b'\n_START_ARTICLE_\nKenneth Grahame\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nHan ble f\xc3\xb8dt som det tredje av fire barn av James Cunningham Grahame (1830\xe2\x80\x931887) og Elizabeth Grahame. Moren d\xc3\xb8de i forbindelse med den fjerde barnef\xc3\xb8dselen i 1864. Faren var advokat og familien hadde i 1860 flyttet til Argyll, hvor han var ansatt som fogdens stedfortreder. Etter morens d\xc3\xb8dsfall overtok mormoren omsorgen for barna; de bodde i Berkshire og Cranbourne. Faren hadde liten kontakt med barna de siste 20 \xc3\xa5rene av livet; han bodde i Frankrike og kom seg aldri etter tapet av hustruen._NEWLINE_Han var elev ved St Edward\'s School, Oxford fra 1868 til 1876. Han arbeidet deretter for onkelen Robert Grahame inntil han i 1879 fikk jobb i Bank of England. Her avanserte han etterhvert til direksjonssekret\xc3\xa6r._NEWLINE_Han m\xc3\xb8tte Elspeth Thompson (1862\xe2\x80\x931946) i 1897 og de giftet seg i juli 1899. Hun var datter av oppfinneren Robert William Thomson og stedatter av advokaten og politikeren John Fletcher Moulton. Ekteskapet var ikke lykkelig, og dette ble forverret av at deres eneste barn Alastair ble f\xc3\xb8dt prematurt og synshemmet. _NEWLINE_Grahame n\xc3\xa5dde toppen av sin karriere i banken i 1898, men trakk seg fra stillingen i 1908, og familien flyttet til Didcot i Oxfordshire, senere i 1910 til Blewbury noen km unna. Avskjeden hadde trolig sammenheng med d\xc3\xa5rlig helbred, men muligens ogs\xc3\xa5 med en skyteepisode i 1903, som Grahame ytre sett kom uskadd fra. S\xc3\xb8nnen Alastair mistrivdes p\xc3\xa5 de fleste skolene han begynte ved. I 1918 begynte han ved Christ Church i Oxford, men mistrivdes ogs\xc3\xa5 der. Alastair d\xc3\xb8de 13. mai 1920 etter \xc3\xa5 ha blitt p\xc3\xa5kj\xc3\xb8rt av toget. De fleste oppfatter d\xc3\xb8dsfallet som selvmord._NEWLINE_Etter Alastairs d\xc3\xb8d bodde ekteparet 4 \xc3\xa5r i Italia \xe2\x80\x93 preget av sorgen, f\xc3\xb8r de vendte hjem og bosatte seg i Church Cottage, Pangbourne.\n_START_SECTION_\nForfatterskap\n_START_PARAGRAPH_\nI 1888 fikk han sitt f\xc3\xb8rste litter\xc3\xa6re arbeid, \xc2\xabBy a Northern Furrow\xc2\xbb, p\xc3\xa5 trykk i St. James Gazette. Senere skrev han flere essays om en gruppe foreldrel\xc3\xb8se barn \xe2\x80\x93 Edward, Selina, Harold, Charlotte og den navnl\xc3\xb8se fortelleren. Barna gikk under navnet \xc2\xabthe Olympians\xc2\xbb, og fortellingene har selvbiografiske trekk fra hans egen oppvekst. _NEWLINE_En del av disse fortellingene ble senere samlet og utgitt i bokform som Pagan Papers i 1893, og stoffet ble senere supplert og utvidere til The Golden Age (1895). Den f\xc3\xb8rste utgaven av Pagan Papers hadde en illustrasjon av Grahames venn Aubrey Beardsley p\xc3\xa5 tittelbladet. I tillegg til barndomsskildringene finnes tekster som "Loafing", "The Fairy Wicket" og "The Lost Centaur", tekster som \xc2\xab[were] lamenting the decay of rural life, and leaning towards pantheism.\xc2\xbb_NEWLINE_I Dream Days (1898) fortsetter Grahame med fortellinger om \xc2\xabthe Olympians\xc2\xbb. Her finnes ogs\xc3\xa5 finnes novellen \xc2\xabThe Reluctant Dragon\xc2\xbb som i 1941 ble gjort til film av Disney._NEWLINE_Det suser i sivet (1908) begynte opprinnelig som godnatteventyr for s\xc3\xb8nnen Alastair, og ble ytterligere utviklet gjennom brev fra faren hjem til kone og barn. Disse brevene la vekt p\xc3\xa5 Paddas del av historien. Den selvbestemte, stae vesen Grahame s\xc3\xa5 i s\xc3\xb8nnen Alastair (i familien kalt \xc2\xabMouse\xc2\xbb) brukte han som inspirasjon til den brautende figuren Padda (\xc2\xabMr. Toad\xc2\xbb) en av hovedpersonene i boken.  I 1907 ble novellen \xc2\xabBertie\'s Escapade\xc2\xbb trykt i barnebladet Merry Thought; her antydes flere tema i den kommende boka. Boka var ferdig i desember 1907, men fant f\xc3\xb8rst ingen forlegger. Methuen lot seg omsider overtale til \xc3\xa5 utgi den. Den regnes som en klassiker innenfor britisk barnelitteratur og er fremdeles popul\xc3\xa6r, b\xc3\xa5de som bok, som film og som teater.\n_START_SECTION_\nEtterm\xc3\xa6le\n_START_PARAGRAPH_\nInteressen for Grahame er s\xc3\xa6rlig knyttet til Det suser i sivet; dertil ogs\xc3\xa5 til forholdet mellom liv og forfatterskap. Hans tidlige diktning og de naturreligi\xc3\xb8se stemningene p\xc3\xa5kaller ogs\xc3\xa5 en viss kulturhistorisk interesse._NEWLINE_A.A. Milne laget en sceneversjon av Det suser i sivet i 1929, og boka er filmet flere ganger. Enka Elspeth Grahame bidro til den f\xc3\xb8rste biografien i 1933, skrevet av Patrick Chalmers. Muligens kan hun ogs\xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt aktiv i redigeringen av boka. Hun utga en samling av hans upubliserte skrifter i 1944: First Whisper of \xe2\x80\x98The Wind in the Willows\xe2\x80\x99, hvori ogs\xc3\xa5 brevene som var begynnelsen p\xc3\xa5 Det suser i sivet. _NEWLINE_Hans forfatterrettigheter ble testamentarisk overf\xc3\xb8rt til The Kenneth Grahame Fund ved Bodleian Library, Oxford._NEWLINE_The Kenneth Grahame Society ble etablert i 2007, 75 \xc3\xa5r etter forfatterens d\xc3\xb8d._NEWLINE_Et skuespill av David Gooderson fra 1982, The Killing of Mr Toad, skildrer Elspeth Grahame som enke anno 1934, omgitt av figurer fra Det suser i sivet. Gooderson fremstiller henne som en ensom og fors\xc3\xb8mt kvinne, preget av etterd\xc3\xb8nningene av en dysfunksjonell familie med for h\xc3\xb8ye forventninger til s\xc3\xb8nnen.'