b'\n_START_ARTICLE_\nCoscorobasvane\n_START_SECTION_\nTaksonomi\n_START_PARAGRAPH_\nCoscorobasvane er en monotypisk art og eneste art i slekten Coscoroba, som er \xc3\xa9n av to slekter som inng\xc3\xa5r i tribuset Cereopseini i underfamilien svaner og gjess (Anserinae). Den andre slekten i dette tribuset er Cereopsis, som kun inkluderer den monotypiske arten h\xc3\xb8nseg\xc3\xa5s (C. novaehollandiae), som s\xc3\xa5ledes trolig er coscorobasvanens n\xc3\xa6rmeste n\xc3\xa5levende slektning. Noen autoriteter mener imidlertid, at coscorobasvane er n\xc3\xa6rmest beslektet med plystreender (Dendrocygninae), men dette savner allmenn aksept i \xc3\xb8yeblikket.\n_START_SECTION_\nBiologi\n_START_PARAGRAPH_\nCoscorobasvane m\xc3\xa5ler normalt omkring 90\xe2\x80\x93115 cm. Hannen blir st\xc3\xb8rre enn hunnen og veier cirka 3 800\xe2\x80\x935 400 g, mens hunnen gjerne veier cirka 3 100\xe2\x80\x934 500 g. S\xc3\xb8rlige individer har dessuten en tendens til \xc3\xa5 bli noe st\xc3\xb8rre enn nordlige individer. Fj\xc3\xa6rdrakten er gjennomg\xc3\xa5ende nesten helhvit, bortsett fra at de ytre fem h\xc3\xa5ndsvingfj\xc3\xa6rene p\xc3\xa5 hver vinge er sorte i tuppene. Sv\xc3\xa6rt lite skiller kj\xc3\xb8nnene, men hunnen har brun iris. Ungfuglenes fj\xc3\xa6rdrakt er flekkvis gr\xc3\xa5 og hvit til de blir omkring \xc3\xa5tte m\xc3\xa5neder gamle, da de f\xc3\xa5r voksen fjerdrakt._NEWLINE_Arten favoriserer laguner og st\xc3\xb8rre ferskvannsv\xc3\xa5tmarker, spesielt omr\xc3\xa5der med tett vegetasjon langs kantene. De har imidlertid ogs\xc3\xa5 blitt observert i kunstige dammer og lignende steder. Arten er for det mest orientert til lavlandet, med enkelte observasjoner i h\xc3\xb8yder opp mot 1 300 moh._NEWLINE_Coscorobasvane antas \xc3\xa5 ha en ganske variert diett, som best\xc3\xa5r av plantemateriale, sm\xc3\xa5 akvatiske og marine virvell\xc3\xb8se dyr, rogn av fisk med mer. Arten s\xc3\xb8ker for det meste etter mat p\xc3\xa5 grunt vann, enten ved \xc3\xa5 sv\xc3\xb8mme eller vade. Den gresser dessuten p\xc3\xa5 land. Arten observeres ofte i blandet flokk sammen med svarthalssvane (Cygnus melanocoryphus)._NEWLINE_Utbredelsen strekker seg fra Tierra del Fuego og Falklands\xc3\xb8yene nordover til det sentrale Chile og nordlige Argentina. Arten overvintrer nord til Paraguay, det s\xc3\xb8r\xc3\xb8stre Brasil og sannsynligvis ogs\xc3\xa5 i chacoen i Bolivia. Individer som hekker p\xc3\xa5 h\xc3\xb8ye breddegrader trekker nordover om vinteren.'