b"\n_START_ARTICLE_\nDe sju \xc3\xb8yers republikk\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 slutten av 1700-tallet hadde De joniske \xc3\xb8yer v\xc3\xa6rt under republikken Venezias kontroll i \xc3\xa5rhundrer. Med fredsavtalen i Leoben den 18. april 1797 fikk den f\xc3\xb8rste franske republikk \xc3\xb8yene, en handling som ble endeliggjort med freden i Campo Formio i 1797 som formelt oppl\xc3\xb8ste den venetianske staten._NEWLINE_\xc3\x98yene ble under Frankrike formelt en del av departementene Mer-\xc3\x89g\xc3\xa9e, Ithaque og Corcyre. Ankomsten av franskmennene ble entusiastisk tatt imot av \xc3\xb8yboerne, og ble markert med handlinger som \xc3\xa5 brenne Libro d'Oro (italiensk for \xc2\xabden gylne bok\xc2\xbb), en adelsbok for det italienske aristokratiet, opphevelse av adelens privilegier, og godkjenning av den franske konstitusjon av 1795._NEWLINE_Franskmennene fortsatte med \xc3\xa5 styrke forsvaret av Korfu. Ved slutten av 1700-tallet hadde Korfu den sterkeste festningen i Europa med mer enn ett tusen franske kanoner stasjonert langs festningsmurene._NEWLINE_Til tross for flere progressive virkemidler som ble tilpasset av den franske administrasjonen, f\xc3\xb8rte hard skattelegging, og samtidig ubeh\xc3\xb8vlet og udisiplinert oppf\xc3\xb8rsel fra de franske soldatene til at det franske styret ble fremmedgjort og mislikt av den greske befolkningen. Denne misn\xc3\xb8yen ble utnyttet av en felles russisk-osmansk styrke under admiral Fjodor Usjakov til \xc3\xa5 forvise franskmennene fra de greske \xc3\xb8yene._NEWLINE_I mars 1799 falt byen Korfu etter en fire m\xc3\xa5neder lang beleiring og avsluttet s\xc3\xa5ledes det franske styret. Det ble begynnelsen p\xc3\xa5 den septinsul\xc3\xa6re republikk.\n_START_SECTION_\nAdministrasjon\n_START_PARAGRAPH_\nI 1800 ble den s\xc3\xa5kalt \xc2\xabbysantinske\xc2\xbb konstitusjonen godkjent i Istanbul av den osmanske sultan, og det etablerte den septinsul\xc3\xa6re republikk som en skattskyldig stat underlagt Det osmanske rike. Den bevingede l\xc3\xb8ve til sankt Markus p\xc3\xa5 republikkens flagg indikerte at den var ment \xc3\xa5 v\xc3\xa6re en etterf\xc3\xb8lgerstat til republikken Venezia, nylig oppl\xc3\xb8st av Napol\xc3\xa9on Bonaparte. Republikken skulle betale en tre\xc3\xa5rig tributt p\xc3\xa5 75\xc2\xa0000 osmanske guru\xc5\x9f og en status lik den republikken Ragusa (kystregionen av dagens Dubrovnik i Kroatia) hadde. H\xc3\xb8yporten (sentralregjeringen i Det osmanske rike) sammen med Russland skulle garantere republikkens selvstendighet fra utenlandske angrep og samtidig forhindre at muslimer bosatte seg p\xc3\xa5 \xc3\xb8yene._NEWLINE_Den nye republikken hadde flere problemer fra f\xc3\xb8dselen av. I henhold til f\xc3\xb8rste punkt i konstitusjonen skulle den v\xc3\xa6re \xc2\xabforent og aristokratisk\xc2\xbb, original tekst: La Repubblica delle Sette Isole Unite \xc3\xa8 una, ed Aristocratica. Adelen p\xc3\xa5 \xc3\xb8yene var levningene av det venetianske aristokratiet som sto i motsetning til det store flertallet av greske b\xc3\xb8nder. Det var ogs\xc3\xa5 en religi\xc3\xb8s dimensjon; mens det var enighet om faren av \xc3\xa5 slippe til muslimsk innflytelse, sto den italienske katolske adelen i et motsetningsforhold til den gresk-ortodokse landsbygda. Russerne s\xc3\xa5 p\xc3\xa5 seg selv som beskytter av den ortodokse tro og bidro til \xc3\xa5 forsterke indignasjonen og forbitrelsen mot adelen som igjen var favorisert av den osmanske rike. Det var stor uro og flere bondeoppr\xc3\xb8r. Til sist ble russerne bedt om sl\xc3\xa5 ned p\xc3\xa5 oppt\xc3\xb8yene, hvilket var i overensstemmelse med avtalen om felles beskyttelse med osmanene. Med en sterk russisk garnison p\xc3\xa5 Korfu og med h\xc3\xa6ravdelinger p\xc3\xa5 de andre \xc3\xb8yene, ble spenningen dempet, men republikken ble samtidig underlagt de facto okkupasjon av Russland._NEWLINE_Republikken eksisterte s\xc3\xa5ledes som et russisk protektorat ettersom befolkningen s\xc3\xa5 p\xc3\xa5 russerne som et folk av samme religion, det vil si den ortodokse kirke. Den politiske erfaringen med \xc3\xa5 administrere republikken var av stor betydning for den unge greker Ioannis Kapodistrias, som derigjennom skaffet seg russisk beskyttelse og senere ble den f\xc3\xb8rste guvern\xc3\xb8r i det uavhengige Hellas. Stemmerett i republikken var begrenset til menn av legitim kristen f\xc3\xb8dsel p\xc3\xa5 \xc3\xb8yene som ikke eide en butikk eller praktiserte noen form for mekanisk fag og som kunne lese og skrive. De krevde ogs\xc3\xa5 et minstem\xc3\xa5l p\xc3\xa5 \xc3\xa5rlig inntekt, men denne varierte mellom \xc3\xb8yene, fra 1800 dukater p\xc3\xa5 Korfu til 315 dukater p\xc3\xa5 Ithaka._NEWLINE_I hemmelig artikler under fredsavtalene i Tilsit i 1807 gikk Russland med p\xc3\xa5 \xc3\xa5 avst\xc3\xa5 de greske \xc3\xb8yene til Napol\xc3\xa9on Bonapartes franske keiserd\xc3\xb8mme. En ekspedisjonsstyrke ledet av general C\xc3\xa9sar Berthier tok kontroll over \xc3\xb8yene i august 1807. I motsetning til naboene ved Adriaterhavet, de illyriske provinsene, ble de sju \xc3\xb8yene ikke annektert av Frankrike, men beholdt sine administrative organer og det joniske senatet under okkupasjonen av de franske styrkene ledet av guvern\xc3\xb8rene, f\xc3\xb8rst general Louis-Alexandre Berthier og deretter, etter mars 1808, av general Fran\xc3\xa7ois-Xavier Donzelot.\n_START_SECTION_\nSpr\xc3\xa5k\n_START_PARAGRAPH_\nDet offisielle spr\xc3\xa5ket var f\xc3\xb8rst italiensk og f\xc3\xb8rst i 1803 ble gresk, sammen med italiensk, et av de to offisielle spr\xc3\xa5kene i republikken. I den venetianske perioden ble italiensk benyttet til offisielle og administrative form\xc3\xa5l p\xc3\xa5 \xc3\xb8yene, men ble ellers kun snakket i byene mens p\xc3\xa5 bondelandet fortsatte folk \xc3\xa5 snakke sitt morsm\xc3\xa5l gresk. Den eneste \xc3\xb8ya hvor den venetianske dialekten av italiensk ble ytterligere utbredt var Kefallinia hvor et st\xc3\xb8rre antall mennesker gikk over til venetianske som sitt f\xc3\xb8rstespr\xc3\xa5k._NEWLINE_Konstitusjonen til den septinsul\xc3\xa6re republikk ble trykt p\xc3\xa5 gresk av det ortodokse patriarkatets trykkeri i Istanbul (tidligere Konstantinopel). Oversettelsen benyttet mange l\xc3\xa5nord fra italiensk for tekniske begreper, men den nye konstitusjonen som ble godkjent i 1803 ble skrevet p\xc3\xa5 italiensk. Teksten til konstitusjonen hadde et forord av komiteen som skrev den hvor det ble sl\xc3\xa5tt fast at \xc2\xabadelen, de rike og den harmoniske greske dialekten, etter \xc3\xa5 ha blitt forvist av venetianerne, burde bli tilbakekalt av selvstyret og bli spr\xc3\xa5ket til administrasjonen og fortolket av de aktive borgerne.\xc2\xbb Denne saken ble betraktet av en slik viktighet at den ble gitt et egen punkt, artikkel 211, i konstitusjonen. I henhold til dette var gresk bestemt \xc3\xa5 erstatte italiensk som arbeidsspr\xc3\xa5k i offentlige handlinger i \xc3\xa5r 1820. Av uoffisielle spr\xc3\xa5k eksisterte jud\xc3\xa6o-italiensk og jud\xc3\xa6o-gresk, s\xc3\xa6regne dialekter av b\xc3\xa5de italiensk og gresk med hebraiske ord som ble snakket internt av j\xc3\xb8dene. Begge varianter hadde lang historie som strakk seg flere \xc3\xa5rhundrer tilbake i tid.\n_START_SECTION_\nReligion\n_START_PARAGRAPH_\nDe fleste beboerne p\xc3\xa5 \xc3\xb8ynene i denne perioden var kristne, og med et lite antall j\xc3\xb8der p\xc3\xa5 Korfu, Zakynthos og enda f\xc3\xa6rre p\xc3\xa5 Kefallinia. Flertallet var gresk-ortodokse kristne, men det var et betydelig antall katolikker grunnet de dominerende \xc3\xa5rhundrene under republikken Venezia, s\xc3\xa6rlig p\xc3\xa5 Korfu, Zakynthos og Kefallinia. Konstitusjonen av 1803 anerkjente den gresk-ortodokse som den dominerende troen, men slo fast at den romersk-katolske tro ogs\xc3\xa5 var anerkjent og beskyttet. Konstitusjonen ga ogs\xc3\xa5 i lovbestemmelse som definerte privilegiene til j\xc3\xb8dene som bodde i republikken.\n_START_SECTION_\nEttervirkning\n_START_PARAGRAPH_\nI 1809\xe2\x80\x931810 erobret Storbritannia alle joniske \xc3\xb8yene, unntatt Korfu hvor en fransk garnison holdt ut fram til 1814._NEWLINE_Grekerne hadde \xc3\xb8nsket britene velkommen. Siden 1700-tallet hadde De joniske \xc3\xb8yer v\xc3\xa6rt et omr\xc3\xa5de hvor b\xc3\xa5de republikken Venezia og britene hadde tevlet om \xc3\xb8konomisk herred\xc3\xb8mme. Da republikken Venezia falt sammen i 1797 hadde \xc3\xb8yene g\xc3\xa5tt inn i en urolig og turbulent periode hvor Frankrike, Russland og Storbritannia kjempet om \xc3\xa5 f\xc3\xa5 overtaket. Beboerne av Zakynthos og Kefallinia var meget oppmerksom p\xc3\xa5 hvor avhengig de var av det britiske markedet og \xc3\xb8nsket sterkere tilknytning i h\xc3\xa5p om at de vil gi bedre kommersielle framtidsutsikter. Da fredsavtalen i Tilsit i 1807 overga \xc3\xb8yene til Frankrike, henga Zakynthos og Kefallinia seg rett og slett etter et par \xc3\xa5r til Storbritannia. Kun Korfu forble fransk fram til 1815 da alle de sju \xc3\xb8yene ble et britisk protektorat. Under protektoratet ble imidlertid sammenfallet av \xc3\xb8konomiske interesser som hadde v\xc3\xa6rt avgj\xc3\xb8rende for \xc3\xb8yene, av mindre interesse for britene. Det som var viktig for Storbritannia var at \xc3\xb8yene utgjorde en viktig strategisk lokalisering for de britiske planene om overherred\xc3\xb8mme over Middelhavet, slik det fortiden ogs\xc3\xa5 hadde v\xc3\xa6rt det for Venezia._NEWLINE_De sju \xc3\xb8yene ble et britisk protektorat kalt for De joniske \xc3\xb8yers forente stater i 1815 og forble britiske fram til 1864 da de ble avgitt en gave til den nykronede greske konge, Georg I, i den selvstendige staten Hellas."