b'\n_START_ARTICLE_\nEngsnutebiller\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nSm\xc3\xa5 til middelsstore snutebiller med bred, skjellkledt kropp. Hodet er middels stort med en middels lang, slank, krum snute. Fasett\xc3\xb8yenene er ganske store og noe utst\xc3\xa5ende. Antennene er 11-leddete og kneb\xc3\xb8yde. Det innerste leddet (antenneskaftet) er noe k\xc3\xb8lleformet, antennesv\xc3\xb8pen best\xc3\xa5r av sju ledd og antennene ender i en kompakt, tre-leddet k\xc3\xb8lle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, mye smalere enn dekkvingene, med rundede sider, tett skjellkledt. Dekkvingene er brede, parallellsidige i de fremre 3/4, med tydelige skuldre og punktrader. De har ofte markerte lengdestriper dannet av lyse og m\xc3\xb8rke skjell. Beina er middels lange og kraftige.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nEngsnutebillene lever p\xc3\xa5 ulike slags urter, spesielt i erteblomstfamilien (Fabaceae) og skjermplantefamilien (Apiaceae). De er vanligvis noe spesialiserte, slik at hver art spesialiserer seg p\xc3\xa5 en familie eller slekt av vertsplanter. Hypera postica kan gj\xc3\xb8re noe skade p\xc3\xa5 kl\xc3\xb8ver, ellers er denne underfamilien av liten \xc3\xb8konomisk betydning. Larvene til engsnutebillene skiller seg fra de fleste snutebillelarver ved at de spiser p\xc3\xa5 utsiden av plantene, ikke inne i dem._NEWLINE_Den s\xc3\xb8ramerikanske arten Phelypera distigma, som har larver som lever p\xc3\xa5 bladene av et tre, er uvanlig i og med at larvene lever mange sammen i likhet med mange sommerfugler og planteveps. De danner sirkler for \xc3\xa5 forsvare seg om de blir angrepet. N\xc3\xa5r de skal forflytte seg fra et tre til et annet, skjer det som et "tog" der hver larve f\xc3\xb8lger tett etter den forrige.'