b'\n_START_ARTICLE_\nOpphavet til befolkningen i Norge\n_START_PARAGRAPH_\nOpphavet til befolkningen i Norge refererer til den aller f\xc3\xb8rste befolkningen i det landet som i dag kalles Norge. Gjennom alle tider har det v\xc3\xa6rt innvandring av ulike folkeslag som har kommet alene, i familier eller i st\xc3\xb8rre grupper. De kan til en viss grad skilles fra hverandre gjennom ulik kultur, spr\xc3\xa5k og ulike gener. Arkeologi og genetikk er de viktigste hjelpemidlene for forskningen._NEWLINE_Denne artikkelen behandler i hovedsak innvandring i forhistorisk tid. Det skjer fortsatt innvandring til Norge, om disse se artikkelen Innvandrere i Norge.\n_START_SECTION_\nNeandertalere\n_START_PARAGRAPH_\nNeandertalere (Homo neanderthalensis) er en betegnelse p\xc3\xa5 fortidsmennesker som man har funnet spor av i Europa og i det vestlige Asia. Neandertalerne og de tidlige menneskene regnes oftest som forskjellige arter, selv om de tildels levde i samme tidsperiode. Neandertalere har antagelig oppst\xc3\xa5tt for rundt 400 000\xe2\x80\x93500 000 \xc3\xa5r siden og utg\xc3\xa5tt fra sine forgjengere, heidelbergmennesket (Homo heidelbergensis), som ogs\xc3\xa5 bebodde Europa. Neandertalerne levde i Weichsel-istiden, Eem-mellomistiden, Saale-istiden og Holstein-mellomistiden. De siste fossilene er fra 28 000 \xc3\xa5r siden ved Gibraltar._NEWLINE_Vi har ikke direkte spor etter neandertalere i Norge, det er rimelig \xc3\xa5 tro at n\xc3\xa5r de har bodd i Europa s\xc3\xa5 lenge, ogs\xc3\xa5 har bodd i Norge. Isbreene fra siste istid har i hovedsak fjernet sporene, men det kan likevel v\xc3\xa6re at en en gang i framtiden kan finne rester \xe2\x80\x93 kanskje i en hule. I tillegg til det figuren viser, ble det i 2009 funnet et bein av en neandertalere p\xc3\xa5 Doggerland i Nordsj\xc3\xb8en. Ved Hollerup i \xc3\x98stjylland er det funnet spor etter d\xc3\xa5dyrknokler som ca. 125 000 \xc3\xa5r gamle. De er sl\xc3\xa5tt i stykker slik at neandertalere kunne f\xc3\xa5 fatt p\xc3\xa5 margen. I Varggrottan i Finland avdekket forskere i 1996 redskaper som kan v\xc3\xa6re mellom 120 000 og 130 000 \xc3\xa5r gamle. Dette er blant de funn som geografisk sett ligger n\xc3\xa6rmest Norge._NEWLINE_Det er ulike oppfatninger om hvorvidt neandertalere og moderne mennesker formerte seg med hverandre, se hovedartikkelen: Tidlige menneskelige folkevandringer.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8r og i den siste istiden\n_START_PARAGRAPH_\nEuropa er antatt \xc3\xa5 ha blitt bosatt av v\xc3\xa5r art fra s\xc3\xb8r\xc3\xb8st ved innvandring fra Sentral-Asia og fra Lilleasia. Ekspansjonen er antatt \xc3\xa5 ha skjedd for rundt 45 000 \xc3\xa5r siden, og det kan ha tatt opp til 15 000 \xc3\xa5r f\xc3\xb8r neandertalerne var utryddet, og hele Europa ble bosatt av mennesket. Som for neandertalerne har vi ikke direkte spor etter mennesket f\xc3\xb8r siste istid, men det er rimelig \xc3\xa5 tro at de ogs\xc3\xa5 har bodd i Norge._NEWLINE_I siste istid (13 000 \xe2\x80\x93 20 000 \xc3\xa5r siden) har menneskene s\xc3\xb8kt tilflukt i S\xc3\xb8r-Europa og \xc3\x98st-Europa, f\xc3\xb8r de igjen dro nordover etter istiden. Hovedgruppene bodde i Spania, Rivieraen, Italia, Balkan og Ukraina. Sju ulike mitokondriegrupper overlevde i Europa p\xc3\xa5 denne tiden. Disse blir ofte kalt Evas sju d\xc3\xb8tre. Etter istiden flyttet de nordover fra s\xc3\xb8rlige og \xc3\xb8stlige Europa og bosatte seg i mellom- og nordlige Europa. Disse er forfedrene og form\xc3\xb8drene til de aller fleste som bor i Norge i dag.\n_START_SECTION_\nJegere og samlere\n_START_PARAGRAPH_\nDet er spesielt grupper som i istiden oppholdt seg i Nord-Spania og S\xc3\xb8r-Frankrike som kom til \xc3\xa5 bosette seg i Norge. De dro langs atlanterhavskysten til Vest-Frankrike og Storbritannia som da var landfast med kontinentet over Doggerland til Danmark og Nord-Tyskland._NEWLINE_P\xc3\xa5 kvinnesiden var det s\xc3\xa6rlig grupper med mintokondriell haplogruppe H som ble dominerende. Disse hadde Baskerland i Spania som oppholdssted i istiden._NEWLINE_For Y-kromosomene er det haplogruppe R1b som dominerer. Disse kan ha sitt opphav i Baskerland. Disse utgj\xc3\xb8r enda i dag 50\xc2\xa0% av befolkningen i Tyskland, 36\xc2\xa0% av befolkningen i Danmark og 25\xc2\xa0% av befolkningen i Norge og Sverige._NEWLINE_En annen mannlig gruppe er haplogruppe I, med opphav i Kaukasus. De utgj\xc3\xb8r 37\xc2\xa0% av befolkningen i Danmark, men en minkende andel dess lengre en kommer nordover i Norge. Om lag 25\xc2\xa0% av befolkningen p\xc3\xa5 s\xc3\xb8r\xc3\xb8stlandet tilh\xc3\xb8rer denne gruppen. De f\xc3\xb8rste kan ha kommet til Norge for om lag 10 000 \xc3\xa5r siden._NEWLINE_Om redskapsbruken se artikkelen om Steinalderen i Norge, og ellers om Fosnakulturen og Pionerbosetningen.\n_START_SECTION_\nB\xc3\xb8ndene og indoeuropeerne\n_START_PARAGRAPH_\nHaplogruppe R1a1 er vanlig i Norge, og utgj\xc3\xb8r 37\xc2\xa0% av befolkningen i Tr\xc3\xb8ndelag, minkende s\xc3\xb8rover til 26\xc2\xa0% i Oslo-omr\xc3\xa5det og 13\xc2\xa0% i Danmark. Fordelingen tilsier at de har kommet nordfra og etter hvert flyttet s\xc3\xb8rover. Stephen Oppenheimer_NEWLINE_mener at R1a1 ikke har kommet til Norge via Danmark, med den begrunnelse at Danmark har f\xc3\xa6rre av denne typen enn Norge, og at det er et annet spekter av individuelle typer. De har da trolig kommet via Arkhangelsk og Kolahalv\xc3\xb8ya til Norge. Videre basert p\xc3\xa5 analyser av genetiske grupper, at de kom til Norge om lag for 5700 \xc3\xa5r siden. Noen av denne gruppen har ogs\xc3\xa5 spredd seg nordover fra Danmark. Gruppen med opphav i Danmark er yngre, og har trolig kommet direkte fra \xc3\x98st-Europa uten \xc3\xa5 g\xc3\xa5 via Norge. Oppenheimer mener at disse er om lag 3 000 \xc3\xa5r gamle._NEWLINE_De opprinnelige indoeuropeere er det antatte folket som snakket det urindoeuropeiske spr\xc3\xa5ket, og antagelig levde en gang for mellom 5 000 og 6 000 \xc3\xa5r siden, eller muligens tidligere. Kunnskapen om dem kommer hovedsakelig ved \xc3\xa5 rekonstruere deres spr\xc3\xa5k som opphav til de indoeuropeiske spr\xc3\xa5kene som innbefatter blant annet norsk. Videre kunnskap f\xc3\xa5r en fra studiet av urindoeuropeeres genetikk og fenotyper. Noen mener at dette er et emne for spekulasjon, som det er vanskelig \xc3\xa5 trekke noen sikre konklusjoner om._NEWLINE_Opphavet kan v\xc3\xa6re folk med gengruppe R1a, som etter genetiske analyser ekspanderte fra et kjerneomr\xc3\xa5de omkring Svartehavet p\xc3\xa5 denne tiden og inn i Europa, og ogs\xc3\xa5 \xc3\xb8stover inn i India. Colin Renfrew_NEWLINE_mente ogs\xc3\xa5 at jordbruket i Europa ble introdusert av denne folkegruppen, men her er det flere oppfatninger.Mutasjonene som karakteriserer gruppen oppsto for om lag 10 000 \xc3\xa5r siden._NEWLINE_Haplogruppe R1a1 er ogs\xc3\xa5 blitt knyttet til den s\xc3\xa5kalte Kurgan-kulturen._NEWLINE_og Ahrensburgkulturen som er antatt \xc3\xa5 ha spredd denne haplogruppen opprinnelig._NEWLINE_Ornella Semino et al. foreslo i 2000 en spredning etter istiden nordover fra Svartehavet, etterfulgt av en forsterket ekspansjon av Kurgankulturen inn i Europa, og omtrent p\xc3\xa5 samme tid ogs\xc3\xa5 \xc3\xb8stover._NEWLINE_Det har ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6rt noen andre forslag til hvor denne haploguppen kan ha oppst\xc3\xa5tt, men uten at de har f\xc3\xa5tt noe stort gjennomslag. Det har for eksempel blitt foresl\xc3\xa5tt at R1a oppsto i S\xc3\xb8r-Skandinavia i strids\xc3\xb8kskulturen.\n_START_SECTION_\nKvener\n_START_PARAGRAPH_\nKvener (kvensk/finsk: kveeni; nordsamisk: l\xc3\xa1ddela\xc5\xbe\xc5\xbeat) er en norsk etnisk minoritet nedstammet fra b\xc3\xb8nder og fiskere som emigrerte fra nordlige deler av Finland til Sverige og Nord-Norge i det 18. og 19. \xc3\xa5rhundre. Kvener er definert som, alle med finsk spr\xc3\xa5k og kulturbakgrunn som har flyttet til Norge f\xc3\xb8r 1945, og deres etterkommere, forutsatt at denne bakgrunn p\xc3\xa5 en eller annen m\xc3\xa5te oppleves som relevant. For at definisjonen skal skille mellom skogfinner og kvener, avgrenses definisjonen geografisk til Nord-Norge._NEWLINE_Fra skattemanntallet fra f\xc3\xb8rste halvdel av 1500-tallet er det omtalt kvensk bosetting. Ogs\xc3\xa5 skattemanntall fra andre halvdel av 1500-tallet bekrefter kvensk bosetting \xe2\x80\x93 b\xc3\xa5de som skattemenn og som drenger. Dette bekreftes videre i 1600-tallsmaterialet ved at ogs\xc3\xa5 tingb\xc3\xb8kene omtaler kvenene. Omfanget av tidlig kvensk bosetning er imidlertid vanskelig \xc3\xa5 fastsl\xc3\xa5.\n_START_SECTION_\nSt\xc3\xb8rrelse og bygning\n_START_PARAGRAPH_\nSammenliknet med den \xc3\xb8vrige befolkningen i verden er befolkningen i Norge som andre skandinaver i gjennomsnitt relativt h\xc3\xb8ye og storbygde. \xc3\x85rsakene er flere: Europeiske folkeslag har ikke utviklet mindre robust kroppsbygning etter slutten av neolittisk tid, i motsetning til andre folkegrupper. If\xc3\xb8lge Jared Diamond tenderer befolkning i kalde str\xc3\xb8k til \xc3\xa5 bli kortvokste som inuittene og befolkning i varme str\xc3\xb8k som S\xc3\xb8r-Sudan til \xc3\xa5 bli langlemmede som dinkaer. Folkeslag i kaldt klima har dessuten generelt tyngre kroppsbygning enn sine slektninger i varmere str\xc3\xb8k, slik at de nordeuropeiske folkegruppene er blant de h\xc3\xb8yeste og tyngste i verden. Eksempelvis kan det v\xc3\xa6re vanskelig for nordmenn \xc3\xa5 finne sko og kl\xc3\xa6r fra S\xc3\xb8r-Europa som passer. Forskjellen mellom skandinaviske folkegrupper og de s\xc3\xb8reuropeiske folkene er avhengig b\xc3\xa5de av genetikk og av kosthold, men har holdt seg relativt konstant siden steinalderen.\n_START_SECTION_\nHud, h\xc3\xa5r og \xc3\xb8yefarge\n_START_PARAGRAPH_\nI likhet med befolkningen i andre nordiske og baltiske land har befolkningen i Norge gjennomg\xc3\xa5ende lys hud-, h\xc3\xa5r- og \xc3\xb8yenfarge sammenliknet med verdens \xc3\xb8vrige befolkning. Befolkningen i disse omr\xc3\xa5dene er ofte lyse i huden, i noen tilfeller r\xc3\xb8dlett (fregnete). Europa nord for Alpene og Pyreneene inkludert den europeiske delen av Russland har st\xc3\xb8rst forekomst av lys hud i verden. Befolkningen i Norge og Nord-Europa har generelt stor variasjon h\xc3\xa5r- og \xc3\xb8yefarge med sorte, brune, bl\xc3\xa5, gr\xc3\xa5 og gr\xc3\xb8nne \xc3\xb8yne. Rundt \xc3\x98stersj\xc3\xb8en og i de nordiske landene hadde (per 1965) 50-80\xc2\xa0% av befolkningen lyst h\xc3\xa5r og lyse \xc3\xb8yne. I deler av Sverige, det s\xc3\xb8rlige Finland og i baltiske land var forekomsten over 80\xc2\xa0%. Andelen av befolkningen med lyse \xc3\xb8yne i Norge er (tall for 1965) omtrent som i Skottland, Irland, Nord-England, Nord-Frankrike, Tyskland, \xc3\x98sterrike, Slovenia og Kroatia. Hudfarge er ikke genetisk knyttet til h\xc3\xa5r- og \xc3\xb8yefarge, bortsett fra for r\xc3\xb8dh\xc3\xa5rete. Den store andelen med lys hud i Nord-Europa kan vanskelig forklares med evolusjon (tilpasning til klimatiske forhold). Hudfarge er i hovedsak genetisk bestemt, men en bestemt er en fenotype og ikke bestemt av et enkelt gen alene. Hudfarge blir ikke bevart i levninger og kan ikke unders\xc3\xb8kes arkeologisk slik at forskningen er avhengig av unders\xc3\xb8kelser innenfor den levende befolkningen._NEWLINE_Variasjon i pigmentering i nordiske omr\xc3\xa5der nevnes i Rigstula, et dikt fra den Den eldre Edda, der befolkningen representeres ved trell, bonde og jarl blir beskrevet som helholdsvis svarth\xc3\xa5rede, r\xc3\xb8dh\xc3\xa5rende og blonde. Det var flere innvandringsb\xc3\xb8lger til Norge i forhistorisk til tidlig historisk tid. Den f\xc3\xb8rste jeger-samlerkulturen fra etter siste istid har blitt supplert og delvis fortrengt av jordbrukskultur (muligens keltisk). Den siste store forhistoriske innvandringen til landet var i forbindelse med folkevandringstiden p\xc3\xa5 400-tallet, som brakte gotere til landet. I middelalderen kom det innvandrere blant annet hanseatertiden.\n_START_SECTION_\nGenetikk\n_START_PARAGRAPH_\nPassarino mfl unders\xc3\xb8kte 74 unge menn p\xc3\xa5 sesjon (medisinsk unders\xc3\xb8kelse som grunnlag for milit\xc3\xa6rtjeneste). Resultatene viste at mtDNA, Y-kromosomer og klassiske autosomale mark\xc3\xb8rer hadde 80\xc2\xa0% overlapp med befolkningen Sentral- og Vest-Europa, s\xc3\xa6rlig Tyskland, men ogs\xc3\xa5 Tsjekkia og Kroatia. Unders\xc3\xb8kelsen viste ogs\xc3\xa5 genetisk overlapp med befolkningen i \xc3\x98st-Europa og i middelhavslandene, og et visst innslag av gener som er typisk for uralsk talende befolkninger. En studie av mitokondrialt DNA i flere europeiske land viser liten forskjell mellom landene. Det var heller ingen vesentlige genetiske forskjeller langs spr\xc3\xa5kgrensene i Europa inkludert baskisk talende og de fleste finsk-ugrisk talende. Unntaket er den samiske befolkningen noe som tyder p\xc3\xa5 at den samiske befolkningen har en lang historie adskilt fra den \xc3\xb8vrige befolkningen i Europa. Innenfor befolkningen med alle de samiske spr\xc3\xa5kene finnes mitokondrier som er sv\xc3\xa6rt sjeldne eller frav\xc3\xa6rende ellers i Europa. Forskerne antyder at den samiske befolkningen har en egen historie i relativ isolasjon titusen \xc3\xa5r og at den \xc3\xb8vrige befolkningen i Europa har en like lang felles historie. En unders\xc3\xb8kelse av Y-kromosom hos 1766 norske menn viste likhet med tilsvarende fra Island, Tyskland, Nederland og Danmark. Innenfor Norge antyder resultatene ulike geografiske m\xc3\xb8nster avhengig av analysemetode, blant annet skiller Agder, Sogn og Fjordane, og Finnmark seg ut. Resultatene viser generelt stor likhet med befolkningen i blant annet Tyskland. Andre har funnet at nordmenn er n\xc3\xa6rmest beslektet med svensker, dansker, tyskere og nederlendere. DNA-studier har vist at befolkning i Skandinavia inkludert Norge i liten grad stammer fra de f\xc3\xb8rste jeger-sanker-folkene som kom til omr\xc3\xa5det etter istiden. Istiden stammer dagens befolkning i Skandinavia i hovedsak fra jordbruksfolk som kom s\xc3\xb8rfra for omkring 5300 \xc3\xa5r siden. Jordbruksfolkene og jeger-sankere levde trolig samtidig i Skandinavia i omkring 1000 \xc3\xa5r. Den tidlige jeger-sanker befolkningen har st\xc3\xb8rre genetisk fellesskap med dagens befolkning \xc3\xb8st for \xc3\x98stersj\xc3\xb8en.'