b'\n_START_ARTICLE_\nEt beskjedent forslag\n_START_PARAGRAPH_\nEt beskjedent forslag (A Modest Proposal) er en besk politisk og satirisk tekst som ble skrevet av Jonathan Swift og publisert f\xc3\xb8rste gang i 1729 etter at en hungersn\xc3\xb8d hadde rammet spesielt de fattige p\xc3\xa5 Irland._NEWLINE_Et beskjedent forslag ble utgitt som en reaksjon p\xc3\xa5 hvordan samfunnet i Dublin var p\xc3\xa5 den tiden. I Dublin var det et stort problem med gatebarn og fattige m\xc3\xb8dre som fikk flere barn enn de klarte \xc3\xa5 ta seg av. Som h\xc3\xb8ykirkelig prost og politiker hadde Swift ingen sympati med Irlands store katolske flertall, men han var oppr\xc3\xb8rt over Englands sosiale og \xc3\xb8konomiske utbytting av de fattige katolikkene og han bearbeidet sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let i en rekke skrifter.\n_START_SECTION_\nBarn som kj\xc3\xb8ttm\xc3\xa5ltid\n_START_PARAGRAPH_\nForfatteren av skriftet med den fulle tittelen var \xc2\xabEt beskjedent forslag: For \xc3\xa5 forhindre at barn av fattige folk i Irland fra \xc3\xa5 bli en byrde for deres foreldre eller land, og for \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re dem nyttige for offentligheten.\xc2\xbb (A Modest Proposal: For Preventing the Children of Poor People in Ireland from Being a Burden to Their Parents or Country, and for Making Them Beneficial to the Public), m\xc3\xa5 selvsagt ikke forveksles med Swifts egne meninger._NEWLINE_Forfatteren argumenterer med \xc3\xb8konomiske begrunnelser og med selvrettferdig moralsk holdning for en m\xc3\xa5te \xc3\xa5 snu problemet med fattigdom, sult og elendighet blant katolikkene i Irland til sin egen l\xc3\xb8sning. Hans forslag er \xc3\xa5 fete opp de underern\xc3\xa6rte barna og tilby dem som kj\xc3\xb8tt for Irlands rike landeiere. Barn av de fattige kan bli solgt p\xc3\xa5 et kj\xc3\xb8ttmarked i en alder av ett \xc3\xa5r for \xc3\xa5 bekjempe overbefolkning og arbeidsl\xc3\xb8shet, spare familiene utgiftene av \xc3\xa5 oppdra barn samtidig som de f\xc3\xa5r en liten ekstrainntekt, forbedre den kulinariske opplevelse for de rike, og bidra til den generelle \xc3\xb8konomiske vekst for nasjonen. Hvis dette viste seg \xc3\xa5 bli en suksess, skriver forfatteren, kunne man etter hvert eksportere babyer ut av landet._NEWLINE_Han tilbyr statistisk st\xc3\xb8tte for sine p\xc3\xa5stander og gir n\xc3\xb8yaktig informasjon om antallet barn som trenger \xc3\xa5 bli solgt, deres vekt og pris, og det prosjekterte forbruksm\xc3\xb8nsteret. Med basis i t\xc3\xb8rre tall trekker Swift konklusjonen at av 120 000 barn kan man slakte 100 000 av dem. Av et barn kan man f\xc3\xa5 to rimelige delikatessem\xc3\xa5ltider, selv med gjester._NEWLINE_Han forsl\xc3\xa5r enkelte oppskrifter for tilberedelse av dette nye delikatessekj\xc3\xb8ttet, og han f\xc3\xb8ler seg overbevist om at oppfinnsomme kokker vil hurtig utvikle flere spennende oppskrifter. Han forutser ogs\xc3\xa5 at praksisen av \xc3\xa5 selge og spise barn vil ha positive effekter p\xc3\xa5 familiemoralen: ektemenn vil behandle sine hustruer med mer respekt, og foreldre vil sette st\xc3\xb8rre pris p\xc3\xa5 sin barn. Hans konklusjon er at gjennomf\xc3\xb8ringen av dette prosjektet vil gj\xc3\xb8re mer for \xc3\xa5 l\xc3\xb8se Irlands komplekse sosiale, politiske og \xc3\xb8konomiske problemer enn noe annen foresl\xc3\xa5tt metode.\n_START_SECTION_\nReaksjoner\n_START_PARAGRAPH_\nDen satiriske mening av essayet Et beskjedent forslag ble misforst\xc3\xa5tt av mange av Swifts samtidige, og han ble sterkt kritisert for \xc3\xa5 ha skrevet en prosa i en s\xc3\xa5 eksepsjonell \xc2\xabd\xc3\xa5rlig smak\xc2\xbb. Han kom n\xc3\xa6rt til \xc3\xa5 miste sin protesjering p\xc3\xa5 grunn av dette skrivet. Misforst\xc3\xa5elsen av innholdet i det satiriske angrepet kan forklares i den store forskjellen mellom det kannibalistiske forslaget og den rolige, saklige fortellertonen. Essayet Et beskjedent forslag er i ettertid blitt allment anerkjent som det beste eksempel p\xc3\xa5 vedvarende ironi i det engelske spr\xc3\xa5ks historie.\n_START_SECTION_\nModerne bruk\n_START_PARAGRAPH_\nFrasen \xc2\xabA modest porposal\xc2\xbb har g\xc3\xa5tt inn i det engelske spr\xc3\xa5k ved \xc3\xa5 ha den motsatt meningen enn hva ordene formelt forteller. Det er ingen politiker i Storbritannia med en viss kulturell tyngde som selv kan uttale at de kommer med \xc2\xabet beskjedent forslag\xc2\xbb uten at \xc3\xb8yenbrynene heves, men uttrykket kan utmerket brukes til \xc3\xa5 beskrive motpartens forslag p\xc3\xa5 en h\xc3\xb8flig, men infam m\xc3\xa5te.'