b'\n_START_ARTICLE_\nUnderhuset (S\xc3\xb8r-Irland)\n_START_PARAGRAPH_\nUnderhuset (House of Commons) i S\xc3\xb8r-Irland var det nedre kammeret i parlamentet som ble opprettet for de s\xc3\xb8rlige 26 grevskapene i Irland gjennom Government of Ireland Act 1920. Et tilsvarende parlament ble opprettet i Nord-Irland. _NEWLINE_Valget til underhuset ble holdt i 1921. Samtlige 128 representanter stilte uten motkandidater, og det ble derfor ikke holdt noen avstemning. Sinn F\xc3\xa9in vant 124 av setene, mens unionister vant de resterende fire. Disse fire ble valgt ved Dublin University. _NEWLINE_Ettersom Sinn F\xc3\xa9in boikottet parlamentet, regnet de valget som et valg til D\xc3\xa1il \xc3\x89ireann, og de 124 representantene i s\xc3\xb8r samt Sinn F\xc3\xa9ins representanter i Nord-Irlands underhus tr\xc3\xa5dte sammen som det andre D\xc3\xa1il. _NEWLINE_I juni 1921 ble underhuset og senatet formelt samlet i Royal College of Science, n\xc3\xa5 Government Buildings, i Dublin. Irlands stattholder, vicomte Fitzalan of Derwent, hadde som kongens representant ansvar for \xc3\xa5pningen av parlamentet. Dette m\xc3\xb8tet var bare en ren formalitet, ettersom bare de fire unionistene deltok. Etter \xc3\xa5 ha valgt Gerald Fitzgibbon som speaker ble m\xc3\xb8tet hevet. Senatet var basert p\xc3\xa5 utnevnte representanter, og klarte \xc3\xa5 m\xc3\xb8tes tre ganger. _NEWLINE_Noen m\xc3\xa5neder senere var situasjonen endret. Den anglo-irske traktat ble ratifisert av det britiske parlamentet og D\xc3\xa1il \xc3\x89ireann, men sistnevnte forsamling hadde ingen konstitusjonell rolle i forhold til den britiske konstitusjonen. For at traktaten skulle v\xc3\xa6re formelt riktig ratifisert m\xc3\xa5tte derfor det s\xc3\xb8rirske underhuset samles, denne gang i Mansion House. Det ble derfor opprettet en provisorisk regjering med Michael Collins som formann (de facto statsminister). Etter \xc3\xa5 ha valgt regjeringen med de n\xc3\xb8dvendige fullmakter oppl\xc3\xb8ste parlamentet seg selv. _NEWLINE_Det ble erstattet av en ny forsamling, som alt ettersom hvor man stod politisk var en grunnlovsforsamling, det tredje D\xc3\xa1il eller et provisorisk parlament. Parlamentet hadde en sv\xc3\xa6rt spesiell status; Ceann Comhairle, D\xc3\xa1il \xc3\x89ireanns speaker, presiderte over det, men samtidig tok det imot beskjeder fra stattholderen, og forholdt seg til to regjeringer, Den irske republikks regjering og S\xc3\xb8r-Irlands provisoriske regjering. Det var dermed uenighet om hvorvidt det var etterf\xc3\xb8lgeren til det andre D\xc3\xa1il eller det s\xc3\xb8rirske underhuset. S\xc3\xa6rlig traktatmotstanderne hevdet at forsamlingen ikke hadde noen myndighet. _NEWLINE_Da b\xc3\xa5de Arthur Griffith, republikkens regjeringssjef, og Michael Collins d\xc3\xb8de i august 1922 tok W.T. Cosgrave over begge embeter. Situasjonen ble dermed noe enklere, ettersom de to regjeringene hadde samme overhode._NEWLINE_Da traktaten tr\xc3\xa5dte i kraft i desember 1922 ble alle tidligere nasjonalforsamlinger og regjeringer oppl\xc3\xb8st.'