b'\n_START_ARTICLE_\nDigital Command Control\n_START_PARAGRAPH_\nDCC er en internasjonal forkortelse for Digital Command Control og det som kontrolleres er lokomotiver og motorvogner p\xc3\xa5 en modelljernbane. Blant brukerne av systemet brukes nesten bare betegnelsen DCC, og ikke det fulle navnet. DCC er en av flere systemer for digital kontroll av modelljernbaner, dog en av de mest utbredte systemene.\n_START_SECTION_\nForm\xc3\xa5l og forl\xc3\xb8persystemer\n_START_PARAGRAPH_\nTradisjonelt har lokomotivene p\xc3\xa5 en modelljernbane blitt styrt ved \xc3\xa5 p\xc3\xa5f\xc3\xb8re en spenning p\xc3\xa5 skinnene som varieres ettersom hvor fort man vil at lokomotivet skal kj\xc3\xb8re. St\xc3\xa5r det flere lokomotiver p\xc3\xa5 spor som er elektrisk forbundet, vil samtlige lokomotiver endre hastighet p\xc3\xa5 likt. Det vil si at det g\xc3\xa5r ikke an uten videre \xc3\xa5 styre de ulike lokomotivene individuelt._NEWLINE_Siden modelljernbaner nesten alltid har v\xc3\xa6rt styrt elektrisk, har modelljernbanehobbyen ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6rt en arena for \xc3\xa5 utvikle \xc3\xa5 teste ut elektrotekniske og elektroniske innretninger, blant annet med det form\xc3\xa5l \xc3\xa5 kunne bruke en modelljernbane mest mulig likt slik det gj\xc3\xb8res ved fullskala jernbaner. Det har derfor lenge v\xc3\xa6rt utviklet systemer for hvordan styre lokomotivene i tr\xc3\xa5d med forbildet. En godt utviklet metode er den s\xc3\xa5kalte cab control. Det vil si at at banen deles elektrisk opp i seksjoner som det er lov til \xc3\xa5 befinne seg ett tog innenfor. Ved \xc3\xa5 kunne koble enhver slik seksjon til den kj\xc3\xb8rekontrolleren (cab) man \xc3\xb8nsker, oppn\xc3\xa5r man i praksis individuell styring av enkelttog, og kan kj\xc3\xb8re disse helt i samsvar med praksis for fullskala jernbaner. Skiftebevegelser innenfor en stasjon eller plassering av lokomotiver p\xc3\xa5 en lokstall gir imidlertid endel begrensinger med dette systemet siden hvert lok fortsatt m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re elektrisk isolert fra de andre for \xc3\xa5 kunne styres individuelt. Cab control-systemet ble imidlertid utviklet til langt ut p\xc3\xa5 1980- og 90-tallet og koblet til datamaskiner om \xc3\xb8nskelig. Det s\xc3\xa5kalte \xc2\xabGardermobaneanlegget\xc2\xbb som var i drift p\xc3\xa5 Informasjonssenteret p\xc3\xa5 Gardermoen under byggingen av Gardermobanen og det man den gang kalte Oslo Storflyplass, ble bygget med datastyrt cab control, og kunne bl.a. styres over Internett fra hvor som helst i verden._NEWLINE_Utviklingen av en ekte individuell styring g\xc3\xa5r langt tilbake, men fikk f\xc3\xb8rst fart p\xc3\xa5 1970/80-tallet. Det f\xc3\xb8rste DCC-systemet ble opprinnelig utviklet av Lenz Elektronik GmbH i Tyskland for MJ-fabrikantene M\xc3\xa4rklin og Arnold p\xc3\xa5 slutten av 1980-tallet. Den amerikanske MJ-organisasjonen NMRA for MJ-brukere adapterte Lenz-systemet og publiserte sine NMRA/DCC-standarder i oktober 1993. Standarden er todelt, en elektrisk standard (S-9.1) og en for kommunikasjonen (S-9.2).\n_START_SECTION_\nFunksjonell beskrivelse\n_START_PARAGRAPH_\nDCC-systemet best\xc3\xa5r som et minimum av \xc3\xa9n kommandosentral som kobles til skinnene med en ledning til hver skinnestreng (2-skinnesystemet). Lokomotivene (og motorvognene) som skal styres av sentralen, og i praksis gjelder det alle lokomotiver og motorvogner p\xc3\xa5 en DCC-styrt bane, m\xc3\xa5 ha en mottaker, en dekoder, som tolker de elektroniske signalene som kommandosentralen sender ut p\xc3\xa5 sporet. Det ligger alltid en s\xc3\xa5kal bipolar pulserende likespenning p\xc3\xa5 sporet med tilstrekkelig effekt til at lokomotivene kan bruke denne til \xc3\xa5 kj\xc3\xb8re med. Pulsene er ikke sinusformede som ved vanlig vekselspenning, men er det vi kaller firkantpulser som kan variere i bredden. Ved \xc3\xa5 variere pulsbredden (tiden en firkantpuls varer) kan man sende ut et digitalt signal samtidig som spenningen ligger der som en kraftstr\xc3\xb8m man kan utf\xc3\xb8re motorarbeid med._NEWLINE_Det digitale signalet brukes til \xc3\xa5 sende ut koder p\xc3\xa5 skinnene som dekoderne i lokomotivene kan fange opp. Hver dekoder har sin adresse som tilh\xc3\xb8rer denne, og hver gang kommandosentralen sender ut et signal med samme adresse, s\xc3\xa5 er det \xc3\xa5 forst\xc3\xa5 som en kommando til denne spesifikke dekoderen. Man kan si at alle lokomotivene p\xc3\xa5 anlegget \xc2\xablytter\xc2\xbb p\xc3\xa5 signalene, men de reagerer bare p\xc3\xa5 signaler til seg selv. P\xc3\xa5 denne m\xc3\xa5ten kan en rekke kommandoer gis til lokomotivene, men den grunnleggende er kommandoer som ang\xc3\xa5r kj\xc3\xb8rsel, dvs. kj\xc3\xb8reretning og hastighet. I tillegg kan det gis kommandoer som kan utf\xc3\xb8re andre funksjoner p\xc3\xa5 lokomotivet, slik som \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 av p\xc3\xa5 lys, aktivere fl\xc3\xb8ytelyd o.l._NEWLINE_Kodene som sendes ut p\xc3\xa5 skinnene kan ogs\xc3\xa5 brukes til andre ting som kobles til skinnene, slik som omlegging av sporvekselmotorer, skifte av signalbilder o.l._NEWLINE_Dette medf\xc3\xb8rer i prinsippet en forenklet kabling av et anlegg i forhold til et tradisjonelt som ikke bruker DCC eller andre tilsvarende digitale systemer.'