b'\n_START_ARTICLE_\nNorges geografi\n_START_SECTION_\nInndeling\n_START_PARAGRAPH_\nNorges hovedland deles vanligvis i fem landsdeler: \xc3\x98stlandet, S\xc3\xb8rlandet (Agder), Vestlandet, Tr\xc3\xb8ndelag og Nord-Norge, i tillegg regnes alt s\xc3\xb8r for Nordland som S\xc3\xb8r-Norge. Denne inndelingen er delvis reflektert i administrative inndelinger og grensene er til dels flytende og har endret seg over tid. S\xc3\xb8rlandet ble tidligere regnet som en del av Vestlandet. Frem til omkring 1800 var landet delt i nordenfjells (Vestlandet, Tr\xc3\xb8ndelag og Nord-Norge) og s\xc3\xb8nnenfjells. Idag regnes nordafjells alt nord for Dovrefjell (i praksis Tr\xc3\xb8ndelag og Nord-Norge).\n_START_SECTION_\nVernede omr\xc3\xa5der\n_START_PARAGRAPH_\n17\xc2\xa0% av hovedlandets areal er vernet blant annet som nasjonalpark, mens 65\xc2\xa0% av Svalbard er vernet (tall for 2018). Mesteparten av Jan Mayen er vernet som naturreservat.\n_START_SECTION_\nLandformer og geologi\n_START_PARAGRAPH_\nNorges landskap er generelt forrevet og fjellrikt, mer enn halve arealet er fjell, v\xc3\xa5tmark, ferskvann og vidde. Kun 8\xc2\xa0000\xc2\xa0km\xc2\xb2 er oppdyrket og 37\xc2\xa0% er skogkledd._NEWLINE_Norges landformer er preget av berggrunnen ligger h\xc3\xb8yest i vest mot Atlanterhavet og vannskillet ligger derfor n\xc3\xa6r vestkysten. Nord for Trondheimsfjorden ligger bare vestsiden av vannskillet i Norge. I S\xc3\xb8r-Norge strekker h\xc3\xb8yfjellet seg som et bredt belte fra Agder i s\xc3\xb8r til Tr\xc3\xb8ndelag i nord. I dette beltet er det b\xc3\xa5de alpine fjell som Jotunheimen og vide plat\xc3\xa5er som Hardangervidda og Dovrefjell. Dype daler og fjorder er sk\xc3\xa5ret ned i fjellmassivet. I s\xc3\xb8r og \xc3\xb8st der fallet er slakt er ogs\xc3\xa5 dalene lange og slake f\xc3\xb8r de munner ut i sletteaktig landskap ved Sol\xc3\xb8r, ved Hamar, p\xc3\xa5 Romerike, Ringerike og Hadeland. P\xc3\xa5 S\xc3\xb8rlandet g\xc3\xa5r dalene nesten helt til kysten. I Tr\xc3\xb8ndelag g\xc3\xa5r dalene stort sett i nordvestlig-s\xc3\xb8r\xc3\xb8stlig retning. P\xc3\xa5 Vestlandet g\xc3\xa5r daler og fjorder ofte parallelt med kysten eller vinkelrett p\xc3\xa5 denne. P\xc3\xa5 Vestland anes restene av en fjellvidde som spisse tinder eller bratte, smale fjell. Dalene rett vest for vannskillet er som regel betydelig brattere enn i \xc3\xb8st og har form som elveeroderte V-daler, mens lavere mot fjorden er dalene ofte slakke, breeroderte U-daler. Fjordene er undersj\xc3\xb8iske fortsettelser av dalene. Den store h\xc3\xb8ydeforskjellen over kort avstand (blant annet i forbindelse med hengende daler) og store nedb\xc3\xb8rsmengder er grunnlaget for gunstige forhold for vannkraftproduksjonen p\xc3\xa5 Vestlandet og i Nordland. I Nordland og Troms g\xc3\xa5r de store dalene som regel parallelt med kysten, og landskapet er sterkt oppsk\xc3\xa5ret med daler, fjorder, sund og \xc3\xb8yer samt bratte, h\xc3\xb8ye tinder som Lyngsalpene og Okstindan. I Finnmark g\xc3\xa5r et lagdelt plat\xc3\xa5 (omkring 300 m.o.h.) fra og med Finnmarksvidda helt ut til kysten der det stort sett ender som stup ned mot havet. Kysten fra Rogaland til Mager\xc3\xb8ya, s\xc3\xa6rlig fra M\xc3\xb8re til Vester\xc3\xa5len, er preget av strandflaten, og best\xc3\xa5r av b\xc3\xa5de grunt hav og flatt lavland. Det slakke lavlandet kan utgj\xc3\xb8re en belte av \xc3\xb8yer og fastlandet mot havet, og kan utgj\xc3\xb8re hele \xc3\xb8yer som Sm\xc3\xb8la og And\xc3\xb8ya. Store deler av kysten best\xc3\xa5r av sv\xc3\xa6rt gammelt grunnfjell. Beerenberg er p\xc3\xa5 Jan Mayen er landets eneste aktive vulkan._NEWLINE_Norges fjellgrunn er generelt sv\xc3\xa6rt gammelt sammenlignet med berget lenger s\xc3\xb8r i Europa. De eldste bergartene er omkring 2700 millioner \xc3\xa5r og finnes i Finnmark og Lofoten. Gneis, granitt og amfibolitt er vanligst. Etter siste istid har landet hevet seg opp til 220 meter (Oslo-omr\xc3\xa5det), mens J\xc3\xa6ren bare hevet seg 10 meter da isen forsvant. Innlandet er preget av skog, myrer og vann i tillegg noe dyrket jord der klima og jordsmonn er egnet. Berggrunnen og jordsmonnet i Norge er generelt fattig p\xc3\xa5 kalk. Berggrunnen ble trolig skrapet noks\xc3\xa5 ren for l\xc3\xb8smasser under istiden. Da isen forsvant etterlot ferske l\xc3\xb8smasser i form av morener som er en blanding sm\xc3\xa5 (sand og leir) og stor partikler (steiner og blokker). Sortert materiale er avsatt under havniv\xc3\xa5 og danner blant annet leirjord som kom til syne etter landhevningen. Jord og annen l\xc3\xb8smasse dannes ogs\xc3\xa5 ved fra berggrunn ved forvitring og skred. Opptil 10\xc2\xa0% av landet er dekket av myr hvorav noen er faste \xc3\xa5 g\xc3\xa5 p\xc3\xa5 mens andre er v\xc3\xa5te og ikke kan krysses til fots. N\xc3\xa6ringsrike myrer kan ha stort artsmangfold av planter og fugler._NEWLINE_Mesteparten av landets bosetning er p\xc3\xa5 den sjettedel av landet som er under 150 m.o.h.. Omkring halvparten av landets areal ligger mellom 300 og 900 meter, og en femtedel av landet er over 900 meter. Skoggrensen g\xc3\xa5r opp til 1000-1200 meter p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet og synker mot vest (under 500 meter p\xc3\xa5 Vestlandet) og mot nord (ned til havniv\xc3\xa5 i Finnmark)._NEWLINE_Kystlinjen uten fjorder og bukter (grunnlinjen) er 2\xc2\xa0532\xc2\xa0km, medregnet fjord og bukter har fastlandet en kystlinje p\xc3\xa5  28\xc2\xa0953 km (if\xc3\xb8lge SSB). Fastlandets kystlinje avbrytes av steile fjorder samt et mangfold av \xc3\xb8yer og holmer \xe2\x80\x93 i alt 239\xc2\xa0057 registrerte \xc3\xb8yer, noe som gj\xc3\xb8r at den samlede kystlinje er 100\xc2\xa0915\xc2\xa0km lang. Av verdens stater har kun Canada lengre kystlinje enn Norge. I tillegg finnes det flate vidder, samt brede daler, spesielt p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet, men ogs\xc3\xa5 i Tr\xc3\xb8ndelag. Nord-Norge er ogs\xc3\xa5 kjent som midnattssolens land, da landet delvis ligger nord for polarsirkelen. Her g\xc3\xa5r ikke solen under horisonten i en periode om sommeren, og om vinteren er disse omr\xc3\xa5dene i en tilsvarende lang periode uten sollys._NEWLINE_Norges h\xc3\xb8yeste punkt p\xc3\xa5 fastlandsnorge er Galdh\xc3\xb8piggen med sine 2469 meter over havet. Norges (og Europas) nordligste punkt p\xc3\xa5 fastlandet ligger p\xc3\xa5 Kinnarodden i Finnmark. Det s\xc3\xb8rligste punktet i Norge ligger p\xc3\xa5 halv\xc3\xb8ya Lindesnes. Norges geografiske midtpunkt ligger i Steinkjer.\n_START_SECTION_\nPlanteliv\n_START_PARAGRAPH_\nPlantelivet er relativt fattig p\xc3\xa5 grunn av nordlig beliggenhet, det finnes for eksempel omtrent 2000 arter av blomsterplanter. Det er store forskjeller i planteveksten mellom lavlandet og h\xc3\xb8yfjellet, og fra S\xc3\xb8rlandet til Finnmark. Forskjeller i klima (temperatur og nedb\xc3\xb8r) fra kysten til innlandet, samt det geoglogiske underlaget, spiller en stor rolle for planteveksten. Skifer og kalkholdig berg gir frodigere vekst enn harde bergarter. Ved kysten finnes mange arter som er helt frav\xc3\xa6rende inne i landet, for eksempel barlind, kristtorn, bergflette, revebjelle og purpurlyng, mens kl\xc3\xa5ved, mogop og tysbast bare trives i innlandet. I \xc3\x98st-Finnmark finnes arktiske planter som polarflokk. Tregrensen varierer med klima og terreng, den er vanligvis lavere p\xc3\xa5 nordsiden av fjell enn p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsiden, og er lavere ved kysten og jo lenger nord man kommer. Langs kysten fra Lindesnes og nordover er det en skogfri stripe ytterst mot havet, mens det ved Skagerak vokser barskog helt til havet. Varmekj\xc3\xa6r l\xc3\xb8vskog som ask, eik og alm er lite utbredt og finnes i hovedsak s\xc3\xb8r for Mj\xc3\xb8sa til Skiensfjorden og langs kysten til Tr\xc3\xb8ndelag. Furu er utbredt over hele landet og vokser nord til Kistrand. Gran vokser naturlig hovedsakelig p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet, i Tr\xc3\xb8ndelag og s\xc3\xb8r i Nordland; p\xc3\xa5 Vestlandet er gran hovedsakelig innf\xc3\xb8rt. Gran dekker omtrent dobbelt s\xc3\xa5 stort areal som furu og kan p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet vokse helt opp til 1000 meter over havet. Norges barskoger er den vestligste delen av den eurasiske taiga. Skoggrensen dannes i Norge hovedsakelig av bj\xc3\xb8rk som vokser h\xc3\xb8yere enn barskogen og vokser p\xc3\xa5 det h\xc3\xb8yeste som kratt, p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet til omkring 1100 meter, i Rana til 650 meter og i Finnmark 300 meter. De norske setrene har stort sett ligget i fjellbj\xc3\xb8rkeskogen, skoggrensen har noen steder havnet nedenfor setrene p\xc3\xa5 grunn av stort uttak av brensel til seterdriften. Over den egentlige skoggrensen vokser det til dels kratt av vier. P\xc3\xa5 snaufjellet vokser det stort sett bare mose og lav. Andre n\xc3\xa5letr\xc3\xa6r enn furu og gran, blant annet einer og barlind, finnes men danner ikke skog av betydning. Kystomr\xc3\xa5dene er sv\xc3\xa6rt varierte med alt fra blankskurte, golde klipper til frodige kroker der varmekrevende planter lever.\n_START_SECTION_\nDyreliv\n_START_PARAGRAPH_\nNorges dyreliv er preget av nordlige eller arktiske dyrslag (som rein, jerv og lemen), av dyreslag av sentraleuropeisk opphav som hjort og elg, og av dyreslag som er vanlig i europeiske kystomr\xc3\xa5der. Landets store utstrekning i nord-s\xc3\xb8r-retning (hovedlandet dekker 13 breddegrader), forskjeller i klima (s\xc3\xa6rlig sn\xc3\xb8mengde) og landskap som er sterkt oppdelt av fjell, daler og fjorder gir et variert dyreliv. Jo lenger s\xc3\xb8r i landet, desto h\xc3\xb8yere til fjells lever nordlige arter som reinsdyr, lemen og rype. Blant de store hjortedyrene dominerer elgen i skogene p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet og i Tr\xc3\xb8ndelag, hjorten p\xc3\xa5 Vestlandet og langs kysten av Tr\xc3\xb8ndelag, og reinsdyr p\xc3\xa5 snaufjellet. Omkring 1900 var det f\xc3\xa5 r\xc3\xa5dyr i Norge, og har siden ekspandert sterkt og finnes n\xc3\xa5 i stort antall i skogsomr\xc3\xa5der over store deler av landet. Store rovdyr som bj\xc3\xb8rn, gaupe og ulv finnes i begrenset eller lite antall. R\xc3\xb8drev finnes i stort antall over hele landet etter sterk vekst fra 1900, mens fjellreven er sjelden etter \xc3\xa5 v\xc3\xa6rt ganske vanlig i Nord-Norge og fjellstr\xc3\xb8kene i s\xc3\xb8r. Mindre m\xc3\xa5rdyr som grevling og m\xc3\xa5r finnes mange steder i landet, mink har i Norge opphav i dyr r\xc3\xb8mt fra pelsdyrfarmer. Bever var omkring 1900 nesten utryddet og har senere f\xc3\xa5tt en levedyktig bestand p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet og S\xc3\xb8rlandet. Svalbard og Jan Mayen har dyreliv som skiller seg klart fra hovedlandet. Villsvin har etter \xc3\xa5r 2000 trukket over fra Sverige (der de finnes i stort antall) og er etablert i grensetraktene._NEWLINE_I saltvann forekommer i nord blant annet hvithval, storkobbe og gr\xc3\xb8nlandssel, mens s\xc3\xb8r for Lofoten har dyrelivet i havet mindre arktisk preg. Steinkobbe og nise finnes langs hele kysten. Spekkhogger er utbredt langs kysten mellom Lofoten og Stad. Amfibier og krypdyr er vekselvarme og trives derfor ikke s\xc3\xa6rlig i Norges klima. Norge har bar fem amfibier: To arter frosk (hvor vanlig frosk er utbredt over store deler av landet), padde og to lite utbredte arter vannsalamandre. Det finnes ogs\xc3\xa5 fem arter krypdyr: vanlig firfisle er utbredte over store av landet, st\xc3\xa5lorm finnes noen steder, huggorm er utbredt og den eneste giftige slangen, buorm finnes i S\xc3\xb8r-Norge, og slettsnok er sjelden.\n_START_SECTION_\nFisk\n_START_PARAGRAPH_\nLaks og \xc3\xb8rret er utbredte arter i ferskvann, mens r\xc3\xb8ye er typisk for arktisk klima - disse tre artene dominerer i vassdragene med utl\xc3\xb8p til havet fra Stavanger til Finnmark. P\xc3\xa5 S\xc3\xb8rlandet og \xc3\x98stlandet finnes flere arter ferskvannsfisk blant annet harr, sik, abbor og lake. Disse artene krysser vanligvis ikke vannskillet og g\xc3\xa5r ikke langt opp i dalene, med unntak av harr som har g\xc3\xa5tt opp hele Gudbrandsdalsl\xc3\xa5gen og over til Rauma og i Finnmark der disse har spredt seg fra Finland. Gjedde har trolig blitt innf\xc3\xb8rt av munker i katolsk tid. Brugde, en haiart, og flere medlemmer av makrellfamilien er eksempel p\xc3\xa5 fisk som gjester Norges kyst om sommeren. Vanlig makrell blir h\xc3\xb8stet i betydelig mengde i S\xc3\xb8r-Norge._NEWLINE_Torsk finnes i store mengder og fisket har siden vikingtiden eller tidligere v\xc3\xa6rt sentralt i landets \xc3\xb8konomi, s\xc3\xa6rlig i form av det \xc3\xa5rlige Lofotfisket. Lodde er en arktisk fisk trekker mot kysten av Finnmark i store mengder. Sildefisket har hatt stor \xc3\xb8konomisk betydning langs kysten i vest, i enkelte perioder viktigere enn torskefisket.\n_START_SECTION_\nFugler\n_START_PARAGRAPH_\nDet er observert omkring 350 fuglearter i Norge, av disse ruger 170 arter regelmessig i landet og 130 tilh\xc3\xb8rer ordenen spurvefugler. Blant spurvefuglene er det omkring 80 arter som regelmessig ruger i Norge. Kattuglen er den vanligste uglen, ellers finnes blant annet sn\xc3\xb8ugle, perleugle og spurveugle. Blant alkefugler finnes seks arter etter at geirfuglen ble utryddet: Alkekonge og polarlomvi ruger p\xc3\xa5 Svalbard, alke, lomvi, teist og lundefugl ruger p\xc3\xa5 hovedlandet. Det er observert over 40 arter vadefugler, hvor blant annet tjeld og strandsnipe er vanlig. Tretten arter falkefugler og haukefugler hekker i Norge, inkludert store fugler som hav\xc3\xb8rn og konge\xc3\xb8rn. L\xc3\xb8vsangeren er trolig landets mest tallrike fugl med omkring 2 millioner hekkende par. Kystomr\xc3\xa5denes varierte planteliv og et n\xc3\xa6ringsrikt hav gj\xc3\xb8r at kysten har et s\xc3\xa6rlig rik og sammensatt fugleliv. Dette er s\xc3\xa6rlig tydelig p\xc3\xa5 fuglefjellene i Nord-Norge (for eksempel Lovunden og R\xc3\xb8st) samt Runde p\xc3\xa5 Vestlandet.\n_START_SECTION_\nVassdrag\n_START_PARAGRAPH_\nVannf\xc3\xb8ringen i Norges vassdrag er preget av sn\xc3\xb8- og bresmelting i h\xc3\xb8yfjellet fra mai til august. Mange vassdrag er regulert til kraftproduksjon og dette jevner ut vannf\xc3\xb8ringen over \xc3\xa5ret slik at flomtoppene dempes._NEWLINE_Norges vassdrag flyter hovedsakelig ut i Norskehavet/Nordsj\xc3\xb8en (vest og nord for hovedvannskillet) eller ut i Oslofjorden/Skagerak. \xc3\x98st for vannskillet (\xc3\x98stlandet) er elvene lange og relativt slakke, p\xc3\xa5 Vestlandet er elvene generelt korte og bratte med stor vannf\xc3\xb8ring p\xc3\xa5 grunn av rikelig nedb\xc3\xb8r. I Agder er elvene generelt lite forgrenet og har lang, rette l\xc3\xb8p. I Tr\xc3\xb8ndelag og Nord-Norge har elvene samme preg som elvene p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet og i Agder, med unntak s\xc3\xa6rlig av kyststr\xc3\xb8kene i Nordland der elvene minner mer om de korte og bratte elvene p\xc3\xa5 Vestlandet. Glommavassdraget har st\xc3\xb8rste nedb\xc3\xb8rsfelt og er landets lengste elv. I Tr\xc3\xb8ndelag er Namsen lengste elv og flere store vassdrag munner ut i Trondheimsfjorden. Vassdragene p\xc3\xa5 Finnmarksvidda er sterkt forgrenet og samles i Altaelva og i Tana. Elvene i \xc3\x98st-Finnmark drenerer til Barentshavet. Pasvikvassdraget har det neste st\xc3\xb8rste nedb\xc3\xb8rsfeltet medregnet en stor del som ligger i Finland og i Russland. Norges vassdrag er rike p\xc3\xa5 fosser og er spesielt h\xc3\xb8y p\xc3\xa5 Vestlandet og i Nordland, der blant andre Mardalsfossen og Vettisfossen er kjent for sine h\xc3\xb8ye, frie fall. Fossene p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet er lavere men mer st\xc3\xb8rre vannf\xc3\xb8ring. Vassdragenes \xc3\xb8vre l\xc3\xb8p f\xc3\xb8lger ofte bratte V-daler, mens i nedre deler \xc3\xb8ker vannf\xc3\xb8ringen samtidig som hastigheten avtar n\xc3\xa5r elvene renner i slakke dalbunner og p\xc3\xa5 sletter.\n_START_SECTION_\nIsbreer\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 Norges hovedland finnes det plat\xc3\xa5breer (for eksempel Jostedalsbreen og Svartisen), dalbreer (med forbindelse til plat\xc3\xa5bre eller uten som i Jotunheimen) og sm\xc3\xa5 botnbreer. Isbreer og varig sn\xc3\xb8 dekker 1\xc2\xa0% av hovedlandets areal. Etter istiden forsvant trolig alle isbreer fra Norge, bare de h\xc3\xb8yeste delene av Jostedalsbreen og Jotunheimen kan ha hatt sm\xc3\xa5 rester av isbreer. De store breene i Norge oppsto trolig omkring 500 f.Kr. da klimaet ble d\xc3\xa5rligere. Over 6o\xc2\xa0% av Svalbard er dekket av isbre.\n_START_SECTION_\nFjorder\n_START_PARAGRAPH_\nDet er 1\xc2\xa0732 navngitte fjorder i Norge. Fjordene i Norge er sv\xc3\xa6rt varierende der noen er lange og sv\xc3\xa6rt dype. Den lange norske kystlinjen har flere av verdens lengste fjorder, bare Gr\xc3\xb8nland har lengre fjorder enn Norge. Sognefjorden (204\xc2\xa0km) og  Hardangerfjorden (180\xc2\xa0km) er de lengste norske fjordene. Sognefjorden er dypest med 1302 meter, noe som ogs\xc3\xa5 er det dypeste punktet ved hovedlandet. Mange fjorder har en grunne terskel n\xc3\xa6r utl\xc3\xb8pet eller flere terskler. Bolstadfjorden er en dyp fjord med en terskel p\xc3\xa5 bare 1 meter. Mofjorden var tidligere en innsj\xc3\xb8 som ble omdannet til en fjord med grunn terskel. Borgundfjorden er relativt dyp og uten markert terskel. Iddefjorden er relativt grunn og har flere terskler, den grunneste p\xc3\xa5 9 meter. Hardangerfjorden har flere terskler som danner flere relativt adskilte bassenger i lengderetningen._NEWLINE_Fjordenes hydrologi er preget av at de ofte er lang i forhold til bredden, ofte dypere enn havet utenfor med en terskel som hindrer vannutskifting, og med god tilf\xc3\xb8rsel av ferskvann fra elver innerst i fjorden. Ferskvann fra elvene har normalt markert effekt p\xc3\xa5 vannet i overflaten, under de \xc3\xb8verste meter med brakkvann er saltholdinnholdet som i havet utenfor. Regulerte vassdrag har mindre svingninger i vannf\xc3\xb8ringen med mer avl\xc3\xb8p om vinteren og mindre under sn\xc3\xb8smeltingen v\xc3\xa5ren. Kystene er generelt rikere p\xc3\xa5 liv enn fjordene, blant annet avtar mengden dyreplankton innover i de lange fjordene. Fjordene, s\xc3\xa6rlig i Nord-Norge, kan v\xc3\xa6re viktige oppvekstomr\xc3\xa5der for sild, torsk og hyse.'