b"\n_START_ARTICLE_\nBart Moeyaert\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nMoeyaert begynte tidlig med \xc3\xa5 skrive, ti \xc3\xa5r gammel utga han en husavis for familien, og \xc3\xa5ret etter skrev han sin f\xc3\xb8rste lange fortelling. I 1978 begynte han \xc3\xa5 skrive en dagbok over en fiktiv venninne, Judith. Denne personen brukte han senere under et annet navn, Liselot, i den f\xc3\xb8rste ekte romanen han skrev: Duet met valse noten. Samme \xc3\xa5r opptr\xc3\xa5dte han i programmet Hartewens p\xc3\xa5 flamsk Radio 2 med en opplesning av sitt eget dikt, \xc2\xabTreurlied om de schepping\xc2\xbb._NEWLINE_Han utdannet seg til l\xc3\xa6rer ved Sint-Thomas i Brussel, og spesialiserte seg i nederlandsk, tysk og historie. Hans hovedoppgave var om forfatteren Aidan Chambers' b\xc3\xb8ker, hvis arbeider har hatt innflytelse p\xc3\xa5 Moeyaerts stil._NEWLINE_Da Moeyaert var 19 \xc3\xa5r gammel debuterte han med den selvbiografiske romanen Duet met valse noten. Romanen ble i 1984 utropt til \xc3\xa5rets beste bok av en barne- og ungdomsjury, og er senere oversatt til tysk, japansk og katalansk. Han har dessuten bearbeidet boken til et teaterstykke og en musical. I 1986 kom oppf\xc3\xb8lgeren, Terug naar af, ut, og i 1988 utga han Het boek van Niete, som var en gratisgave fra bokhandlerne under barnebok-uken det \xc3\xa5ret._NEWLINE_Etter at han var ferdig med utdannelsen begynte han i 1987 \xc3\xa5 arbeide som freelance-skribent for det belgiske tidsskriftet Flair, som han skrev barnebokkritikker og oversatte artikler for. En av hans st\xc3\xb8rre artikler for Flair handlet om Astrid Lindgrens liv. To \xc3\xa5r senere begynte han \xc3\xa5 arbeide for forlaget Averbode, f\xc3\xb8rst som korrekturleser og senere som redakt\xc3\xb8r for Averbodes barneblader. _NEWLINE_I 1989 utga forlaget Zwijsen boken Mijn tuin uit!, som han skrev p\xc3\xa5 deres oppdrag, og Suzanne Dantine, samt hans f\xc3\xb8rste oversatte bok, De Nieuwe Pinokkio, som Christine N\xc3\xb6stlinger hadde skrevet p\xc3\xa5 tysk. Fra 1991 utga han en ny bok hvert \xc3\xa5r, den f\xc3\xb8rste var Kus me. Dette var den f\xc3\xb8rste av b\xc3\xb8kene hans som ble oversatt til et annet spr\xc3\xa5k._NEWLINE_Sammen med den svenske illustrat\xc3\xb8ren Anna H\xc3\xb6glund utga han i 1995 den f\xc3\xb8rste bildeboken, Afrika achter het hek, og etter dette arbeidet han f\xc3\xb8rst og fremst som forfatter. I 1995 debuterte han ogs\xc3\xa5 som scenarioforfatter, da Maria zorgt voor ons ble filmatisert og vist p\xc3\xa5 TV. Fem \xc3\xa5r senere ble Mijn hart dat tikt, hans andre filmmanus, filmatisert og vist._NEWLINE_Moeyaert opptr\xc3\xa5dte i 1999 sammen med Caroline Deutman i teaterstykket Broere, der han hadde rollen som forteller og forfatter. Senere kom han til \xc3\xa5 opptre som forteller i andre stykker._NEWLINE_I 2001 oppf\xc3\xb8rte Theater Luxemburg bestillingsverket Rover, dronkeman, og i 2002 gikk han inn som dosent i kreativt forfatterskap ved fakultetet Woordkunst (ordkunst) ved det kongelige konservatoriet i Antwerpen._NEWLINE_Bart Moeyaert debuterte som dikter med samlingen Verzamel de Liefde i 2003, selv om han allerede tidligere hadde f\xc3\xa5tt publisert enkelte dikt. Dette skjedde blant annet i boken Let's stick together og i meterh\xc3\xb8ye bokstaver p\xc3\xa5 en fasade i Antwerpen. Ironisk nok var diktets tittel \xc2\xabKlein\xc2\xbb (Liten). Viktige kjennetegn er hans livslyst, \xc3\xa6rlighet og kj\xc3\xa6rlighet til forfatterskapet._NEWLINE_I 2006 ble han utnevnt til Antwerpens offisielle bydikter, en tittel han innehadde frem til 26. januar 2008. I l\xc3\xb8pet av denne tiden hadde han forpliktet seg til \xc3\xa5 skrive minst tolv dikt som p\xc3\xa5 et eller annet vis var knyttet til Antwerpen."