b'\n_START_ARTICLE_\nZhang Chengzhi\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nZhangs foreldrebakgrunn var fra Shandong. Selv om den var muslimsk, ble han oppdratt som ateist. Han ble uteksaminert fra Tsinghuauniversitetets middelskole i  1967, under kulturrevolusjonen. If\xc3\xb8lge Folkets Dagblad var Zhang den f\xc3\xb8rste som omtalte seg selv som r\xc3\xb8degardist, han brukte betegnelsen som pseudonym som skoleelev. Den  29. mai 1966 overbeviste Zhang om lag ti andre avgangselever fra samme videreg\xc3\xa5ende skole om \xc3\xa5 danne en gruppe som skulle kalle seg Mao Zedongs r\xc3\xb8degardister i tillegg til \xc3\xa5 undertegne med egne navn den storskriftsplakaten som de slo opp med ford\xc3\xb8mmelser av skileadministratorer. Tre dager etter skrev de nok en slik veggavis med samme kollektive underskrift, med overskriften \xc2\xabVi m\xc3\xa5 resolutt gjennomf\xc3\xb8re den store prolet\xc3\xa6re kulturrevolusjon til sin avslutning\xc2\xbb, med over hundre underskrifter. Snart etter begynte studenter over hele Beijing \xc3\xa5 kalle seg r\xc3\xb8degardister_NEWLINE_Etter sin slutteksamen ble Zhang "sendt ut til landsbygda" til Ujimqin-banneret i Xilin Gol i Indre Mongolia, der han bodde i fire \xc3\xa5r f\xc3\xb8r han kunne vende tilbake til Beijing Etter at han kom tilbake til hovedstaden, begynte han p\xc3\xa5 arkeologistudiet ved Pekinguniversitetet, hvorfra han fikk slutteksamen i 1975. _NEWLINE_Han begynte sin forfatterkarriere i 1978, da han debuterte med \xc3\xa5 gi ut et dikt p\xc3\xa5 mongolsk med navnet Folket s\xc3\xb8nn (\xe5\x81\x9a\xe4\xba\xba\xe6\xb0\x91\xe4\xb9\x8b\xe5\xad\x90/Arad-un-huu) og en kinesisk novelle med tittelen Hvorfor synger rytteren? (\xe9\xaa\x91\xe6\x89\x8b\xe4\xb8\xba\xe4\xbb\x80\xe4\xb9\x88\xe6\xad\x8c\xe5\x94\xb1). Samme \xc3\xa5r begynte han p\xc3\xa5 et masterprogram i historie ved Det kinesiske akademi for sosialvitenskapenes avdeling for minoritetsspr\xc3\xa5k. Han ble uteksaminert i 1981._NEWLINE_I 1983 fikk han stipend for \xc3\xa5 reise til Japan som internasjonal utvekslingsforsker, og der forsket han ved Tokyos T\xc5\x8dy\xc5\x8d Bunko, det st\xc3\xb8rste Asian studies-biblioteket i Japan.\n_START_SECTION_\nLitter\xc3\xa6r karriere\n_START_PARAGRAPH_\nZhang identifiseres ofte med den s\xc3\xa5kalte Xungen-bevegelsen (s\xc3\xb8ken etter r\xc3\xb8tter), selv om han selv avviser hele xungenkonseptet. Hans verker kommer ofte inn p\xc3\xa5 temaer som martyrium, evigvarende tradisjoner, og motstand mot materialisme og byliv.  _NEWLINE_Til forskjell fra mange andre forfattere som gjennomlevde kulturrevolusjonen og som beklager det kaos det skapte for dem, gjenspeiler Zhangs tidlige arbeider som Elver i nord og Svart ganger en klar idealisme vedr\xc3\xb8rende hans tid som r\xc3\xb8degardist, og viser klart hans \xc3\xb8nske om \xc3\xa5 kritisere den s\xc3\xa5kalte Scar literature (arr-litteraturen). _NEWLINE_Analysene av Zhangs betydning innen kinesisk litteratur og kultur spriker sterkt. Zhu Xueqin beundrer Zhang for \xc3\xa5 ha "lagt av sitt gamle selv" og for \xc3\xa5 inntatt et "fast standpunkt" for idealistiske verdier og mot etnosentrisitet. Dru Gladney har derimot analysert Zhangs popularitet innen rammen av en bredere tendens til 1990-\xc3\xa5renes Kinas fascinasjon av det etniske (ethnic chic) som uttrykk for en konsumorientert eksotisering av det etniske. Andre litteraturvitere i Kina og utenlands g\xc3\xa5r enda lengre i sin kritikk og avfeier Zhang som "xenofobisk" og kritiserer hans vedvarende st\xc3\xb8tte til maoismem selv etter hans konversjon til islam._NEWLINE_De tidlige 1980-\xc3\xa5rene er blitt beskrevet som Zhangs lyriske fase. Hans produksjon fra denne perioden gj\xc3\xb8r at han er blitt karakterisert som Kinas f\xc3\xb8rste "stream of consciousness"-fiksjon. _NEWLINE_I 1984 sluttet Zhang sitt betalte krivearbeid for China Writers\' Association og flyttet til Kinas nordvestregion, der han bodde i seks \xc3\xa5r blant muslimene i  Xihaigu i Ningxia. Denne perioden f\xc3\xb8rte ikke bare til at han konverterte til islam, men ogs\xc3\xa5 til det \xc3\xa9n kritiker har kalt hans \xc2\xab\xc3\xa5pne avvisning av kinesisk kultur\xc2\xbb, og til hans mest kjente bok: \xc2\xabSjelens historie\xc2\xbb. Dette er et verk av narrativ historisk fiksjon som tar for seg personlige og religi\xc3\xb8se konflikter under 172 \xc3\xa5rs utvikling av Jahriyya tariqah i Kinas norvestregion, vevd sammen med hans personlige betraktninger.'