b'\n_START_ARTICLE_\nMerovingertiden\n_START_SECTION_\nEn overgangstid\n_START_PARAGRAPH_\nOvergangen mellom folkevandringstid og merovingertid inneb\xc3\xa6rer endringer p\xc3\xa5 flere felt. En ting er endringer i stil i dekoren p\xc3\xa5 gjenstander, men vi ser ogs\xc3\xa5 endringer i gjenstandsformer og gravskikk. Det er ogs\xc3\xa5 omfattende endringer i spr\xc3\xa5ket (synkopering) omtrent p\xc3\xa5 denne tiden. Disse endringene har v\xc3\xa6rt tolket negativt, som at det har v\xc3\xa6rt generelle nedgangstider p\xc3\xa5 slutten av 500-tallet. En teori har g\xc3\xa5tt ut p\xc3\xa5 pestepidemier og/eller klimaforverring. Det kan likevel v\xc3\xa6re andre forklaringer; en teori g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 at handelsveiene gjennom Europa blir lagt om, og at dette gir utslag i materialomfanget. Andre mener at den radikale nedgangen i antall gravfunn tvert imot er et utslag av at makteliten konsolideres, og at store og prektige begravelsesseremonier ikke lenger blir n\xc3\xb8dvendige.\n_START_SECTION_\nG\xc3\xa5rd og jordbruk\n_START_PARAGRAPH_\nHustufter fra merovingertid har v\xc3\xa6rt sjeldne, men ved stadig mer intensiv bruk av flateavdekkinger er det funnet spor av noen bygninger i de senere \xc3\xa5r. Forel\xc3\xb8pig ser det ikke ut som disse skiller seg i nevneverdig grad fra bygninger i folkevandringstid. Ogs\xc3\xa5 i merovingertid synes jordbruket \xc3\xa5 v\xc3\xa6re viktigste basisn\xc3\xa6ring. Det kan se ut som husdyrholdet blir intensivert, og at det kan ha v\xc3\xa6rt flere omlegginger innenfor jordbruket i denne perioden.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa5ndverk\n_START_PARAGRAPH_\nUtmarksn\xc3\xa6ringene ga tilskudd i form av kj\xc3\xb8tt, fisk, skinn og pelsverk \xe2\x80\x93 og gevir til produksjon av bl.a. kammer. Det ser ut som det utvikles spesialiserte h\xc3\xa5ndverkere til denne produksjonen. I mannsgraver finnes noen ganger filer og rasper, og dette er satt i forbindelse med denne type h\xc3\xa5ndverk. Det kan virke som jegerne drev med dette, men vi finner ogs\xc3\xa5 stor produksjon i n\xc3\xa6rheten av sentralstedene. Kanskje er det snakk om to former for produksjon; husflid og profesjonelt h\xc3\xa5ndverk.\n_START_SECTION_\nJernvinna\n_START_PARAGRAPH_\nJernproduksjonen hadde stort sett \xc3\xb8kt utover i eldre jernalder, fram til 500-tallet, da vi ser en radikal nedgang, s\xc3\xa6rlig i Tr\xc3\xb8ndelag. N\xc3\xa5 tar det seg opp igjen, men i tilsynelatende mindre skala. Andre steder tas jernvinna opp i nye omr\xc3\xa5der, f.eks. i omr\xc3\xa5dene rundt M\xc3\xb8sstrond i Telemark. Her forekommer jernvinneplassene i n\xc3\xa6r kontakt med setrene, noe som kan tyde p\xc3\xa5 at det var folk p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rdene som drev denne virksomheten._NEWLINE_Mange gravfunn, s\xc3\xa6rlig p\xc3\xa5 Vestlandet, inneholder smedverkt\xc3\xb8y. Noen ganger er det mange forskjellige verkt\xc3\xb8y, og disse gravene kan v\xc3\xa6re etter spesialister. Smedkunsten m\xc3\xa5 ha st\xc3\xa5tt h\xc3\xb8yt, bl.a. er de langt fleste sverdene produsert i Norge, eller i det minste p\xc3\xa5 nordisk omr\xc3\xa5de. Importerte sverd er ganske sjeldne, i motsetning til i vikingtiden.\n_START_SECTION_\nGravskikk\n_START_PARAGRAPH_\nVi ser vesentlige endringer i gravskikken. Steinkister g\xc3\xa5r ut av bruk. Gravhaugene blir mindre og mer uanselige, eller de avd\xc3\xb8de blir lagt i flatmarksgraver. Gravgodset synes enklere enn i folkevandringstiden, keramikken forsvinner nesten totalt. Det samme gj\xc3\xb8r drikkeutstyr av bronse og glass. Gravinventaret domineres av jerngjenstander._NEWLINE_I periodens fase 1 finnes en mindre gruppe graver i Tr\xc3\xb8ndelag og \xc3\x98st-Norge som utmerker seg med betraktelig rikere gravgods, med bl.a. importerte v\xc3\xa5pen; typisk er de s\xc3\xa5kalte ringsverd, kostbare beltebeslag og ornerte hjelmer. Man refererer gjerne til disse som \xc3\x85kerkomplekset etter det rike \xc3\x85kerfunnet som kom fram i 1862 ved \xc3\x85ker i Vang utenfor Hamar. Disse gravene viser kontakt til et tilsvarende rikt milj\xc3\xb8 i Uppland, s\xc3\xa6rlig h\xc3\xb8vdinggravene i Vendel og Valsg\xc3\xa4rde nord for Uppsala. En ser ogs\xc3\xa5 likheter til det utrolig rike skipsgravfunnet ved Sutton Hoo i Suffolk, England. Gjenstandene viser kontakt ogs\xc3\xa5 til frankisk omr\xc3\xa5de. I periode 2 g\xc3\xa5r disse rike gravene ut, men fortsatt bygges storhauger som man antar er uttrykk for rike slekter.\n_START_SECTION_\nImport og handelsplasser\n_START_PARAGRAPH_\nI periode 3 kommer de f\xc3\xb8rste rene vikingtidstypene i v\xc3\xa5pen og smykker inn for f\xc3\xb8rste gang. Det synes ogs\xc3\xa5 som det blir en mer markert sosial lagdeling, i hvert fall i deler av landet. Det mest markerte funnet fra denne perioden er stormannsgraven fra Storhaug ved Karmsundet nord for Avaldsnes. Dette er datert til siste halvdel av 700-tallet, og er dermed klart eldre enn Osebergfunnet. N\xc3\xa5 har ogs\xc3\xa5 importgodset blitt merkbart i gravfunnene. Vi ser tydelig kontakt med frankisk, frisisk og angelsaksisk omr\xc3\xa5de. Dette m\xc3\xa5 sees i sammenheng med oppkomsten av de f\xc3\xb8rste handelsplassene og byene. Her til lands har vi Kaupang som den aller f\xc3\xb8rste, der ser vi de f\xc3\xb8rste ansatser til en handelsplass allerede p\xc3\xa5 begynnelsen av 700-tallet.'