b"\n_START_ARTICLE_\nAstrid, mi Astrid\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xabAstrid mi Astrid\xc2\xbb er en vekselsang som har blitt en folkevise. Den norske teksten er skrevet av Hans Hanson og publisert i 1816 under tittelen \xc2\xabSveinung aa Astri\xc2\xbb. Hanson p\xc3\xa5pekte selv at det ikke var et originalverk, men en travesti (omdiktning) etter en ode av Horats: Donec gratus eram tibi (Oder III, 9). Den latinske originalen g\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 under tittelen Reconciliatio (Gjenforeningen). I originalen heter Astrid Lydia, mens Sveinung er Horats selv._NEWLINE_F\xc3\xb8rste linje i teksten var opprinnelig: \xc2\xabDenti Du, Astri, saa mykje h\xc3\xa6ldt ta m\xc3\xa6g\xc2\xbb, men dette ble ganske snart til den versjonen som siden har g\xc3\xa5tt igjen i en rekke sangb\xc3\xb8ker og skillingstrykk: \xc2\xabAstrid mi Astrid som eine held t\xc3\xa5 meg\xc2\xbb\xe2\x80\xa6_NEWLINE_I originalutgaven fra 1816 er \xc2\xabVandt er aa liva ti Heime saa l\xc3\xa6ngje\xc2\xbb oppgitt som melodi. Denne melodien er ikke klart identifisert, men det kan v\xc3\xa6re den melodien vi bruker n\xc3\xa5. Vi har imidlertid minst tre melodier opptegnet til teksten, men en opptegnet av L.M. Lindeman ca. 1850, uten opplysninger om sted, er blitt standardmelodi\n_START_SECTION_\nOriginalteksten \xc2\xabSveinung aa Astri\xc2\xbb\n_START_PARAGRAPH_\n1. Den tid du, Astri, s\xc3\xa5 mykje h\xc3\xa6ldt ta m\xc3\xa6g,_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xa0Da du s\xc3\xa5 blilig ti fangjet mit l\xc3\xa5g;_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xa0Den tid du gret, kvar gang eg gjekk ifr\xc3\xa5 deg,_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xa0Da du s\xc3\xa5 glad meg kvar lurdagskv\xc3\xa6ld s\xc3\xa5g:_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xa0Da var eg bygdis den s\xc3\xa6laste gut,_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xa0Inkje eg bytta med prest eller fut._NEWLINE_2.Den tid du heldt ut av Astrid aleine_NEWLINE__NEWLINE_den tid kje Svanaug va venre fe deg,_NEWLINE__NEWLINE_den tid du va no s\xc3\xa5 sn\xc3\xb8gge p\xc3\xa5 beine_NEWLINE__NEWLINE_n\xc3\xa5r du kver lurdagskveld ela te meg._NEWLINE__NEWLINE_Inkje med skrivarens dotter ha eg_NEWLINE__NEWLINE_den gongen bytta, sku eg mista deg._NEWLINE_3.Heretter bare te Svanaug eg belar,_NEWLINE__NEWLINE_ho som er stendigt s\xc3\xa5 godslig og blid,_NEWLINE__NEWLINE_ho som s\xc3\xa5 gildsklig p\xc3\xa5 langleiken spelar_NEWLINE__NEWLINE_Svanaug den vene skal no vera mi._NEWLINE__NEWLINE_Gjenne s\xc3\xa5 ville eg tvo g\xc3\xa5nger d\xc3\xb8y_NEWLINE__NEWLINE_n\xc3\xa5r eg kunn glede mi ven\xc3\xb8ygde m\xc3\xb8y._NEWLINE_4.No held eg bare ta Torgrim den flinke_NEWLINE__NEWLINE_eismal eg velt'n ta belarer fleir._NEWLINE__NEWLINE_Sveinung ja Sveinung: Du tar no slett inkje_NEWLINE__NEWLINE_tenkje at eg skal f\xc3\xa5 hug te deg meir._NEWLINE__NEWLINE_Tri gonger m\xc3\xa5tte du sl\xc3\xa5 meg ihjel_NEWLINE__NEWLINE_n\xc3\xa5r bar eg visste at Torgrim var s\xc3\xa6l._NEWLINE_5.Men om eg skulle no Svanaug forlate_NEWLINE__NEWLINE_om eg no kom ho kje meire ihug_NEWLINE__NEWLINE_og om eg te deg skulle no komme atte_NEWLINE__NEWLINE_omg eg te Astrid igjen sku f\xc3\xa5 hug._NEWLINE__NEWLINE_Om eg no banna at eg blei deg tru_NEWLINE__NEWLINE_Astrid, mi Astrid, Hot svara da du._NEWLINE_6.Venre helle soli, som glar bakom fj\xc3\xb8llet_NEWLINE__NEWLINE_det er'n Torgrim det seier eg deg,_NEWLINE__NEWLINE_\xc3\x85 du er argar hell villaste tr\xc3\xb8llet_NEWLINE__NEWLINE_falskar hell skommet p\xc3\xa5 vatnet mot meg._NEWLINE__NEWLINE_Men eg er likevel di trugnaste m\xc3\xb8y_NEWLINE__NEWLINE_bare med deg vi eg leva og d\xc3\xb8y."