b'\n_START_ARTICLE_\nVanlig jordl\xc3\xb8per\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nVanlig jordl\xc3\xb8per finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i s\xc3\xb8r. Den er utbredt \xc3\xb8stover i Midt\xc3\xb8sten, Asia og i Nord-Amerika. Finnes i Norge.\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nVanlig jordl\xc3\xb8per er m\xc3\xb8rk, svart, men ofte med et bronsefarget utseende og er mellom 22-26\xc2\xa0millimeter lang. Slekten Carabus er slekten med de \xc2\xabekte jordl\xc3\xb8perne\xc2\xbb. Beina er lange l\xc3\xb8pebein, kroppen er elegant bygd. Dekkvingene har lett metallglans og er vanligvis svakt bl\xc3\xa5-fiolett langs ytterkanten. De er uten lengderibber men har tre rader med sm\xc3\xa5 groper. Antennens tredje og fjerde ledd med en lang b\xc3\xb8rste/b\xc3\xb8rster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne) og helt uten fine korte h\xc3\xa5r. (Krever forst\xc3\xb8rrelse for \xc3\xa5 se)._NEWLINE_Den kan ligne fiolett jordl\xc3\xb8per, men kan skilles p\xc3\xa5 at vanlig jordl\xc3\xb8per er mindre (kortere) og bredere, og at dekkvingene har lett metallglans og tydelige lengderekker av punktgroper. Det finnes ogs\xc3\xa5 mange andre, store arter i slekten Carabus.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nVanlig jordl\xc3\xb8per er trolig den vanligste norske arten i slekten Carabus. Den kan finnes p\xc3\xa5 mange ulike leveomr\xc3\xa5der (habitat), ofte i parker, villahager og p\xc3\xa5 dyrket mark. De lever som predator p\xc3\xa5 mindre dyr, blant annet insekter og snegler som ellers kunne gjort skade i \xc3\xa5kre og hager. De ser ut til \xc3\xa5 spise mange snegler og kan kanskje v\xc3\xa6re en viktig naturlig fiende for skadearten brunskogsnegl (Arion lusitanicus). De overvintrer som voksen (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot._NEWLINE_Larvene er m\xc3\xb8rke og opptil 30\xc2\xa0mm lange. De lever som predatorer, skjult i \xc3\xb8verste laget av jorden._NEWLINE_Den tilh\xc3\xb8rer gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomg\xc3\xa5r en metamorfose i l\xc3\xb8pet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.'