b'\n_START_ARTICLE_\nDanmarks historie (1536\xe2\x80\x931660)\n_START_SECTION_\nReformasjonen\n_START_PARAGRAPH_\nDen 6. august 1536 holdt Christian III sitt inntog i K\xc3\xb8benhavn etter at grevefeiden var over og K\xc3\xb8benhavn hadde kapitulert. Seks dager senere gjennomf\xc3\xb8rte han et statskupp. De tre biskopene som oppholdt seg i K\xc3\xb8benhavn ble arrestert og satt bak l\xc3\xa5s og sl\xc3\xa5. Den offisielle begrunnelsen var n\xc3\xb8ling med \xc3\xa5 velge Christian til konge og for p\xc3\xa5 andre m\xc3\xa5ter \xc3\xa5 ha beg\xc3\xa5tt straffbare handlinger. Den egentlige \xc3\xa5rsaken var at Christian III ville sl\xc3\xa5 to fluer i ett smekk: trumfe gjennom en luthersk reformasjon og konfiskere bispegodset. Inntektene skulle blant annet dekke utgiftene til den nylig avsluttede borgerkrigen.  _NEWLINE_P\xc3\xa5 et stenderm\xc3\xb8te i oktober 1536 ble det utarbeidet en h\xc3\xa5ndfestning og en rikslov. Til stede p\xc3\xa5 m\xc3\xb8tet var representanter for de  81 kj\xc3\xb8pstedene og tre b\xc3\xb8nder fra hvert herred. Danmark skulle fortsatt v\xc3\xa6re et valgkonged\xc3\xb8mme og riksr\xc3\xa5det skulle velge kongen. Christian fikk valgt sin to-\xc3\xa5rige s\xc3\xb8nn Frederik til tronf\xc3\xb8lger. _NEWLINE_Kongen skulle ha en rikshovmester, kansler og riksmarsk, som alle automatisk skulle bli medlemmer av riksr\xc3\xa5det. Skattebevillingene tilfalt riksr\xc3\xa5det og habeas corpus-regelen om at ingen kan fengsles uten dom med mindre han gripes p\xc3\xa5 fersk gjerning, skulle bare gjelde for adelen. _NEWLINE_Dessuten sikret adelen seg at de og b\xc3\xb8ndene skulle f\xc3\xa5 handle med hvem de ville og at borgere og b\xc3\xb8nder ikke kunne kj\xc3\xb8pe eller pantsette adelsgods. Kongen skulle heller ikke blande seg i adelens indre forhold og adelen bevarte hals- og h\xc3\xa5ndrett over sine b\xc3\xb8nder. Bispetienden skulle tilfalle kongen og adelen skulle slippe \xc3\xa5 betale den. _NEWLINE_P\xc3\xa5 stenderm\xc3\xb8tet ble Norge gjort til en del av kongeriket. Det norske riksr\xc3\xa5det som hadde hyllet Christian II ble avskaffet._NEWLINE_Forholdene for den nye luthersk-evangeliske kirken ble organisert i kirkeordinansen, som ble godkjent av selveste Martin Luther. Den vendte seg mot helgendyrkelse, fastedager, sjelemesser, s\xc3\xb8libat og alt annet katolsk og gikk inn for dansk forkynnelse._NEWLINE_Etter at Christian hadde sikret s\xc3\xb8nnens valg som tronf\xc3\xb8lger i 1536, ville han sikre seg mot Christian IIs arvinger, d\xc3\xb8trene Dorothea og Christine. Som barn av keiser Karl Vs s\xc3\xb8ster kunne de f\xc3\xa5 st\xc3\xb8tte av keiseren. Derfor inngikk Christian III i en nordtysk allianse av protestantiske fyrster og byer. I tillegg  inngikk han en 50-\xc3\xa5rig milit\xc3\xa6rallianse med Sverige ved freden i Br\xc3\xb6msebro. Sverige lovte gjensidig hjelp mot indre og ytre fiender og at tvistem\xc3\xa5l mellom de to rikene skulle avgj\xc3\xb8res ved voldgift. _NEWLINE_Danmark inngikk ogs\xc3\xa5 i et forsvarsforbund med Frankrike. Da Frankrike ble angrepet av Karl V ble Danmark trukket inn i krigen og dermed ogs\xc3\xa5 mot Nederlandene. Danmark sperret \xc3\x98resund for nederlandske skip og innledet et mislykket angrep p\xc3\xa5 den nederlandske \xc3\xb8ya Walcheren. \xc3\x85ret etter sluttet Danmark fred med keiseren i Speyer. Nederlandene fikk fri handelsrett i Danmark og Danmark-Norge gikk ut av forbundet med Frankrike. Til gjengjeld lovet keiseren at han for fremtiden ikke skulle st\xc3\xb8tte Christian IIs arvinger. Senere samme \xc3\xa5r delte Christian III hertugd\xc3\xb8mmene med sine halvbr\xc3\xb8dre, Hans, som ikke etterlot seg arvinger og Adolf, som ble stamfar til den gottorpske hertuglinjen.\n_START_SECTION_\nDen nordiske syv\xc3\xa5rskrigen\n_START_PARAGRAPH_\n1. januar 1559 d\xc3\xb8de Christian III og 24 dager senere, 25. januar, d\xc3\xb8de hans fetter Christian II, som i 1549 var blitt flyttet fra fangenskapet p\xc3\xa5 Nyborg slott til Kalundborg slott, hvor han fikk st\xc3\xb8rre bevegelsesfrihet._NEWLINE_Frederik II underskrev en h\xc3\xa5ndfestning sv\xc3\xa6rt lik sin fars, men denne gang ble det ikke valgt en tronf\xc3\xb8lger. Riksr\xc3\xa5det ville overta styret etter kongens d\xc3\xb8d og kongen skulle st\xc3\xa5 til regnskap for riksr\xc3\xa5det i tilfelle av klager over styret._NEWLINE_Frederik II deltok som hertug i hertugd\xc3\xb8mmene med sine onkler hertug Hans og Adolf, i erobringen av Ditmarsken. Samtidig overdro han den estiske \xc3\xb8ya \xc3\x98sel til sin bror Magnus i 1560 for \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 en ytterligere oppdeling av hertugd\xc3\xb8mmene. Magnus fors\xc3\xb8kte \xc3\xa5 erobre Estland, men ble sl\xc3\xa5tt tilbake av russerne, som var i ferd med \xc3\xa5 tilkjempe seg adgang til \xc3\x98stersj\xc3\xb8en. Tallinn s\xc3\xb8kte beskyttelse mot russerne hos den svenske kongen Erik XIV. Han tilb\xc3\xb8d Magnus \xc3\xa5 bli Eriks vasall for 20\xc2\xa0000 daler. Da Magnus takket nei, innf\xc3\xb8rte Erik XIV et forbud mot all handel med russiske varer i kystbyen Narva. Handelen skulle g\xc3\xa5 over den finske byen Viborg og Tallinn som den svenske kongen kontrollerte. Danmark ville ikke finne seg i at svenskene hadde kontrollen over handelen i Finskebukta og innkalte til et m\xc3\xb8te mellom de to land i K\xc3\xb8benhavn. _NEWLINE_Under forhandlingene m\xc3\xb8tte den svenske diplomaten opp med Erik XIVs nye v\xc3\xa5penskjold, som n\xc3\xa5 f\xc3\xb8rte de danske l\xc3\xb8ver og den norske l\xc3\xb8ve. Omvendt inneholdt Frederik IIs v\xc3\xa5pen tre kroner, som hans far hadde innf\xc3\xb8rt i 1550-\xc3\xa5rene under svenske protester. M\xc3\xb8tet l\xc3\xb8ste ikke noe, og begge land innf\xc3\xb8rte h\xc3\xb8yere beskatning for \xc3\xa5 ha penger til den krigen som var rykket n\xc3\xa6rmere etter propagandakrigen med v\xc3\xa5penskjoldene i K\xc3\xb8benhavn. Den 30. mai 1563 rammet et dansk varselsskudd ved et uhell det svenske admiralskipet utenfor  Bornholm. De nitten svenske skipene gikk til kamp mot de ni danske, og svenskene erobret tre skip med ca. 500 manns besetning. _NEWLINE_Danmark inngikk en allianse med L\xc3\xbcbeck i juni, og i oktober ble det sluttet forbund med Polen. F\xc3\xb8r dette var de danske og lybske feidebrevene (krigserkl\xc3\xa6ringer) blitt avlevert i Stockholm 31. juli; Den nordiske syv\xc3\xa5rskrigen hadde begynt._NEWLINE_Danmark sendte rundt 25\xc2\xa0000 mann mot Sverige og den svenske festningen \xc3\x84lvsborg overga seg allerede 4. september. Erik XIV innledet deretter et angrep mot Halland, men ble sl\xc3\xa5tt tilbake. Selv om den dansk-lybske fl\xc3\xa5ten hadde herred\xc3\xb8mmet i de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rene av krigen, klarte den aldri \xc3\xa5 spille en avgj\xc3\xb8rende rolle og hadde ingen innflytelse p\xc3\xa5 landkrigen, hvor begge parter utf\xc3\xb8rte massakrer p\xc3\xa5 hverandres byer._NEWLINE_Danmark led raskt under den resultatl\xc3\xb8se krigen p\xc3\xa5 grunn av h\xc3\xb8ye krigsskatter og tvangsutskriving av b\xc3\xb8nder til krigstjeneste. Etter en v\xc3\xa5penhvile i krigshandlingene kom krigen i gang igjen i oktober 1565 og den svenske fl\xc3\xa5ten begynte \xc3\xa5 f\xc3\xa5 overtaket. En dansk blokade av \xc3\x98resund medf\xc3\xb8rte bare at Nederlandene, England, Spania og de ellers n\xc3\xb8ytrale hansabyene ble fiendtlig stemt overfor Danmark. I juli 1566 gjorde en storm utenfor kysten av Gotland det av med mesteparten av den danske fl\xc3\xa5ten og 4\xc2\xa0000 av de 6\xc2\xa0000 ombord omkom._NEWLINE_I 1568 ble Erik XIV avsatt av sine br\xc3\xb8dre Johan og Karl. Johan ble senere valgt til konge under navnet Johan III. Johan s\xc3\xb8kte \xc3\xa5 f\xc3\xa5 til v\xc3\xa5penhvile med Danmark og under fredsforhandlingene i Roskilde gikk de svenske forhandlerne med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 betale krigserstatning til Danmark. Johan fikk i 1569 stenderforsamlingen til \xc3\xa5 forkaste forslaget og krigen fortsatte. Det danske riksr\xc3\xa5det \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 avslutte krigen f\xc3\xb8r den brakte landet i kne, men Frederik II fikk 1. januar 1570 ved \xc3\xa5 true med abdikasjon riksr\xc3\xa5det til \xc3\xa5 innkalle til stenderm\xc3\xb8te for \xc3\xa5 skrive ut nye skatter. 26. februar fikk kongen det som han forlangte._NEWLINE_Den 15. juli innkalte den tyske keiseren til fredsm\xc3\xb8te i Stettin. 13. desember 1570 ble freden i Stettin sluttet og den innebar i realiteten status quo, ettersom Danmark skulle beholde \xc3\x84lvsborg inntil Sverige hadde betalt en krigserstatning p\xc3\xa5 150\xc2\xa0000 daler._NEWLINE_I resten av Frederik IIs regjeringstid hersket det fred i Danmark og til tross for de fortsatt h\xc3\xb8ye skattene som skulle fylle den tomme statskassen gikk det landet godt._NEWLINE_I 1576 begynte kongen \xc3\xa5 utstede s\xc3\xa5kalte luksusforordninger. Det ble blant annet forbudt for adelen \xc3\xa5 avholde overd\xc3\xa5dige begravelser som oversteg kongebegravelser n\xc3\xa5r det gjaldt prakt, og adelsmennenes fruer skulle ikke pynte seg s\xc3\xa5 mye med smykker at de kunne forveksles med fyrstinner.\n_START_SECTION_\nChristian IV\n_START_PARAGRAPH_\nDa Frederik II d\xc3\xb8de i 1588, var tronf\xc3\xb8lgeren Christian IV kun elleve \xc3\xa5r gammel. Han var blitt valgt i 1580. Da han hverken kunne regjere eller underskrive den h\xc3\xa5ndfestningen hans far hadde gitt tilsagn om, innsatte riksr\xc3\xa5det i stedet en formynderregjering som besto av fire riksr\xc3\xa5der. Enkedronning Sophie ble satt utenfor innflytelse og fikk kun tillatelse til \xc3\xa5 fungere som familiens overhode._NEWLINE_I 1595 besluttet en herredag \xc3\xa5 krone Christian til konge f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r. Kroningen fant sted i august 1596 og ble av det overd\xc3\xa5dige slaget. Kongen underskrev en h\xc3\xa5ndfestning som var en tro kopi av farens. \xc3\x85ret etter kroningen ble Christian IV gift med Anna Kathrine av Brandenburg._NEWLINE_Christian IV huskes nok f\xc3\xb8rst og fremst for sine bygningsverker, som Rundet\xc3\xa5rn, Holmens kirke, Nyboder og B\xc3\xb8rsen samt for opprettelsen av bydelen Christianshavn. Kongen selv var meget velst\xc3\xa5ende: \xc3\x98resundstollen gikk direkte i hans kasse og dessuten mottok Christian IV i 1629 10 t\xc3\xb8nner gull som krigserstatning. I siste instans kunne han l\xc3\xa5ne penger hos sin mor som med stor suksess drev godsomr\xc3\xa5det for Nyk\xc3\xb8bing slott.\n_START_SECTION_\nMange store planer\n_START_PARAGRAPH_\nMed en god personlig \xc3\xb8konomi hadde Christian IV et godt utgangspunkt for \xc3\xa5 f\xc3\xb8re en aktiv politikk. Hans f\xc3\xb8rste trekk kom i 1613 da han fratok alle h\xc3\xa5ndverkerlaugenes vedtekter. Problemet med laugene var blant annet at de skrudde prisene i v\xc3\xa6ret og la hindringer i veien for nye mestre. I 1621 kom en ny forordning for laugene; den bestemte fortsatt l\xc3\xa6rlinge- og svennetidens lengde, men skulle ikke kreve mesterstykke og dyrt gjestebud hvis en svenn ville sl\xc3\xa5 seg ned som mester. Mestrene skulle heller ikke holde fremmede mestre som s\xc3\xb8kte opptak i laugene og de skulle ikke avtale priser innbyrdes._NEWLINE_Christian IV dr\xc3\xb8mte om \xc3\xa5 starte en dansk tekstilindustri. I 1605 opprettet han Tugt- og B\xc3\xb8rnehuset, hvor straffanger, omstreifere og foreldrel\xc3\xb8se barn ble satt til \xc3\xa5 sy kl\xc3\xa6r. Etter en periode i 1619 hvor det var stengt p\xc3\xa5 grunn av en pestepidemi ble de to avdelingene delt opp og \xc2\xabB\xc3\xb8rnehuset\xc2\xbb ble en h\xc3\xa5ndverkskole. Dessverre var det sv\xc3\xa6rt vanskelig \xc3\xa5 f\xc3\xa5 avsettelse p\xc3\xa5 varene og mesteparten endte i kongens kleskammer. I 1620 inviterte kongen silkeh\xc3\xa5ndverkere fra bl.a. Nederlandene til K\xc3\xb8benhavn for \xc3\xa5 grunnlegge en silkemanufaktur. Prosjektet ble sl\xc3\xa5tt stort opp, men man kom fort opp i vanskeligheter ettersom r\xc3\xa5silke skulle importeres og var meget dyr og markedet for silkevarer var lite. P\xc3\xa5 tross av at det ble innf\xc3\xb8rt tollfrihet p\xc3\xa5 r\xc3\xa5silke og forbud mot import av utenlandsk silke, ble Silkev\xc3\xa6rket i Silkegade en fiasko. I 1624 solgte kongen det til to hollendere, som heller ikke kunne f\xc3\xa5 det til \xc3\xa5 l\xc3\xb8nne seg. Silkev\xc3\xa6rket m\xc3\xa5tte stenge i 1626._NEWLINE_Handel var kongens store interesse og han ga bl.a. kj\xc3\xb8pmenn fra Malm\xc3\xb8, K\xc3\xb8benhavn og Helsing\xc3\xb8r enerett til handel p\xc3\xa5 Island i perioden 1602\xe2\x80\x9314. Monopolet ble etter en fornyelse i 1619 senere utvidet til ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 omfatte Gr\xc3\xb8nland og F\xc3\xa6r\xc3\xb8yene. Det ble ivaretatt av et aksjeselskap fra K\xc3\xb8benhavn._NEWLINE_I 1616 opprettet kongen Ostindiske kompani som fikk monopol p\xc3\xa5 all handel i Det Magellanske hav og Magellanstredet, rundt Kapp det gode h\xc3\xa5p, i alle ostindiske land samt i Kina og Japan. Is\xc3\xa6r det k\xc3\xb8benhavnske borgerskapet skj\xc3\xb8t inn penger i det nye foretagendet som i 1618 tilsynelatende fikk en stor mulighet da hollenderen Marselis Boshouwer, som presenterte seg som utsending for keiserriket Ceylon, 30. mars sluttet en traktat mellom Danmark og rajahen av Kandy, den ceylonske keiser. Traktaten ga Danmark enerett p\xc3\xa5 handel med Ceylon i tolv \xc3\xa5r mot \xc3\xa5 forsvare rajahen mot portugiserne, som hadde kontroll over en del av Ceylon. I 1620 ankom det f\xc3\xb8rste skip for \xc3\xa5 varsle ankomsten av fire orlogsmenn med admiral Ove Gjedde i spissen, men skipet forliste etter kamp med portugisere utenfor Indias syd\xc3\xb8stkyst, 150 km nord for Ceylon. De overlevende fikk husly hos fyrsten av Tanjore. Etter en tid ankom Ove Gjedde, som i mellomtiden hadde f\xc3\xa5tt beskjed fra keiseren av Ceylon om at Boshouwer aldri hadde f\xc3\xa5tt fullmakt til \xc3\xa5 slutte en traktat med Danmark. Gjedde inngikk i stedet en avtale med fyrsten av Tanjore, som innebar at Danmark overtok et stykke land mot en \xc3\xa5rlig avgift. Dermed var den danske kolonien Trankebar grunnlagt._NEWLINE_Ostindiske kompani kom imidlertid aldri til \xc3\xa5 g\xc3\xa5 godt ettersom det var i konstant konkurranse med de \xc3\xb8vrige kolonimaktene. I 1650 tok regjeringen konsekvensen av det og opphevet kompaniet.\n_START_SECTION_\nKalmarkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nAkkurat som sin far var Christian IV interessert i herred\xc3\xb8mmet over Norden. Under dekknavnet kaptajn Frederiksen foretok han i 1599 en reise over Nordkapp til Kolahalv\xc3\xb8ya i Russland. Det gjorde han for \xc3\xa5 demonstrere dansk herred\xc3\xb8mme over Nord-Norge, ettersom man ante at svenskene hadde en anneksjon av omr\xc3\xa5det i tankene. Christian IV bygget festningsbyen Christianopel i Blekinge som motvekt til den svenske festningen Kalmar._NEWLINE_I f\xc3\xb8rste ti\xc3\xa5r av 1600-tallet beskyldte Christian IV den svenske kongen Karl IX for \xc3\xa5 sjikanere danske kj\xc3\xb8pmenn, stille sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l ved Danmarks \xc3\xb8stersj\xc3\xb8herred\xc3\xb8mme og gj\xc3\xb8re urettmessig krav p\xc3\xa5 Nord-Norge ved \xc3\xa5 kalle seg \xc2\xabde lappers konge\xc2\xbb. Da Gustav II Adolf anla G\xc3\xb6teborg i 1621, ga byen privilegier p\xc3\xa5 seilas i de nordlige hav og \xc3\xa5ret etter blokkerte handelen til Riga, ble det for mye for Christian IV. Med de nevnte saker som begrunnelse \xc3\xb8nsket han krig med Sverige. Riksr\xc3\xa5det strittet i mot med henvisning til forliksm\xc3\xb8tene mellom de to lands riksr\xc3\xa5der som de hadde innvilget ved freden i Stettin i 1570. _NEWLINE_Kongen trengte riksr\xc3\xa5dets samtykke for \xc3\xa5 erkl\xc3\xa6re krig, s\xc3\xa5 han truet i stedet med \xc3\xa5 erkl\xc3\xa6re krig som slesvigsk og holstensk hertug. Dette kunne han gj\xc3\xb8re ettersom riksr\xc3\xa5det ikke hadde noen makt syd for Konge\xc3\xa5en. Da riksr\xc3\xa5det ikke kunne stoppe en krig valgte det  \xc3\xa5 st\xc3\xb8tte Christian IV og 4. april 1611 erkl\xc3\xa6rte Danmark Sverige krig; Kalmarkrigen var en kjennsgjerning. Den 1. mai gikk den danske kongen over den dansk-svenske grensen ved Blekinge. Etter at Kalmar by var inntatt 27. mai beleiret han selve festningen. Han hadde h\xc3\xa5pet at de svenske b\xc3\xb8ndene skulle se p\xc3\xa5 danskene som befriere, men i stedet inngikk en del b\xc3\xb8nder lokale fredsavtaler eller angrep de danske styrkene. Karl IXs s\xc3\xb8nn Gustav II Adolf angrep og brente ned den danske festningen Christianopel den 26. juni. Karl IXs angrep p\xc3\xa5 beleiringsstyrken ved Kalmar den 17. juli mislyktes, og 2. august kunne Christian IV innta festningen etter \xc3\xa5 ha bestukket kommandanten. En dansk okkupasjon av \xc3\x96land ble sl\xc3\xa5tt tilbake av Gustav Adolf i september._NEWLINE_Etter erobringen av Kalmar utfordret Karl IX Christian IV til duell. Dette avviste Christian IV og kalte den svenske kongen for \xc2\xaben gammel narr\xc2\xbb. Ikke lenge etter d\xc3\xb8de Karl IX, og hans 16-\xc3\xa5rige s\xc3\xb8nn Gustav II Adolf etterfulgte han som svensk konge 30. oktober 1611._NEWLINE_Igjen var de danske b\xc3\xb8ndene de store taperne av krigen. De ble brannbeskattet og led b\xc3\xa5de under tvangsleveranser og tvangsinnkvarteringer av kongens soldater. I tillegg var det tvangsutskrivinger selv om Christian IV foretrakk leietropper ettersom han mente at b\xc3\xb8nder var udugelige som soldater._NEWLINE_Etter \xc3\xa5 ha avvist et svensk fredsforslag erobret danskene \xc3\x84lvsborg den 1. juni 1612 og en dansk fl\xc3\xa5te n\xc3\xa5dde helt frem til Stockholm hvor den ankret opp i skj\xc3\xa6rg\xc3\xa5rden ved Vaxholm 1. september. Skipene brakte ikke med seg  landgangstropper og etter \xc3\xa5 ha bygget en varde som bevis for sin tilstedev\xc3\xa6relse forlot de omr\xc3\xa5det igjen._NEWLINE_Da den nederlandske \xc3\xb8stersj\xc3\xb8handelen ble forstyrret av krigen fikk Nederland England til \xc3\xa5 fungere som megler mellom partene. Fredsforhandlinger ble innledet 29. november 1612 og 20. januar 1613 kunne Sverige og Danmark inng\xc3\xa5 freden i Kn\xc3\xa6r\xc3\xb8d. Christian IV hadde ikke klart \xc3\xa5 samle Norden under den danske kronen, men med \xc3\x84lvsborg og Kalmar hadde han gode kort p\xc3\xa5 h\xc3\xa5nden. Resultatet av forhandlingene ble at Sverige fikk tollfrihet i \xc3\x98resund og det ble innf\xc3\xb8rt tollfrihet mellom landene. Til gjengjeld m\xc3\xa5tte Sverige gi avkall p\xc3\xa5 sine krav p\xc3\xa5 Nordkalotten, anerkjenne at Danmark hadde tre kroner i riksv\xc3\xa5penet og dessuten betale ti t\xc3\xb8nner gull (en million riksdaler) i krigserstatning til Danmark over seks \xc3\xa5r. Inntil summen var betalt skulle Danmark beholde \xc3\x84lvsborg som pant og derfor er bel\xc3\xb8pet ogs\xc3\xa5 kjent som Elfsborgs l\xc3\xb8sen. Sverige betalte bel\xc3\xb8pet i l\xc3\xb8pet av de seks \xc3\xa5rene.\n_START_SECTION_\nKeiserkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nDanmarks deltakelse i tredve\xc3\xa5rskrigen fra 1625\xe2\x80\x9329 kalles ogs\xc3\xa5 keiserkrigen. Tredve\xc3\xa5rskrigen startet i Praha i 1618 da tsjekkiske protestanter gjorde oppr\xc3\xb8r mot den tyske keiseren som var katolikk. Selv om Christian IV gjennom sin s\xc3\xb8ster Annas datter var i familie med oppr\xc3\xb8rernes fyrste, Fredrik V av Pfalz, grep han ikke inn da sistnevnte ble angrepet av keiserens styrker \xc3\xa5ret etter. I 1621 sluttet Christian IV en vennskapskontrakt med England og Nederlandene vendt mot den tyske keiseren. _NEWLINE_I 1624 \xc3\xb8nsket engelskmennene Fredrik av Pfalz gjeninnsatt og oppfordret Christian IV og Gustav II Adolf til \xc3\xa5 lede en allianse mot keiseren. Gustav II Adolf hadde stor suksess \xc3\xb8stp\xc3\xa5 hvor han i 1621 hadde erobret den viktige baltiske handelsbyen Riga. Hans planer var derfor \xc3\xa5 fortsette sydover. Da Christian IV ville styrke sin posisjon i Nord\xe2\x80\x93Tyskland og i hvert fall ikke ville la Gustav II Adolf komme ham i forkj\xc3\xb8pet, sa han ja til oppfordringen. Det danske riksr\xc3\xa5det nektet imidlertid \xc3\xa5 godkjenne kongens krigsplaner og kongen benyttet igjen sitt knep fra Kalmarkrigen og lot seg i mars 1625 velge til \xc3\xb8verstkommanderende i den nedersachsiske kretsen i egenskap av holstensk hertug. Denne kretsen var en sammenslutning av nordtyske fyrsted\xc3\xb8mmer og var opprettet for \xc3\xa5 holde fred i regionen og holde keiserens katolske tropper borte. Den engelske og nederlandske st\xc3\xb8tten uteble imidlertid og de tyske hertugene forholdt seg avventende._NEWLINE_I juni 1626 rykket Christian IV over Elben og frem mot Weser mens keiserens h\xc3\xa6r erobret den syd\xc3\xb8stlige delen av den nedersachsiske kretsen. Et fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 megling ble avsl\xc3\xa5tt og England og Nederland lovet aktiv st\xc3\xb8tte, s\xc3\xa5 Christian IV gjorde seg klar til en offensiv. M\xc3\xa5let var \xc3\xa5 forhindre en sammenslutning av keiserens to h\xc3\xa6rer under ledelse av generalene Tilly og Wallenstein. 17. august st\xc3\xb8tte den danske kongens h\xc3\xa6r sammen med general Tillys tropper ved Lutter am Barenberg i utkanten av Harz. Slaget ble en katastrofe for de danske styrkene._NEWLINE_I Danmark kunne man se hvor det bar hen. Selv om riksr\xc3\xa5det ikke hadde tatt del i krigen, grudde det seg for f\xc3\xb8lgene av et nederlag. P\xc3\xa5 stenderm\xc3\xb8tet i Odense i januar 1627 bevilget riksr\xc3\xa5det derfor en krigsskatt og den skattefrie adelen lovet \xc3\xa5 yte en femtedel av sin inntekt og 2% av sine rentepenger._NEWLINE_Kongens nederlag ved Lutter am Barenberg ble fulgt av et nytt til Wallensteins tropper ved elven Oder.  N\xc3\xa5 overga en del av alliansen seg til den tyske keiseren, men kongen holdt stand. I begynnelsen av august rykket Tilly inn i Holsten og senere samme m\xc3\xa5ned n\xc3\xa5dde Wallenstein Lauenborg, hvoretter de begge rykket opp gjennom Holsten og Slesvig; i oktober var hele Jylland erobret. Omr\xc3\xa5det ble herjet og plyndret av b\xc3\xa5de Wallensteins tropper og de landsknektene som hadde v\xc3\xa6rt i dansk tjeneste._NEWLINE_\xc3\x85ret etter ble Wallenstein forlenet med Mecklenburg og utnevnt til \xc2\xabgeneral over det oceanske og baltiske hav\xc2\xbb og i sine bestrebelser p\xc3\xa5 \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 herred\xc3\xb8mmet over \xc3\x98stersj\xc3\xb8en begynte han en beleiring av hansastaden Stralsund i Vorpommern. Danmark og Sverige besluttet seg for \xc3\xa5 komme byen til unnsetning, men det ble den svenske kongen som tok byen under sin beskyttelse. Etter Gustav II Adolfs inntreden i krigen ble det med hertug Frederik av Gottorp og kurfyrsten av Sachsen som meglere, innledet fredsforhandlinger i L\xc3\xbcbeck 6. januar 1629. Samtidig arrangerte danskene et toppm\xc3\xb8te mellom Christian IV og Gustav II Adolf i Ulvsb\xc3\xa4ck presteg\xc3\xa5rd p\xc3\xa5 den svenske siden av grensen mellom Halland og Sm\xc3\xa5land. M\xc3\xb8tet f\xc3\xb8rte imidlertid ikke til en allianse mellom de to land og ble mest av alt brukt av Christian IV til \xc3\xa5 p\xc3\xa5virke de p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende fredsforhandlingene. Det fikk betydning da Wallenstein etter hvert gikk fra sitt krav om avst\xc3\xa5else av hertugd\xc3\xb8mmene, overdragelse av Jylland til kurfyrsten av Sachsen som pant for keiserlig gjeld til han, oppgivelse av Frederiks nordtyske stift, en stor krigserstatning til keiseren samt sperring av \xc3\x98resund for keiserens fiender. _NEWLINE_Freden i L\xc3\xbcbeck ble avtalt 12. mai 1629 og ble sv\xc3\xa6rt gunstig for Danmark tatt i betraktning de danske nederlagene i krigen. Christian IV m\xc3\xa5tte oppgi de tyske stiftene og avst\xc3\xa5 fra \xc3\xa5 blande seg i tyske forhold. Kongen lot i f\xc3\xb8rste omgang som om han var misforn\xc3\xb8yd med avtalen og han fikk riksr\xc3\xa5det til \xc3\xa5 bevilge ham ti t\xc3\xb8nner gull til erstatning for hans personlige tap f\xc3\xb8r han ratifiserte traktaten. Denne ekstraregningen ble betalt via skatter og la et ekstra press p\xc3\xa5 de krigsplagede b\xc3\xb8ndene.\n_START_SECTION_\nEtterspill til keiserkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nDe jyske b\xc3\xb8nder og borgere hadde lidd mest under krigen, men bare representanter fra de jyske kj\xc3\xb8pstedene utarbeidet en klage til kongen over adelens opptreden under krigen. Selv om kongen lyttet til klagene hadde han ingen intensjoner om \xc3\xa5 inng\xc3\xa5 en allianse med borgerne og protestbevegelsen l\xc3\xb8p ut i sanden. Adelen fikk n\xc3\xa5 innf\xc3\xb8rt at klager i fremtiden skulle g\xc3\xa5 gjennom lensmennene og ikke direkte til kongen. Samme \xc3\xa5r kom kongen opp i et ekteskapelig oppgj\xc3\xb8r med Kirsten Munk, som han hadde giftet seg med i 1615. Kongen anklaget Kirsten Munk for \xc3\xa5 ha en elsker, leietroppf\xc3\xb8reren rhingreve Otto Ludvig av Salm. I januar 1630 forlot hun hoffet og tok opphold p\xc3\xa5 Jylland. Kongen var lei seg over skilsmissen og fors\xc3\xb8kte resten av livet \xc3\xa5 vinne henne tilbake med l\xc3\xb8fter, men kom samtidig med selvmotsigende anklager._NEWLINE_1629 m\xc3\xa5 alt i alt sies \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt et d\xc3\xa5rlig \xc3\xa5r for kongen. Han hadde tapt en stor krig, b\xc3\xb8nder og borgere var utilfredse og ekteskapet knaket i sammenf\xc3\xb8yningene. I tillegg til dette brant Kronborg og dette s\xc3\xa5 han p\xc3\xa5 som et varsel. Varsler ble tatt meget alvorlig og kongen ante at det var nedgangstider i vente._NEWLINE_Mens Christian IV var blitt kastet ut av Tyskland, hadde den svenske kongen stort hell med sin offensiv inntil den gikk i st\xc3\xa5 i 1634 og Christian IV hadde hell som megler; han fikk til og med sin s\xc3\xb8nn Frederik innsatt i de tyske stift. Samme \xc3\xa5r kunne den eldste s\xc3\xb8nnen, den utvalgte prins Christian, feire bryllup med prinsesse Magdalena Sibylla av Sachsen med en overd\xc3\xa5dig og prangende fest. Christian IV kunne her demonstrere at Danmark stadig var en stor og mektig maktfaktor._NEWLINE_Kongen \xc3\xb8nsket samtidig \xc3\xa5 ruste opp igjen for \xc3\xa5 gjenvinne sin europeiske maktposisjon. Riksr\xc3\xa5det var imidlertid motstander av en st\xc3\xa5ende vervet h\xc3\xa6r som kongen foretrakk fremfor utskrevne b\xc3\xb8nder. Medlemmene av Riksr\xc3\xa5derne mente at en st\xc3\xa5ende leiet h\xc3\xa6r b\xc3\xa5de var dyr \xc3\xa5 opprettholde og til  sjenanse for rikets innbyggere. I 1638 fikk kongen viljen sin, men det ble i tillegg skrevet ut b\xc3\xb8nder til soldattjeneste. Bevillinger til landmilitsen skulle forvaltes av s\xc3\xa6rlige landkommiss\xc3\xa6rer valgt av adelen. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten mistet kongen kontrollen over en stor del av skatteinntektene._NEWLINE_Ettersom kongens \xc3\xb8konomi skrantet valgte han i 1640 \xc3\xa5 heve \xc3\x98resundstollen, som gikk direkte i hans kasse. Dessuten ble skip fra de nye svenske besittelsene tvunget til \xc3\xa5 betale toll, da kongen mente de ikke var omfattet av den avtalte svenske tollfriheten. Det f\xc3\xb8rte straks til et femten\xc3\xa5rig forbund mellom Sverige og Nederland, som \xc3\xa5ret etter tvang Christian IV til en vesentlig nedsettelse av tollen. Kongen pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 \xc3\xb8ke sine inntekter i Holsten ved \xc3\xa5 kreve toll av alle skip som seilte p\xc3\xa5 Elben til og fra Hamburg. For \xc3\xa5 sikre inndrivelsen av tollen og som sikring av grensen mot syd anla Christian IV byen Gl\xc3\xbcckstadt, som han h\xc3\xa5pet kunne utkonkurrere Hamburg kommersielt. Tollen f\xc3\xb8rte til gjentatte konflikter med hansestaden og til slutt blokkerte kongen i 1643 simpelthen Hamburg, som inntil videre m\xc3\xa5tte anerkjenne kongen som sin overherre. Situasjonen skiftet imidlertid drastisk 12. desember da den svenske generalen Lennart Torstenson uten forutg\xc3\xa5ende krigserkl\xc3\xa6ring gikk over grensen til hertugd\xc3\xb8mmene sydfra.\n_START_SECTION_\nHannibalfeiden\n_START_PARAGRAPH_\nTorstenson erobret hertugd\xc3\xb8mmene p\xc3\xa5 to uker og den gottorpske hertugen Frederik III forhandlet seg til n\xc3\xb8ytralitet mot visse ytelser til svenskene. I l\xc3\xb8pet av januar 1644 angrep og besatte Torstensons tropper Jylland. N\xc3\xa5 ble Sk\xc3\xa5ne angrepet og bare Malm\xc3\xb8 kunne holde stand. Et angrep p\xc3\xa5 Norge mislyktes og en svensk-nederlandsk fl\xc3\xa5te led nederlag ved et slag i Listerdyb utenfor kysten av Slesvig._NEWLINE_Den 1. juni seilte den svenske hovedfl\xc3\xa5ten ut fra Stockholm for \xc3\xa5 seile Torstensons tropper til Sj\xc3\xa6lland. Da fl\xc3\xa5ten n\xc3\xa5dde frem var det ingen tropper der og fl\xc3\xa5ten erobret i stedet Fehmarn. 1. juli m\xc3\xb8ttes den danske og svenske fl\xc3\xa5ten i slaget p\xc3\xa5 Kolberger Heide. Slaget endte uavgjort, men det lyktes den danske fl\xc3\xa5ten \xc3\xa5 sperre den svenske inne i Kielerfjorden utenfor festningen Christianspris, grunnlagt av Christian IV. Svenskene klarte \xc3\xa5 unnslippe 1. august og den danske fl\xc3\xa5tens admiral Peder Galt, som kongen anklaget for grov fors\xc3\xb8mmelse, ble d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den og henrettet tross innsigelser fra riksr\xc3\xa5det. _NEWLINE_Sj\xc3\xb8slaget p\xc3\xa5 Kolberger Heide ble ber\xc3\xb8mt fordi kongen falt sammen p\xc3\xa5 dekk p\xc3\xa5 skipet Trefoldigheden etter en skade og mistet synet p\xc3\xa5 h\xc3\xb8yre \xc3\xb8ye. Han reiste seg straks igjen og oppfordret til videre kamp, noe som ga Johannes Ewald inspirasjon til kongesangen Kong Christian stod ved h\xc3\xb8jen mast. _NEWLINE_13. oktober 1644 led den danske fl\xc3\xa5ten et sviende nederlag til en svensk-nederlandsk fl\xc3\xa5te i farvannet mellom Fehmarn og Lolland. Nederland arbeidet samtidig for en fred ettersom de ikke hadde interesse av \xc3\xa5 se et dansk \xc3\x98stersj\xc3\xb8\xe2\x80\x93 og \xc3\x98resundsherred\xc3\xb8mme bli avl\xc3\xb8st av et svensk ditto. I desember tok partene initiativ til fredsforhandlinger og de ble innledet 8. februar 1645 p\xc3\xa5 \xc3\xb8ya Br\xc3\xb6msebro p\xc3\xa5 grensen mellom det danske Blekinge og det svenske Sm\xc3\xa5land. Svenskene krevde frihet for \xc3\x98resundstoll og rett til \xc3\xa5 la svenske krigsskip seile gjennom \xc3\x98resund. Likeledes krevde de avst\xc3\xa5elsen av Sk\xc3\xa5ne, Halland og Blekinge og avgivelse av den danske konges h\xc3\xb8yhetsrett over \xc3\x98resund samt  avskaffelse av Elbtollen. _NEWLINE_Danskene fikk en s\xc3\xa6ravtale med nederlenderne. Ved Christianopeltraktaten av 12. juni satte danskene ned \xc3\x98resundstollen og den ble lavere enn den hadde v\xc3\xa6rt i 1628. 13. august ble freden i Br\xc3\xb6msebro sluttet med Sverige. Danmark m\xc3\xa5tte avst\xc3\xa5 \xc3\xb8yene Gotland og \xc3\x98sel, de norske landsdelene J\xc3\xa4mtland og H\xc3\xa4rjedalen samt Halland for en 30-\xc3\xa5rs periode. Sverige og Nederland ble i tillegg kvitt Elbtollen. Dessuten kom hertug Frederik III til \xc3\xa5 avst\xc3\xa5 Bremen og Verden til Sverige.\n_START_SECTION_\nTronskifte og styrking av adelen\n_START_PARAGRAPH_\nI juni 1647 d\xc3\xb8de den utvalgte prins Christian. Kongen pr\xc3\xb8vde \xc3\xa5 f\xc3\xa5 sin eneste gjenlevende s\xc3\xb8nn med dronning Anna Kathrine valgt som tronf\xc3\xb8lger. Det var hertug Frederik, tidligere to ganger biskop i Bremen og Verden. Kongens posisjon var alvorlig svekket; fysisk etter Kolberger Heide og \xc3\xb8konomisk etter krigen mot Sverige, samt politisk ettersom riksr\xc3\xa5det if\xc3\xb8lge h\xc3\xa5ndfestningen hadde rett til \xc3\xa5 velge kongens etterf\xc3\xb8lger._NEWLINE_Christian IV hadde s\xc3\xb8rget for \xc3\xa5 gifte d\xc3\xb8trene han hadde med Kirsten Munk med den danske h\xc3\xb8yadelens s\xc3\xb8nner i h\xc3\xa5p om \xc3\xa5 danne en kongelojal adelsfraksjon som kunne demme opp for riksr\xc3\xa5dets makt. Den mest innflytelsesrike av svigers\xc3\xb8nnene var Corfitz Ulfeldt, gift med Leonora Christina. Han ble i 1637 stattholder for K\xc3\xb8benhavn og rikshovmester i 1643, men i stedet for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re svigerfarens allierte tok han litt etter litt makten fra ham. Christian IV hadde i 1644 anklaget ham for \xc3\xa5 la store summer g\xc3\xa5 utenom statskassen og p\xc3\xa5 mange andre m\xc3\xa5ter gj\xc3\xb8re som det passet ham. Etter anklagen meldte Ulfeldt seg syk og anmodet om avskjed. Da kongen ikke \xc3\xb8nsket en regjeringskrise midt under krigen, b\xc3\xb8yde han seg og Ulfeldt kunne fortsette i sine embeter. Etter flere gnisninger nektet kongen i 1647 \xc3\xa5 betale for Corfitz Ulfeldt og Leonora Christinas trekvart \xc3\xa5r lange diplomatiske reise til Nederland og Frankrike. Det fikk igjen Ulfeldt til \xc3\xa5 nekte \xc3\xa5 fungere i sine embeter._NEWLINE_Prins Christians d\xc3\xb8d ga Ulfeldt en enest\xc3\xa5ende mulighet for \xc3\xa5 komme tilbake. Han og riksr\xc3\xa5det krevde en fullstendig oppreisning som betingelse for \xc3\xa5 utpeke hertug Frederik som tronf\xc3\xb8lger. If\xc3\xb8lge Ulfeldt utferdiget kongen et brev den 18. november som renvasket Ulfeldt og han gjenopptok sine embeter._NEWLINE_Ulfeldt hadde ikke det beste forhold til kongens \xc3\xb8vrige svigers\xc3\xb8nner i riksr\xc3\xa5det, men n\xc3\xa5 fant de sammen om \xc3\xa5 f\xc3\xa5 sine ektefeller brakt rangmessig p\xc3\xa5 linje med kongens og dronning Anna Katrines barn for \xc3\xa5 styrke sin egen stilling. Kongen hadde ikke tenkt \xc3\xa5 tilgi sin tidligere ektefelle, Kirsten Munk; han hadde til og med forbudt d\xc3\xb8trene \xc3\xa5 bes\xc3\xb8ke henne i husarresten. Men for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 s\xc3\xb8nnen Frederik valgt m\xc3\xa5tte kongen igjen kapitulere og Kirsten Munk fikk i tillegg noe av sin frihet tilbake. Til slutt m\xc3\xa5tte kongen gi opp en plan om bortforpaktning av de len adelen tjente gode penger p\xc3\xa5. Etter alle innr\xc3\xb8mmelsene innkalte riksr\xc3\xa5det til stenderm\xc3\xb8te for \xc3\xa5 velge hertug Frederik som tronf\xc3\xb8lger og m\xc3\xb8tet ble berammet til april 1648._NEWLINE_Den 28. februar 1648 d\xc3\xb8de Christian IV. Hans elskerinne, Vibeke Kruse, ble straks forvist fra slottet. Hun d\xc3\xb8de ikke lenge etter og ble i april samme \xc3\xa5r begravet i all stillhet utenfor vollene. Riksr\xc3\xa5dets adelige fikk i all hast bekreftet Christian IVs ekteskap med Kirsten Munk slik at deres barn ble anerkjent som ekte, men det ble samtidig fastsl\xc3\xa5tt at det ikke m\xc3\xa5tte st\xc3\xa5 i veien for hertug Frederiks rettigheter. Selv om riksr\xc3\xa5det ikke var glad for Ulfeldts og de \xc3\xb8vrige svigers\xc3\xb8nnenes store innflytelse, ble det enig om en h\xc3\xa5ndfestning som skulle forelegges hertug Frederik. Denne h\xc3\xa5ndfestningen var den strengeste noen dansk konge har underskrevet. I tillegg til \xc3\xa5 sikre adelens privilegier innebar den at kongen ikke kunne reise utenlands uten riksr\xc3\xa5dets samtykke. Han m\xc3\xa5tte ikke forringe lensvilk\xc3\xa5rene og skulle innkalle til \xc3\xa5rlige herredager. Han kunne ikke selv velge hvem som skulle sitte i riksr\xc3\xa5det. N\xc3\xa5r et medlem d\xc3\xb8de skulle adelen i den aktuelle provinsen velge ut seks til \xc3\xa5tte kandidater som kongen s\xc3\xa5 kunne velge mellom. I tillegg ble det bestemt at riksr\xc3\xa5det alltid skulle best\xc3\xa5 av 23 medlemmer; kongen kunne ikke la r\xc3\xa5det forsvinne ved ikke \xc3\xa5 utnevne nye medlemmer. Den siste paragrafen gjorde i realiteten Danmark til et adelskonstitusjonelt konged\xc3\xb8mme: Hvis kongen var uenig med riksr\xc3\xa5det og etter to forhandlinger ikke fulgte dets innstilling, kunne riksr\xc3\xa5det forordne det det ville. _NEWLINE_Alle disse innstrammingene var et \xc3\xb8nske om \xc3\xa5 unng\xc3\xa5 en gjentakelse av Christian IVs fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 regjere utenom riksr\xc3\xa5det. Hertug Frederik m\xc3\xa5tte godta alt for \xc3\xa5 bli valgt som konge. 8. mai underskrev han den forel\xc3\xb8pige og 6. juli den endelige h\xc3\xa5ndfestningen. De var likelydende. 23. november 1648 ble Frederik III kronet. Kronen hadde v\xc3\xa6rt pantsatt til en kj\xc3\xb8pmann fra Hamburg og var blitt innl\xc3\xb8st av Corfitz Ulfeldt mot utstedelse av et gjeldsbrev p\xc3\xa5 15\xe2\x80\x93000 riksdaler. Den danske adel sto p\xc3\xa5 maktens tinde.\n_START_SECTION_\nOppgj\xc3\xb8r med svigers\xc3\xb8nnene\n_START_PARAGRAPH_\nI februar 1649 foretok Ulfeldt enn\xc3\xa5 en diplomatisk reise til Nederland. Her inngikk han en avtale om at Danmark og Nederland skulle hjelpe hverandre hvis et tredjeland angrep den ene parten. Dessuten fikk Nederland tollfrihet i \xc3\x98resund mot \xc3\xa5 betale en \xc3\xa5rlig avgift p\xc3\xa5 140\xc2\xa0000 riksdaler. Da Corfitz Ulfelt kom hjem, erfarte han at Frederik III hadde tatt flere rettigheter fra hans rikshoffmesterembete og lagt dem under rentemestrene og den nyutnevnte stattholderen for K\xc3\xb8benhavn, Joachim Gersdorff. Ulfeldt brukte sin gamle taktikk og meldte seg straks syk. _NEWLINE_Denne begrensningen i Ulfeldts innflytelse var et skritt i kongens bestrebelser p\xc3\xa5 \xc3\xa5 bli kvitt svigers\xc3\xb8nnenes parti. I 1648 avskjediget han Gl\xc3\xbcckstadts kommandant Christian von Pentz som var gift med Kirsten Munks datter, Sophie Elisabeth. I 1651 ble Bornholms lensmann, Ebbe Ulfeldt, gift med Hedevig, avskjediget med bondeplageri som begrunnelse. Til slutt fratok Frederik sine halvs\xc3\xb8stre den grevinnetittelen Christian IV hadde gitt dem og forb\xc3\xb8d dem \xc3\xa5 kj\xc3\xb8re inn i slottsg\xc3\xa5rden. Som salt i s\xc3\xa5ret ga han sine egne d\xc3\xb8tre tittel av prinsesse. N\xc3\xa5r kongen kunne gj\xc3\xb8re alle disse ting nesten uhindret, skyldtes det blant annet at fem av de seks nyvalgte medlemmene av riksr\xc3\xa5det var imot det ulfeldtske parti og at det \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r var lykkes Frederik III \xc3\xa5 f\xc3\xa5 en stenderforsamling til \xc3\xa5 velge sin s\xc3\xb8nn Christian til tronf\xc3\xb8lger. _NEWLINE_Mens kongen gikk etter Ulfeldt, fors\xc3\xb8kte riksr\xc3\xa5det \xc3\xa5 f\xc3\xa5 has p\xc3\xa5 den neststerkeste av svigers\xc3\xb8nnene, Hannibal Sehested, gift med kongedatteren Christiane. Siden han ble utnevnt til stattholder for Norge i 1642 hadde han strebet etter \xc3\xb8konomisk uavhengighet fra Danmark. Inntektene fra det norske riket kom ikke lenger til Danmark og riksr\xc3\xa5det anklaget han for \xc3\xa5 putte pengene i egen lomme. Frederik var som utgangspunkt ikke ivrig etter \xc3\xa5 gi slipp p\xc3\xa5 Sehested, ettersom han gjerne s\xc3\xa5 Norges uavhengighet opprettholdt. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ten kunne han understreke det som han og tidligere konger hadde fastholdt, nemlig at Norge var et arverike i motsetning til valgriket Danmark, noe riksr\xc3\xa5det ikke var enig i. P\xc3\xa5 grunn av de klare bevisene og fordi han tilh\xc3\xb8rte svigers\xc3\xb8nnenes parti, lot Frederik III ham falle. Som betingelse for at han ikke ble rettsforfulgt m\xc3\xa5tte Sehested forlate b\xc3\xa5de  stattholderstillingen og sin plass i riksr\xc3\xa5det. Dessuten m\xc3\xa5tte han forlate rikene og se sitt store norske gods konfiskert._NEWLINE_N\xc3\xa5 manglet kongen bare \xc3\xa5 bli kvitt Ulfeldt, som b\xc3\xa5de uteble fra statsforretningene og uten hell hadde protestert mot innskrenkningene i sitt embete. I desember 1650 kontaktet Dina Vinhofvers kongen via sin elsker oberst Walter. Hun fortalte at hun ogs\xc3\xa5 var Ulfeldts elskerinne. Hun hadde ligget under Ulfeldts dyne og h\xc3\xb8rt han og Leonora Christina planlegge et giftmord p\xc3\xa5 kongen. Frederik III ble skremt fra sans og samling og fikk satt ut ekstra vakter. I februar 1651 opps\xc3\xb8kte Vinhofvers Leonora Christina og fortalte at hoffet planla \xc3\xa5 myrde familien Ulfeldt. Denne gang var det rikshoffmesteren som ble skremt og han forskanset seg i huset sitt p\xc3\xa5 Gr\xc3\xa5br\xc3\xb8dretorv med ladde v\xc3\xa5pen. _NEWLINE_To m\xc3\xa5neder etter opps\xc3\xb8kte Ulfeldt kongen for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 oppklart saken, men da han samtidig antydet at ryktene om et attentat mot ham nok ikke var grepet ut av l\xc3\xb8se luften, ble kongen rasende og forb\xc3\xb8d han \xc3\xa5 forlate K\xc3\xb8benhavn. Imidlertid tillot han Ulfeldt \xc3\xa5 f\xc3\xb8re rettssak mot Dina Vinhofvers, som erkjente at hun aldri hadde ligget i hans seng og h\xc3\xb8rt den samtalen hun hadde referert til kongen. Hun ble d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den og hennes p\xc3\xa5stand om kongens attentat mot Ulfeldt ble avferdiget som \xc2\xabg\xc3\xa6kkeri\xc2\xbb og ble ikke omtalt under rettssaken. Ulfeldt ble renvasket og Dina henrettet p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavns slottsplass 11. juli 1651._NEWLINE_Ulfeldt kunne ikke slappe av lenge, for bare to dager senere kom kongen med en serie anklager mot ham overfor riksr\xc3\xa5det. Han ble b\xc3\xa5de beskyldt for \xc3\xa5 ha utnyttet sitt embete til egen vinning og for \xc3\xa5 disponere uten kongens vitende. Cortitz Ulfeldt kunne se hvor dette bar hen og fryktet \xc3\xa5 ende som Sehested. Allerede dagen etter anklagene reiste han og familien til Helleb\xc3\xa6k, hvor de gikk ombord p\xc3\xa5 et bestilt skip. De flyktet via Holland til Sverige hvor de oppholdt seg ved det svenske hoffet mellom juni 1652 og mai 1655. Frederik III benyttet Ulfeldts flukt til \xc3\xa5 f\xc3\xb8ye flere punkter til anklagene. N\xc3\xa5 ble han ogs\xc3\xa5 beskyldt for \xc3\xa5 ha holdt Frederik fra farens d\xc3\xb8dsleie, for egenhendig \xc3\xa5 ha gjennoms\xc3\xb8kt den d\xc3\xb8des gemakker uten riksr\xc3\xa5dets samtykke samt \xc3\xa5 ha fjernet en \xc3\xa6resport p\xc3\xa5 Amagertorv, s\xc3\xa5 dronning Sophie Amalie under sin kroning ikke hadde kunnet dra til og fra kirken med \xc3\xa6re._NEWLINE_Da svigers\xc3\xb8nnene n\xc3\xa5 var vekk hadde Frederik III tross den strenge h\xc3\xa5ndfestningen styrket sin posisjon ettersom han n\xc3\xa5 hadde et mer medgj\xc3\xb8rlig riksr\xc3\xa5d. Han st\xc3\xb8ttet seg i det daglige regjeringsarbeidet til de tyske r\xc3\xa5dgiverne han hadde tatt med seg fra sin tid som biskop i Bremen og Verden.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa5 avgrunnens rand\n_START_PARAGRAPH_\nI England var man ikke begeistret for den avtalen Ulfeldt hadde inng\xc3\xa5tt med Nederland og da det kom til krig mellom Nederland og England i 1651\xe2\x80\x9353, var Danmark i henhold til 1649-avtalen n\xc3\xb8dt til \xc3\xa5 yte sin forbundsfelle st\xc3\xb8tte. Danmark beslagla derfor alle engelske skip i K\xc3\xb8benhavns havn og som motsvar beslagla engelskmennene alle danske og norske skip p\xc3\xa5 Themsen. Etter dette ble alle danske streder sperret for engelske skip. Sverige forble n\xc3\xb8ytralt tross press fra Ulfeldt og England, selv om de heller ikke syntes om den dansk-nederlandske traktaten om tollavl\xc3\xb8sning. For \xc3\xa5 formilde Sverige \xc3\xb8nsket den danske regjeringen \xc3\xa5 oppheve traktaten og da nederlenderne heller ikke syntes de hadde f\xc3\xa5tt nok ut av den, ble den hevet i 1653. Etter krigen mellom England og Nederland inngikk Danmark en traktat med England om gjensidig handelsfrihet._NEWLINE_I juni 1654 abdiserte den svenske dronning Kristina og hun ble etterfulgt av sin fetter Karl X Gustav, som var interessert i \xc3\xa5 utvide Sveriges maktomr\xc3\xa5de. Siden slutten av tredve\xc3\xa5rskrigen med freden i Westfalen i 1648 hadde Sverige v\xc3\xa6rt i besittelse av Vorpommern med R\xc3\xbcgen og Stettin samt Wismar, Bremen og Verden. Derfor m\xc3\xa5tte Sverige, if\xc3\xb8lge Karl X Gustav, enten presse Danmark ytterligere eller sikre de nordtyske posisjonene mot Polen og Russland. Da han fikk nyss om et snarlig russisk angrep p\xc3\xa5 Polen, kom han det i forkj\xc3\xb8pet og angrep Polen i 1656 og erobret Warszawa og Krak\xc3\xb3w. Det lyktes ogs\xc3\xa5 Karl X Gustav \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 ned et katolsk-nasjonalt oppr\xc3\xb8r. Det fikk Russland til \xc3\xa5 s\xc3\xb8ke forbund med Danmark og Frederik III ante en mulighet til \xc3\xa5 f\xc3\xa5 revansje mot Sverige. _NEWLINE_Nederland fikk han ikke med da de ble n\xc3\xb8ytralisert av en traktat med den svenske kongen om handelen p\xc3\xa5 \xc3\x98stersj\xc3\xb8en. Den tysk-romerske keiseren antydet imidlertid muligheten for en traktat p\xc3\xa5 betingelse av et angrep p\xc3\xa5 det egentlige Sverige (ikke de tyske besittelser). I desember 1656 fikk Frederik III riksr\xc3\xa5dets tilslutning til opprustning og inng\xc3\xa5else av allianser med Polen, Russland og keiseren. Riksr\xc3\xa5det \xc3\xb8nsket ogs\xc3\xa5 en avtale med Nederland innen et angrep, men de sto fast p\xc3\xa5 sin avtale med Sverige. P\xc3\xa5 et stenderm\xc3\xb8te i Odense ble pengene til opprustningen bevilget og 22. april 1657 ga riksr\xc3\xa5det kongen tillatelse til \xc3\xa5 erkl\xc3\xa6re krig mot Sverige. Krigserkl\xc3\xa6ringen kom 1. juni.\n_START_SECTION_\nKarl Gustav-krigene\n_START_PARAGRAPH_\nDen 16. juni angrep alliasnen Bremen og man klarte i f\xc3\xb8rste omgang \xc3\xa5 erobre mesteparten av Holstein, men man klarte hverken \xc3\xa5 seire over de svenske troppene eller Karl X Gustav, som befant seg i Polen. Den svenske hovedstyrken marsjerte mot Holstein og krysset grensen i slutten av juli, i august n\xc3\xa5dde den Kolding og festningen Frederiksodde, det senere Fredericia. Festningen var blitt anlagt i 1650 og den var s\xc3\xa5 ny at den svenske etterretningstjenesten ikke kjente til dens eksistens. Svenskene beleiret den mens en del av den svenske h\xc3\xa6ren ble satt til \xc3\xa5 erobre resten av Jylland. P\xc3\xa5 tross av forbundene med Polen, keiseren og Brandenburg og at keiseren angrep svenskene i Polen, endret det ikke Karl X Gustavs fremferd. Den 24. oktober ble Frederiksodde overtatt. Karl X Gustav hadde dermed i starten av 1658 hele Jylland under seg og valgte \xc3\xa5 sl\xc3\xa5 til mot resten av det danske riket._NEWLINE_Til alt hell for ham var vinteren 1657-58 s\xc3\xa5 streng at de indre danske farvannene fr\xc3\xb8s til og det viste seg at isen var tykk nok til at hele den svenske h\xc3\xa6ren kunne marsjere fra Frederiksodde over Lilleb\xc3\xa6lt til Fyn og via T\xc3\xa5singe, Langeland og Lolland-Falster til Sj\xc3\xa6lland. Danskene var lamsl\xc3\xa5tt og skyndte seg \xc3\xa5 sende en delegasjon for \xc3\xa5 innlede forhandlinger med svenskene. Forhandlingene ble innledet 11. februar i Vordingborg med en svensk delegasjon som blant annet besto av  Corfitz Ulfeldt. Imens fortsatte den svenske h\xc3\xa6ren  fremrykningen p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland og sto snart 20 km fra K\xc3\xb8benhavn._NEWLINE_Etter flere forhandlinger underskrev Danmark og Sverige freden i Roskilde den 26. februar 1658. Den innebar at Danmark m\xc3\xa5tte avst\xc3\xa5 Sk\xc3\xa5ne, Halland, Blekinge og Bornholm samt B\xc3\xa5hus og Trondhjems len. Videre skulle Danmark sperre beltene for svenskfiendtlige fl\xc3\xa5ter, bespise svenske tropper i landet inntil 2. mai og levere tilbake Corfitz Ulfeldts konfiskerte verdier._NEWLINE_Karl X Gustav var ikke tilfreds med avtalen. Da han s\xc3\xa5 en mulighet for helt \xc3\xa5 kvitte seg med det besv\xc3\xa6rlige Danmark  fortsatte han krigen etter bare seks m\xc3\xa5neders fred. Den 7. august ankom Karl X Gustav til Kors\xc3\xb8r og allerede 11. august innledet han beleiringen av K\xc3\xb8benhavn. Kronborg falt i september og dermed var  K\xc3\xb8benhavn den eneste delen av selve det danske riket som ikke var okkupert av svenske tropper. Det styrket motstandsviljen og byen holdt stand. _NEWLINE_Byens forsvarere fikk nytt h\xc3\xa5p da en nederlandsk fl\xc3\xa5te ankom i slutten av oktober. Nederlenderne hadde skiftet side igjen av frykt for total svensk dominans i Norden og \xc3\x98stersj\xc3\xb8omr\xc3\xa5det. I K\xc3\xb8benhavn mottok de nyheten om at polske og brandenburgske tropper hadde befridd Jylland. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te ble svenskene sl\xc3\xa5tt tilbake ved Trondheim og p\xc3\xa5 Bornholm. Natten til 11. februar 1659 pr\xc3\xb8vde svenskene \xc3\xa5 storme K\xc3\xb8benhavn, men ble sl\xc3\xa5tt tilbake. Det f\xc3\xb8rte til at England, Frankrike og Nederlandene i mars 1659 innledet forhandlinger i Haag om en avslutning p\xc3\xa5 krigen. Partene valgte \xc3\xa5 opprettholde freden i Roskilde med unntak av den paragrafen som sa at \xc3\x98resund skulle sperres for svenskfiendtlige skip. Etter at Frederik III selv forgjeves hadde pr\xc3\xb8vd \xc3\xa5 f\xc3\xa5 til et m\xc3\xb8te med svenskene, gikk han med p\xc3\xa5 betingelsene fra Haag\xe2\x80\x93m\xc3\xb8tet. Engelskmennene og nederlenderne var p\xc3\xa5 et nytt m\xc3\xb8te blitt enige om \xc3\xa5 bruke makt mot det av de to landene som ikke ville g\xc3\xa5 med p\xc3\xa5 betingelsene. Derfor slo nederlenderne og danskene seg sammen og angrep de svenske styrkene p\xc3\xa5 Fyn. Her tilf\xc3\xb8yde de svenskene et stort nederlag 14. november og fikk renset \xc3\xb8ya for svenske tropper. _NEWLINE_Den endelige slutten kom da Karl X Gustav d\xc3\xb8de under et opphold i G\xc3\xb8teborg 13. februar 1660 og den 27. mai 1660 kunne freden i K\xc3\xb8benhavn omsider sluttes. Den liknet freden i Roskilde, men Danmark beholdt Trondhjems len og Bornholm, hvor befolkningen ogs\xc3\xa5 hadde gjort oppr\xc3\xb8r mot svenskene. Danmark skulle for fremtiden heller ikke sperre danske farvann for fremmede orlogsskip._NEWLINE_Innenrikspolitisk fikk krigen store konsekvenser da den ansporet til Frederik IIIs statskupp som medf\xc3\xb8rte overgangen fra valgrike til arverike og i siste instans eneveldet \xc3\xa5ret etter.'