\xc3\xa5 1300- og begynnelsen av 1400-tallet den vanlige betegnelsen p\xc3\xa5 en trestemmig komposisjon der de to overstemmene stort sett f\xc3\xb8res med en streng melodisk gjentakelse (kanon). Teksten har et tema som dreier seg om jaktut\xc3\xb8velse eller jakt som allegori. Det er uklart om betegnelsen caccia kommer av tekstens tema eller av stemmene som \xc2\xabjager\xc2\xbb hverandre._NEWLINE_I barokktiden ble da caccia lagt til navnet p\xc3\xa5 en del musikkinstrumenter som skulle gi assosiasjoner til jakt (eksempelvis corno da caccia, oboe da caccia). Disse instrumentene var ikke tenkt brukt under selve veidingen, men heller til \xc3\xa5 gi et uttrykk for livsgleden ved \xc3\xa5 oppholde seg i skogen og den frie natur. Selv om instrumentene hadde sin opprinnelse i jakttradisjonen var de konstruert for \xc3\xa5 tilfredsstille barokkmusikkens h\xc3\xb8ye krav til solistiske partier.'