b'\n_START_ARTICLE_\nNorsk spr\xc3\xa5khistorie (1400\xe2\x80\x931800)\n_START_SECTION_\nMellomnorsk tid\n_START_PARAGRAPH_\nI senmiddelalderen skjer det store endringer i det norske spr\xc3\xa5ket. Talespr\xc3\xa5ket g\xc3\xa5r inn i en periode med store strukturelle forandringer. Det norr\xc3\xb8ne skriftspr\xc3\xa5ket endres og g\xc3\xa5r etter hvert helt ut av bruk. Vi f\xc3\xa5r en massiv import av fremmede ord \xe2\x80\x93 ofte til erstatning for de norr\xc3\xb8ne. \xc3\x85rsakene kan henledes dels til indre forhold i spr\xc3\xa5ket sj\xc3\xb8l, dels til ytre p\xc3\xa5virkning. Mellomnorsken varte fra 1350-1525, og hadde store endringer rundt slutten av 1525 og ble da til moderne norsk.\n_START_SECTION_\nTalem\xc3\xa5let\n_START_PARAGRAPH_\nSom i mange andre spr\xc3\xa5k har det ogs\xc3\xa5 i norsk skjedd forandringer i lydverk, b\xc3\xb8yninger og grammatikk. I enkelte perioder i et spr\xc3\xa5ks utvikling kan endringene v\xc3\xa6re store i l\xc3\xb8pet av f\xc3\xa5 generasjoner.  Tida mellom 1300 og 1500 har v\xc3\xa6rt en slik periode i norsk. \xc3\x85rsakene til den raske endringstakten kan ikke fullt ut forklares ut fra ytre forhold, men et par faktorer kan nevnes: Svartedauden tok livet av en tredel av landets befolkning, og mange bygder ble lagt nesten \xc3\xb8de. Et samfunn som rammes av en slik katastrofe, rakner ogs\xc3\xa5 sosialt. I et samfunn der familier oppl\xc3\xb8ses p\xc3\xa5 grunn av d\xc3\xb8dsfall, og b\xc3\xa5nd mellom generasjoner l\xc3\xb8ses, kan alle tradisjoner \xe2\x80\x93 ogs\xc3\xa5 spr\xc3\xa5klige \xe2\x80\x93 komme p\xc3\xa5 glid. I tillegg fikk en del av befolkninga langvarig kontakt med en innvandrerbefolkning som talte et beslekta spr\xc3\xa5k \xe2\x80\x93 hanseatene. Det er sannsynlig at det i denne kontakten oppsto et slags pidginspr\xc3\xa5k, som i sin tur p\xc3\xa5virka det norske spr\xc3\xa5ket. Det er ikke tilfeldig at talem\xc3\xa5let i Bergen er den norske dialekten som har bevega seg lengst bort fra det norr\xc3\xb8ne utgangspunktet._NEWLINE_Hvis en sammenlikner det spr\xc3\xa5ket som ble talt i Norge omkring 1500 med norsk i h\xc3\xb8gmiddelalderen, kan endringene oppsummeres slik:\n_START_SECTION_\nVokalendringer\n_START_PARAGRAPH_\nDen karakteristiske u med lepperunding oppstod ved at norr\xc3\xb8n u (uttalt som i tysk) beveget seg framover. Norr\xc3\xb8n o (uttalt som i tysk) tok den ledige plassen som oppstod. Lang norr\xc3\xb8n \xc3\xa1 ble en \xc3\xa5-lyd._NEWLINE_I moderne norsk henger rettskrivinga delvis igjen i det norr\xc3\xb8ne, derfor har vi slike inkonsekvenser i rettskrivinga som: bukt, ung, dum, kokt og (feie)kost og kost(hold), stokk, love, gr\xc3\xa5tt, f\xc3\xa5 og l\xc3\xa5ve._NEWLINE_Norr\xc3\xb8nt hadde b\xc3\xa5de a, i og u i trykklett staving: hestar, byg\xc3\xb0ir, v\xc3\xadsur. Store deler av landet (s\xc3\xa6rlig \xc3\xb8stnorsk) fikk etter hvert stort sett bare en slapp e: hester, bygder, viser.\n_START_SECTION_\nEndringer i b\xc3\xb8yingsm\xc3\xb8nstre\n_START_PARAGRAPH_\nKasusb\xc3\xb8ying forsvant ved at nominativ, akkusativ og dativ falt sammen. I personlige pronomen falt akkusativ og dativ sammen til objektsform. Totallsformer av de personlige pronomena forsvant mange steder: (okkr = vi to, ykkr = dere to), men kan finnes blant annet p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rvestlandet._NEWLINE_Norr\xc3\xb8nt brukte ofte ubestemt form der vi bruker bestemt (slik bruk av ubestemt form finnes enn\xc3\xa5 blant annet p\xc3\xa5 Sunnm\xc3\xb8re, f.eks; far min, mor mi): S\xc3\xa1 var einn draumr hennar, at hon \xc3\xbe\xc3\xb3ttisk vera st\xc7\xabdd \xc3\xad grasgar\xc3\xb0i s\xc3\xadnum, ok taka \xc3\xbeorn einn \xc3\xb3r serk s\xc3\xa9r (Slik var \xc3\xa9n dr\xc3\xb8m hennes, at hun tyktes st\xc3\xa5 i hage sin, og ta en torn ut av serk sin). Ubestemt artikkel \xe2\x80\x93 som var ukjent i norr\xc3\xb8nt \xe2\x80\x93 kom n\xc3\xa5 inn. _NEWLINE_I norr\xc3\xb8nt ble ikke verbet bare b\xc3\xb8yd i tid, men ogs\xc3\xa5 etter om subjektet var i f\xc3\xb8rste, andre eller tredje person, entall eller flertall. Hver tid av verbet kunne alts\xc3\xa5 ha opptil seks ulike former \xe2\x80\x93 mot i dag \xc3\xa9n. I 1800-tallets skriftlige dansk, svensk og landsm\xc3\xa5l, var verb ogs\xc3\xa5 b\xc3\xb8yd i entall og flertall, for eksempel eg er mot dei ero i landsm\xc3\xa5l. I talespr\xc3\xa5ket fins flertallsb\xc3\xb8ying enn\xc3\xa5 i noen f\xc3\xa5 dialekter, blant annet i Setesdal. Et eksempel er eg heve mot dei have i Valle.\n_START_SECTION_\nOrdtilfanget\n_START_PARAGRAPH_\nKontakten med hanseatene brakte ikke bare en mengde nye begreper og ord inn i spr\xc3\xa5ket (rente, snekker, spiker, kj\xc3\xb8kken, skap, trapp, st\xc3\xb8vel, farge), men fortrengte helt eller delvis norr\xc3\xb8ne ord:_NEWLINE_br\xc3\xb3k \xe2\x86\x92 bukser,_NEWLINE_si\xc3\xb0r \xe2\x86\x92 skikk,_NEWLINE_verzla \xe2\x86\x92 handle,_NEWLINE_telja \xe2\x86\x92 betale,_NEWLINE_farm \xe2\x86\x92 varer,_NEWLINE_s\xc3\xbatarr \xe2\x86\x92 skomaker,_NEWLINE_l\xc3\xbdsa \xe2\x86\x92 beskrive,_NEWLINE_vinna \xe2\x86\x92 arbeide,_NEWLINE_varsam \xe2\x86\x92 forsiktig,_NEWLINE_nytta \xe2\x86\x92 bruke, anvende,_NEWLINE_\xc3\xbe\xc3\xb3 \xe2\x86\x92 nemlig._NEWLINE_Den nedertyske p\xc3\xa5virkninga tilf\xc3\xb8rte norsk nye prefikser og suffikser (an-, be-, ge-, -het), som senere ble produktive i det norske spr\xc3\xa5ket.'