b'\n_START_ARTICLE_\nBrook Farm\n_START_PARAGRAPH_\nBrook Farm-prosjektet, ogs\xc3\xa5 kalt for \xc2\xabBrook Farm instituttet for jordbruk og utdannelse\xc2\xbb, eller \xc2\xabBrook Farm-assosiasjonen for industri og utdannelse\xc2\xbb, var et utopisk samfunnseksperiment i USA p\xc3\xa5 1840-tallet. Initiativtakerne var den tidligere unitaristiske presten George Ripley og hans hustru Sophia Ripley som 1841 startet eksperimentet p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rden Ellis Farm i West Roxbury i Massachusetts.\n_START_SECTION_\nTranscendentalistisk inspirasjon\n_START_PARAGRAPH_\nDet var inspirert av transcendentalismen, en religi\xc3\xb8s, litter\xc3\xa6r og filosofisk retning fra Boston-omr\xc3\xa5det i New England. Brook Farm ble opprettet som et aksjeselskap og man lovte deltakerne gevinstutbytte i bytte mot at alle utf\xc3\xb8rte en like stor del av arbeidet p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rden. Deltagerne mente ogs\xc3\xa5 at ved at man delte p\xc3\xa5 arbeidsbyrden skulle f\xc3\xa5 tid til overs til \xc3\xa5 hengi seg til fritidsaktiviteter og intellektuelle interesser. P\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5ter minnet dette samfunnet om hippienes sosiale jordbrukseksperimenter p\xc3\xa5 1960- og 1970-tallet, eksempelvis p\xc3\xa5 Karls\xc3\xb8y i Troms. En annen inspirator for samfunnet var den utopiske franske sosialisten Charles Fourier._NEWLINE_Livet p\xc3\xa5 Brook Farm bygde p\xc3\xa5 en balanse mellom arbeid og fritid og ved at man arbeidet sammen var det til dette samfunnets beste. Hver deltaker fikk fritt velge hvilke arbeidsoppgaver de helst ville bidra med, og alle, ogs\xc3\xa5 kvinner, hadde samme l\xc3\xb8nn. Samfunnets inntekter kom fra jordbruket, salg av h\xc3\xa5ndlagde produkter og avgifter fra de mange bes\xc3\xb8kende. Den fremste inntekten var dog fra skolen som ble drevet av Sophia Ripley. Man hadde forskole, grunnskole og en universitetsforberedende skol. Skolen tok imot elever fra en rekke ulike land og hvert barn betalte en skoleavgift. Voksenundervisning var ogs\xc3\xa5 tilgjengelig.\n_START_SECTION_\nSammenbrudd\n_START_PARAGRAPH_\nBrook Farm greide dog aldri \xc3\xa5 f\xc3\xa5 til en stabil \xc3\xb8konomi og hadde vanskeligheter med \xc3\xa5 f\xc3\xa5 jordbruket til \xc3\xa5 g\xc3\xa5 med fortjeneste. I 1844 organiserte deltagerne samfunnet sitt etter Charles Fouriers sosialistiske prinsipper og begynte \xc3\xa5 utgi et tidsskrift, The Harbinger, et uoffisielt organ dedikert til \xc3\xa5 spre Fouriers id\xc3\xa9er. I henhold til hans visjoner begynte samfunnet \xc3\xa5 bygge en ambisi\xc3\xb8s struktur som ble kalt for Phalanst\xc3\xa8re._NEWLINE_Da den uforsikrede bygningskomplekset ble rammet av brann gikk samfunnet konkurs og klarte aldri \xc3\xa5 komme tilbake p\xc3\xa5 beina igjen. Det ble helt stengt i 1847. Til tross for at den eksperimentelle samfunnet mislyktes, har mange av deltagerne i Brook Farm likevel sett tilbake til deres erfaringer med et positivt syn. Kritikerne av samfunnet var blant annet Charles Lane, som grunnla et eget utopisk samfunn kalt \xc2\xabFruitlands\xc2\xbb. Nathaniel Hawthorne var en av grunnleggerne av Brook Farm, skj\xc3\xb8nt var ikke en sterk tilhenger av samfunnets idealer. Han skrev senere i fiksjonens form om hans erfaringer i romanen The Blithedale Romance (1852). Etter fiaskoen brente de \xc3\xb8vrige bygningene etter hvert ned og det meste av omr\xc3\xa5det er i dag en gravsted.\n_START_SECTION_\nKritikk\n_START_PARAGRAPH_\nHenry David Thoreau stilte sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5lstegn ved medlemmenes idealisme og skrev at \xc2\xabSom for disse samfunnene, jeg tror jeg heller hadde beholdt ungkarens hall i helvete enn \xc3\xa5 g\xc3\xa5 til bords i himmelen.\xc2\xbb Selv Sophia Ripley stilte senere vemodige sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om deres opprinnelige optimisme, og refererte til den som \xc2\xabbarnslig, tom & trist\xc2\xbb. Som med andre tilsvarende samfunn ble Brook Farm kritisert for at det var en fare for at kjernefamilien ble brutt opp grunnet dets fokus p\xc3\xa5 \xc3\xa5 v\xc3\xa6re et storsamfunn. Charles Lane mente at deltakerne i Brook Farm levde en livsstil som ikke krevde nok oppofringer fra deltakerne, og at de \xc2\xabforspilte deres ungdom og dagene p\xc3\xa5 et miserabelt, muntert og overfladisk vis.\xc2\xbb_NEWLINE_Mange utenfor samfunnet var kritiske til samfunnet, s\xc3\xa6rlig avisene. The New York Observer, eksempelvis, antydet at de under p\xc3\xa5skuddet av et \xc3\xb8nske \xc3\xa5 fremme orden og moral forkastet ekteskapet som institusjon, og istedenfor den guddommelig lov erstattet den med \xc2\xabpasjoner\xc2\xbb som regulator for samkvemmet mellom kj\xc3\xb8nnene. Kritikeren Edgar Allan Poe uttrykte sine f\xc3\xb8lelser for samfunnet i en artikkel kalt \xc2\xabBrook Farm\xc2\xbb den 13. desember 1845 i Broadway Journal. Han skrev at han hadde \xc2\xaboppriktig respekt\xc2\xbb for gruppene og for dens tidsskrift The Harbinger som var satt sammen av \xc2\xaben gruppe velleste personer som ikke \xc3\xb8nsket \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re noen skade \xe2\x80\x94 og som, kanskje, ikke kan gj\xc3\xb8re noe mindre.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nKvinnenes rolle\n_START_PARAGRAPH_\nBrook Farm var likevel p\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5ter b\xc3\xa5de moderne og langt forut sin tid. Kvinner hadde muligheten til \xc3\xa5 ekspandere hinsides deres typiske sf\xc3\xa6rer av oppgaver og deres arbeid og innsats ble h\xc3\xb8yt verdsatt. De hadde de oppgaver som var typiske for andre kvinner i samtiden, som forberedelse av matlaging og delt husholdning, men imidlertid deltok kvinnene p\xc3\xa5 markene under h\xc3\xb8stingen og mennene hjalp til med klesvasken i kaldt v\xc3\xa6r. Ettersom ingen enkelt religion kunne p\xc3\xa5legge sin tro p\xc3\xa5 andre i samfunnet, var kvinnene tryggere for den typiske patriarkiske undertrykkelsen datidens religion var assosiert med. Ettersom samfunnet plasserte stor fokus p\xc3\xa5 den enkeltes frihet, var kvinnene selvstyrte i henhold til deres ektemenn og de kunne ogs\xc3\xa5 eie aksjer i samfunnet p\xc3\xa5 lik linje med mennene._NEWLINE_Kvinnene spilte ogs\xc3\xa5 en viktig rolle i \xc3\xa5 skaffe inntekter til samfunnet. Mange la ned tid og arbeid i hva som Brook Farmer Marianne Dwight har beskrevet som \xc2\xabelegante og smakfulle luer, kapper, halsb\xc3\xa5nd, og s\xc3\xa5 videre\xc2\xbb som ble solgt i butikkene i Boston. Andre malte lampeskjermer for salg. Kvinnene kunne g\xc3\xa5 p\xc3\xa5 skole og p\xc3\xa5 grunn av at det var godt kjent at kvinner fikk undervisning p\xc3\xa5 Brook Farm fikk de bes\xc3\xb8k av mange kvinnelige forfattere og skribenter. George Ripleys hustru Sophia, som hadde skrevet frittalende feministiske essay for The Dial om kvinner f\xc3\xb8r hun flyttet til samfunnet, var selv meget godt utdannet og underviste i historie og fremmedspr\xc3\xa5k.'