b'\n_START_ARTICLE_\nKrumkniv\n_START_PARAGRAPH_\nKrumkniv (nordsamisk: gazirdanniibi) er en spesialutviklet slaktekniv for slakting av rein utenfor regul\xc3\xa6rt slakteri. Kniven har en lang klinge med en oppoverb\xc3\xb8yd egg ytterst. Dette gj\xc3\xb8r den egnet til \xc3\xa5 avlive rein med et nakkestikk der bevisstl\xc3\xb8shet og d\xc3\xb8d inntrer \xc3\xb8yeblikkelig. Kniven er utviklet p\xc3\xa5 1920-tallet til avl\xc3\xb8sning av eldre slaktemetoder i reindriften, der det ble benyttet vanlig, rett kniv og avlivningen vanligvis skjedde ved hjertestikk._NEWLINE_Tradisjonelt har flere ulike slaktemetoder v\xc3\xa6rt i bruk hos de forskjellige reindriftsfolk rundt i verden. Knivstikk i hjertet har v\xc3\xa6rt den vanligste metoden, men det er ogs\xc3\xa5 blitt brukt spydstikk, strupekutt, skyting eller kveling (henging), noen steder kombinert med hammerslag mot hodet som \xc2\xabbed\xc3\xb8velse\xc2\xbb. Innenfor samisk reindrift skjelnes mellom en nordlig metode, med hjertestikk uten bed\xc3\xb8vning, og en s\xc3\xb8rlig metode, der man f\xc3\xb8rst stakk dyret i nakken for \xc3\xa5 bed\xc3\xb8ve det, og deretter i hjertet. Denne metoden ble brukt i s\xc3\xb8rsamiske omr\xc3\xa5der b\xc3\xa5de i Norge og i Sverige, og den ble ogs\xc3\xa5 brukt i s\xc3\xb8rnorske tamreinlag. Det var motstridende oppfatninger om nakkestikket f\xc3\xb8rte til virkelig bed\xc3\xb8velse, eller om det bare lammet dyret uten \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re det bevisstl\xc3\xb8st._NEWLINE_To forhold i samtiden var viktig for utviklingen av bedre slaktemetoder. Det f\xc3\xb8rste var fremveksten (p\xc3\xa5 slutten av 1800-tallet) av dyrebeskyttelsesbevegelsen, som rettet s\xc3\xb8kelyset mot slaktem\xc3\xa5ter der det var un\xc3\xb8dig store lidelser for dyrene. Den andre faktoren var den vitenskapelige forskningen om reinens fysiologi og levesett, som begynte litt senere. Omkring 1920 opprettet den amerikanske stat en vitenskapelig forskningsstasjon for reindrift i Unalakleet i Alaska. Noe slikt fantes den gang ikke i Norge eller andre av de \xc2\xabgamle\xc2\xbb reindriftsland, og erfaringene til de amerikanske forskerne fikk derfor stor betydning for arbeidet med nye slaktemetoder ogs\xc3\xa5 i Norge._NEWLINE_Forskerne rapporterte at i Alaska drepte inuittene reinen med gev\xc3\xa6r, mens samene (innvandret fra Norge) brukte hjertestikk. Dette siste fant forskerne helt forkastelig; selv gikk de inn for skyting eller nakkestikk. De p\xc3\xa5pekte at det avgj\xc3\xb8rende for smertef\xc3\xb8lelsen var om stikket gikk rett ned og bare skar over ryggmargen, noe som bare lammet dyret uten \xc3\xa5 frata det bevisstheten, eller om stikket ble rettet forover inn i hjernen slik at dyret straks mistet bevisstheten; det var denne siste metoden som burde brukes._NEWLINE_I 1922 bestemte Landbruksdepartementet at det skulle gj\xc3\xb8res fors\xc3\xb8k med forskjellige slaktemetoder. Som sted for fors\xc3\xb8kene ble valgt R\xc3\xb8ros. Fors\xc3\xb8kene fant sted p\xc3\xa5 slakteplassen ved Brynilsvollen, p\xc3\xa5 nordsiden av Aursunden, den 6. og 7. desember 1922. Det ble eksperimentert b\xc3\xa5de med ulike skytemetoder og med forskjellige kniver som var laget for anledningen. Av skytev\xc3\xa5pen fant de at revolver var det mest effektive, fordi reinens hornbygning gjorde slaktemaske upraktisk. Men skyting hadde flere ulemper, blant annet f\xc3\xb8rte det til bl\xc3\xb8dning og oppst\xc3\xb8t hos dyret, og dessuten kunne det bli store skader, blant annet p\xc3\xa5 skalleskinnet, som reinsamene den gang la stor vekt p\xc3\xa5 \xc3\xa5 bevare helt og uskadet. I tillegg kom sikkerhetsproblemene med \xc3\xa5 bruke skytev\xc3\xa5pen under reinsamlingene, der det var hektisk aktivitet og uoversiktlige situasjoner, og ofte mange mennesker tilstede. De fleste reineierne var da ogs\xc3\xa5 sterkt i mot \xc3\xa5 bruke skytev\xc3\xa5pen._NEWLINE_Det var derfor nakkestikket, og de nye knivtypene, som fikk mest oppmerksomhet. Fire ulike modeller av kniver var laget p\xc3\xa5 forh\xc3\xa5nd; alle var krumme, ut fra de erfaringene som var gjort i Alaska med slike modeller. Resultatene var gode, og modellen \xc2\xab1A\xc2\xbb ble k\xc3\xa5ret til den beste. I rapporten ble derfor denne modellen fremhevet som den som burde settes i produksjon og spres til alle landets reindistrikter. Det skjedde ogs\xc3\xa5 kort etter. Norske Dyrebeskyttelsesforeningers Landsforbund bekostet produksjonen av et st\xc3\xb8rre antall kniver, og fikk dem spredt rundt i landet. De engasjerte ogs\xc3\xa5 reineier Lars Holm fra R\xc3\xb8ros som \xc2\xabvandrel\xc3\xa6rer\xc2\xbb i bruken av den nye kniven._NEWLINE_Et par \xc3\xa5r senere grep zoologen Leif Natvig fatt i denne f\xc3\xb8rste modellen og utviklet den videre, med s\xc3\xa6rlig vekt p\xc3\xa5 hvordan den skulle slipes for \xc3\xa5 fungere best mulig. Natvig forsto at kniven m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re s\xc3\xa5 lett \xc3\xa5 bruke, og gi s\xc3\xa5 gode resultater, at reineierne uten videre ble overbevist om at den var bedre enn den gamle kniven de var vant til, ellers ville den ikke ha sjanse til \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 gjennom i reindriftsmilj\xc3\xb8ene. Han finjusterte derfor kniven, forkortet bladet noe og pr\xc3\xb8vde forskjellige slipinger. Dessuten merket han behovet for at det ble laget en passende slire til den nye kniven, slik at den kunne b\xc3\xa6res i beltet og alltid v\xc3\xa6re for h\xc3\xa5nden under slaktingen. Lars Holm hadde allerede laget en slire til sin egen kniv, bygd p\xc3\xa5 en gammel s\xc3\xb8rsamisk sliretype. N\xc3\xa5 fikk Natvig laget flere slike. Noen av dem havnet siden p\xc3\xa5 Norsk Folkemuseum, sammen med de forskjellige knivmodellene han hadde eksperimentert frem. Der vitner i dag samlingen av krumkniver om et viktig utviklingsarbeid i den samiske reindriftens historie._NEWLINE_P\xc3\xa5 begynnelsen av 2000-tallet ble det diskusjon om hvorvidt bruken av kniven kunne forsvares fra et dyrevernsperspektiv. I 2003 ble det funnet at bruken var i strid med EU-direktiv 93/119/EC av 1993 \xc2\xabom beskyttelse av dyr p\xc3\xa5 slakte- eller avlivningstidspunktet\xc2\xbb. Bruken av kniven ble forbudt, men forbudet ble i liten grad h\xc3\xa5ndhevet. Direktivet gir imidlertid unntak for avliving som kan regnes som begivenheter i kultur- eller sportssammenheng, slik som for eksempel tyrefekting. Mattilsynet la til grunn at samenes praksis kommer inn under dette kulturbegrepet, og fastsatte 30. juli 2008 \xc2\xabForskrift om bruk av krumkniv\xc2\xbb, som tillater og regulerer bruken av krumkniv for avliving av rein utenfor slakterier. Forskriften, som tr\xc3\xa5dte i kraft 1. august 2009, stiller krav blant annet til at ut\xc3\xb8veren er oppl\xc3\xa6rt, og at riktig type krumkniv benyttes.'