b'\n_START_ARTICLE_\nStokkand\n_START_SECTION_\nTaksonomi\n_START_PARAGRAPH_\nStokkand ble beskrevet av den svenske naturforskeren og legen Carl von Linn\xc3\xa9 (Linnaeus) i 1758. Arten er typeart for slekten Anas, som danner grunnlag for det vitenskapelige navnet p\xc3\xa5 s\xc3\xa5vel tribuset Anatini, som underfamilien Anatinae og familienavnet Anatidae._NEWLINE_Arten stokkand blir av og til ansett ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 inkludere (noen eller alle av) artene laysanand (A. laysanensis), r\xc3\xb8dfotand (A. rubripes), golfand (A. fulvigula) og hawaiiand (A. wyvilliana)._NEWLINE_Mulige ustabile hybrider av artene stripeand (A. superciliosa), laysanand, hawaiiand og stokkand, oppdaget p\xc3\xa5 noen \xc3\xb8yer i Mikronesia, har blitt betraktet som en annen art; marianerand (A. oustaleti). Hybridisering er ellers kjent med minst 23 andre arter i slekten Anas for stokkand, og avkommet blir ofte fertilt. Det er dessuten kjent at stokkand hybridseirer med flere arter i slektene Aix, Alopochen, Anser, Branta, Tadorna, Cairina, Aythya og Somateria.\n_START_SECTION_\nBeskrivelse\n_START_PARAGRAPH_\nStokkand er en relativt stor andefugl med tydelig kj\xc3\xb8nnspreg. Arten m\xc3\xa5ler cirka 55\xe2\x80\x9370 cm og har et vingespenn p\xc3\xa5 cirka 75\xe2\x80\x93100 cm. Hannen veier gjerne omkring 870\xe2\x80\x931 800 g, mens hunnen veier omkring 735\xe2\x80\x931 320 g. _NEWLINE_I hekketiden har hannens fj\xc3\xa6rdrakt bl\xc3\xa5 vingespeil, med gr\xc3\xb8nt skj\xc3\xa6r, og han er iriserende m\xc3\xb8rkegr\xc3\xb8nn p\xc3\xa5 hode og halsen. Halsen er dessuten omgitt av en hvit ring. Ryggsiden er brunaktig, skuldrene, sidene og buken gr\xc3\xa5spekket, brystet kastanjebrunt. F\xc3\xb8ttene er gule eller r\xc3\xb8dgule. Nebbet er bare litt utvidet mot spissen, eller ikke i det hele tatt. Hunnen har ogs\xc3\xa5 bl\xc3\xa5tt vingespeil i hekketiden, men er ellers spettet m\xc3\xb8rkebrun p\xc3\xa5 oversiden og spettet rustgul p\xc3\xa5 undersiden. N\xc3\xa5r hekketiden er p\xc3\xa5 hell myter hannen og f\xc3\xa5r s\xc3\xa5kalt eklipsedrakt, ei fj\xc3\xa6rdrakt som er mer uanselig og lik hunnens, men han f\xc3\xa5r n\xc3\xa6rmest sort krone og m\xc3\xb8rkere overdel og bryst. Ungfugler ligner ogs\xc3\xa5 hunnen, men er m\xc3\xb8rkere, mer spettet p\xc3\xa5 undersiden, og har sort krone og tydelig \xc3\xb8yestriper. _NEWLINE_Fordi forskjellen i fj\xc3\xa6rdrakt mellom kj\xc3\xb8nnene er s\xc3\xa5 stor, klassifiserte Linnaeus f\xc3\xb8rst hannen og hunnen som to forskjellige arter. Hunnen kan dessuten lett forveksles med \xc3\xa6rfugl-hunnen, men stokkanda har lavere og flatere nebb enn \xc3\xa6rfuglen.\n_START_SECTION_\nAtferd\n_START_PARAGRAPH_\nStokkand regnes som prim\xc3\xa6rt herbivor, men det har lenge v\xc3\xa6rt kjent at arten kan ha en omnivor diett i deler av \xc3\xa5ret. Nylig er det imidlertid avdekket at stokkender ogs\xc3\xa5 kan drepe og ete andre fugler, selv om det er sjeldent._NEWLINE_Stokkanda begynner eggleggingen straks etter issmeltingen. Redet ligger ofte n\xc3\xa6rt vann, og inneholder 10-12 hvitaktige egg. Rugetiden er mellom 27 og 28 dager f\xc3\xb8r eggene blir klekket. Det nyklekte avkommet mates med kromelk i den f\xc3\xb8rste perioden. Deretter tar det fra 50 til 60 dager f\xc3\xb8r ungene er flyvedyktige.\n_START_SECTION_\nJakt p\xc3\xa5 stokkand\n_START_PARAGRAPH_\nI Norge kan arten fritt jaktes p\xc3\xa5 hav og fjord i perioden 21.august til 23. desember, fra svenskegrensen til og med Vest-Agder fylke. I resten av landet er det jakt i perioden fra 21. august til 23. desember. Det felles mer enn 50 000 individer hvert \xc3\xa5r i Norge.'