b'\n_START_ARTICLE_\nChloreuptychia\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nMiddelsstore sommerfugler. Oversiden har m\xc3\xb8rkbrun grunnfarge med et sterkt, bl\xc3\xa5tt skimmer p\xc3\xa5 bakvingene- de er ikke like bl\xc3\xa5 som de ellers ganske like Caeruleuptychia-artene. Skimmeret skyldes strukturfarger og varierer med vinkelen man ser sommerfuglen fra. Undersiden er gr\xc3\xa5aktig med tre noks\xc3\xa5 brede, brune tverrb\xc3\xa5nd, det ytterste av disse omfatter noen noks\xc3\xa5 store \xc3\xb8yeflekker med oransje kant. Ogs\xc3\xa5 undersiden har et tydelig metallisk skimmer, i tillegg kan slekten kjennes p\xc3\xa5 at det mellom \xc3\xb8yeflekkene p\xc3\xa5 bakvingen er to lange, smale metalliske flekker kantet med oransje.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nDisse sommerfuglene lever i tropisk regnskog. De voksne sommerfuglene flyr ikke langt og holder seg inne i skyggen, eller de er aktive i skumringen. Larvene lever p\xc3\xa5 planter i gressfamilien (Poaceae). De voksne sommerfuglene bes\xc3\xb8ker ikke blomster, men suger gjerne til seg v\xc3\xa6ske fra r\xc3\xa5tnende frukt, sopp og fugleskitt. Tverrlinjene p\xc3\xa5 vingenes underside virker trolig som kamuflasje fordi de bryter opp sommerfuglens form.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nSlekten er utbredt fra Mexico i nord til Rio de Janeiro-omr\xc3\xa5det i s\xc3\xb8r.'