b'\n_START_ARTICLE_\nS\xc3\xb8rsamer\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb8rsamenes historie kan deles inn i tre store perioder: fangstsamfunn, intensiv reindriftsnomadisme og ekstensiv reindrift. Reindriftsnomadismens tid antas \xc3\xa5 ha begynt sent i middelalderen, omkring 1400; overgangen fra fangstkultur til tamreinhold regnes for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re gjennomf\xc3\xb8rt omkring \xc3\xa5r 1600. Avslutningen av reindriftsnomadismen knyttes vanligvis til at man sluttet \xc3\xa5 melke reinen, noe som i Norge skjedde mellom 1902 og 1964.\n_START_SECTION_\nFangstkultur og s\xc3\xb8rgrense\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb8rsamene har ingen sagn eller myter om vandringer; de har etter sin egen selvforst\xc3\xa5else alltid bodd i sine n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende omr\xc3\xa5der. Dette st\xc3\xb8ttes av flere arkeologiske funn i S\xc3\xb8r-Norge og de tilgrensende omr\xc3\xa5dene i Sverige. Det mest kjente samiske gravfunnet er fra Vivallen i Fun\xc3\xa4sdalen i Herjedalen, hvor det er p\xc3\xa5vist en gammetuft med ildsted og graver, datert til 800\xe2\x80\x931200. I 2006 ble det funnet samiske boplasser ved Aursj\xc3\xb8en i Lesja, datert til vikingtid/middelalder. Runebommehammeren fra Rendalen er datert til 1160\xe2\x80\x931260. Den ble funnet i 1939 og tolkes som et uttrykk for samisk tilstedev\xc3\xa6relse i \xc3\x98sterdalen p\xc3\xa5 1400-tallet. Registeringene av samiske fangstanlegg i \xc3\x85mot i \xc3\x98sterdalen i forbindelse med etableringen av Rena leir endret oppfatningene om samisk s\xc3\xb8rgrense og samisk identitet bakover i tid. Det ser ut til \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt en samisk bosetting i \xc3\x98sterdalen p\xc3\xa5 500-tallet, som livn\xc3\xa6rte seg ved fangst av elg._NEWLINE_Det refereres til samer i S\xc3\xb8r-Norge i flere middelaldertekster. Mest kjent er \xc3\x85grips og Heimskringlas fortelling om ekteskapet mellom Harald H\xc3\xa5rfagre og samekvinnen Sn\xc3\xb8frid Sv\xc3\xa5sedatter fra Gudbrandsdalen. Det vises ogs\xc3\xa5 til samer i de gamle middelalderlovene fra \xc3\x98stlandet. I de bevarte kapitlene av Borgartingsloven og Eidsivatingsloven forbys det \xc3\xa5 s\xc3\xb8ke trolldomshjelp hos samene. Disse tekstreferansene m\xc3\xa5 forst\xc3\xa5s som et uttrykk for at samene var en del av lovkretsens kulturelle referanseramme._NEWLINE_Den s\xc3\xa5kalte \xc2\xabframrykkingsteorien\xc2\xbb som Yngvar Nielsen presenterte i et foredrag i november 1889, regnes n\xc3\xa5 som avvist, b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 grunn av hans metodebruk, p\xc3\xa5 et lingvistisk grunnlag og p\xc3\xa5 grunnlag av arkeologiske funn. Nielsen hevdet at den s\xc3\xb8rsamiske folkegruppen hadde oppst\xc3\xa5tt ved innvandring fra Nord-Skandinavia p\xc3\xa5 1600- og 1700-tallet. F\xc3\xa5 m\xc3\xa5neder tidligere, i januar 1889, hadde Gustav Storm presentert lignende tanker i et foredrag om samisk \xc2\xabutbredning och f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande i politisk afseende\xc2\xbb hos Svenska s\xc3\xa4llskapet f\xc3\xb6r antropologi och geografi. Nielsens teori ble brukt som faglig grunnlag i flere rettssaker i 1890-\xc3\xa5rene og senere, hvor samer ved R\xc3\xb8ros tapte retten til \xc3\xa5 bruke beiteland. I nyere tid har f\xc3\xa5 st\xc3\xb8ttet Nielsens teori; den som tydeligst har arbeidet og publisert ut fra denne hypotesen har v\xc3\xa6rt Kjell Haarstad._NEWLINE_Som fangstfolk utnyttet samene rimeligvis alle tilgjengelige ressurser: fangst av store og sm\xc3\xa5 pattedyr, fuglefangst, fiske og b\xc3\xa6r. Det vanligste skatteobjektet var m\xc3\xa5rskinn. Det skjedde en glidende overgang fra veidesamfunn til tamreindrift, og man har antagelig lenge hatt noen tamrein i hver husholdning/siida, som kj\xc3\xb8redyr, som lokkedyr ved jakt og som kilde til melk. Overgangen fra veidekultur til tamreinhold skjedde antagelig til ulik tid i de ulike delene av Sapmi. Tradisjonelt har slutten p\xc3\xa5 fangstkulturen blitt knyttet til synkende ettersp\xc3\xb8rsel etter skinn og pels. Omkring 1600 gikk kl\xc3\xa6r av skinn og pels ut av bruk i Europa. Det kan ogs\xc3\xa5 tenkes andre forklaringer p\xc3\xa5 overgangen, knyttet til \xc3\xb8kt skattlegging, overbeskatning av villreinbestand eller endrede, indre strukturer i det samiske samfunnet. Fr\xc3\xb8yningsfjelltromma er en av flere samiske trommer som ved avbildning av b\xc3\xa5ter gjenspeiler at fiske og sj\xc3\xb8rettet virksomhet var en del av s\xc3\xb8rsamenes n\xc3\xa6ringsgrunnlag.\n_START_SECTION_\nTamrein og nomadisme\n_START_PARAGRAPH_\nSiden 1984 har det v\xc3\xa6rt gjennomf\xc3\xb8rt flere prosjekter med s\xc3\xb8rsamisk kulturminneregistrering, b\xc3\xa5de i Sverige og Norge. Karakteristiske s\xc3\xb8rsamiske kulturminner er blant annet aernie (ildsted), som gjenkjennes ved endret vegetasjon og ved kullag like under overflaten; boerne (mj\xc3\xb8lkegrop), groper i frostfri jord hvor melk ble lagret over vinteren for \xc3\xa5 syrne; buvrie (forr\xc3\xa5dsbod), som gjenkjennes av hellene som var underlag for hj\xc3\xb8rnestolpene; delvis nedraste derhvieg\xc3\xa5etie (torvgamme); giedtie (inngjerdet plass for melking av reinen), som er lett gjenkjennelige for sin rikere vegetasjon pga. gj\xc3\xb8dselen; G\xc3\xa5etie-sijje (gammetomt), som sees som en ring av torv og never med et ildsted i midten; og r\xc3\xa5afa (forr\xc3\xa5dsgamme). Andre kulturminner er gravplasser, offerplasser, reinens trekkveier og hvileplasser, h\xc3\xb8stingssteder og fiskesteder._NEWLINE_Pollenanalyser ved Mj\xc3\xb6lkvattnet i Njaarke sameby i \xc3\x85re kommune viser at det allerede p\xc3\xa5 1100-tallet skjedde endringer i vegetasjonssammensetningen som avspeiler bruk av giedtieh (reingjerder, innhegninger) for \xc3\xa5 samle tamrein for tilsyn og melking. Dette er muligens en av de eldste sikre dateringene av tamreinhold; ellers er det vanlig \xc3\xa5 knytte dette strukturskiftet til 1500- og 1600-tallet. _NEWLINE_Det tradisjonelle tamreinholdet var arbeidsintensivt og preget av n\xc3\xa6rhet til dyrene og landskapet. Familiene vandret og levde sammen med dyrene i en trekkrute med \xc3\xa5rsrytme basert p\xc3\xa5 \xc3\xa5tte \xc3\xa5rstider. Reinen var sv\xc3\xa6rt tam; den ble melket, brukt som kl\xc3\xb8v- og trekkdyr, og dyret ga ogs\xc3\xa5 r\xc3\xa5stoff til mat, kl\xc3\xa6r og redskaper. Rein gir forholdsvis lite melk, kanskje 3 dl hver gang, men denne melken er fet og n\xc3\xa6ringsrik, og den ble dels ystet og dels lagret over vinteren i nedgravde kagger. I forbindelse med melkingen var det utviklet en hel prosess- og redskapskultur. Typiske elementer her var kjevlene, som ble bundet i reinkalvens munn for \xc3\xa5 hindre at den drakk opp melka, osteformer, melkeboller og kagger._NEWLINE_Samene har hatt et eget, indre rettssystem som har regulert sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5l om areal- og annen ressursfordeling mellom individer og grupper. Det er ogs\xc3\xa5 antatt at denne rettsordningen har v\xc3\xa6rt forvaltet av \xc2\xabdommere\xc2\xbb som \xc3\xb8verste instans, og at slike dommere kan ha blitt omtalt med tilnavn som \xc2\xabSn\xc3\xa5sakongen\xc2\xbb, men det er ikke videre kjent hvilke regler som gjaldt eller hvordan de ble h\xc3\xa5ndhevet. I Sverige ble denne indre samiske justisen innenfor siidasamfunnene utfordret og avskaffet ved en lov i 1602._NEWLINE_P\xc3\xa5 1700-tallet intensiverte den dansk-norske staten den \xc2\xabsiviliserende\xc2\xbb innsatsen overfor samene, blant annet gjennom misjonering gjennomf\xc3\xb8rt av Thomas von Westen og hans medarbeidere. I denne prosessen ble mange runebommer samlet inn og \xc3\xb8delagt. Mye av den kunnskapen man n\xc3\xa5 har om samisk religion, er basert p\xc3\xa5 opptegnelser fra Westens medarbeidere: N\xc3\xa6r\xc3\xb8ymanuskriptet fra 1723, Isaac Olsens nedtegnelser og Hans Skankes Epitomes Histori\xc3\xa6 Missionis Lapponic\xc3\xa6 fra 1730-tallet._NEWLINE_Gjennom 1600- til 1800-tallet var det hyppige konflikter mellom samer og b\xc3\xb8nder flere steder i det s\xc3\xb8rsamiske omr\xc3\xa5det. En forklaring er at befolknings\xc3\xb8kningen f\xc3\xb8rte til bureising i bygder som tidligere hadde v\xc3\xa6rt udyrket utmark og samisk beiteomr\xc3\xa5de, mens en annen forklaring er at jordbruket fikk st\xc3\xb8rre interesser i utmark, knyttet til setring og utmarkssl\xc3\xa5tter. Ofte tok man i bruk gressvoller som allerede var gj\xc3\xb8dslet frodige av at reinen hadde st\xc3\xa5tt inngjerdet der. Rundt R\xc3\xb8ros f\xc3\xb8rte R\xc3\xb8ros Kobberverks behov for skog og andre ressurser til ekstra konkurranse om ressursene. I overgangen fra fangstsamfunn til tamreindrift var det flere klagesaker hvor b\xc3\xb8nder p\xc3\xa5pekte at samene drev intensiv overbeskatning av gjenv\xc3\xa6rende villreinbestand \xe2\x80\x93 noe som var logisk sett fra tamreinholdets synspunkt: tamreinen ble forstyrret av villrein i n\xc3\xa6rheten og villreinen m\xc3\xa5tte derfor desimeres. Fra disse \xc3\xa5rhundrene er det ogs\xc3\xa5 mange historier om overfall, ran, slakting av tamrein og andre voldsepisoder fra bygdefolk, rettet mot samene, en av de mest alvorlige voldsepisodene var overfallet p\xc3\xa5 samene ved Dalbusj\xc3\xb8en i 1811.\n_START_SECTION_\nBygdesamer\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om samene vanligvis oppfattes som knyttet til reindrift, finnes det ogs\xc3\xa5 flere eksempler p\xc3\xa5 bofaste samer, som levde helt eller delvis integrert i bygdesamfunn. Denne bofaste, eller delvis bofaste, bygdesamebefolkningen er kjent og dokumentert s\xc3\xa5 langt tilbake som de eldste skriftlige kildene om s\xc3\xb8rsamene; p\xc3\xa5 1600-tallet. Den eldste dokumenterte bygdesame er en samisk bureisningsmann i Valdres, nevnt i et diplom fra 1485. En oversikt fra 1910/1913 tyder p\xc3\xa5 at halvparten av s\xc3\xb8rsamene levde som bygdesamer, utenfor reindriften._NEWLINE_Bygdesamene hadde et variert n\xc3\xa6ringsgrunnlag: noen var dreng/taus hos b\xc3\xb8nder, andre drev sm\xc3\xa5bruk i kombinasjon med fangst, fiske og/eller h\xc3\xa5ndverk. Noen bygdesamer var kjent for \xc3\xa5 praktisere som naturleger. Andre hadde en nattmannrolle i bygda, med oppdrag innenfor gjelling og behandling av dyreskinn. I Sverige var rollen som \xc2\xabsockenlapp\xc2\xbb (sognets same) en definert posisjon.\n_START_SECTION_\nEkstensiv reindrift og den nye tid\n_START_PARAGRAPH_\nDe store hamskifte-endringene i samisk \xc3\xb8konomi og livsform ved overgangen fra 1800- til 1900-tallet sees i sammenheng med felleslappeloven fra 1883, Lappekommisjonen av 1889 og etableringen av reinbeitedistrikt i 1894. Intensjonen bak felleslappeloven var, i tillegg til \xc3\xa5 oppn\xc3\xa5 en enhetlig rettsutvikling i tvillingrikene Sverige og Norge, \xc3\xa5 etablere et system med \xc2\xabsolidarisk ansvar for skade\xc2\xbb, det vil si at det ble lagt til rette for at distrikter med flere samiske reineiere m\xc3\xa5tte st\xc3\xa5 solidarisk ansvarlige for beiteskader p\xc3\xa5 innmark. Det nye rettsprinsippet er ogs\xc3\xa5 beskrevet som at \xc2\xabjordbruket fikk fortrinnsrett framfor reindrifta\xc2\xbb. En del av Lappekommisjonens mandat var \xc2\xabat afgive Forslag til Fasts\xc3\xa6ttelse af Gr\xc3\xa6ndserne for Lappernes Betesret\xc2\xbb, og dette ledet fram til etableringen av reinbeitedistrikt i 1894. I store trekk falt etableringen av reinbeitedistrikt sammen med de tradisjonelle inndelingene i sijth som fantes i det samiske samfunnet som etablerte arbeidsfellesskap. Reinbeitedistriktene ble ytterligere konkretisert i en tilleggslov for Hedmark og Tr\xc3\xb8ndelag i 1897; de ble for Innherreds og S\xc3\xb8r-Tr\xc3\xb8ndelags del lagt \xc3\xb8st mot svenskegrensen. Reindrift utenfor distriktene ble totalforbudt, noe som rammet reindriftssamene i Hemnefjella, Trollheimen, i S\xc3\xa5l\xc3\xa5kinna og p\xc3\xa5 Gauldalsvidda. Ved folketellingen i 1910 fantes det samisk befolkning i de fleste kommunene mellom R\xc3\xb8ros og Oppdal/Surnadal, men denne ble etterhvert enten assimilert eller flyttet til reinbeitedistriktene. _NEWLINE_Overgangen fra intensiv reindriftsnomadisme til ekstensiv reindrift knyttes vanligvis til bortfallet av melking. Enkelte har ogs\xc3\xa5 pekt p\xc3\xa5 at endringen har sammenheng med at staten innf\xc3\xb8rte ordningen med reinbeitedistrikt i 1890-\xc3\xa5rene, noe som krevde st\xc3\xb8rre reinflokker. Sverre Fjellheim har samlet en oversikt over n\xc3\xa5r melketradisjonene falt bort i de ulike sijth. R\xc3\xb8rossamene i (n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende) G\xc3\xa5ebrien sijte var de f\xc3\xb8rste som avviklet melking; det skjedde i 1902. Sijth i S\xc3\xb8r-Tr\xc3\xb8ndelag, Innherred, Indre Namdal og Indre Helgeland avviklet melkingen f\xc3\xb8r 1940, mange i 1921. Sijth i Fosen, Ytre Namdal og kystn\xc3\xa6re deler av Helgeland avviklet melkingen etter 1940, de siste i 1964._NEWLINE_Ekstensiv reindrift kan defineres fra to innfallsvinkler; dels graden av gjeting og dels hvordan dyret utnyttes i reindriftshusholdningen. \xc2\xabVed intensiv gjeting tenker man seg at det er en n\xc3\xa6r og intensiv kontakt mellom gjeter og rein. Den intensive gjeteren tilbringer mer tid med aktiv gjeting enn den ekstensive. Den ekstensive gjeterens rein er ofte spredt over et stort omr\xc3\xa5de, og har en lavere tamhetsgrad enn reinen til den intensive gjeteren.\xc2\xbb Utnyttelsen av reinen har to ytterpunkter: enten bare som kj\xc3\xb8ttprodusent, eller p\xc3\xa5 flere m\xc3\xa5ter som transportdyr og annen allsidig utnyttelse av dyret. \xc2\xabI et slikt perspektiv blir ekstensiv reindrift forst\xc3\xa5tt som reindrift som har et m\xc3\xa5l om kj\xc3\xb8ttproduksjon for et marked, mens intensiv reindrift blir forst\xc3\xa5tt som subsistensreindrift eller reindrift som baserer seg p\xc3\xa5 naturalhusholdning\xc2\xbb._NEWLINE_Omkring 1900\xe2\x80\x931910 oppsto de f\xc3\xb8rste samiske foreningene. Elsa Laula Renberg skrev kampskriftet Inf\xc3\xb6r lif och d\xc3\xb6d: Sanningsord i de lapska f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandena og deltok i etableringen av Lapparnas Centralf\xc3\xb6rbund; begge deler i august 1904. I 1907 etablerte Daniel Mortenson S\xc3\xb8ndre-Trondhjems Amts lappeforening og i 1910 grunnla han avisen Waren Sardne (\xc2\xabStemmen fra fjellet\xc2\xbb) p\xc3\xa5 R\xc3\xb8ros. Nordre Trondhjems Amts lappeforening ble etablert i R\xc3\xb8yrvik i 1908. Renberg stiftet stiftet Brurskanken Samiske Kvindef\xc3\xb6rening i 1910. Renberg og Mortenson var begge aktive under samem\xc3\xb8tet i 1917. Finnemisjonen etablerte Sameskolen i Havika ved Namsos i 1910. Skolen ble et samlingssted for s\xc3\xb8rsamene, selv om undervisningen p\xc3\xa5 skolen bare foregikk p\xc3\xa5 norsk._NEWLINE_Skolen i Havika ble videref\xc3\xb8rt som den statlige skolen Gaske-N\xc3\xb8\xc3\xb8rjen Saemienskovle i Hattfjelldal fra 1951. I 1968 ble den andre s\xc3\xb8rsamiske skolen etablert: \xc3\x85arjel-saemiej skuvle i Sn\xc3\xa5sa. Begge ga undervisning p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsamisk, og i 1978 ble det vedtatt en egen s\xc3\xb8rsamisk rettskrivningsnormal. Det samiske samfunnet utviklet gjennom etterkrigstida egne organisasjoner som Norske Reindriftsamers Landsforbund i 1947. Ved Dunderlandsdal-ulykken i 1948 omkom 16 s\xc3\xb8rsamiske tillitsvalgte p\xc3\xa5 vei hjem fra landsm\xc3\xb8te i NRL._NEWLINE_H\xc3\xb8yesteretts plenumskjennelse i Selbudommen i 2001 regnes som et vendepunkt i rettssaker om samisk beiterett i utmark. Her la man til grunn nye prinsipper for hvordan bruksrett oppst\xc3\xa5r innenfor tamreindrift, med erkjennelse av s\xc3\xa6regne trekk ved reinens arealbruk. Det ble ogs\xc3\xa5 lagt vekt p\xc3\xa5 ny kunnskap om samisk forhistorie og p\xc3\xa5 Norges forpliktelser overfor samene som urfolk i lys av ILO-konvensjonen om urfolks rettigheter av 1989, som ble ratifisert av Norge i 1990. I Sverige har man verken ratifisert urfolkskonvensjonen eller hatt noe tilsvarende nytolkende rettssak som Selbusaken._NEWLINE_S\xc3\xb8rsamisk har blitt brukt regelmessig i NRK fra 1973, f\xc3\xb8rst med 5 minutter hver uke. Per 2013 sendes det et kvarter p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsamisk to ganger i uka. Det s\xc3\xb8rsamiske museet Saemien Sijte ble operativt i 1980 og startet blant annet et arbeid med registring av s\xc3\xb8rsamiske kulturminner. Per 2013 er det to kommuner i Tr\xc3\xb8ndelag som er del av samisk spr\xc3\xa5kforvaltningsomr\xc3\xa5de: Sn\xc3\xa5sa og R\xc3\xb8yrvik, og ytterligere to kommuner vurderer dette: Hattfjelldal og R\xc3\xb8ros. Det undervises i og om s\xc3\xb8rsamisk i alle niv\xc3\xa5 av skoleverket, fra barnehage til h\xc3\xb8gskole.\n_START_SECTION_\nKultur\n_START_PARAGRAPH_\nGaaltije er et svensk s\xc3\xb8rsamisk kultursenter i \xc3\x96stersund. Sijti Jarnge er et samisk kultur- og utviklingssenter i Hattfjelldal._NEWLINE_\xc3\x85arjelhsaemien Teatere (S\xc3\xb8rsamisk teater) har base i Mo i Rana, sammen med Nordland Teater. \xc3\x85ST ble stiftet i 1985 som en amat\xc3\xb8rteatergruppe._NEWLINE_Samisk menighet i s\xc3\xb8rsamisk omr\xc3\xa5de er en kategorialmenighet i Den norske kirke. Einar Bondevik arbeider som prest; han redigerer ogs\xc3\xa5 det s\xc3\xb8rsamiske kirkebladet Daerpies Dierie. Nettstedet jaahkoe.no har trosoppl\xc3\xa6ringsressurser for barn p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsamisk. Den f\xc3\xb8rste bibelteksten p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsamisk var en oversettelse av Markusevangeliet i 1993. I 2009 utga Bibelselskapet et utvalg tekster med tittelen Jupmele sjugnede. Innenfor Svenska kyrkan ble H\xc3\xa4rn\xc3\xb6sands stifts samiska resurs- och utvecklingscentrum etablert i 2012 med Gabrielle Jacobsson som den f\xc3\xb8rste presten._NEWLINE_Den s\xc3\xb8rsamiske bokbussen G\xc3\xa6rjah med base i Hattfjelldal betjener bygdene i Nordland og Nord-Tr\xc3\xb8ndelag. Det finnes ogs\xc3\xa5 en bokbuss i S\xc3\xb8r-Tr\xc3\xb8ndelag som betjener s\xc3\xb8rsamiske brukere.\n_START_SECTION_\nMuseer\n_START_PARAGRAPH_\nMuseet Saemien Sijte p\xc3\xa5 Sn\xc3\xa5sa ble etablert i 1964 og innviet sine n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende lokaler i 1980. Museet utgir \xc3\xa5rboka \xc3\x85arjel-saemieh (Samer i s\xc3\xb8r) hvert tredje \xc3\xa5r; f\xc3\xb8rste gang i 1983. Et nytt museumsbygg var ferdig prosjektert i 2010. P\xc3\xa5 svensk side finnes et samisk sentralmuseum \xc3\x81jtte i Jokkmokk, men dette har ikke noen s\xc3\xa6rskilt s\xc3\xb8rsamisk basisutstilling. R\xc3\xb8rosmuseet p\xc3\xa5 R\xc3\xb8ros og V\xc3\xa4sterbottens museum i Ume\xc3\xa5 har samisk kulturarv som et av sine oppdrag, og Jamtli J\xc3\xa4mtlands l\xc3\xa4nsmuseum har utstillingen \xc2\xabAajeh \xe2\x80\x93 samisk k\xc3\xa4lla\xc2\xbb. _NEWLINE_Nordiska museet i Stockholm har et omfattende engasjement innenfor samisk kultur og historie. Norsk Folkemuseum har ogs\xc3\xa5 en stor samisk samling, med blant annet en s\xc3\xb8rsamisk gamme i friluftsavdelingen. Folkemuseet startet i 2012 et arbeid kalt B\xc3\xa5\xc3\xa5stede, hvor man skal tilbakef\xc3\xb8re halvparten av samlingene, omkring 2\xc2\xa0000 gjenstander, til de seks museene som er under Sametingets forvaltning._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 NTNU Vitenskapsmuseet har en s\xc3\xb8rsamisk samling, men denne er ikke utstilt.\n_START_SECTION_\nKunsth\xc3\xa5ndverk \xe2\x80\x93 duedtie\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 nordsamisk kalles husflid duodji, og dette ordet har festet seg p\xc3\xa5 norsk som uttrykk for samisk husflid. Den tilsvarende s\xc3\xb8rsamiske termen er duedtie. duodji/duedtie omfatter b\xc3\xa5de bruksgjenstander, ut\xc3\xb8vende kunst og et symbolspr\xc3\xa5k som representerer samisk levem\xc3\xa5te og verdensbilde. Materialene er tradisjonelt tre (s\xc3\xa6rlig bj\xc3\xb8rk), bein og skinn; delt inn i de to hovedkategoriene hard sl\xc3\xb8yd (tre og bein) og myk sl\xc3\xb8yd (skinn). Av treet brukes b\xc3\xa5de never, r\xc3\xb8tter, ved og rirkuler. _NEWLINE_Man regner med to hovedtyper av samisk ornamentikk; en med \xc3\xb8stlig og en med vestlig innflytelse. Mens den nordsamiske ornamentikken har en floristisk utforming, har den den s\xc3\xb8rsamiske et overveiende geometrisk preg: M\xc3\xb8nstrene er bygget opp av geometrisk rette linjer, med flettem\xc3\xb8nster, stjernem\xc3\xb8nster og border._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste dokumentasjon av s\xc3\xb8rsamisk ornamentikk er boka M\xc3\xb6nsterbok f\xc3\xb6r lapsk hemsl\xc3\xb6jd i V\xc3\xa4sterbottens l\xc3\xa4n (1920), basert p\xc3\xa5 tegninger av kunstneren Folke Hoving. Maja Dunfjeld er b\xc3\xa5de ut\xc3\xb8vende kunsth\xc3\xa5ndverker og den f\xc3\xb8rste som tok hovedfag i duodji ved Statens l\xc3\xa6rerh\xc3\xb8gskole i forming, i 1989. F\xc3\xb8r det var hun konsulent i sami duodji i det s\xc3\xb8rsamiske omr\xc3\xa5det. Hennes doktoravhandling om emnet fra 2001 er ogs\xc3\xa5 utgitt i bokform.\n_START_SECTION_\nKofte \xe2\x80\x93 gapta\n_START_PARAGRAPH_\nDen s\xc3\xb8rsamiske drakten best\xc3\xa5r tradisjonelt av en hofte- eller knelang kofte; p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsamisk heter kofta gapta eller g\xc3\xa5ptoe. Tradisjonelt er den s\xc3\xb8rsamiske kofta bl\xc3\xa5, men i dag blir den ogs\xc3\xa5 sydd i andre farger. Kofta har fargede b\xc3\xa5nd rundt h\xc3\xa5ndledd og hals\xc3\xa5pning. G\xc3\xa5ptoe er stort sett lik i hele det s\xc3\xb8rsamiske omr\xc3\xa5det, men det finnes noen variasjoner mellom distrikter og familier. Den tydeligste variasjonen er at draktene fra R\xc3\xb8rosomr\xc3\xa5det har et rutem\xc3\xb8nster p\xc3\xa5 brystkledet, mens draktene fra Vefsn- og Namdalsomr\xc3\xa5det har et buem\xc3\xb8nster/halvsirkelform p\xc3\xa5 brystkledet.\n_START_SECTION_\nBarne-tv p\xc3\xa5 s\xc3\xb8rsamisk\n_START_PARAGRAPH_\nBarnetv-serien Laara & Leisa hadde premiere p\xc3\xa5 NRK Super 10. februar 2014. Dette er f\xc3\xb8rste gang det lages barne-tv med s\xc3\xb8rsamisk tale. Serien best\xc3\xa5r av 2 sesonger med 10 episoder a 12 minutter, og er myntet p\xc3\xa5 barn mellom 4 og 8 \xc3\xa5r. Serien er produsert av Bj\xc3\xb8rn Tore Hallem ved TMM Produksjon i Levanger, som tidligere har laget barnetv-serier som Tuva fr\xc3\xa5 Tarva og Fjellg\xc3\xa5rden i Trollheimen. De to hovedpersonene Laara & Leisa spilles av Piere \xc3\x85hr\xc3\xa8n fra Jorm i Sverige og Hilma Dunfjeld M\xc3\xb8lnvik fra Sn\xc3\xa5sa. Handlingen er lagt til bygda Trones i Namsskogan med Namsskogan Familiepark, og til B\xc3\xb8rgefjell nasjonalpark i R\xc3\xb8yrvik.'