b'\n_START_ARTICLE_\nH\xc3\xb8ytysk lydforskyvning\n_START_PARAGRAPH_\nDen h\xc3\xb8ytyske lydforskyvning er en regelrett forskyvning av konsonanter som har gitt regelmessige og systematiske forskjeller mellom h\xc3\xb8ytysk og alle andre germanske spr\xc3\xa5k._NEWLINE_Lydforskyvningen begynte antageligvis lengst s\xc3\xb8r i det tyskspr\xc3\xa5klige omr\xc3\xa5det rundt \xc3\xa5r 600, og spredte seg de neste hundre\xc3\xa5rene nordover til andre tyske dialekter. Den h\xc3\xb8ytyske lydforskyvningen er ikke helt ferdig i begynnelsen av den gammelh\xc3\xb8ytyske perioden som begynner ved \xc3\xa5r 800. En viktig forskjell mellom gammelh\xc3\xb8ytysk og gammelsaksisk er at lydforskyvningen ikke fant sted i gammelsaksisk. Lydforskyvningen representerer den dag i dag den mest markante (men ikke det eneste) forskjellen mellom h\xc3\xb8ytyske og nedertyske dialekter.\n_START_SECTION_\nGjennomf\xc3\xb8ring\n_START_PARAGRAPH_\nDen h\xc3\xb8ytyske lydforskyvningen er bare helt konsekvent gjennomf\xc3\xb8rt lengst s\xc3\xb8r i det tyske spr\xc3\xa5komr\xc3\xa5det, dvs. i Sveits og i Tirol. I disse omr\xc3\xa5dene er /k/ forskj\xc3\xb8vet til /kch/ (som noen steder er blitt forenklet til /ch/), som f.eks. h\xc3\xb8ytysk Kind, som i Tirol heter Kchind og i Sveits Chind._NEWLINE_De fleste over- og middeltyske dialekter har med andre ord bare delvis gjennomf\xc3\xb8rt den h\xc3\xb8ytyske lydforskyvningen.'