b'\n_START_ARTICLE_\nSkipskatastrofen ved Scilly\xc3\xb8yene 1707\n_START_PARAGRAPH_\nSkipskatastrofen ved Scilly-\xc3\xb8yene 1707 var et stort skipsforlis utenfor Scilly\xc3\xb8yene hvor den britiske marine mistet fire krigsskip i en storm den 22. oktober 1707. Hele 1 550 gaster og offiserer om bord p\xc3\xa5 de havarerte skipene mistet livet. Det var den verste maritime katastrofe i britisk historie. Hoved\xc3\xa5rsaken til katastrofen var navigat\xc3\xb8rene ikke var i stand til \xc3\xa5 beregne skipenes posisjoner med n\xc3\xb8yaktighet._NEWLINE_En konsekvens av ulykken var at det ble \xc3\xa5penbart for Storbritannia at det var behov for sikrere og mer n\xc3\xb8yaktige metoder for \xc3\xa5 navigere til havs. Det f\xc3\xb8rte til Lengdegradskommisjonen ble etablert og som tilb\xc3\xb8d store finansielle bel\xc3\xb8nninger, hele \xc2\xa320\xc2\xa0000, for enhver som kunne komme opp med en metode for \xc3\xa5 beregne lengdegraden n\xc3\xb8yaktig. Det ble til sist l\xc3\xb8st av John Harrison som lyktes i \xc3\xa5 konstruere en urverk som var stabilt og n\xc3\xb8yaktig til sj\xc3\xb8s. Etter \xc3\xa5 ha arbeidet med dette fra 1728, konstruerte han et kronometeret H4 i 1761. Fra omkring 1800 ble kronometre etter hans modell alminnelige p\xc3\xa5 engelske skip. Dava Sobels bok Lengdegrad (1995, norsk utgave 1997) belyser b\xc3\xa5de skipsulykken og Harrisons besv\xc3\xa6rlige oppgave.\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nSommeren1707 under den spanske arvef\xc3\xb8lgekrigen var beleiret en kombinert fl\xc3\xa5te best\xc3\xa5ende av britiske, \xc3\xb8sterrikske og nederlandske krigsskip under kommando av prins Eugene av Savoia og fors\xc3\xb8kte erobre den franske havnen Toulon. Under denne kampanjen, som ble utkjempet fra 29. juli til 21. august, sendte Storbritannia en fl\xc3\xa5te for \xc3\xa5 gi st\xc3\xb8tte. Ledet av overkommanderende for den britiske fl\xc3\xa5ten, admiral Cloudesley Shovell, seilte skipene til Middelhavet, angrep Toulon og p\xc3\xa5f\xc3\xb8rte skade p\xc3\xa5 franske skip under beleiringen. Kampanjen i det hele var dog ikke vellykket og alliansen ble til sist beseiret av fransk-spanske enheter. Den britiske fl\xc3\xa5ten ble beordret til vende hjem, og satte seil fra Gibraltar til Portsmouth sent i september. Fl\xc3\xa5ten under Shovells kommando besto av femten linjeskip (\xc2\xabAssociation\xc2\xbb, \xc2\xabRoyal Anne\xc2\xbb, \xc2\xabTobay\xc2\xbb, \xc2\xabSt George\xc2\xbb, \xc2\xabCruzier\xc2\xbb, \xc2\xabEagle\xc2\xbb, \xc2\xabLenox\xc2\xbb, \xc2\xabMonmouth\xc2\xbb, \xc2\xabOrford\xc2\xbb, \xc2\xabPanther\xc2\xbb, \xc2\xabRomney\xc2\xbb, \xc2\xabRye\xc2\xbb, \xc2\xabSomerset\xc2\xbb, \xc2\xabSwiftsure\xc2\xbb, \xc2\xabValeur\xc2\xbb), foruten fire brannskip (\xc2\xabFirebrand\xc2\xbb, \xc2\xabGriffin\xc2\xbb, \xc2\xabPhoenix\xc2\xbb, \xc2\xabVulcan\xc2\xbb), korvetten \xc2\xabWeazel\xc2\xbb og en yacht \xc2\xabIsabella\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nMyter om katastrofen\n_START_PARAGRAPH_\nEn myte som er knyttet til katastrofen hevder at en vanlig, men erfaren sj\xc3\xb8mann p\xc3\xa5 flaggskipet fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 advare admiral Shovell om at fl\xc3\xa5ten var ute av kurs, og at admiralen fikk ham hengt for \xc3\xa5 egge til mytteri. Fortellingen oppsto f\xc3\xb8rst p\xc3\xa5 Scilly\xc3\xb8yene i 1780 hvor sj\xc3\xb8mannen var en innf\xc3\xb8dt fra Scilly\xc3\xb8yene som gjenkjente farvannene, men ble straffet for \xc3\xa5 v\xc3\xa5ge \xc3\xa5 snakke til en offiser. Det ble hevdet at gresset aldri vokste p\xc3\xa5 graven hvor Shovell f\xc3\xb8rst ble gravlagt ved Porthellick Cove grunnet hans brutale handling mot sj\xc3\xb8mannen. Myten ble videreformidlet p\xc3\xa5 1800-tallet hvor straffen ble \xc3\xb8yeblikkelig henrettelse og at sj\xc3\xb8mannens kunnskap om fl\xc3\xa5tens posisjon ble tilskrevet overlegen dyktighet som navigat\xc3\xb8r framfor lokalkunnskap._NEWLINE_Det er mulig at en sj\xc3\xb8mann kan ha diskutert skipets posisjon og fryktet dens skjebne. Slike diskusjoner var vanlig for skip som gikk inn i Den engelske kanal, som bemerket av Samuel Pepys i 1684. Maritime historikere har gjentatte ganger avvist denne fortellingen ved \xc3\xa5 p\xc3\xa5peke at den mangler helt i samtidens dokumenter og har tvilsom opprinnelse. Likevel ble denne myten dratt fram p\xc3\xa5 nytt som sannhet i 1995 da forfatteren Dava Sobel presenterte den i sin prisbel\xc3\xb8nte bok Lengdegrad.\n_START_SECTION_\nLengdegrad\n_START_PARAGRAPH_\nDet katastrofale forliset av en fl\xc3\xa5te fra den britiske marine i hjemmelig vann f\xc3\xb8rte til en stor forskrekkelse i nasjonen. Hoved\xc3\xa5rsaken til katastrofen har som regel blitt framstilt som navigat\xc3\xb8renes manglende evne til \xc3\xa5 beregne lengdegraden med n\xc3\xb8yaktighet. \xc3\x85penbart var det behov for en bedre metode enn den tradisjonelle bestikkregning for \xc3\xa5 navigere i farlige farvann. Da sj\xc3\xb8farten stadig \xc3\xb8kte i betydning \xc3\xb8kte ogs\xc3\xa5 betydningen av \xc3\xa5 ha p\xc3\xa5litelig navigasjon. Det f\xc3\xb8rte til sist til Loven om lengdegrad (Longitude Act) i 1714 som etablerte Lengdegradskommisjonen som tilb\xc3\xb8d store finansielle bel\xc3\xb8nninger for enhver som kunne komme opp med en metode for \xc3\xa5 beregne lengdegraden n\xc3\xb8yaktig til havs. Oppdragets betydning kan avleses av den bel\xc3\xb8nningen som ble utlovet til den eller de som kunne konstruere et n\xc3\xb8yaktig maritimt kronometer \xe2\x80\x93 20 000 pund, en utrolig sum den gang. Kravet var at uret ikke skulle vise st\xc3\xb8rre feil enn at det var mulig \xc3\xa5 navigere med en feilmargin p\xc3\xa5 maksimum 30 nautiske mil (55,5\xc2\xa0km) p\xc3\xa5 den vanlige rundreisen til De vestindiske \xc3\xb8yer og tilbake. Etter mange \xc3\xa5r ble konsekvensen av loven at n\xc3\xb8yaktige maritime kronometre ble oppfunnet og produsert, sammen med metoden for \xc3\xa5 m\xc3\xa5le avstanden til m\xc3\xa5nen, begge deler kom til \xc3\xa5 bli benyttet over hele verden for \xc3\xa5 navigere til havs._NEWLINE_Imidlertid er det ikke sikkert at det var kun navigasjonsfeil som f\xc3\xb8rte til forliset av admiral Shovells fl\xc3\xa5te. Ingen samtidige diskusjon er kjent om katastrofen var knyttet til enten navigasjon eller lengdegrad. Den britiske marine utf\xc3\xb8rte en krigsrett av offiserene om bord p\xc3\xa5 HMS Firebrand, og de ble frifunnet. Ingen offiserer overlevde fra de andre skipene som kunne forh\xc3\xb8res. Marinen gjennomf\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5 en unders\xc3\xb8kelse av kompassene fra de overlevende skipene og av de ved skipsverftene i Chatham og Portsmouth som f\xc3\xb8lge av kommentarer fra William Jumper, kaptein p\xc3\xa5 HMS Lenox, om at feil p\xc3\xa5 kompassene hadde f\xc3\xb8rt til navigasjonsfeil. Unders\xc3\xb8kelsen viste at disse var i d\xc3\xa5rlig forfatning: i eksempelvis Portsmouth var det kun fire av de 112 kompassene fra ni av de hjemvendte skipene som ble funnet \xc3\xa5 v\xc3\xa6re fyllestgj\xc3\xb8rende._NEWLINE_Det har ogs\xc3\xa5 blitt argumentert at katastrofen hadde sin \xc3\xa5rsak mer i en feil i breddegrad enn i lengdegrad. I henhold til samtidige rapporter, fors\xc3\xb8kte Shovell til \xc3\xa5 begynne med fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 bestemme fl\xc3\xa5tens posisjon ved astronomiske observasjoner og loddline f\xc3\xb8r han r\xc3\xa5df\xc3\xb8rte seg med navigasjonsoffiserne p\xc3\xa5 de andre skipene. Disse mente at fl\xc3\xa5ten var ved en posisjon vest for Ushant (48\xc2\xb027\xe2\x80\xb229\xe2\x80\xb3N 5\xc2\xb005\xe2\x80\xb244\xe2\x80\xb3V), unntatt navigasjonsoffiseren p\xc3\xa5 HMS Lenox som bed\xc3\xb8mte at de var n\xc3\xa6rmere Scilly\xc3\xb8yene (49\xc2\xb056\xe2\x80\xb210\xe2\x80\xb3N 6\xc2\xb019\xe2\x80\xb222\xe2\x80\xb3V)._NEWLINE_William May har pekt p\xc3\xa5 at posisjonen til Scilly\xc3\xb8yene ikke var kjent presist i verken breddegrad eller lengdegrad. I tillegg, hans analyse av de 40 bevarte loggb\xc3\xb8kene fra de 21 skipene i fl\xc3\xa5ten viste ikke feil lengdegrad til \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en betydelig faktor sammenlignet med breddegrad.'