b'\n_START_ARTICLE_\nUbotam\xc3\xa5l\n_START_PARAGRAPH_\nUbotam\xc3\xa5l (eller \xc3\xbabotam\xc3\xa1l) var forbrytelser som i norsk middelalder ikke kunne b\xc3\xb8tes. Lovbryteren var da fritt vilt (fredl\xc3\xb8s) for alltid. Saker der fredl\xc3\xb8sheten eller landflyktigheten kunne oppheves ble kalt \xc2\xabutlegdarm\xc3\xa5l\xc2\xbb (\xc3\xbatleg\xc3\xb0arm\xc3\xa1l). Saker som ble oppgjort med private eller offentlige b\xc3\xb8ter var \xc2\xabbotam\xc3\xa5l\xc2\xbb._NEWLINE_Ubotam\xc3\xa5l betydde i praksis d\xc3\xb8dsstraff og lovbryteren tapte normalt all sin eiendom. Fra Magnus Erlingssons tid ble ubotam\xc3\xa5l vanligere og tap av all eiendom ble ofte ordnet med en fast h\xc3\xb8yeste sats p\xc3\xa5 40 merker s\xc3\xb8lv (tilsvarende 130 kyr). Et eksempel er Harald jarl som st\xc3\xb8ttet kong Sverres motstandere og dessuten utfordret kongens autoritet.  I Magnus Lagab\xc3\xb8tes landslov omtales selvmord som \xc2\xabubotam\xc3\xa5l\xc2\xbb. Landsloven (mannhelgebolken) kapittel 3 omtales \xc2\xabskj\xc3\xa6ndselsdrap og nidingsdrap\xc2\xbb som ubotam\xc3\xa5l, for eksempel punkt 5: \xc2\xabMen om nogen dr\xc3\xa6per sin far eller s\xc3\xb8nn, bror eller mor, datter eller s\xc3\xb8ster, da er han ubotamand, medmindre det var galmannsdrap. Saaledes og om nogen dr\xc3\xa6per sin egen kone eller konen sin mand, naar drapsmanden har horet eller t\xc3\xa6nkt at hore, det ubotamaal.\xc2\xbb Kapittel 4 i landsloven fastsatte flere forbrytelser som ubotam\xc3\xa5l, for eksempel punkt 2: \xc2\xabDet er og ubotamaal, om nogen forfalsker kongens mynt, brev eller segl. Det er og ubotamaal, om nogen dr\xc3\xa6per den mand, som har kongens brev og segl for sig til landsvist eller ransaking (forh\xc3\xb8r), om hin visste det, da han avlivet ham.\xc2\xbb I h\xc3\xb8ymiddelalderen tok staten monopol p\xc3\xa5 straff av forbrytere. Utover 1200-tallet ble flere forbrytelser ubotm\xc3\xa5l: Mord, avhugging av legemsdeler, gjelding, blinding, voldtekt og kvinnerov var ubotam\xc3\xa5l._NEWLINE_I Gulatingslova var flytting av merkesteiner (grensestein) angitt som ubotam\xc3\xa5l, en forbrytelse som ikke kunne tilgis.'