b"\n_START_ARTICLE_\nGeorge Smith (assyriolog)\n_START_SECTION_\nBakgrunn og tidlige \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nSmiths familie tilh\xc3\xb8rte arbeiderklassen i det viktorianske England. Dette utgangspunktet begrenset hans muligheter til h\xc3\xb8yere skolegang. I en alder av 14\xc2\xa0\xc3\xa5r ble han l\xc3\xa6rling i trykkeriet Bradbury and Evans i London, for \xc3\xa5 l\xc3\xa6re \xc3\xa5 fremstille pengesedler. L\xc3\xa6rlingen viste seg \xc3\xa5 ha et stort talent for dette arbeidet. P\xc3\xa5 fritiden leste han alt han kom over om assyrisk kultur og historie, et tema som hadde interessert ham i flere \xc3\xa5r allerede. I tillegg tilbragte han hyppig lunsjpausene i British Museum. Der studerte han b\xc3\xb8ker og tidsskriftartikler om kileskrifttavler som var utgravd n\xc3\xa6r Mosul i dagens Irak av Austen Henry Layard og hans irakiske assistent Hormuzd Rassam under deres ekspedisjoner i \xc3\xa5rene 1840-1855._NEWLINE_I 1863 giftet George Smith seg med Mary Clifton (1835-1883). De fikk etter hvert seks barn sammen.\n_START_SECTION_\nBritish Museum\n_START_PARAGRAPH_\nDet var egyptologen Samuel Birch, som var direkt\xc3\xb8r for British Museums oldsakssamling (Department of Antiquities), som f\xc3\xb8rst la merke til Smiths anlegg for studiet av kileskrift. Birch gjorde den ledende assyriologen Henry Rawlinson oppmerksom p\xc3\xa5 den unge mannen. I 1861 fikk den da tjueen\xc3\xa5rige Smith ansvar for \xc3\xa5 sortere og rengj\xc3\xb8re de mange fragmentene av keramiske sylindre og leirtavler som fantes i museets lagerrom._NEWLINE_I 1866 gjorde Smith sin f\xc3\xb8rste store oppdagelse. Han klarte \xc3\xa5 tidfeste n\xc3\xa5r kong Jehu av Israel hadde betalt tributt til Salmanassar III. Rawlinson foreslo for British Museums styre at Smith skulle bist\xc3\xa5 i utarbeidelsen av tredje og fjerde bind av verket The Cuneiform Inscriptions of Western Asia.\n_START_SECTION_\nSkrifttolkning\n_START_PARAGRAPH_\nI 1867 fikk Smith et akademisk gjennombrudd ved hjelp av to kileskrifttekster. Den f\xc3\xb8rste var en tekst p\xc3\xa5 den s\xc3\xa5kalte Tablet K51, om en total solform\xc3\xb8rkelse i m\xc3\xa5neden sivan. Smith forstod at denne teksten handlet om en solform\xc3\xb8rkelse som fant sted 15. juni 763 f.Kr. Dette tidspunktet var blitt sl\xc3\xa5tt fast \xc3\xa5tti \xc3\xa5r tidligere av den franske historikeren Fran\xc3\xa7ois Cl\xc3\xa9ment (1714\xe2\x80\x931793) i verket L'art de v\xc3\xa9rifier les dates des faits historiques. Smiths funn er blitt selve hj\xc3\xb8rnesteinen for den oldtidige kronologi for de gamle sivilisasjoner i Midt\xc3\xb8sten._NEWLINE_Samme \xc3\xa5r fant Smith ogs\xc3\xa5 ut at en elamittisk invasjon i Babylonia hadde funnet sted i \xc3\xa5ret 2280 f.Kr. _NEWLINE_I 1870 ble Smith ansatt som Senior Assistant ved museets assyriske avdeling (Department of Assyriology). I 1871 publiserte han Annals of Assur-bani-pal, oversatt og transkribert av ham selv, og sendte inn artikkelen \xc2\xabThe Early History of Babylonia\xc2\xbb til det nystiftede Society of Biblical Archaeology samt en beskrivelse av hvordan han hadde dechiffrert tekster skrevet i kypriotisk stavelsesskrift.\n_START_SECTION_\nGilgamesj-eposet\n_START_PARAGRAPH_\nI 1872 ble Smith verdenskjent for sin oversettelse av den kaldeiske fortellingen om syndfloden. Han leste opp oversettelsen den 3. desember 1872 p\xc3\xa5 et m\xc3\xb8te i Society of Biblical Archaeology der ogs\xc3\xa5 statsminister William Gladstone var til stede._NEWLINE_I dag omtales denne fortellingen vanligvis som Gilgamesj-eposets ellevte og siste skrifttavle. Eposet er et av verdens eldste litter\xc3\xa6re verker. Det var for en stor del Sin-leqi-unninnis versjon som George Smith oversatte. (Av de andre versjonene av eposet er det kun fragmenter igjen, den versjonen som eksisterer i bokform i dag er hovedsakelig Sin-leqi-unninni.)\n_START_SECTION_\nEkspedisjoner til Ninive\n_START_PARAGRAPH_\nI januar 1873 s\xc3\xb8rget avisen The Daily Telegraphs utgiver Edwin Arnold for at Smith kunne dra til Ninive for avisens regning. Form\xc3\xa5let med denne ekspedisjonen var \xc3\xa5 lete etter de \xc3\xa5penbart manglende fragmenter av beretningen om Syndfloden. Smith lyktes ikke bare i \xc3\xa5 finne flere nye fragmenter. Han fant ogs\xc3\xa5 fragmenter som hjalp til \xc3\xa5 identifisere og tidfeste de ulike babylonske dynastiene._NEWLINE_I november 1873 dro Smith tilbake til Ninive for \xc3\xa5 fortsette utgravningene. Den nye ekspedisjonen ble bekostet av British Museum. Han konsentrerte seg n\xc3\xa5 om \xc3\xa5 lete ved Kouyunjik. En redegj\xc3\xb8relse om denne ekspedisjonen ble utgitt i begynnelsen av 1875 med tittelen \xc2\xabAssyrian Discoveries\xc2\xbb. Deretter ga han seg til \xc3\xa5 sette sammen og oversette fragmenter av tekster om verdens tilblivelse. Sammen med Archibald Sayce ga han i 1880 ut \xc2\xabThe Chaldean Account of Genesis\xc2\xbb om resultatet av dette arbeidet.\n_START_SECTION_\nSmiths siste ekspedisjon\n_START_PARAGRAPH_\nI mars 1876 sendte British Museum p\xc3\xa5 nytt Smith avsted, denne gang for at han skulle grave ut resten av kong Assurbanipals bibliotek i Ninive. P\xc3\xa5 veien dit stoppet han i den lille landsbyen Ikisji, som ligger ca. 100 km nord\xc3\xb8st for Aleppo. Der fikk han dysenteri, og den 19. august 1876 d\xc3\xb8de han i Aleppo. Hans etterlatte hustru og barn fikk tilkjent en \xc3\xa5rlig sum p\xc3\xa5 150 britiske pund av dronning Victoria."