b"\n_START_ARTICLE_\nLitteraturens historie\n_START_PARAGRAPH_\nLitteraturens historie vedr\xc3\xb8rer den historiske utvikling til litter\xc3\xa6re tekster i prosa og poesi; tekster som har til hensikt \xc3\xa5 underholde, opplyse eller instruere leseren eller lytteren. Det ang\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 utviklingen av de litter\xc3\xa6re teknikker som benyttes av disse tekstene for \xc3\xa5 kommunisere. Ikke all skrift er litteratur eller skj\xc3\xb8nnlitteratur. En del nedtegnede tekstmaterialer, som sammensetninger og lister av data og informasjon, er ikke betraktet som litteratur innenfor denne sammenhengen._NEWLINE_Litteraturens historie begynner med oppfinnelsen av skriften i bronsealderens Mesopotamia og i oldtidens Egypt. Skriving utviklet seg fra urlitter\xc3\xa6re tegnsystemer i tiden rundt 2900-tallet f.Kr., skj\xc3\xb8nt de aller eldste kjente tekstene er datert s\xc3\xa5 langt tilbake som rundt 2600-tallet f.Kr. Litteraturen fra jernalderen omfatter de tidligste tekster som er bevart i tradisjonen med manuskripter (i motsetning til tekster som har blitt avdekket av arkeologer), blant annet den persiske religi\xc3\xb8se skriftsamlingen Avesta p\xc3\xa5 avestisk og gathaer (\xc2\xabsanger\xc2\xbb) p\xc3\xa5 sanskrit; de indiske Vedaene, som er blant de eldste kjente tekstene og utgj\xc3\xb8r grunnlaget for hinduismen; deler av den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente); og den tidligste litteraturen i antikkens Hellas. Eldre og ofte grunnlaget for den eldste litteraturen var den muntlige diktningen, eksempelvis Homers epos. I den forstand er diktningen eldre enn det skriftlige ord, \xc3\xa5nden gikk forut bokstavene, men likevel var det en revolusjon i et samfunn da skriftspr\xc3\xa5ket ble tatt i bruk, selv om det umiddelbart ikke medf\xc3\xb8rte diktning og litteratur.\n_START_SECTION_\nHva er litteratur?\n_START_PARAGRAPH_\nLitteratur og skriving, om enn forbundet, er ikke synonymt. De aller f\xc3\xb8rste skriftene fra oldtidens Sumer i landskapet mellom elvene Eufrat og Tigris, er ikke litteratur i henhold til allmenn definisjon. Det samme er ogs\xc3\xa5 tilfellet med de eldste egyptiske hieroglyfer eller tusenvis av protokoller og logger fra oldtidens regimer i Kina. Forskere er ofte uenige om skriftlige nedtegnelser av arkiver og inventar skal tolkes som \xc2\xablitteratur\xc2\xbb eller ikke; definisjonen er i stor grad subjektiv._NEWLINE_P\xc3\xa5 gresk betyr ordet gramma noe som er skrevet, risset inn, gravert, det vil si et skrifttegn, en bokstav. Av dette dannet grekerne ordet grammatikk som betydde undervisning i \xc3\xa5 kjenne bokstavene. Det greske gamma svarte til det latinske littera, bokstav, men flertallsformen, litter\xc3\xa6, fikk betydningen det som er skrevet, det v\xc3\xa6re et brev, et dokument, en bok, et forfatterskap, eller et lands samlede bokproduksjon. Til det greske ordet grammatik\xc4\x93 dannet romerne p\xc3\xa5 latin kunstordet litteratura, som betydde l\xc3\xa6ring av \xc3\xa5 lese og skrive. Ordet litteratur betegnet opprinnelig et element\xc3\xa6rt skolefag hvor man i undervisningen benyttet poesi og prosa som praktiske l\xc3\xa6reeksempler, herunder kom ogs\xc3\xa5 retorikken, som hadde h\xc3\xb8y status. Allerede p\xc3\xa5 Quintilianus' tid ordet litteratur f\xc3\xa5tt et nytt innhold; det var ikke bare l\xc3\xa6ren om spr\xc3\xa5ket, men under innflytelse av retorikken ogs\xc3\xa5 l\xc3\xa6ren om litter\xc3\xa6re stilarter og sjangrer. L\xc3\xa6ren om riktig stavem\xc3\xa5te ble til kunsten \xc3\xa5 skrive. Litteratur ble til skj\xc3\xb8nnlitteratur, det vil si n\xc3\xa5r den er stilisert, komponert og strukturert, og preget av et diktersinn.\n_START_SECTION_\nSkriftsystemer\n_START_PARAGRAPH_\nLitteraturens historie begynner med oppfinnelsen av skriftsystemer, selv om litter\xc3\xa6re fortellinger ble komponert og formidlet muntlig b\xc3\xa5de f\xc3\xb8r og etter at skriften kom i bruk. De eldste skriftsystemer skjedde i bronsealderens Mesopotamia og i oldtidens Egypt. Skrivesystemer utviklet seg fra enkle tegnsystemer som ble benyttet f\xc3\xb8rst og fremst til \xc3\xa5 f\xc3\xb8re opptegnelser av eksempelvis varer og inventar, ikke for \xc3\xa5 skrive litteratur. De eldste kjente litter\xc3\xa6re tekstene er datert s\xc3\xa5 tidlig som 2600-2500-tallet f.Kr., avhengig av definisjonen av litteratur._NEWLINE_Gitt betydningen av avstand som en kulturell avskjerming og isolasjon i tidligere \xc3\xa5rtusener, skjedde den historiske utviklingen av litteratur ikke med samme framgang i de ulike skriftsivilisasjoner i alle deler av verden. Problemene med \xc3\xa5 opprette en felles global historie for litteraturen er sammensatt og vanskeliggjort av at mange tekster har g\xc3\xa5tt tapt i \xc3\xa5rhundrenes l\xc3\xb8p, enten bevisst, ved uhell, eller ved at hele kulturen har forsvunnet. Mye har eksempelvis blitt sagt om \xc3\xb8deleggelsen av Biblioteket i Alexandria p\xc3\xa5 100-tallet f.Kr., og de tallrike n\xc3\xb8kkeltekster som er antatt \xc3\xa5 ha g\xc3\xa5tt tapt for alltid i flammenes \xc3\xb8deleggelser. Den bevisste undertrykkelsen av tekster (og ofte av deres forfattere) av organisasjoner av enten \xc3\xa5ndelig eller tidsmessig vesen, har ytterligere sl\xc3\xb8ret til emnet._NEWLINE_Visse hovedtekster kan isolert sett bli ansett som litteraturens f\xc3\xb8rste engasjerte litteratur med verdi utover seg selv. Sv\xc3\xa6rt tidlige eksempler er eposet om Gilgamesj som i sin sumerske versjon er eldre enn 2000-tallet f.Kr., og den egyptiske D\xc3\xb8deboken, som ble skrevet ned i Anipapyrusen en gang rundt 1250 f.Kr., men har sin opprinnelse en gang p\xc3\xa5 1700-tallet f.Kr. Oldtidens egyptiske litteratur ble lenge ikke inkludert i tidlige studier av litteraturens historie ettersom skrifter fra oldtidens Egypt ikke ble transkribert og oversatt til noe europeisk spr\xc3\xa5k f\xc3\xb8r p\xc3\xa5 1800-tallet da Rosettasteinen med sine tekster p\xc3\xa5 tre spr\xc3\xa5k, deriblant egyptiske hieroglyfer, ble tolket.\n_START_SECTION_\nDet talte ord\n_START_PARAGRAPH_\nI framstillingen av antikkens greske litteratur begynner tradisjonelt ved \xc3\xa5 framstille innf\xc3\xb8ringen av det greske alfabetet og deretter de f\xc3\xb8rste store forfatterne, men det gir ogs\xc3\xa5 fortegnet inntrykk av betydningen av det skrevne ord. \xc2\xabV\xc3\xa5r moderne oppfatning av diktningen som skrevet tekst, er i mange tilfeller ubehjelpelig anakronistisk og fordomsfull,\xc2\xbb slo en moderne norsk litteraturhistorie fast. N\xc3\xa5r litteraturens historie begynner med skriftens historie, er det \xc3\xa5rsaken for at skriften har klart \xc3\xa5 bevare for ettertiden den diktningen som ellers ville ha g\xc3\xa5tt tapt. Den forst\xc3\xa5else vi i dag har av litteratur, fra fransk og engelsk, \xc2\xabdiktning eller tekster som leses for sin egen skyld\xc2\xbb, ble f\xc3\xb8rst innf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 1800-tallet. Grekerne foretrakk \xc3\xa5 tale og \xc3\xa5 lytte. Det greske ordet epikos (epos) har samme indoeuropeiske rotord som latinske vox, \xc2\xabord, stemme, fortelling\xc2\xbb. Nedtegnelsen i forhold til framf\xc3\xb8ringen var sekund\xc3\xa6r, og i Homers Odysseen framstilles en skriftl\xc3\xb8s kultur ved allerede fra f\xc3\xb8rste strofe hvor sangeren oppfordres \xc3\xa5 gi sin versjon av det dikt som allerede var godt kjent: \xc2\xabSangm\xc3\xb8, fortell om hin r\xc3\xa5dsnare helt som flakket s\xc3\xa5 vide...\xc2\xbb Selv gresk arkitektur, de overbygde \xc3\xa5pne s\xc3\xb8ylegangene, stoaen, foruten de store utend\xc3\xb8rsteatrene, var preget for at man skulle kunne tale og lytte. Lyrikk ble framf\xc3\xb8rt til musikk, lyrespill, derav begrepets opprinnelse. Filosofer underviste gjennom samtaler og diskusjon. Sokrates skrev aldri en linje. Herodotos holdt offentlige forelesninger av sitt historieverk. Platons tekster er preget av dialoger og samtaler. For grekerne var det talekunsten som ble framhevet som h\xc3\xb8yverdig litteratur ettersom det talte ord var deres kj\xc3\xa6rlighet og livsform.\n_START_SECTION_\nMuntlig tradisjon\n_START_PARAGRAPH_\nMange tekster er blitt overlevert til ettertiden ved muntlig overlevering over flere \xc3\xa5rhundrer f\xc3\xb8r de fikk sin endelige form i skriftlig utgave, og det er s\xc3\xa5ledes vanskelig \xc3\xa5 datere og anta hvor gamle de faktisk sett kan v\xc3\xa6re. Kjernetekstene av indiske Rigveda, en samling av hellige lovprisningspoesi, kan muligens dateres til midten av 2. \xc3\xa5rtusen f.Kr. eller kanskje tilbake til 4000-tallet f.Kr.< De er uansett blant de eldste tekster p\xc3\xa5 et indoeuropeisk spr\xc3\xa5k. Moseb\xc3\xb8kene, de fem eldste b\xc3\xb8kene i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente), er tradisjonelt datert til 1400-tallet f.Kr., skj\xc3\xb8nt moderne forskning har beregnet at de eldste delene kanskje ikke er eldre enn 900-tallet f.Kr._NEWLINE_De gresk eposene Iliaden og Odysseen er i sine skriftlige utgaver datert tilbake til en gang p\xc3\xa5 700-tallet f.Kr. og markerte begynnelsen p\xc3\xa5 den klassiske antikken. I henhold til tradisjonen er forfatteren av begge diktverkene tilskrevet en blind poet ved navn Homer (gresk: \xe1\xbd\x8d\xce\xbc\xce\xb7\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x82, H\xc3\xb3m\xc4\x93ros). Om Homer noen gang har levd og om disse verkene virkelig kan tilskrives en enkelt forfatter er uvisst. For moderne forskning refererer \xc2\xabdatering av Homer\xc2\xbb ikke til et enkeltindivid, men til den perioden da eposene ble skapt. Begge epos sto i en levende muntlig tradisjon som er eldre og strekker seg tilbake til sen bronsealder, og er eldre enn Hesiod._NEWLINE_Indiske srutitekster (sanskrit \xc5\x9bruti, \xc2\xabhva som fortelles\xc2\xbb), en kategori hellige, hinduistiske tekster, er datert til etter Rigveda (slik som Yajurveda, Atharvaveda og Brahmana), foruten ogs\xc3\xa5 den hebraiske og j\xc3\xb8diske Tan\xc3\xa1kh, og den mystiske diktsamlingen tilskrevet Laozi (\xc2\xabDen gamle mester\xc2\xbb) er alle datert til jernalderen, men sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om datering er vanskelig og omstridt. De store hinduistiske eposene ble ogs\xc3\xa5 overf\xc3\xb8rt muntlig, og kan antageligvis dateres til tiden f\xc3\xb8r Mauryariket._NEWLINE_Norr\xc3\xb8n litteratur i nordlige Europa, best\xc3\xa5ende av s\xc3\xa6rlig skaldekvad, legender og til dels \xc3\xa6ttesagaene, ble formidlet muntlig f\xc3\xb8r de ble skrevet ned p\xc3\xa5 1100- og 1200-tallet.\n_START_SECTION_\nDen f\xc3\xb8rste roman\n_START_PARAGRAPH_\nDet er flere kandidater for den f\xc3\xb8rste roman som ble skrevet, avhengig av hvordan man definerer en roman. En av dem er Det gyldne esel av den romerske forfatteren Apuleius, skrevet sent p\xc3\xa5 100-tallet. Det er den eneste roman p\xc3\xa5 latin som er bevart i sin helhet, og foregriper den pikareske romanens m\xc3\xb8nster av reise og absurde opplevelser. Apuleius levde i en tid hvor hans romerske samfunn for f\xc3\xb8rste gang synes \xc3\xa5 ha en h\xc3\xb8y andel av lese- og skriveferdighet, om enn kun de \xc3\xb8vre samfunnsklasser. Private bibliotek og bokhandlere var relativt vanlige i Roma. Det er ogs\xc3\xa5 fra denne perioden de eldste bevarte romanser p\xc3\xa5 prosa som Kharitons Kallirhoe, og den tidlige romanen Dafnis og Chlo\xc3\xab, det eneste bevarte verket etter den greske forfatteren Longos. Se ogs\xc3\xa5 Hyrderoman. En annen kandidat for den f\xc3\xb8rste egentlige roman var japanske Fortellingen om Genji, skrevet av en adelskvinne ved navn Murasaki Shikibu tidlig p\xc3\xa5 1000-tallet e.Kr.\n_START_SECTION_\nSumer og Babylonia\n_START_PARAGRAPH_\nSumer anses \xc3\xa5 v\xc3\xa6re den f\xc3\xb8rste sivilisasjonen. Arkeologi antyder et velorganisert samfunn allerede 4000 f.Kr. Sumerernes kunstframstilling var sterkt tilknyttet den sterke sentralmakten. Skriftspr\xc3\xa5ket var kileskrift er en form for symbolskrift som har navn etter dens s\xc3\xa6regne form som spisser og vinkler. Det var en billedskrift som de egyptiske hieroglyfer Sumerisk litteratur er bortsett fra samlinger med ordspr\xc3\xa5k og en h\xc3\xa5ndbok i landbruk, er overveiende religi\xc3\xb8s med myter, hymner til guder eller templer, klagesanger over \xc3\xb8delagte byer, lovprisninger av kongen som gudenes yndling og besvergelser mot demoner._NEWLINE_Den eldste poeten i litteraturhistorien hvor navnet er kjent, er Enheduanna, (ca. 2285 \xe2\x80\x93 2250 f.Kr.), som var en sumerisk/akkadisk yppersteprestinne. Etter henne har finnes det 42 hymner som ble skrevet i kileskrift p\xc3\xa5 leirtavler for bortimot 4300 \xc3\xa5r siden. Gilgamesh-eposet regnes som verdens f\xc3\xb8rste episke fortelling, og det ble spredt i ulike versjoner og i mange oversettelser i 2000 \xc3\xa5r f\xc3\xb8r det ble glemt i ytterligere 2000 \xc3\xa5r inntil det ble gjenoppdaget i moderne tid. Det er skrevet dels p\xc3\xa5 sumerisk og dels p\xc3\xa5 akkadisk. Hele eposet er s\xc3\xb8rgelig og pessimistisk, men kan oppfattes som et l\xc3\xa6retekst om forskjellene mellom gudene og menneskene samt menneskenes begrensinger. I eposet fortelles ogs\xc3\xa5 historien om den store syndfloden, der man h\xc3\xb8rer om Utnapisjti (han som redder liv), og som gjenfinnes i senere litteratur, eksempelvis i Bibelen om Noahs ark som har \xc3\xa5penbare likheter.\n_START_SECTION_\nOldtidens Egypt\n_START_PARAGRAPH_\nSkriving i oldtidens Egypt dukket f\xc3\xb8rst opp p\xc3\xa5 slutten av 3000-tallet f.Kr. i l\xc3\xb8pet av den siste fase av det f\xc3\xb8rdynastisk Egypt. Ved tiden til det gamle rike (2500- til 2100-tallet f.Kr.) var det litter\xc3\xa6re tekster som gravtekster, epistler og brev, hymner og dikt, og minnetekster som fortalte om karrierene til framtredende myndighetspersoner. Det var f\xc3\xb8rst tidlig i mellomriket (2000- til 1600-tallet f.Kr.) at en narrativ (fortellende) egyptisk litteratur ble skapt grunnet framveksten av en intellektuell samfunnsklasse med skrivere. En ny kulturell f\xc3\xb8lsomhet om individet f\xc3\xb8rte til enest\xc3\xa5ende niv\xc3\xa5er av litter\xc3\xa6re tekster._NEWLINE_Skrivere i det nye rike (1550 \xe2\x80\x93 1070 f.Kr.) kononiserte og kopierte mange tekster fra mellomriket. En del sjangre som l\xc3\xa6retekster forble popul\xc3\xa6re, blant disse var Sinuhes fortelling fra tidlig p\xc3\xa5 1800-tallet f.Kr. Grunnet det allmenngyldige i temaene som behandles i Sinuhes fortelling, inkludert guddommelig forsyn og n\xc3\xa5de, har den anonyme forfatteren blitt beskrevet som \xc2\xabEgypts Shakespeare\xc2\xbb ved at hans tanker har sin paralleller i bibelske tekster. Viktige l\xc3\xa6retekster er blant annet Amenemhets instruksjoner, et dikt som har form som en intens dramatisk monolog gitt av \xc3\xa5nden til den drepte farao Amenemhet I til sin s\xc3\xb8nn. Den beskriver en konspirasjon som drepte ham og advarer s\xc3\xb8nnen om ikke \xc3\xa5 stole p\xc3\xa5 noen og oppfordring om styre klokt og rettferdig. Profetiske tekster, som ble skapt i det gamle rike, ble popul\xc3\xa6rt p\xc3\xa5 nytt i det ptolemeiske konged\xc3\xb8mme (332 - 30 f.Kr.).\n_START_SECTION_\nOldtidens Kina\n_START_PARAGRAPH_\nDen klassiske kinesiske poesien eller Shijing, \xc2\xabSangenes bok\xc2\xbb, er den eldste eksisterende samlingen av kinesisk poesi. Den best\xc3\xa5r av 305 tekstarbeider av anonyme forfattere som er datert fra 1000- til 600-tallet f.Kr. Chu Ci (\xc2\xabChus sanger\xc2\xbb) er en antologi med dikt, er den nest eldste kjente samling av kinesisk poesi, er tilskrevet eller betydelig inspirert av Qu Yuans poesiform. Han var virksom p\xc3\xa5 200-tallet f.Kr. og er den f\xc3\xb8rste poetiske forfatteren i Kina som fikk sitt navn knyttet til sitt verk og er ogs\xc3\xa5 ansett som en av de mest framtredende figurer innenfor romantikken i kinesisk klassisk litteratur._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste store forfatteren p\xc3\xa5 kinesisk milit\xc3\xa6rtaktikk og strategi var Sunzi som rundt \xc3\xa5r 500 f.Kr, skrev boken Kunsten \xc3\xa5 krige (Sun Zi Bing Fa). Boken har v\xc3\xa6rt i hyllene til mange moderne milit\xc3\xa6re ledere (og dens r\xc3\xa5d har ogs\xc3\xa5 blitt anvendt i forretningsverden) etter at den ble oversatt til fransk i 1772. Boken best\xc3\xa5r av tretten kapitler, hver av dem viet til et s\xc3\xa6rlig aspekt innen krigf\xc3\xb8ring._NEWLINE_Filosofi utviklet seg p\xc3\xa5 annen m\xc3\xa5te i Kina enn i Hellas, og framfor \xc3\xa5 gjengi omfattende dialoger, er Konfutses Samtaler og Laozis Daodejing (\xc2\xabBoken om Veien og dens dyd\xc2\xbb) presenterer sannheter og ordspr\xc3\xa5k direkte og didaktisk. F\xc3\xb8rstnevnte verk er samling av rundt 500 korte aforistiske fragmenter, og det er andre ble skrevet rundt 600 f.Kr. Det er en samling maksimer med felles tema, og en hensikt var \xc3\xa5penbart \xc3\xa5 gi herskere rettledning om rett styre - som et fyrstespeil. En annen bok, Zhuangzi, skrevet p\xc3\xa5 de stridende staters tid, det vil si en gang p\xc3\xa5 300-tallet f.Kr., inneholdt en rekke fortellinger, fabler og anekdoter som belyste det sorgfrie vesen av det taoistiske idealet. Det var et mesterverk av s\xc3\xa5 vel filosofisk som dikterisk dyktighet, og har i betydelig grad p\xc3\xa5virket forfattere og poeter i mer enn 2000 \xc3\xa5r. Det er tilskrevet og f\xc3\xa5tt tittelen etter en \xc2\xabmester Zhuang\xc2\xbb (Zhuangzi)._NEWLINE_Blant de eldste kinesiske verker innenfor narrativ (fortellende) historie, er Zuo Zhuan (\xc2\xabZuos kr\xc3\xb8nike\xc2\xbb) en perle av klassisk kinesisk prosa og med sitt levende og samtidig presise spr\xc3\xa5k ble det betraktet som et forbilde for mange generasjoner av prosastilister i oldtidens Kina. Teksten dekker perioden fra 722 til 468 f.Kr.\n_START_SECTION_\nHebraisk litteratur\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xb8kene som utgj\xc3\xb8r den hebraiske Bibelen ble utviklet i l\xc3\xb8pet av rundt et millennium. De eldste tekstene synes \xc3\xa5 ha blitt skrevet fra rundt 1000-tallet f.Kr. mens de fleste andre tekstene er oppst\xc3\xa5tt p\xc3\xa5 et noe senere tidspunkt. De er alle redigerte tekster, samlinger fra ulike kilder som intrikat og omsorgsfullt er vevd sammen._NEWLINE_De gammeltestamentlige tekstene ble kompilert og redigert av forskjellige menn over en periode som dekket flere \xc3\xa5rhundrer. Mange forskere har konkludert at den hebraiske kanon fant sin faste form en gang p\xc3\xa5 200-tallet f.Kr. De bibelske tekstene har v\xc3\xa6rt underlagt ulike litter\xc3\xa6re vurderinger, b\xc3\xa5de religi\xc3\xb8se som sekul\xc3\xa6re. Friedrich Nietzsche skrev at \xc2\xabI det j\xc3\xb8diske gammeltestamente er der menn, ting og taler som er i slik storsl\xc3\xa5tt stil at gresk og indisk litteratur har ingenting sammenlignet med den. Man st\xc3\xa5r med \xc3\xa6refrykt og respekt foran disse enorme levninger av mennesket en gang var\xe2\x80\xa6 Smaken for Det gamle testamente er en pr\xc3\xb8vestein av \xe2\x80\x98storhet\xe2\x80\x99 og \xe2\x80\x98litenhet\xe2\x80\x99.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nIndia\n_START_PARAGRAPH_\nKunnskapstradisjonene i India videreformidlet filosofiske l\xc3\xa6rdom og teologiske konsepter gjennom de to tradisjonene med Sjruti (\xc2\xabdet som er h\xc3\xb8rt\xc2\xbb) og Smriti (\xc2\xabhva som fortjener \xc3\xa5 huskes\xc2\xbb), det som er l\xc3\xa6rt og det som er erfart. Det omfattet blant annet Vedaene, de eldste indiske tekstene, som utgj\xc3\xb8r grunnlaget for hinduismen, og gjenspeiler tro og fortellinger fra vedisk mytologi. P\xc3\xa5 sanskrit betyr ordet Veda \xc2\xabviten\xc2\xbb eller \xc2\xabkunnskap\xc2\xbb og ordet er beslektet med ordet \xc2\xabvisdom\xc2\xbb. Det er antatt at Puranaene (\xc2\xabfra gamle dager\xc2\xbb) er blant de eldste filosofiske skrifter i indisk historie. Det er en samling viktige religi\xc3\xb8se tekster; de fleste er hinduiske, men mange er ogs\xc3\xa5 buddhistiske eller skrevet i et jainsk perspektiv. Puraniske verker som de indiske eposene, Ramayana og Mahabharata, har p\xc3\xa5virket tallrike andre verker, blant annet Ketjak, balinesisk musikk og dansedrama, og annet framf\xc3\xb8ring som Wayang, en form for javanesisk skygge- og dukketeater. Palilitteraturen har en betydningsfull posisjon i framveksten av buddhismen og som den eldste buddhistiske litteraturen ble skrevet p\xc3\xa5. Klassisk litteratur p\xc3\xa5 sanskrit blomstret i periodene i Mauryariket og Guptariket, ofte karakterisert som \xc2\xabgullalderen\xc2\xbb fra rundt 100-tallet f.Kr. og fram til 700-tallet e.Kr.\n_START_SECTION_\nEuropa\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at Romerriket br\xc3\xb8t sammen omtrentlig i \xc3\xa5r 476, forfalt etterhvert ogs\xc3\xa5 den allmenne skrive- og leseferdighetene, og med et dannet publikum forsvant etter hvert mange av den litter\xc3\xa6re tiln\xc3\xa6rmingen og stilene som var vokst fram fra den greske og romerske sivilisasjonene. L\xc3\xa6rdom og kunnskap forvitret i mangelen av en sentralmakt og det internasjonale nettverket i Romerriket._NEWLINE_I tusen\xc3\xa5ret mellom Romas fall og den italienske renessansen, var det den kristne kirke og klostrene som i stor grad videreformidlet litteraturen. Kirken fokuserte mer p\xc3\xa5 religi\xc3\xb8s nytte- og propagandalitteratur, om troen og knyttet til troen, delvis ved at klassiske greske verker ikke ble bevart i Vesten, og derfor var det f\xc3\xa5 litter\xc3\xa6re forbilder fra antikken \xc3\xa5 l\xc3\xa6re fra. Det lille som eksisterte var endret og forvrengt, men nye litter\xc3\xa6re tekster utviklet seg fra denne litteraturen. En del av denne litteraturen er beskrevet som romerske emner (litter\xc3\xa6r syklus basert p\xc3\xa5 tolkning av gresk og romersk mytologi), franske emner (litteratur tilknyttet Karl den stores rike og chanson de geste) og britiske emner (legendarisk litteratur assosiert med De britiske \xc3\xb8yer, s\xc3\xa6rlig legendene om kong Arthur)._NEWLINE_Blant den fremste middelalderlitteraturen var hagiografene, eller \xc2\xabhelgenes liv\xc2\xbb, men disse var andaktslitteratur skrevet i skjematisk formell. Historieskrivningen til den angelsaksiske munken Beda p\xc3\xa5 700-tallet med Historia ecclesiastica gentis Anglorum (\xc2\xabAnglernes kirkes historie\xc2\xbb), fortsatte en trosbasert historietradisjon som begynte med Eusebius tidlig p\xc3\xa5 300-tallet. Beda etablerte en kronologi med Kristus\xe2\x80\x99 f\xc3\xb8dsel som fortsatt benyttes. Skriving av skuespill hadde i all vesentlighet opph\xc3\xb8rt, unntatt for mysteriespill eller pasjonsspill som fokuserte tungt p\xc3\xa5 \xc3\xa5 kommunisere kristen tro til vanlige folk. Rundt \xc3\xa5r 400 begynte Psychomachia (\xc2\xabsjelekamp\xc2\xbb) tradisjonen med allegoriske fortellinger. Derimot blomstret poesien, h\xc3\xa5ndtert av omreisende trubadurer, og deres h\xc3\xb8viske romanser og chanson de geste moret og underholdt de \xc3\xb8verste samfunnsklassene som var deres beskyttere. I det hedenske Nord-Europa var det derimot en rik og uavhengig norr\xc3\xb8n poesitradisjon med skaldekvad som hyllet h\xc3\xb8vdingen eller kongen._NEWLINE_Geoffrey av Monmouth (ca. 1100 \xe2\x80\x93 1155) skrev verker han hevdet var Britannias historie, men var fantasifull pseudohistorisk diktning om trollmannen Merlin og kong Arthur som fikk betydelig innvirkning p\xc3\xa5 den senere litteraturen i Europa. Episk poesi fortsatte \xc3\xa5 utvikle seg med tilleggene av mytologien i nordlige Europa. B\xc3\xa5de angelsaksiske Beowulf og den norr\xc3\xb8ne sagalitteraturen har en del likheter med Homer og Vergils tiln\xc3\xa6rminger til krig og \xc3\xa6re. Derimot hadde diktning som Dantes Den guddommelige komedie og Geoffrey Chaucers Canterbury-fortellingene en helt ulik stilistisk retning._NEWLINE_En annen f\xc3\xb8lge av Romerrikets oppl\xc3\xb8sning var islams spredning over vestlige Asia og nordlige Afrika. I begynnelsen av islam var det et \xc3\xb8nske om \xc3\xa5 bevare og bygge videre p\xc3\xa5 de greske verkene. Selv om mye var blitt \xc3\xb8delagt, blant annet ved brenningen av biblioteket i Alexandria, var det fortsatt mange greske verker som eksisterte og ble oversatt til arabisk av muslimske skrivere. Det var ikke kun skj\xc3\xb8nnlitteratur, men ogs\xc3\xa5 filosofiske og vitenskapelige tekster. Fra den tiden det islamske rike hadde kastet seg opp til en maktfaktor p\xc3\xa5 800-tallet, endret det kulturelle og intellektuelle senteret fra Vesten og til den arabiske verden. Ved sin unike lokalisering i krysningspunktet mellom \xc3\x98sten og Vesten, hadde muslimske l\xc3\xa6rde i Midt\xc3\xb8sten den beste geografiske lokaliseringen i den tverrkulturelle intellektuelle utvekslingen av kunnskap. Bysantinske Konstantinopel var dog fortsatt et tilsvarende senter for gresk l\xc3\xa6rdom fram til den muslimske erobringen i 1453. Da \xc3\x98stromerriket gikk i oppl\xc3\xb8sning flyktet mange l\xc3\xa6rde vestover til Italia for \xc3\xa5 slippe unna islam, og brakte med seg gresk klassisk litteratur. Det bidro igjen til den italienske renessanse. Derimot var det en s\xc3\xa6regen islamsk renessanse i muslimske Spania i middelalderen som ikke har gjentatt seg siden i den muslimske verden, kanskje blant annet for at Spania hadde avstand og en viss uavhengighet til Midt\xc3\xb8sten. Islamske Spania var mer enn kun en formidler av gresk kunnskap, men kom med betydelige bidrag selv innenfor vitenskap, astronomi, matematikk, medisin og andre vitenskaper som Europa som helhet trakk veksler p\xc3\xa5._NEWLINE_I november 1095 talte pave Urban II for det f\xc3\xb8rste korstog ved konsilet i Clermont. Korsfarerne kom til p\xc3\xa5virke alt i Europa og i Midt\xc3\xb8sten for mange \xc3\xa5r framover og litteraturen ble, som alt annet, forvandlet av krigen mellom de to religi\xc3\xb8se kulturene. Forestillingen om ridderen fikk en helt annen betydning. Ogs\xc3\xa5 den islamske vektleggingen av vitenskapelig unders\xc3\xb8kelse og bevaring av den greske kulturarv kom til p\xc3\xa5virke europeisk litteratur via kontakten med Midt\xc3\xb8sten._NEWLINE_Mellom Augustin og Bibelen, hadde religi\xc3\xb8se forfattere tallrike aspekter av kristendommen som trengte ytterligere forklaringer og tolkninger. Thomas Aquinas, mer enn noen annen enkeltst\xc3\xa5ende person, kom til \xc3\xa5 snu teologien til en form for vitenskap, delvis ettersom han var meget p\xc3\xa5virket av Aristoteles, hvis verker ble kjent p\xc3\xa5 nytt i Europa i l\xc3\xb8pet av 1200-tallet.\n_START_SECTION_\nDen islamske verden\n_START_PARAGRAPH_\nDen mest velkjente fiktive fortellingen fra den islamske verden er Tusen og en natt. Det er en samling av mange tidligere folkefortellinger eller eventyr som er plassert inn i en rammefortelling hvor de fortelles av den persiske dronningen Sjeherasad. Fortellingene begynte \xc3\xa5 finne sin form p\xc3\xa5 900-tallet og var ferdigstilt slik de n\xc3\xa5 er kjent ut p\xc3\xa5 1300-tallet, skj\xc3\xb8nt antallet og type fortellinger har variert fra det ene manuskriptet til det andre. Samlingen ble satt sammen av ulike forfattere og oversettere fra mange land i vestlige Asia og nordlige Afrika, men fortellingene i seg selv har sine r\xc3\xb8tter tilbake til folkeminne i oldtiden i Arabia, Persia, Egypt, India og Mesopotamia. Selve rammefortellingen synes \xc3\xa5 ha sin bakgrunn i kalifattiden. En del av de mest kjente fortellingene, som Aladdin, Ali Baba og Sinbad, som er \xc3\xa5penbart eventyr fra Midt\xc3\xb8sten, var ikke opprinnelig en del av den arabiske samlingen, men ble f\xc3\xb8rst lagt til av Antoine Galland p\xc3\xa5 1700-tallet og andre europeiske oversettere.Dante Alighieris Den guddommelige komedie (skrevet mellom 1308 og forfatterens d\xc3\xb8d i 1321) var et av de vesteuropeiske verker som direkte eller indirekte var p\xc3\xa5virket av arabisk litteratur om islamsk eskatologi: Hadith (\xc2\xab[Profetiske] tradisjoner\xc2\xbb) og Kitab al-Miraj (\xc2\xabBoken om himmelfarten\xc2\xbb) ble oversatt til latin i 1264 som Liber Scale Machometi (\xc2\xabBoken om Muhammads stige\xc2\xbb) som handlet om Muhammeds himmelfart og de \xc3\xa5ndelige skriftene til Ibn Arabi (1165 \xe2\x80\x93 1240). Ogs\xc3\xa5 de engelske dramatikerne George Peele og William Shakespeare mottok impulser fra den mauriske verden, muligens via flere mauriske delegasjoner fra Marokko til det elisabethanske England p\xc3\xa5 begynnelsen av 1600-tallet.\n_START_SECTION_\nArabisk litteratur\n_START_PARAGRAPH_\nIbn Tufail (ca. 1105 \xe2\x80\x93 1185), latinisert som Abubacer, og Ibn al-Nafis (ca. 1210 \xe2\x80\x93 1288) var foregangsmenn innenfor den filosofiske roman. Ibn Tufail skrev den arabiske fiksjonroman Hayy ibn Yaqdhan (Philosophus Autodidactus) som et svar p\xc3\xa5 Abu Hamid Ghazalis Tahafut al-Falasifa (\xc2\xabFilosofenes manglende sammenheng\xc2\xbb), og deretter skrev Ibn al-Nafis ogs\xc3\xa5 en roman, Theologus Autodidactus, som en reaksjon p\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rstnevnte. Begge disse fortellingene hadde hovedpersoner (henholdsvis Hayy og Kamil) som var autodidakter som levde i isolasjon p\xc3\xa5 en avsides liggende \xc3\xb8y. Mens Hayy levde alene med dyr, strakte fortellingen om Kamil seg hinsides den \xc3\xb8de \xc3\xb8ya og hadde elementer av tidlig science-fiction i omtale av abiogenese, futurologi og dommedagsvisjoner. Framfor \xc3\xa5 forklare dette mytologisk, fors\xc3\xb8kte Ibn al-Nafis \xc3\xa5 gi dem en vitenskapelig forklaring i henhold til samtidens kunnskap i biologi, astronomi, kosmologi og geologi. Hans hensikt var \xc3\xa5 forklare islam innenfor en fiksjonsramme._NEWLINE_En latinsk oversettelse av Ibn Tufails verk, Philosophus Autodidactus, kom i 1671, fulgt av en engelsk oversettelse i 1708, deretter p\xc3\xa5 tysk og nederlandsk. Oversettelsen inspirerte Daniel Defoe til \xc3\xa5 skrive Robinson Crusoe (1719), om en mann som strander p\xc3\xa5 en \xc3\xb8de \xc3\xb8y, og ofte vurdert som den f\xc3\xb8rste reelle engelske roman. Philosophus Autodidactus inspirerte ogs\xc3\xa5 Robert Boyle til \xc3\xa5 skrive sin egen filosofiske roman med handling fra en \xc3\xb8y, The Aspiring Naturalist.\n_START_SECTION_\nOsmansk litteratur\n_START_PARAGRAPH_\nDe to hovedstr\xc3\xb8mmene innenfor litteraturen i Det osmanske rike var prosa og poesi. Av de to var var poesiformen divan den mest dominerende. Divan var en samling dikt av en forfatter, ofte i tilknytning til hoffene ved de ulike sultanater og hadde til hensikt \xc3\xa5 inspirere. Poesien var meget rituell og symbolsk, og p\xc3\xa5virket av persisk poesi. Fram til 1800-tallet eksisterte det ikke i osmansk prosa noen former for fiksjon, det vil si ingen motpart til den europeiske romanse, novelle eller roman, skj\xc3\xb8nt tyrkisk folkeminnefortellinger og divanpoesi kunne v\xc3\xa6re narrative. En \xc3\xa5rsak var at osmanske prosa var forventet \xc3\xa5 v\xc3\xa6re underlagt reglene av seci (\xd8\xb3\xd8\xac\xd8\xb9), det vil si en prosa p\xc3\xa5 rim, som var arvet fra arabiske Saj'.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xb8disk litteratur\n_START_PARAGRAPH_\nMiddelalderens j\xc3\xb8diske fiksjonslitteratur trakk ofte veksler p\xc3\xa5 oldtidens j\xc3\xb8diske legender, og ble skrevet p\xc3\xa5 et mangfold av spr\xc3\xa5k, inkludert hebraisk og jud\xc3\xa6o-arabisk. Pijjut, liturgisk j\xc3\xb8disk poesi, vanligvis for den hensikt \xc3\xa5 bli sunget eller messet under gudstjenestene, blomstret i Midt\xc3\xb8sten mellom 600- og 800-tallet hos poeter som Yose ben Yose, Yannai, og Eleazar ben Killir. Slik poesi hadde blitt skrevet siden tempeltiden. Senere j\xc3\xb8diske poeter i Spania, Provence i Frankrike, og Italia skrev b\xc3\xa5de religi\xc3\xb8se og sekul\xc3\xa6re dikt p\xc3\xa5 hebraisk; s\xc3\xa6rskilt framragende poeter var de spansk-j\xc3\xb8diske dikterne Solomon ibn Gabirol (ca.\xe2\x80\x891021 \xe2\x80\x93 1058) og Yehuda Halevi (ca. 1075 \xe2\x80\x93 1141). I tillegg til poesi og fiksjonslitteratur, omfattet middelalderens j\xc3\xb8diske litteratur ogs\xc3\xa5 filosofisk litteratur, mysterielitteratur, etisk (musar) litteratur, juridisk litteratur (Halakh\xc3\xa1), og kommentarer p\xc3\xa5 den hebraiske Bibelen.\n_START_SECTION_\nItalia\n_START_PARAGRAPH_\nFrancesco Petrarca (1304 - 1374) ble kosmopolitisk da han m\xc3\xa5tte forlate hjembyen Firenze og ble aldri hjemmeh\xc3\xb8rende i noen av de italienske bystatene. Hans store innsats var innsamling av gamle manuskripter. Hans latinske prosatekster besto av historiske sammenstilninger og moralfilosofiske essayer. Dessuten skrev han epos, poetiske epistler og uklare allegoriske hyrdedikt, alle p\xc3\xa5 latin. Hans fremste diktsamling var dog p\xc3\xa5 italiensk, Il canzoniere (\xc2\xabDiktsamlingen\xc2\xbb) og som inneholdt diktet \xc2\xabItalia mia\xc2\xbb hvor han ba om fred for sitt plagede fedreland. F\xc3\xb8rst og fremst dyrket og populariserte han sonetten, en kunstferdig verseform med rim._NEWLINE_Giovanni Boccaccio (1313-1375), samtidig, venn og bysbarn med Petrarca, er s\xc3\xa6rlig kjent for Dekameronen som best\xc3\xa5r av en rekke korte fortellinger knyttet sammen av en rammefortelling av sju unge damer og tre menn som flykter fra pesten som rammet Firenze i 1348. Midten i d\xc3\xb8den isolerer selskapet seg i et paradisisk herreg\xc3\xa5rd og underholder hverandre med fortellinger, alle med kj\xc3\xa6rligheten som tema, til dels med erotisk tilsnitt. Mange senere italienske noveller har det samme kyniske erotikken som er blitt knyttet til Boccaccios navn, mistet sitt moralske siktepunkt uten den sammenheng de var satt i. I tillegg var hans stil skiftende, enkelheten er bare tilsynelatende, og vanskelig \xc3\xa5 fastholde, s\xc3\xa6rlig for de som etterlignet ham. Etter Dekameronen ble forfatteren opptatt av humanistiske studier, blant annet bidro han med Petrarcas hjelp \xc3\xa5 f\xc3\xa5 oversatt Homer til latin._NEWLINE_Ludovico Ariosto (1474 - 1533) hadde en rik litter\xc3\xa6r aktivitet, blant annet komedier, kj\xc3\xa6rlighetslyrikk og satirer, men hans livsverk var Orlando furioso (Den rasende Roland) som kom i 1516, og utgitt i sin endelige form i 1532. Det var fortsettelsen av Boiardos Orlando Innamorato (Den forelskede Orlando, 1495). Det endelige verket er delt inn i 46 sanger, som hver av dem best\xc3\xa5r av et ulikt antall \xc3\xa5ttelinjers vers p\xc3\xa5 i alt 38 736 linjer, noe som gj\xc3\xb8r det til det lengste diktverk i europeisk litteratur. Det var skrevet p\xc3\xa5 toskansk, og verkets popularitet styrket denne italienske dialekten som litter\xc3\xa6rt spr\xc3\xa5k._NEWLINE_Niccol\xc3\xb2 Machiavelli (1469 - 1527) skrev blant annet komedier, men han huskes for sine politiske og historiske vekter, preget av glitrende prosa. Hans fremste verk, Il principe (Fyrsten), forble uttrykt og ukjent i hans levetid. Her forkynnet han usentimentalt en amoralsk maktfilosofi om statens uinnskrenkede makt over enkeltmennesket og fyrstens rett og plikt til \xc3\xa5 f\xc3\xb8re en politikk uten ta hensyn til de lover og regler som gjelder for vanlige borgere. Bakteppet var at om Den italienske halv\xc3\xb8ya skulle kvitte seg med de franske og spanske h\xc3\xa6rene som herjet landet, m\xc3\xa5tte de italienske bystatene forenes til felles innsats.\n_START_SECTION_\nFrankrike\n_START_PARAGRAPH_\nDen franske renessansen begynte tradisjonelt fra den franske invasjon av Italia i 1494 under styret til kong Karl VIII og fram til kong Henrik IV d\xc3\xb8de i 1610. Tiden under Frans I (fra 1515 til 1547), renessansekongen framfor noen, og hans s\xc3\xb8nn Henrik II (fra 1547 til 1559) er generelt betraktet som h\xc3\xb8ydepunktet i den franske renessansen. Trykkepressen ble introdusert i 1470 i Paris. Utviklingen av humanismen og nyplatonismen, og oppdagelsen av den kultiverte forfinelsen av italienske hoff via de franske krigene i Italia og via Henrik IIs ekteskap med Catherine de' Medici, f\xc3\xb8rte til en gjennomg\xc3\xa5ende endring av det franske litter\xc3\xa6re landskapet og epokens mentale mentalit\xc3\xa9._NEWLINE_I begynnelsen var den franske romanen fortsatt dominert av middelalderens ridderromaner, men oversettelser av italienske renessanselitteratur ble en stor suksess. De mest kjente franske romaner var Fran\xc3\xa7ois Rabelais' rebelske tekster som blandet humanisme (Erasmus, Thomas More) og middelalderens farser (kjemper, heroiske slag, grov humor), parret med en energisk satire som rammet religi\xc3\xb8s hykleri og politisk urettferdighet._NEWLINE_Den korte fortelling preget av dialoger dominerte fransk prosa, ofte med ulike sjangernavn som conte, nouvelle (som ga det norske ordet novelle), devis og andre. Tidvis var disse korte fortellingene plassert innenfor en rammefortelling hvor eksempelvis et selskap fortalte hverandre historier, noe som \xc3\xa5pnet mange innholdsmessige emner, b\xc3\xa5de forfinede som vulg\xc3\xa6re.\n_START_SECTION_\nSpania og Portugal\n_START_PARAGRAPH_\nRenessansen spredte seg til Den iberiske halv\xc3\xb8ya via besittelsene ved Middelhavet til konged\xc3\xb8mmet Arag\xc3\xb3n og den katalanske havnebyen Valencia. Mange av de tidlige spanske renessanseforfatterne kom fra Arag\xc3\xb3n, inkludert Ausi\xc3\xa0s March og Joanot Martorell. I konged\xc3\xb8mmet Castilla ble den tidlige renessanse sterkt p\xc3\xa5virket av italiensk humanisme, startende med forfattere og poeter som markien av Santillana som innf\xc3\xb8rte den nye italienske poesien til Spania. Andre forfattere som Jorge Manrique, Fernando de Rojas, Juan del Encina, Juan Bosc\xc3\xa1n Almog\xc3\xa1ver og Garcilaso de la Vega, sto i n\xc3\xa6r likhet med den italienske str\xc3\xb8mningen._NEWLINE_Spania fikk en storhetstid med oppdagelsen av den nye verden, men riket omfattet etter hvert ogs\xc3\xa5 store deler av Europa da habsburgeren Karl I (tysk konge som Karl V) ble konge i 1516: deler av Tyskland, Nederlandene, Portugal, det meste av Italia og deler av nordlige Frankrike. I l\xc3\xb8pet av f\xc3\xa5 \xc3\xa5r ble spansk kultur og levesett dominerende i Europa. Problemer med \xc3\xa5 holde det veldige riket sammen ble uoverkommelig, og allerede under etterkommeren Filip II begynte nedturen. Paradoksalt var det i nedgangstidene at Spania fikk sin store kulturelle blomstring, El siglo de oro, gullalderen, omtrentlig fra 1550 og fram til 1650. Ikke minst fikk dramaet en stor vekst, og Lope de Vega (1562 \xe2\x80\x93 1635) var den fremste dramatikeren som allerede som tretten\xc3\xa5ring fikk oppf\xc3\xb8rt sitt f\xc3\xb8rste teaterstykke._NEWLINE_I l\xc3\xb8pet av syttifem \xc3\xa5rene de Vega levde pr\xc3\xb8vde han seg p\xc3\xa5 bortimot de fleste av samtidens litter\xc3\xa6re sjangre. Han skrev flere epos og romaner, men tyngdepunktet l\xc3\xa5 i lyrikken og dramaet. Hans samlede produksjon er enorm; rundt regnet 3000 sonetter, 400 comedias (profandramaer) og 400 autos (drama med religi\xc3\xb8st innhold), men kvaliteten er sv\xc3\xa6rt ujevn. I et forsvarsskrift, Den nye kunsten \xc3\xa5 skrive skuespill i v\xc3\xa5r tid (1609) anerkjente han prinsipielt regelestetikkens riktighet, men erkl\xc3\xa6rte at han m\xc3\xa5tte f\xc3\xb8lge \xc2\xabden barbariske smaken\xc2\xbb, det vil si det udannede publikum som betalte for \xc3\xa5 se hans stykker. Det folkelige teateret ble ansett som \xc3\xa5 st\xc3\xa5 utenfor kulturen, men til tross for hans h\xc3\xb8ye produksjon, var hans evne til \xc3\xa5 skrive levende og naturlig dialog framtredende, og de lyriske partiene var frambrakt med stor letthet. Blant hans verker kan Fuente ovejuna (\xc2\xabF\xc3\xa5rekilden\xc2\xbb), en patriotisk legende om en bys oppr\xc3\xb8r mot en tyrann, og El acrero de Madrid (\xc2\xabJernvannet i Madrid\xc2\xbb), en erotisk komedie, hvor intrigen hvilte p\xc3\xa5 den komiske tjeneren, gracioso. En annen spanske dramatiker var Tirso de Molina, som forsvarte de Vega mot hans kritikere, men ble selv glemt i mesterens skygge._NEWLINE_Ruvende, s\xc3\xa6rlig i ettertid, var Miguel de Cervantes' mesterverk Don Quixote som i utgangspunktet var en parodi p\xc3\xa5 de popul\xc3\xa6re, men enkle ridderromansene som hadde stor leserkrets. Don Quixote viser stor fortellerkraft, betydelig humor, spenstig dialog, og kraftfull stil. Av de to delene som Cervantes' skrev er kanskje den f\xc3\xb8rste som er mest popul\xc3\xa6r hos det lesende publikum. Det inneholder de ber\xc3\xb8mte episodene med angrepet p\xc3\xa5 vindm\xc3\xb8llene, angrepet p\xc3\xa5 saueflokken, v\xc3\xa5kenatten ved vertshuset, og episoden med fris\xc3\xb8ren. Den andre delen viser mer konstruktiv innsikt, bedre skildring av karakter, forbedret stil og st\xc3\xb8rre realisme._NEWLINE_Senere spansk renessanse lente seg mot religi\xc3\xb8se temaer og mystikk med poeter som blant annet Luis de Le\xc3\xb3n og Teresa av \xc3\x81vila, og behandlet nye temaer som utforskningen av den nye verden._NEWLINE_Portugal fikk sin renessanse fra nabolandet, men ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5virket av innflytelsen fra rike italienske og flamske handelsmenn. Reiselitteratur blomstret i s\xc3\xa6rlig grad, og ble spredt med de nye trykkeriteknologien. Den ruvende forfatteren er Lu\xc3\xads de Cam\xc3\xb5es som satte seg som m\xc3\xa5l \xc3\xa5 gi Portugal et nasjonalepos i klassisk stil og inspirasjon. Han skrev en anselig mengde lyrikk og drama, men er mest kjent for sitt epos Os Lus\xc3\xadadas, som betyr \xc2\xabLusus\xe2\x80\x99 \xc3\xa6tlinger\xc2\xbb eller \xc2\xabLusiadere\xc2\xbb = \xc2\xabPortugiserne\xc2\xbb. 10. juni, hans d\xc3\xb8dsdag, er Portugals nasjonaldag og han selv betraktes som landets nasjonalforfatter."