b"\n_START_ARTICLE_\nWilhelm Redie\xc3\x9f\n_START_SECTION_\nTidlig liv\n_START_PARAGRAPH_\nRedie\xc3\x9f ble f\xc3\xb8dt i Heinsberg, Rhinland i Det tyske keiserrike som s\xc3\xb8nn av en domstolsansatt. Etter skole og utdannelse ble han elektrotekniker. I juni 1918 ble han kalt inn i den tyske h\xc3\xa6ren, hvor han tjenestegjorde som infanterist inntil slutten p\xc3\xa5 f\xc3\xb8rste verdenskrig i november 1918. Deretter jobbet han igjen som elektriker til han mistet jobben som f\xc3\xb8lge av depresjonen i 1929. Han meldte seg inn i nazipartiet NSDAP i 1924. Han ble medlem av SS i 1929._NEWLINE_I mai 1925 ble Redie\xc3\x9f med i SA, og i desember 1925 ble han godkjent som medlem i Det nasjonalsosialistiske tyske arbeiderparti. I 1927 ledet han et SA-kompani i D\xc3\xbcsseldorf hvorp\xc3\xa5 han sammen med sin enhet ble overf\xc3\xb8rt til SS i 1930. Som f\xc3\xb8lge av dette fikk han hyppige forfremmelser og fikk grad av generall\xc3\xb8ytnant (SS-Gruppenf\xc3\xbchrer) i 1935.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98st-Pr\xc3\xb8yssen\n_START_PARAGRAPH_\nFra juni 1938 til juni 1940 var han HSSPF i \xc3\x98st-Pr\xc3\xb8yssen. I starten av krigen hadde Redie\xc3\x9f ansvaret for \xc3\xa5 implementere Raselovene fra N\xc3\xbcrnberg i Preussen, hvor han overv\xc3\xa5ket deportasjonene av j\xc3\xb8dene fra \xc3\x98stpreussen. _NEWLINE_Fra 21. mai til 8. juni 1940 ble 1558 psykiatriske pasienter fra Allenberg, Kortau og Tapiau drept etter avtale mellom SS-sjef Wilhelm Koppe i Reichsgau Wartheland og Redie\xc3\x9f. Bakgrunnen for drapene var en avtale mellom Redie\xc3\x9f og gauleiter Erich Koch om at SS kunne bruke et tomt sykehus mot at de avlivet de psykiatriske pasientene. Da Redie\xc3\x9f var i Poznan fikk han tilfeldigvis h\xc3\xb8re av Koppe hvordan Lange-kommandoen hadde avlivet et stort antall pasienter i Wartheland, ba Redie\xc3\x9f om \xc3\xa5 f\xc3\xa5 l\xc3\xa5ne Lang og hans folk til jobben. Avtalen ble godkjent av Himmler. F\xc3\xb8rti pasienter om gangen ble stuet inn i en lastebil (\xc2\xabgassvogn\xc2\xbb), drept med gass fra en beholder og likene deretter dumpet i massegraver. Hver tur med gassvognen tok omtrent tre timer. Avlivingsarbeidet ble utf\xc3\xb8rt i Soldau (polsk: Dzia\xc5\x82dowo) av en kommando under ledelse av Herbert Lange. Fanger fra Soldau konsentrasjonsleir m\xc3\xa5tte grave massegravene og ble deretter skutt og dumpet i graven. Koch inspiserte selv massegraven en gang. Otto Rasch, som drev Soldau konsentrasjonsleir, betalte Herbert Lange 2000 mark ved ankomst til \xc3\xa5 dekke kostnaden ved arbeidet. Redie\xc3\x9f skulle betale 10 Reichsmark for hvert drap. B\xc3\xa5de Redie\xc3\x9f og hans etterf\xc3\xb8lger Jakob Sporrenberg var sene med utbetalingen og saken er kjent i ettertid ved at brev om saken sirkulerte i byr\xc3\xa5kratiet. Drapene ble i korrespondansen omtalt som \xc2\xabevakuering\xc2\xbb. Sporrenberg videresendte kravet fra Koppe til Redie\xc3\x9f' nye kontor i Oslo. I et brev til Himmlers hovedkontor erkjente Redie\xc3\x9f at han hadde bestilt drapene, men at han ikke hadde tatt Koppes faktura alvorlig fordi drapene ble utf\xc3\xb8rt til fordel for det tyske riket og ikke for SS i \xc3\x98st-Pr\xc3\xb8yssen. Redie\xc3\x9f skrev ogs\xc3\xa5 at Koch ikke hadde betalt for drapene. I februar 1941 gjentok Koppe kravet og fremholdt at Koch hadde g\xc3\xa5tt med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 dekke kostnadene for avlivingen og at Redie\xc3\x9f derfor m\xc3\xa5tte ha mottatt pengene.\n_START_SECTION_\nNorge\n_START_PARAGRAPH_\nSom en direkte f\xc3\xb8lge av sitt initiativ i \xc3\x98st-Pr\xc3\xb8yssen ble Redie\xc3\x9f gitt kommandoen av SS-enhetene i Norge, med tittel H\xc3\xb6herer SS- und Polizeif\xc3\xbchrer Nord, som bel\xc3\xb8nning. Han ble HSSPF i Norge etter at forgjengeren Fritz Weitzel ble drept i bombeangrep i D\xc3\xbcsseldorf. Som SS- og politisjef var han direkte underordnet SS-sjef Heinrich Himmler, men var lojal mot Josef Terboven som han trolig adl\xc3\xb8d eller var enig med. I kraft av sin stilling var han fryktet i Norge. P\xc3\xa5 grunn av Terbovens dominans var SS og politiet mindre uavhengige enn i andre okkuperte land som Nederland og fungerte i stor grad som Terbovens apparat for undertrykking. Til gjengjeld fikk Redie\xc3\x9f det norske politiet til disposisjon gjennom Politidepartementet og Jonas Lie. Terboven bestemt 25. oktober 1940 at alle viktige tiltak av fra norsk politis side m\xc3\xa5tte godkjennes av Redie\xc3\x9f. _NEWLINE_Redie\xc3\x9f delte bolig med Terboven p\xc3\xa5 Skaugum, mens begges familier var i Tyskland. P\xc3\xa5 Skaugum bodde ogs\xc3\xa5 Terbovens sekret\xc3\xa6rer og sj\xc3\xa5f\xc3\xb8rene for Terboven og Redie\xc3\x9f. Redie\xc3\x9f og Terboven hadde f\xc3\xb8rst kontor i stortingsbygningen, i februar 1945 flyttet de av sikkerhetsgrunner til Handelsgymnasets bygg som var ledig etter at Wehrmacht hadde flyttet til Lillehammer._NEWLINE_Redie\xc3\x9f var \xc3\xb8verste leder (Gerichtsherr) for SS- und Polizeigericht Nord som var virksom f\xc3\xb8rste gang i mars 1942. Terboven kunne ben\xc3\xa5de nordmenn d\xc3\xb8mt av denne retten. D\xc3\xb8dsdommene ble bekreftet av Redie\xc3\x9f f\xc3\xb8r de ble fullbyrdet. Dette var p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som krigsretten en milit\xc3\xa6r domstol som skulle f\xc3\xb8lge den tyske milit\xc3\xa6re straffeloven. Til forskjell fra sivile domstoler var den ikke uavhengig, men underlagt jursidiksjonssjefen Redie\xc3\x9f. Han sto for tiltalen, innkalte domstolen, stadfestet dommen og bestemte iverksetting av straffen. Terboven ga i september 1941 (i forbindelse med unntakstilstanden i Oslo) domstolen utvidete oppgaver og ved \xc3\xa5 bruke SS-domstolen slapp Terboven \xc3\xa5 blande inn Wehrmacht. Overtredelse av Terbovens forordninger skulle etter dette f\xc3\xb8res for denne SS-domstolen. Bakgrunnen for endringen var samarbeidsproblemer med Wehrmacht om bruk av krigsretten. Den domstolen ble brukt til \xc3\xa5 holde disiplin internt i SS/politiet og av okkupasjonsmakten til \xc3\xa5 holde kontroll. Terboven var generelt mot ben\xc3\xa5dning. Redie\xc3\x9f og Terboven forb\xc3\xb8d norske forsvarsadvokater \xc3\xa5 m\xc3\xb8te i retten saker som gjaldt milit\xc3\xa6r motstand fordi opplysninger kunne lekke tilbake til hjemmefronten. P\xc3\xa5 h\xc3\xb8sten 1944 begynte Sipo p\xc3\xa5 egen h\xc3\xa5nd \xc3\xa5 henrette motstandsfolk uten noen form for domstolsbehandling, dette var i henhold til \xc2\xabF\xc3\xbchrerbefehl\xc2\xbb bekreftet av Redie\xc3\x9f. Domstolen tok opp igjen arbeidet v\xc3\xa5ren 1945. Den siste d\xc3\xb8dsdommen (mot en norsk SS-mann tiltalt for faneflukt) ble stadfestet av Redie\xc3\x9f 11. april og fullbyrdet 19. april. Domstolen avsa den siste dommen 30. april og hoveddommer Hans Latza arbeidet 1. mai 1945 med nye saker. _NEWLINE_Heinrich Fehlis' direkte overordnete var Reinhard Heydrich og senere Ernst Kaltenbrunner, i Norge var Fehlis samtidig underlagt Terboven og Redie\xc3\x9f. Gestapo i Norge var ogs\xc3\xa5 underlagt Redie\xc3\x9f. Redie\xc3\x9f var skeptisk til hirden som organisasjon og gikk etter hvert med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 la deler av hirden f\xc3\xa5 v\xc3\xa5penoppl\xc3\xa6ring, men uten fast bev\xc3\xa6pning._NEWLINE_Redie\xc3\x9f ans\xc3\xa5 Rolf J\xc3\xb8rgen Fuglesang som leder for den tyskfiendtlige fraksjon i Nasjonal Samling, if\xc3\xb8lge en hemmelig rapport til Himmler i desember 1944. Fulgesang mente at Redie\xc3\x9f var svak og dum. Redie\xc3\x9f slo hardt ned p\xc3\xa5 tendenser til mismot og ordresvikt i egne rekker. Reidar Hedemann beskriver Redie\xc3\x9f som en enkel sjel med forestillinger om \xc3\xa5 utvikle sprengstoff som kunne vinne krigen for Tyskland. Terboven ga direkte ordrer til Fehlis uten at Redie\xc3\x9f grep inn. Mot slutten av okkupasjonen var det store motsetninger mellom Terboven og Fehlis, og Redie\xc3\x9f formidlet da ordren fra Terboven til SD. Hans Fredrik Dahl beskriver Redie\xc3\x9f som en passiv og s\xc3\xb8vnig type._NEWLINE_P\xc3\xa5 Elverum ble det opprettet en SS-skole som Redie\xc3\x9f bes\xc3\xb8kte dagen etter angrepet p\xc3\xa5 Sovjetunionen. Under festlighetene p\xc3\xa5 kvelden holdt han en oppildnende tale om bolsjevismen og nevnte blant annet at Sovjetunionen hadde forsynt seg av finsk territorium. Redie\xc3\x9f uttrykte forventning til norske SS-menn skulle delta i v\xc3\xa6pnet kamp mot bolsjevismen. Overfor Finn H. Kjelstrup, sjefen for Den norske legion, gikk han inn for at oppl\xc3\xa6ringen i legionen skulle skje i Tyskland. Etter oppl\xc3\xa6ring skulle soldatene overf\xc3\xb8res til midt- eller s\xc3\xb8r-fronten i Sovjetunionen. Falkenhorst hadde avsl\xc3\xa5tt \xc3\xa5 sette legionen inn i Finland._NEWLINE_I august 1941 ga han ordre om at private radioapparater i store deler av landet skulle leveres inn. Hans Fredrik Dahl antar at Quisling sto bak denne aksjonen eller presset p\xc3\xa5 for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 den gjennomf\xc3\xb8rt. I forbindelse med unntakstilstand ble radioapparatene ogs\xc3\xa5 i Oslo-omr\xc3\xa5det inndratt. Redie\xc3\x9f mente inndragningen var milit\xc3\xa6rt n\xc3\xb8dvendig. Terboven avslo ben\xc3\xa5dning for Viggo Hansteen og Rolf Wickstr\xc3\xb8m 10. september 1941, Redie\xc3\x9f beordret da henrettelsen gjennomf\xc3\xb8rt samme dag. Det er noe uklart hvem som tok initiativet til deportasjon av de norske j\xc3\xb8dene, men Redie\xc3\x9f var sammen med Terboven, Fehlis, Quisling og Karl Marthinsen med i diskusjonen._NEWLINE_Blant de tyske topplederne i Norge var Redie\xc3\x9f denne eneste Sverre Riisn\xc3\xa6s pleide omgang med privat. Riisn\xc3\xa6s' kone skal ha p\xc3\xa5virket Redie\xc3\x9f til \xc3\xa5 l\xc3\xb8slate bekjente. Redie\xc3\x9f var generelt taus og reservert overfor nordmenn og hadde liten kontaktflate i det norsk samfunnet._NEWLINE_I mars 1941 kom det inn rapporter om at et stort antall norske kvinner var blitt gravide med tyske soldater, noe som f\xc3\xb8rte til at Redie\xc3\x9f implementerte Lebensborn-programmet i Norge. Programmet oppmuntret til \xc3\xa5 f\xc3\xa5 barn av den ariske rasen og var vanligvis rettet mot SS-enheter. Til sammen ble det f\xc3\xb8dt 8\xc2\xa0000 barn i Norge under Lebensborn, noe som gjorde Norge til det landet etter Tyskland med flest registrerte f\xc3\xb8dsler av \xc2\xabariske\xc2\xbb barn under andre verdenskrig.\n_START_SECTION_\nKapitulasjon og selvmord\n_START_PARAGRAPH_\nTerboven og Franz B\xc3\xb6hme reiste 3. mai 1945 til Flensburg der den siste rest av Tysklands sentralregjering under ledelse av Karl D\xc3\xb6nitz holdt til. Terboven, Keitel og Jodl mente kampen kunne fortsette i Norge. D\xc3\xb6nitz ville ha slutt p\xc3\xa5 krigen og redde s\xc3\xa5 mange tyske soldater som mulig unna sovjetisk fangenskap ved \xc3\xa5 hale ut kapitulasjonen lengst mulig. D\xc3\xb6nitz ville ha de tyske styrkene i Norge som pant for \xc3\xa5 vinne tid overfor de allierte. Finansminister Lutz Schwerin von Kosigk ville kapitulere uten kamp._NEWLINE_Redie\xc3\x9f ga 7. mai ordre til sekret\xc3\xa6rene om \xc3\xa5 brenne alle papirer p\xc3\xa5 Terbovens kontor. Klokken 15:52 kom meldingen over radio om at Tyskland hadde kapitulert betingelsesl\xc3\xb8st p\xc3\xa5 alle fronter. Til sekret\xc3\xa6ren p\xc3\xa5 Skaugum sa Redie\xc3\x9f: \xc2\xabDet er best De ikke er her mer n\xc3\xa5. Men det er bedre for min familie at jeg ikke kommer hjem igjen.\xc2\xbb Terboven orienterte 7. mai om at D\xc3\xb6nitz hadde avsatt ham som Reichskommissar og at Wehrmacht skulle overta. Natt til 8. mai skj\xc3\xb8t Redie\xc3\x9f seg selv gjennom hodet med pistol. \xc2\xabDet var tidlig, han kom meg i forkj\xc3\xb8pet\xc2\xbb kommenterte Terboven som ga ordre om at Redie\xc3\x9f' d\xc3\xb8d skulle holdes hemmelig. D\xc3\xb6nitz ga ordre om at kapitulasjonen i Norge skulle skje 8. mai klokken 24:00. Mannskap fra Milorg og Kompani Linge fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 overta Skaugum 8. mai, men ble stanset av SS-vaktene i porten. Kvinnene ble sendt bort fra Skaugum f\xc3\xb8r Terboven sprengte seg og liket._NEWLINE_Redie\xc3\x9f begikk selvmord ved skyting da det tyske riket kollapset i Norge den 8. mai 1945. Hans levninger ble \xc3\xb8delagt da Rikskommiss\xc3\xa6r Josef Terboven detonerte rundt femti kilo dynamitt i en bunker i Klo\xc3\xa5sen p\xc3\xa5 Skaugum-komplekset samme dag klokken 23:30. SS-mannskap hadde flyttet liket av Redie\xc3\x9f til bunkeren og hjulpet Terboven med plassering av sprengstoff. Dagen etter fors\xc3\xb8kte et arbeidslag p\xc3\xa5 10-20 mann \xc3\xa5 brenne restene fra bunkeren. Da norsk politi kom til Skaugum 9. mai klokken 18 ble likrestene unders\xc3\xb8kt n\xc3\xb8ye for \xc3\xa5 faststl\xc3\xa5 om det virkelig var Terboven og Redie\xc3\x9f. Kriminaletterforskere, rettsmedisinere, radiografer og tannleger medvirket i unders\xc3\xb8kelsen. For Terboven fant politiet raskt spor som ga sikker identifisering. For Redie\xc3\x9f stemte opplysningene slik at det var \xc2\xaboverveiende sannsynlig\xc2\xbb at var hans lik. Franz B\xc3\xb6hme kapitulerte, som \xc3\xb8verstkommanderende for Wehrmacht i Norge, for de allierte 8. mai. De gjenv\xc3\xa6rende SS-folkene og tyske politifolk i Norge sto i utgangspunktet ikke under Franz B\xc3\xb6hmes kommando."