b'\n_START_ARTICLE_\nBeleiringen av Akershus festning\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nKrigen hadde utviklet seg fra vondt til verre for svenskene, og med tapet av de svenske besittelser i Nord-Tyskland, med unntak av enklaven Wismar, var den svenske stormakten lagt i ruiner av den store alliansen som bestod av Russland, Polen, Preussen, Hannover, Danmark-Norge og Storbritannia. Karl XII visste trolig at han ikke kunne snu krigen til sin fordel, men i troen p\xc3\xa5 at en milit\xc3\xa6r seier og eventuell okkupasjon av fiendtlig territorium kanskje kunne forbedre hans stilling, ville han likevel ikke innlede fredsforhandlinger. Hans strategi gikk ut p\xc3\xa5 \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 ut Danmark-Norge, som han mente var det svakeste leddet i alliansen. Gjennom en seier over Danmark-Norge h\xc3\xa5pet han \xc3\xa5 kunne tvinge frem en separatfred som ville gi ham bedre diplomatiske kort p\xc3\xa5 h\xc3\xa5nden. Etter \xc3\xa5 ha ligget i leir i Ystad om vinteren begynte han marsjen nordover i februar. Hans plan var \xc3\xa5 ta Norge._NEWLINE_Fjellandet Norge med spredt befolkning og f\xc3\xa5 maktsentra gjorde et angrep b\xc3\xa5de vanskelig og enkelt. Dersom han greide \xc3\xa5 bite seg fast ved erobring av vitale strategiske steder og p\xc3\xa5f\xc3\xb8re forsvaret et alvorlig nederlag, ville erobringen av resten av landet fortone seg enkelt. P\xc3\xa5 den andre siden var Norge et land med kupert terreng og prek\xc3\xa6r forsyningssituasjon, hvor en angriper vanskelig kunne konfiskere tilstrekkelig mat til egne tropper. F\xc3\xa5 og d\xc3\xa5rlige  veiforbindelser ga forsvareren store fordeler. I det strategiske bildet var Christiania med den viktige Akershus festning avgj\xc3\xb8rende dersom svenskene skulle sikre seg kontroll over landet. Festningen m\xc3\xa5tte derfor erobres. Uten den vil hele form\xc3\xa5let med Karl XIIs f\xc3\xb8rste Norgesfelttog v\xc3\xa6re uoppn\xc3\xa5elig, om det ikke lyktes ham \xc3\xa5 tvinge det norske forsvaret til et avgj\xc3\xb8rende hovedslag._NEWLINE_Allerede den 8. mars 1716 startet krigerkongen sitt norske felttog da han med sin h\xc3\xa6r gikk over grensen og inn i H\xc3\xb8land. Etter \xc3\xa5 ha vunnet trefningen i H\xc3\xb8land l\xc3\xa5 veien vestover mot Christiania \xc3\xa5pen, og han h\xc3\xa5pet \xc3\xa5 kunne innta byen og festningen gjennom et overraskende angrep. Ved forsert marsj vestover mot L\xc3\xb8renskog ville Karl XII kunne storme med sine 3\xc2\xa0000 soldater mot Christiania, der bare 2000 norske soldater var utplassert. Men han ble stoppet av et kraftig sn\xc3\xb8fall og sterk vind, og siden sn\xc3\xb8en allerede l\xc3\xa5 dyp fra f\xc3\xb8r, ble h\xc3\xa6ren sittende fast i tre dager._NEWLINE_Dette ble tre verdifulle dager for det norske forsvaret. Generall\xc3\xb8ytnant Barthold Heinrich L\xc3\xbctzow, som hadde kommandoen over forsvarerne, kunne gjennomf\xc3\xb8re en ordnet tilbaketrekning av styrkene i grensestr\xc3\xb8kene uten milit\xc3\xa6rt press fra angriperne. Han beordret generalmajor Jens Sehested som kommandant for Christiania-h\xc3\xa6rgruppen til \xc3\xa5 besette veiene over Bak\xc3\xa5sen og Gjeller\xc3\xa5sen. Der ble forskansninger og forhugninger bygget. Da Karl XII 13. og 14. mars 1716 n\xc3\xa5dde de to nye skansene, hadde L\xc3\xbctzow samlet 6\xc2\xa0800 soldater og 4\xc2\xa0000 utskrevne b\xc3\xb8nder i fronten og bemannet Akershus festning med 3\xc2\xa0000 mann. Etter \xc3\xa5 ha rekognosert de sterke forsvarsstillingene, snudde Karl XIII den 17. mars s\xc3\xb8rover, gikk p\xc3\xa5 isen over \xc3\x98yeren og forente seg med general M\xc3\xb6rner i H\xc3\xb8len nord for Moss to dager senere.\n_START_SECTION_\nChristianias fall\n_START_PARAGRAPH_\nDen 20. mars 1716 rykket svenskene frem til \xc3\x85s, der de fikk rede p\xc3\xa5 at det var lagt forhugninger p\xc3\xa5 landeveien mot Christiania. Klok av skade besluttet kongen \xc3\xa5 omg\xc3\xa5 disse hindringene ved \xc3\xa5 g\xc3\xa5 p\xc3\xa5 isen over Bunnefjorden. I flere kolonner gikk svenskene nordover til de fikk \xc3\xb8ye p\xc3\xa5 Akershus festning fra Orm\xc3\xb8ysundet om morgen den 21. mars. De fortsatte langs Ekeberg mot Oslo \xc3\xb8st for Bj\xc3\xb8rvika og s\xc3\xb8r\xc3\xb8st for byen, men festningskommandanten gav ordre om ild p\xc3\xa5 lang avstand. Ute p\xc3\xa5 isen var de svenske angriperne utsatt for festningens artilleribeskytning. Kanonkuler slo ned p\xc3\xa5 isen og sprengte ut store r\xc3\xa5ker. Svenskene m\xc3\xa5tte s\xc3\xb8ke dekning bak sm\xc3\xa5\xc3\xb8yene i fjordbunnen og marsjere videre bak Hoved\xc3\xb8ya og Nakholmen. De norske artilleristene var s\xc3\xa5 dyktige at de rammet svenskene mellom \xc3\xb8yene helt til de var bak Nakholmen og Lind\xc3\xb8ya._NEWLINE_Derfra kom svenskene seg i land p\xc3\xa5 Bygd\xc3\xb8y uten store tap. Om kvelden sendte Karl XII en fortropp over Frognerkilen mot h\xc3\xb8yden nord for byen der Gamle Aker kirke ligger, som sikring slik at hovedstyrken kunne sl\xc3\xa5 bivuakk for natten. Dagen etter ble Christiania by okkupert uten at svenskene m\xc3\xb8tte motstand. Christiania ble i 1624 anlagt som en befestet by med Akershus festning som citadell og en voll med tre (senere fire) bastioner p\xc3\xa5 landsiden mot vest og nord. Vollen forfalt og ble etter bybrannen i 1686 besluttet nedlagt, og mesteparten ble  demolert i \xc3\xa5rene omkring 1700. I stedet ble festningen forsterket med kraftige utenverker mot nord. Christiania var dermed en \xc3\xa5pen by som ikke skulle forsvares i tilfelle angrep, mens Akershus var blitt mer uinntagelig._NEWLINE_Tre dager f\xc3\xb8r angrepet hadde L\xc3\xbctzow evakuert byen med 5\xc2\xa0200 soldater. P\xc3\xa5 Akershus festning l\xc3\xa5 en forsvarsstyrke som i tillegg til garnisonen besto av et artillerikompani, tre bataljoner og seks landdragonkompanier p\xc3\xa5 tilsammen 3\xc2\xa0000 mann. F\xc3\xb8r svenskene ankom, hadde initiativrike borgere organisert forsyningsapparatet og klart \xc3\xa5 f\xc3\xb8re mye av forsyningene i sikkerhet, slik at verken garnisonen eller L\xc3\xbctzows h\xc3\xa6rgruppe var truet av proviantmangel og sult. _NEWLINE_Mens svenskene tok seg inn i byen, startet oberst Klenow et bombardement mot den n\xc3\xa6rmeste bebyggelsen i forstaden Pipervika i vest, n\xc3\xa6r \xc2\xabEscarpe du Nord\xc2\xbb \xe2\x80\x93 festningsmuren mot nord med skytestillinger vestover. Under bombardementet senket festningens artilleri et norskeid skip som l\xc3\xa5 p\xc3\xa5 havnen for at svenskene ikke skulle f\xc3\xa5 adgang til skipets kanoner. Bygatene i retning nordover fra festningen gjorde det mulig for forsvarerne \xc3\xa5 skyte langs disse gatene helt til bygrensen p\xc3\xa5 motsatt side, og dette gjorde sideveis bevegeleser vanskelige for svenskenes. Det var for farlig \xc3\xa5 vise seg p\xc3\xa5 disse \xc3\xa5pne gatene._NEWLINE_Karl XII opprettet hovedkvarteret sitt i huset til garver Polycarpus Reiman i Vognmannsgaten p\xc3\xa5 Vaterland.\n_START_SECTION_\nBeleiringen\n_START_PARAGRAPH_\nDen 23. mars 1716 ville svenskene gj\xc3\xb8re et fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 storme festningens svake punkt, \xc2\xabEscarpe du Nord\xc2\xbb. Der l\xc3\xa5 bebyggelsen s\xc3\xa5 tett opp til festningsmuren at angriperne kunne holde seg skjult inne i og bak bak bygningene f\xc3\xb8r selve stormangrepet ble satt i gang. Stormstiger og fasciner ble bragt frem og samlet bak brigader Winds hus Marselienborg (ved hj\xc3\xb8rnet av dagens Rosenkrantz gate og Stortingsgaten). Men svenskenes forberedelser ble oppdaget av vakten, som var ekstra oppmerksom. Alarm ble sl\xc3\xa5tt i tide og 600 norske soldater gikk i stilling. Tungt artilleri ble rettet mot husene og den voldsomme beskytningen \xc3\xb8dela svenskenes fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 overrumpling. Under denne beskytingen var Karl XII n\xc3\xa6r blitt rammet av en kanonkule som drepte sidemannen._NEWLINE_Karl XII m\xc3\xa5tte innse at festningen var altfor sterk. Han hadde ikke beleiringsartilleri med seg, men bare lette feltkanoner som var satt opp i to batterier, ett ved Store Voldport der Domkirken nylig var oppf\xc3\xb8rt. Ilden fra disse sm\xc3\xa5 feltkanonene var nesten virkningsl\xc3\xb8s mot festningens tykke murer. Han m\xc3\xa5tte vente p\xc3\xa5 beleiringsartilleri og i mellomtiden la festningen v\xc3\xa6re i fred. N\xc3\xa6rheten mellom byen og festningen gjorde det vanskelig \xc3\xa5 grave seg fram. S\xc3\xa5 lenge ilden langs gatene vedvarte, s\xc3\xa5 svenskene seg n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 grave seg frem fra hus til hus. Under arbeidet med \xc3\xa5 ta seg fram gjennom bebyggelsen fant de s\xc3\xa5rt tiltrengde forr\xc3\xa5d av mat som var etterlatt av sivilistene som hadde r\xc3\xb8mt byen._NEWLINE_Vannforsyningen ble fors\xc3\xb8kt \xc3\xb8delagt for \xc3\xa5 undergrave garnisonens moral, men vann fra Akerselven kom gjennom nedgravde vannledninger under byen frem til Nedre festning p\xc3\xa5 Hovedtangen. Ved \xc3\xa5 \xc3\xb8delegge disse, ville festningen miste en sikker vannforsyning. Svenskene kunne hente vann fra vannpostene i selve byen, som ogs\xc3\xa5 fikk tilf\xc3\xb8rsel fra vannledningene. I mellomtiden sprang en kilde fram p\xc3\xa5 festningen, og det ble tatt som et varsel om at Gud var p\xc3\xa5 nordmennenes side. Det var aldri fare for \xc3\xa5 g\xc3\xa5 tom for vann._NEWLINE_Bare ett eneste utfall ble gjort fra festningen. 11. april 1716 angrep kaptein Johan Christopher Koss i spissen for Det eikerske kompani et par hus som svenskene hadde gravd seg frem til for \xc3\xa5 komme tett innp\xc3\xa5 festningen. Angrepet ble stoppet da kapteinen og to mann ble skutt og drept. Da kapteinens s\xc3\xb8nn fenrik Christian Koss fikk h\xc3\xb8re at farens lik l\xc3\xa5 igjen utenfor festningsmuren, ville han hente det. Sammen med tre venner tok han seg ut. Alle vennene ble drept eller tatt til fange, men Christian kom seg hardt s\xc3\xa5ret tilbake med farens lik p\xc3\xa5 ryggen. For den r\xc3\xb8rende og modige gjerningen ble Christian Koss utnevnt til sekondl\xc3\xb8ytnant._NEWLINE_Mens beleiringen p\xc3\xa5gikk, ble de svenske matrasjonene stadig mindre etterhvert som tiden gikk. Forsyningssituasjonen var allerede i utgangspunktet d\xc3\xa5rlig. Det ble stadig vanskeligere \xc3\xa5 erstatte utslitte kl\xc3\xa6r og \xc3\xb8delagt utstyr, og helsesituasjonen ble stadig forverret. Et brev av major Nieroth oppsummerte situasjonen i april 1716 slik:_NEWLINE_\xc2\xabHva som selv ang\xc3\xa5r, er det som f\xc3\xb8r, dvs. vi er p\xc3\xa5 krigsfot. Men Gud v\xc3\xa6re lovet, Hans Majestet er ved god helse. V\xc3\xa5rt regiment er innkvartert her i Christiania, ved foten av festningen som fremdeles er i fiendens hender. Deres kanoner s\xc3\xb8rger av og til for \xc3\xa5 sende noen av v\xc3\xa5re folk til det hinsidige. Det finnes mange syke i v\xc3\xa5rt regiment, delvis p\xc3\xa5 grunn av strabasene og delvis fordi de er helt nakne, uten sko og str\xc3\xb8mper.\xc2\xbb_NEWLINE_For \xc3\xa5 kunne livn\xc3\xa6re seg, m\xc3\xa5tte troppene kreve inn kontribusjon fra sivilbefolkningen i form av penger og mat. Etterhvert som de spiste opp den innsamlede provianten, m\xc3\xa5tte de lenger og lenger ut for \xc3\xa5 finne mat og f\xc3\xb4r. Streiftogene etter proviant og f\xc3\xb4r t\xc3\xb8mte store omr\xc3\xa5der, og avdelingene som ble sendt ut for \xc3\xa5 skaffe forsyninger m\xc3\xa5tte stadig lenger vekk fra byen, og dermed risikerte de \xc3\xa5 komme ut for norske overfall. Forsyningslinjene fra Sverige via Moss var d\xc3\xa5rlige, og i midten av april var situasjonen kritisk. Det var vanskelig \xc3\xa5 f\xc3\xb8re forsyninger forbi Fredrikstad og Halden, og etter at Moss var blitt gjenerobret av nordmennene i det andre slaget om Moss 23. april, var denne veien sperret for svenskene.\n_START_SECTION_\nSlutten\n_START_PARAGRAPH_\nDen svenske kampmoralen var fallende etter de harde pr\xc3\xb8velsene som beleiringen p\xc3\xa5f\xc3\xb8rte soldatene. Nyhetene om svenskenes nederlag under fremst\xc3\xb8tene mot de norske styrkene gjorde det ikke bedre. V\xc3\xa5ren var i anmarsj og fjordisen smeltet, og allerede 24. april kunne svenskene se flere mindre fart\xc3\xb8yer seile inn til Akershus festning. Dagen etter angrep en dansk-norsk fregatt Christiania fra sj\xc3\xb8siden. Etter at svenskene hadde flyttet flere kanoner til havnen, trakk fregatten seg vekk, men angrep senere ved Lysaker, der en svensk styrke under oberst L\xc3\xb6wenstierna hadde falt tilbake fra sine stillinger i Ravensborg mot Gjellebekk._NEWLINE_Oberst L\xc3\xb6wenstierna var blitt varslet om at en norsk styrke p\xc3\xa5 800 soldater forberedte et angrep og trakk seg derfor etter ordre fra Karl XII tilbake for \xc3\xa5 \xc3\xb8delegge broen i Sandvika. 25. april gikk han over Lysakerbroen med soldatene sine og rett inn i fregattens ild. Over 20 mann i den svenske styrken ble drept og avdelingen spredt. L\xc3\xb6wenstierna ble st\xc3\xa5ende mellom Lysaker og Christiania for \xc3\xa5  skjerme den planlagte retretten fra Christiania og lyktes med det, enda L\xc3\xbctzow fulgte etter og kunne ha stoppet retretten da den ble satt i verk om kvelden 29. april 1716._NEWLINE_30. april hadde svenskene forlatt Christiania, og L\xc3\xbctzows styrke, som n\xc3\xa5 var \xc3\xb8kt til 6\xc2\xa0000 mann, forfulgte svenskene s\xc3\xb8rover. De fant 50 alvorlige syke og 23 desert\xc3\xb8rer etterlatt av Karl XII.\n_START_SECTION_\nEtterspillet\n_START_PARAGRAPH_\nKarl XII hadde ikke n\xc3\xa5dd sine m\xc3\xa5l i f\xc3\xb8rste Norgesfelttoget. Han hadde ikke klart \xc3\xa5 ta Akershus festning eller den sterke Gjellebekk skanse. Han fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 omg\xc3\xa5 Akershus festning og de norske forsvarstyrkene der, men mislyktes da fremst\xc3\xb8tene ble stoppet i Slaget p\xc3\xa5 Norderhov og Trefningen i Nordkleiva. Med en h\xc3\xa6r i d\xc3\xa5rlig forfatning hjems\xc3\xb8kt av sult, sykdom og svekket moral, kunne han ikke vinne frem. Etter at Moss var tatt av nordmennene sto 3\xc2\xa0500 mann der. I s\xc3\xb8rvest sto  sterke styrker fra Fredrikstad. I ryggen hadde han L\xc3\xbctzow og hans 6\xc2\xa0000 mann. Svenskekongens h\xc3\xa6r sto i alvorlig fare for \xc3\xa5 bli omringet._NEWLINE_Onstadsund-aff\xc3\xa6ren viste at den svenske krigerkongen fortsatt hadde hellet med seg. L\xc3\xbctzow, som hadde stor respekt for Karl XIIs evner som feltherre og for slagkraften til hans karolinere, n\xc3\xb8lte med \xc3\xa5 angripe, og svenskeh\xc3\xa6ren kom seg over Glomma. Der kunne de skaffe seg mat og gjenoppta kontakten med Sverige, der nye forr\xc3\xa5d var bygget opp. Da Karl XII n\xc3\xa5dde Torpum, var en ny veiforbindelse forbi Halden gjenopprettet. Ved Svinesund ble arbeidet med den lenge utsatte flytebroen satt i gang. Karl XII reddet med n\xc3\xb8d og neppe  seg og sin h\xc3\xa6r fra katastrofen, men til en h\xc3\xb8y pris. Felttoget hadde sl\xc3\xa5tt feil, og han kom aldri til \xc3\xa5 vende tilbake til Christiania.'