b'\n_START_ARTICLE_\nHavforsuring\n_START_PARAGRAPH_\nHavforsuring er et begrep som brukes om den p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende nedgangen i pH-verdien i verdenshavene for\xc3\xa5rsaket av deres opptak av menneskelige utslipp av karbondioksid fra Jordens atmosf\xc3\xa6re. Det er beregnet at pH-verdien i havene mellom 1751 og 1994 gikk ned fra omtrent 8,179 til 8,104, en endring p\xc3\xa5 -0,075 p\xc3\xa5 den logaritmiske pH-skalaen som tilsvarer en \xc3\xb8kning p\xc3\xa5 18,9\xc2\xa0% i H+-konsentrasjonen (surhet). _NEWLINE_I det f\xc3\xb8rste ti\xc3\xa5ret i det 21. \xc3\xa5rhundret derimot, var det en netto endring i havenes pH-niv\xc3\xa5, kontra niv\xc3\xa5et f\xc3\xb8r den industrielle revolusjon p\xc3\xa5 omtrent -0,11. Dette representerer en \xc3\xb8kning i surhet p\xc3\xa5 30\xc2\xa0% i verdenshavene.\n_START_SECTION_\nKarbonkretsl\xc3\xb8pet\n_START_PARAGRAPH_\nKarbonkretsl\xc3\xb8pet omfatter utvekslingen av luftas karbondioksid med havene, Jordens landbaserte biosf\xc3\xa6re, og litosf\xc3\xa6ren. Menneskelige aktiviteter som forbrenning av fossilt petroleum, arealendringer, og produksjon av sement, har f\xc3\xb8rt til en ny fluks av karbondioksid opp i atmosf\xc3\xa6ren. Noe av denne gassmengden har forblitt i atmosf\xc3\xa6ren, noe har blitt tatt opp av landbaserte planter og noe har g\xc3\xa5tt ned i havene._NEWLINE_Karbonkretsl\xc3\xb8pet kan deles i to: Det organiske og det uorganiske. Det uorganiske kretsl\xc3\xb8pet er spesielt relevant for havforsuring, siden det inkluderer de mange formene av oppl\xc3\xb8st karbondioksid i verdenshavene._NEWLINE_N\xc3\xa5r karbondioksid l\xc3\xb8ses opp, reagerer det med vann og danner en jevn fordeling av ioniske og ikke-ioniske komponenter: Oppl\xc3\xb8st, fritt karbondioksid, karbonsyre, bikarbonat og karbonat. Det innbyrdes mengdeforholdet av disse komponentene avhenger av faktorer som vanntemperatur og alkaliteten (vannets evne til \xc3\xa5 n\xc3\xb8ytralisere en sterk syre ved en bestemt pH-verdi).\n_START_SECTION_\nHastigheten p\xc3\xa5 forsuringen\n_START_PARAGRAPH_\nEn av de f\xc3\xb8rste detaljerte datasettene som unders\xc3\xb8kte variasjoner i pH-verdien i tempererte kyststr\xc3\xb8k, viste at forsuringen skjedde i et mye raskere tempo enn det man tidligere var klar over, med tilh\xc3\xb8rende konsekvenser for kystn\xc3\xa6re \xc3\xb8kosystemer._NEWLINE_I desember 2009 antok en rapport fra National Geographic at surheten i havene ville doble seg i l\xc3\xb8pet av de neste 40 \xc3\xa5rene. En slik hastighet p\xc3\xa5 forsuringen er 100 ganger raskere enn noen endringer i havets surhet i l\xc3\xb8pet av de siste 20 millioner \xc3\xa5r, noe som gj\xc3\xb8r det usannsynlig at livet i havet kan tilpasse seg til forandringene._NEWLINE_Forskning ved Universitetet i Bristol, som ble publisert i tidsskriftet Nature Geosciences i februar 2010, sammenlignet n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende forsuring med drivhuseffekten i overgangen mellom epokene paleocen og eocen for 55 millioner \xc3\xa5r siden. Den gang ble organismene i havet utsatt for en masseutryddelse etter som overflatetemperaturen i havet steg med 5 til 6 grader celsius. Forskerne konkluderte med at den n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende forsuringen er p\xc3\xa5 vei til \xc3\xa5 bli h\xc3\xb8yere enn p\xc3\xa5 65 millioner \xc3\xa5r. Studien fant ogs\xc3\xa5 ut at den n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende forsuringen er ti ganger raskere enn ved masseutryddelsen for 55 millioner \xc3\xa5r siden. En studie fra National Research Council som ble publisert i april 2010 konkluderte ogs\xc3\xa5 med at havforsuringen i dag er en unik hendelse._NEWLINE_En gjennomgang av en rapport fra Royal Society foretatt av klimaforskerne ved bloggen RealClimate p\xc3\xa5pekte ogs\xc3\xa5 at dagens havforsuring er eksepsjonell, og de skrev:_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xabDet naturlige pH-niv\xc3\xa5et i havet er bestemt av en balanse mellom avsetningen og nedgravingen av kalsiumkarbonat p\xc3\xa5 havbunnen mot en fluks av kalsiumioner og karbonationer inn i havet fra oppl\xc3\xb8ste bergarter p\xc3\xa5 land. Disse prosessene stabiliserer pH-verdien i havet gjennom en mekanisme som kalles for karbonat-kompensasjon... Poenget med \xc3\xa5 bringe dette opp igjen er for \xc3\xa5 merke seg at hvis CO\xe2\x82\x82-konsetrasjonen i atmosf\xc3\xa6ren forandrer seg senere enn dette, som det alltid har gjort i Vostok-m\xc3\xa5lingene, s\xc3\xa5 vil pH-verdien i havet forbli relativt uforandret p\xc3\xa5 grunn av karbonat-kompenseringen. Den n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende forsuringen er mye raskere enn naturlige forandringer, og derfor vil surhetstoppen blir mer intens enn Jorden har sett i hvert fall i l\xc3\xb8pet av de siste 800 000 \xc3\xa5r.\xc2\xbb \xe2\x80\x93 RealClimate_NEWLINE_En artikkel i Scientific American publisert i juli 2010 siterte geolog William Howard ved Antarctic Climate and Ecosystems Cooperative Research Center i Hobart i Tasmania som sa at den n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende forsuringen er omtrent 100 ganger raskere enn de raskeste hendelsene i den geologiske fortid. Forskning ved Universitetet i S\xc3\xb8r-Florida har vist at i l\xc3\xb8pet av 15-\xc3\xa5rsperioden fra 1995 til 2010 alene, har surheten \xc3\xb8kt med 6\xc2\xa0% i de \xc3\xb8verste 100 meterne i Stillehavet fra Hawaii til Alaska.\n_START_SECTION_\nForkalkning\n_START_PARAGRAPH_\nForandringer i havkjemien kan ha en betydelig direkte eller indirekte effekt p\xc3\xa5 organismer og deres leveomr\xc3\xa5der. En av de viktigste konsekvensene av \xc3\xb8kt havforsuring handler om produksjonen av skjell og plater fra kalsiumkarbonat. Denne prosessen kalles forkalkning, og er viktig for at en rekke organismer i havet skal overleve. Etter at skjell- og platestrukturer har blitt dannet, er de s\xc3\xa5rbare for oppl\xc3\xb8sning hvis det ikke finnes konsentrasjoner av karbonationer i det omkringliggende havvannet. Metningstilstanden til sj\xc3\xb8vann for et mineral (kjent som \xce\xa9) er et m\xc3\xa5l p\xc3\xa5 det termodynamiske potensialet til det mineralet for enten \xc3\xa5 dannes eller oppl\xc3\xb8ses, og den er beskrevet ved f\xc3\xb8lgende ligning: _NEWLINE_Her er \xce\xa9 produktet av konsentrasjonene av de reaktive ionene som danner mineralet (Ca\xc2\xb2\xe2\x81\xba og CO\xe2\x82\x83\xc2\xb2\xe2\x81\xbb), delt med produktet av konsentrasjonene av disse ionene n\xc3\xa5r mineralet er i kjemisk likevekt, med andre ord n\xc3\xa5r mineralet verken dannes eller l\xc3\xb8ser seg opp. I sj\xc3\xb8vann dannes det en naturlig horisontal grense som et resultat av temperatur, trykk, og dybde, og er kjent som metningshorisonten. Over denne metningshorisonten har \xce\xa9 en verdi st\xc3\xb8rre enn 1, og kalsiumkarbonat l\xc3\xb8ser seg ikke opp. De fleste forkalkende organismer lever i slike havomr\xc3\xa5der. Nedenfor denne dybden har \xce\xa9 en st\xc3\xb8rre verdi enn 1, og kalsiumkarbonat vil l\xc3\xb8se seg opp. Men hvis produksjonen av kalsiumkarbonat er h\xc3\xb8y nok til \xc3\xa5 kompensere for denne oppl\xc3\xb8sningen, s\xc3\xa5 vil dette stoffet fremdeles eksistere hvor \xce\xa9 er mindre enn 1. Karbonat-kompensasjonsdybden inntreffer p\xc3\xa5 dybder i havet hvor produksjonen er overg\xc3\xa5tt av oppl\xc3\xb8sningen. _NEWLINE_Kalsiumkarbonat inntreffer i to vanlige former: aragonitt og kalsitt. Aragonitt er mye mer l\xc3\xb8selig enn kalsitt, med det resultatet at metningshorisonten til aragonitt er alltid n\xc3\xa6rmere overflaten enn den er for kalsitt. Dette betyr ogs\xc3\xa5 at de organismene som produserer aragonitt kan v\xc3\xa6re mer s\xc3\xa5rbare for endringer i havkjemien enn de som produserer kalsitt. \xc3\x98kende CO\xe2\x82\x82-niv\xc3\xa5er og det resulterende lavere pH-niv\xc3\xa5et i sj\xc3\xb8vannet senker metningstilstanden til kalsiumkarbonat og hever metningshorisonten til begge variantene n\xc3\xa6rmere overflaten. Man tror denne nedgangen i metningstilstanden er en av hovedfaktorene som f\xc3\xb8rer til redusert forkalkning hos marine organismer, da det har blitt oppdaget at den inorganiske utfellingen av kalsiumkarbonat er direkte proporsjonal til dens metningstilstand.\n_START_SECTION_\nPotensielle konsekvenser\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om den naturlige absorbsjonen av CO\xe2\x82\x82 i havene hjelper til med \xc3\xa5 bremse den globale oppvarmingen, er det ventet at den resulterende nedgangen i pH vil ha negative konsekvenser, hovedsakelig for organismer som bruker forkalkning for \xc3\xa5 danne skall og plater. Disse finnes over hele n\xc3\xa6ringskjeden fra krill og plankton til hele korallrev. Som beskrevet ovenfor synker konsentrasjonen av karbonationer n\xc3\xa5r pH-verdien synker, og da blir strukturer laget av kalsiumkarbonat s\xc3\xa5rbare for oppl\xc3\xb8sning. _NEWLINE_Forskning har allerede funnet ut at koraller, planteplankton, kalkalger, skalldyr og sj\xc3\xb8snegler opplever redusert forkalkning eller \xc3\xb8kt oppl\xc3\xb8sning n\xc3\xa5r de blir utsatt for \xc3\xb8kte niv\xc3\xa5er av CO\xe2\x82\x82. Royal Society i London publiserte en omfattende oversikt over havforsuring og dets potensielle konsekvenser i juni 2005. Men noen studier har oppdaget forskjellige reaksjoner p\xc3\xa5 havforsuring som blant annet \xc3\xb8kt fotosyntese med \xc3\xb8kte CO\xe2\x82\x82-niv\xc3\xa5er. Selv om de fulle \xc3\xb8kologiske konsekvensene av disse endringene i forkalkning fremdeles er usikre, s\xc3\xa5 er det sannsynlig at mange forkalkende arter vil bli hardt rammet. Eksperimenter med slangestjerne-larver som ble utsatt for en pH-verdi redusert med 0.2 til 0.4, viste at mindre enn 0.1 prosent overlevde i mer enn \xc3\xa5tte dager. _NEWLINE_I tillegg til forkalkning, s\xc3\xa5 vil organismer bli rammet p\xc3\xa5 andre m\xc3\xa5ter ogs\xc3\xa5, enten direkte gjennom effekter p\xc3\xa5 forplantning og fysiologi eller indirekte gjennom negativ innvirkning p\xc3\xa5 mattilgangen. Havforsuring kan ogs\xc3\xa5 tvinge enkelte arter til \xc3\xa5 m\xc3\xa5tte flytte ressurser vekk fra forplantning og n\xc3\xa6ringsinntak for \xc3\xa5 kunne opprettholde den interne pH-verdien i cellene. Det har ogs\xc3\xa5 blitt foresl\xc3\xa5tt at havforsuring vil endre de akustiske egenskapene til sj\xc3\xb8vann, noe som vil tillate at lyder forplanter seg over lengre avstander, og dette vil ha en innvirkning p\xc3\xa5 dyr som bruker lyd for \xc3\xa5 navigere. Men ogs\xc3\xa5 her er det enn\xc3\xa5 ikke en full forst\xc3\xa5else for disse prosessene i \xc3\xb8kosystemer i havet._NEWLINE_Som en konsekvens av de biologiske effektene venter man at havforsuringen i fremtiden vil f\xc3\xb8re til en betraktelig nedgang i dannelsen av karbonatsedimenter for flere \xc3\xa5rhundrer frem i tid. Dette vil f\xc3\xb8re til at havet kan ta opp mer CO\xe2\x82\x82, som kan ha en moderat (og kanskje fordelaktig) innvirkning p\xc3\xa5 global oppvarming.'