b'\n_START_ARTICLE_\nAnthrax\n_START_SECTION_\nBegynnelsen (1981\xe2\x80\x931986)\n_START_PARAGRAPH_\nAnthrax ble stiftet i New York i midten av 1981 av de to gitaristene Scott Ian Rosenfeld og Danny Lilker. Navnet Anthrax kom de fram til etter \xc3\xa5 ha sl\xc3\xa5tt opp i en biologibok. De valgte Anthrax (norsk: miltbrann) fordi de syntes navnet h\xc3\xb8rtes b\xc3\xa5de ondt og kult ut p\xc3\xa5 en gang. Den f\xc3\xb8rste vokalisten ble John Connelly (kjent fra Nuclear Assault). Trommeslageren Paul Weiss kom ogs\xc3\xa5 med og den f\xc3\xb8rste bassisten ble Kenny Kushner, som dog viste seg \xc3\xa5 ikke v\xc3\xa6re god nok for bandet. Kushner ble byttet ut med Paul Kahn, men heller ikke han hadde den erfaringen bandet krevde. Dette resulterte i at Danny Lilker tok over rollen som bassist, og Greg Walls kom inn som andregitarist. Etter kort tid forlot John Connelly og Greg Weiss Anthrax og Greg D\'Angelo tok over som trommeslager. Flere vokalister var innom bandet, men Neil Turbin ble den f\xc3\xb8rste faste vokalisten. _NEWLINE_Anthrax spilte deretter flere mindre konserter lokalt hvor de spilte sanger fra blant annet store NWOBHM-band, foruten ogs\xc3\xa5 en del egne sanger. I 1984 ga Anthrax ut debutalbumet, Fistful of Metal med oppstillingen Scott Ian Rosenfeld, Dan Spitz, Neil Turbin, Danny Lilker og Charlie Benante. Neste \xc3\xa5r forlot Neil Turbin og Danny Lilker bandet, og Frank Bello (Charlie Benate sin nev\xc3\xb8) og Joey Belladonna tok over. Den nye oppstillingen skulle bli kjent som den \xc2\xabklassiske\xc2\xbb Anthrax-oppstillingen og i 1985 ga Anthrax ut album nummer to, Spreading the Disease.\n_START_SECTION_\nGjennombruddet og suksessalbumene (1987\xe2\x80\x931991)\n_START_PARAGRAPH_\nI 1987 gir Anthrax ut albumet Among The Living. Med dette albumet (og to solide album bak seg) slo Anthrax gjennom for fullt. Anthrax er kjent for \xc3\xa5 ikke ta musikken like seri\xc3\xb8st som sine konkurrenter. For Anthrax var det viktigst \xc3\xa5 ha det g\xc3\xb8y, og de brukte mye mer humor enn de andre store thrash metal-bandene fra 1980-tallet Metallica, Megadeth og Slayer. Anthrax var ogs\xc3\xa5 mye mer \xc3\xa5pne om \xc3\xa5 endre stilen sin og eksperimentere fra starten av. Anthrax har blant annet flere sanger med rap. Mange punk rock-tilhengere m\xc3\xb8tte p\xc3\xa5 80-tallet opp p\xc3\xa5 Anthrax-konserter for \xc3\xa5 skape liv. Snart ble Anthrax kjente for sine \xc2\xabmoshpits\xc2\xbb hvor tilhengere braste sammen foran scenen og begynte \xc3\xa5 sl\xc3\xa5ss. Som oftest var det useri\xc3\xb8s lekesl\xc3\xa5ssing, men slike \xc2\xabmoshpits\xc2\xbb kan ofte ende med at noen bruker vold for alvor og mer eller mindre skader som bl\xc3\xa5merker er ikke uvanlig. Anthraxs tredje album, Amog the Linving fra 1987, inneholdt sangen \xc2\xabCaught in a Mosh\xc2\xbb som var en form for kampsang om en som blir fanget i en slik \xc2\xabmoshpit\xc2\xbb. I dag er dette en av Anthraxs mest kjente sanger. I 1990 ga Anthrax ut sitt femte album, Persistence of Time. Dette er det siste Anthrax-albumet som har f\xc3\xa5tt over gjennomsnittlig bra kritikk. I 1991 \xc3\xa5pnet Anthrax for Iron Maiden p\xc3\xa5 Europa-turneen og i USA deltok de p\xc3\xa5 \xc2\xabClash of the Titans\xc2\xbb turneen med Slayer, Megadeth og Alice in Chains._NEWLINE_Attack of the Killer B\'s is a compilation album of B-sides, covers and rarities by the thrash metal band Anthrax and the band\'s last audio album released before vocalist John Bush replaced longtime Anthrax vocalist Joey Belladonna in 1992. The album was released in June 1991 by Megaforce Worldwide/Island Entertainment. The "B\'s" in the album\'s title refers to b-sides previously unreleased and compiled for a single release. In 1992 the album was nominated for a Grammy Award in the category Best Metal Performance.\n_START_SECTION_\nJohn Bush-perioden (1992\xe2\x80\x932004)\n_START_PARAGRAPH_\nI 1992 slutter Joey Belladonna som vokalist i Anthrax og den tidligere Armored Saint-vokalisten John Bush tok over. Etter \xc3\xa5 ha gitt ut 4 studioalbum p\xc3\xa5 Island Records, signerte de kontrakt med Elektra for \xc3\xa5 gi ut det neste albumet, Sound of White Noise. Albumet ble generelt godt mottatt, men markerte en nedgang for tilhengere som mange syntes at det ikke var et skikkelig Anthrax-album. Sangen \xc2\xabOnly\xc2\xbb ble en stor hit, og James Hetfield sa en gang til media at dette var en \xc2\xabperfekt sang\xc2\xbb._NEWLINE_I 1994 forlot Dan Spitz Anthrax. Han ble kristen og bosatte seg i Sveits som urmaker. I flere \xc3\xa5r var Anthrax uten fast andregitarist, og Dimebag Darrell bidro derfor p\xc3\xa5 de neste to albumene. P\xc3\xa5 dette tidspunktet ga Anthrax ut sitt f\xc3\xb8rste konsertalbum med opptak fra California 19. oktober 1991 og 28. januar 1992 foran et publikum i Electric Lady Studio. Dette albumet fikk navnet Live (The Island Years). I 1995 ga Anthrax ut albumet Stomp 442, deres svakeste album noen sinne. I 1998 slapp bandet Volume 8 - The Threat is Real, som hevet standarden igjen. Plateselskapet gikk konkurs rett etter at albumet var utgitt, og Volume 8... har siden blitt vanskelig \xc3\xa5 f\xc3\xa5 tak i._NEWLINE_I 2001 ble bandnavnet en utfordring for bandet. Det oppstod en situasjon i USA der en rekke hendelser tydet p\xc3\xa5 at terrorister benyttet seg av det amerikanske postverket for \xc3\xa5 spre miltbrann-bakterien. Mange nysgjerrige bes\xc3\xb8kte nettsiden til Anthrax, enten etter \xc3\xa5 ha s\xc3\xb8kt p\xc3\xa5 anthrax (det engelske ordet for miltbrann) eller etter \xc3\xa5 ha skrevet inn anthrax.com i nettleseren. Bandet f\xc3\xb8lte seg tvunget til \xc3\xa5 legge ut en faktaside om bakterien p\xc3\xa5 hjemmesiden sin. Miltbrann-episoden og en sp\xc3\xb8k fra programlederen og komikeren Jay Leno f\xc3\xb8rte til at bandet selv sp\xc3\xb8kte med at de ville bytte navn, og i en pressemelding skrev de faktisk at de vurderte \xc3\xa5 skifte navn til noe s\xc3\xb8tere som for eksempel \xc2\xabBasket Full of Puppies\xc2\xbb. Ryktene om et reelt navnebytte begynte \xc3\xa5 spre seg, og p\xc3\xa5 en veldedighetskonsert for 11. september-angrepet m\xc3\xb8tte de opp med kjeledresser som stavet \xc2\xabWE\'RE NOT CHANGING OUR NAME\xc2\xbb da de sto i en bestemt rekkef\xc3\xb8lge (et bilde av dette kan ses i omslagsbrosjyren som f\xc3\xb8lger med We\'ve Come For You All (2003), det neste studioalbumet fra Anthrax). I 2004 ga Anthrax ut sitt andre konsertalbum, Music Of Mass Destruction.\n_START_SECTION_\nGjenforeningen (2005\xe2\x80\x93)\n_START_PARAGRAPH_\n1. april 2005 skrev Anthrax en melding p\xc3\xa5 hjemmesiden sin om at bandet skulle turnere med den opprinnelige besetningen, best\xc3\xa5ende av Scott Ian Rosenfeld, Frank Bello, Dan Spitz, Charlie Benante og Joey Belladonna. Anthrax dro deretter p\xc3\xa5 en 18 m\xc3\xa5neders lang turn\xc3\xa9 best\xc3\xa5ende av rundt 140 konserter, og spilte p\xc3\xa5 blant annet Gigantour. Den 20. september samme \xc3\xa5r ga de ut sitt tredje konsertalbum, og 22. januar 2007 kom deres fjerde konsertalbum Caught In A Mosh - BBC Live In Concert._NEWLINE_Bandet hadde planlagt \xc3\xa5 spille inn et nytt studioalbum med gjenforenings-oppstillingen, men 24. januar 2007 offentliggjorde Scott Ian Rosenfeld at vokalisten Joey Belladonna skulle forlate bandet, men at de ville fortsette \xc3\xa5 jobbe med det kommende studioalbumet. I desember 2007 offentliggjorde de at bandet hadde funnet en ny vokalist, den da ukjente sangeren Dan Nelson fra New York. Han begynte imidlertid aldri i Anthrax. Europa-turneen som var planlagt i 2009 ble avlyst, bortsett fra \xc3\xa9n konsert med John Bush som vokalist.'