b'\n_START_ARTICLE_\nVilhelm X av Aquitaine\n_START_PARAGRAPH_\nVilhelm X av Aquitaine (f\xc3\xb8dt i 1099 i Toulouse, d\xc3\xb8d 9. april 1137), stundom kalt \xc2\xabHelgenen\xc2\xbb (fransk Guillaume X), var hertug av Aquitaine, hertug av Gascogne, og greve av Poitou (som Vilhelm VIII) mellom 1126 og 1137. Han var s\xc3\xb8nn av Vilhelm IX med dennes andre hustru Philippa av Toulouse.\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nVilhelm var f\xc3\xb8dt i Toulouse i l\xc3\xb8pet av den kortvarige perioden da hans foreldre styrte hovedstaden. Hans f\xc3\xb8dsel er nedtegnet i Kr\xc3\xb8niken om Saint-Maixent (Chronique de Saint-Maixent) for \xc3\xa5ret 1099: \xc2\xabWillelmo comiti natus est filius, equivoce Guillelmus vocatus\xc2\xbb (\xc2\xaben s\xc3\xb8nn var f\xc3\xb8dt til greve Vilhelm, navngitt Vilhelm som ham selv\xc2\xbb). Senere det samme \xc3\xa5ret, mye til hans hustrus harme, pantsatte hertug Vilhelm IX Toulouse til Philippas fetter, Bertrand av Toulouse, for en stor sum penger som han benyttet for \xc3\xa5 dra p\xc3\xa5 korstog._NEWLINE_Philippa og hennes nyf\xc3\xb8dte s\xc3\xb8nn Vilhelm X ble etterlatt i Poitiers. Lenge etter at hertug Vilhelm IX kom tilbake r\xc3\xb8vet han en kvinne ved navn Dangereuse, hustruen til en av sine vasaller, og satte til side sin egen rettmessige hustru Philippa. Det f\xc3\xb8rte til far og s\xc3\xb8nn ble uvenner, en belastning som varte fram til Vilhelm X i 1121 ble gift med Aenor de Ch\xc3\xa2tellerault, datter av farens elskerinne Dangereuse. Med Aenor fikk han tre barn, Aliaenor (eller Eleanora) som senere ble arvingen til hertugd\xc3\xb8mmet; Aelith (eller Petronilla av Aquitaine) som senere ble gift med Raoul I av Vermandois; og sist Vilhelm Aigret som d\xc3\xb8de som barn.\n_START_SECTION_\nHertug\n_START_PARAGRAPH_\nSom sin far f\xc3\xb8r ham var Vilhelm X en velynder av trubadurer, musikk og litteratur. Han var en utdannet mann og strevet etter \xc3\xa5 gi sine to d\xc3\xb8tre en utmerket utdannelse i en tid da Europas fyrster knapt kunne lese og skrive. Da Eleanora etterfulgte sin far som hertuginne fortsatte hun farens tradisjon og omformet hoffet i Aquitaine til et av Europas kunnskapssentre._NEWLINE_Vilhelm var b\xc3\xa5de en kriger og en som elsket kunstartene. Han ble involvert i konfliktene med Normandie, som han angrep i 1136 i allianse med Frankrikes konge og Geoffrey le Bel av Anjou som krevde hertugd\xc3\xb8mmet i retten til sin hustru. Selv innenfor egne grenser m\xc3\xb8tte Vilhelm X fiendskapet i alliansen mellom adelen i Lusignan og Parthenay, men som endte med at hans motstandere led totalt nederlag. I den internasjonale politikken st\xc3\xb8ttet Vilhelm X i f\xc3\xb8rstningen motpaven Anacletus II i skismaet i 1130, midt imot pave Innocent II og imot hva hans egne biskoper \xc3\xb8nsket. I 1134 overbeviste Bernhard av Clairvaux ham om vende ryggen til motpaven og stille seg bak pave Innocent II._NEWLINE_I 1137 dro Vilhelm X p\xc3\xa5 pilegrimsreise til Santiago de Compostela, men d\xc3\xb8de av antatt matforgiftning i l\xc3\xb8pet av reisen. P\xc3\xa5 sitt d\xc3\xb8dsleie uttrykket han \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 se kong Ludvig VI av Frankrike som verge for sin eldste datter Eleanora, og finne en egnet ektemann for henne. Kong Ludvig VI aksepterte med glede formynderskapet. Han lot sin egen s\xc3\xb8nn Ludvig VII bli gift med Eleanora, og la s\xc3\xa5ledes hertugd\xc3\xb8mmet Aquitaine direkte inn under den franske trone.'