b'\n_START_ARTICLE_\nBarkblomsterfluer\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nMiddelsstore (10-12 mm) blomsterfluer, hele kroppen r\xc3\xb8dbrun. De kan minnes om slekten Brachyopa, som de noen ganger regnes til, men er st\xc3\xb8rre og slankere. Dessuten kan de kjennes p\xc3\xa5 at den fremre av tverr-\xc3\xa5rene ved vingens ytterkant er krum og m\xc3\xb8ter vingen foran i en rett vinkel. Hos Brachyopa er denne \xc3\xa5ren temmelig rett og m\xc3\xb8ter \xc3\xa5ren foran i en spiss vinkel. Ansiktet, som er hvitt best\xc3\xb8vet, har en midtkn\xc3\xb8l. Antennene er forholdsvis sm\xc3\xa5, brunoransje, antenneb\xc3\xb8rsten med lange h\xc3\xa5r (fj\xc3\xa6rlignende). Fasett\xc3\xb8ynene er nakne, hos hannen m\xc3\xb8tes de i pannen. Thorax har m\xc3\xb8rkere lengdestriper. Beina er r\xc3\xb8dbrune, l\xc3\xa5rene litt fortykkede. Bakkroppen er avlang, mye smalere enn hos Brachyopa-artene. Vingene er litt brunlige med et ganske tydelig, brunt vingemerke.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nDisse fluene er sv\xc3\xa6rt spesialiserte og derfor ganske sjeldne. Hammerschmidtia ferruginea, som forekommer i Norge, trenger ett til to \xc3\xa5r gamle, falne eller hugde stammer av osp, der larven utvikler seg mellom barken og veden. Brukbare stammer skal lukte tydelig av gj\xc3\xa6ring. Fluene, som flyr i juni-juli, bes\xc3\xb8ker blomster men er likevel vanskelige \xc3\xa5 finne. Arten er regnet som truet.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nSlekten forekommer i Palearktis og Nord-Amerika.'