b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x85ttende europaparlament\n_START_PARAGRAPH_\nDet \xc3\xa5ttende Europaparlamentet ble valgt ved Europaparlamentsvalget i 2014 for en fem \xc3\xa5rs valgperiode til nytt valg i 2019. Martin Schulz ble etter valget i 2014 valgt som Europaparlamentets president. Som ny president i 2017 ble valgt Antonio Tajani._NEWLINE_Etter valget i 2014 organiserte Europaparlamentet seg i sju politiske grupper. I 2015 lyktes det den franske politikeren Marine Le Pen og den nederlandske Geert Wilders, som begge sto utenfor parlamentet \xc3\xa5 etablere en \xc3\xa5ttende gruppe, som i dansk spr\xc3\xa5kversjon het Nationernes og Frihedens Europa. Gruppen ble den minste i parlamentet med 34 medlemmer.\n_START_SECTION_\nGruppene etter valget i 2014\n_START_PARAGRAPH_\nDen st\xc3\xb8rste gruppen var den som utgikk fra Det europeiske folkeparti (konservativ/sentrum-h\xc3\xb8yre). Gruppen besto av 221 representanter fordelt p\xc3\xa5 43 nasjonale partier fra 27 medlemsland. St\xc3\xb8rst blant disse er CDU/CSU fra Tyskland, Les R\xc3\xa9publicains fra Frankrike, Borgerplattformen fra Polen, Partido Popular fra Spania, Forza Italia fra Italia og Fidesz fra Ungarn. Tyske Manfred Weber (CSU) ble valgt som gruppeleder._NEWLINE_Nest st\xc3\xb8rst var gruppen Det progressive forbund av sosialister og demokrater (sosialdemokratisk/sentrum-venstre) som hadde 191 representanter fordelt p\xc3\xa5 33 nasjonale partier fra 28 medlemsland. St\xc3\xb8rst blant disse var Partito Democratico fra Italia, SPD fra Tyskland og Labour fra Storbritannia. Italienske Gianni Pittella (PD) ble valgt som gruppeleder, og i mars 2018 etterfulgt av Udo Bullmann, Tyskland._NEWLINE_Tredje st\xc3\xb8rst var gruppen Alliansen av europeiske konservative og reformister (konservativ) som hadde 70 representanter fordelt p\xc3\xa5 18 nasjonale partier fra 15 medlemsland. St\xc3\xb8rst blant disse var Conservative Party fra Storbritannia og Lov og rettferdighet fra Polen. Britiske Syed Kamall (Conservative Party) ble valgt som gruppeleder._NEWLINE_Fjerde st\xc3\xb8rst var gruppen Alliansen av liberale og demokrater for Europa (liberal/sentrum) som hadde 67 representanter fordelt p\xc3\xa5 31 nasjonale partier fra 21 medlemsland. St\xc3\xb8rst blant disse var MoDem fra Frankrike. Belgiske Guy Verhofstadt (VLD) ble valgt som gruppeleder._NEWLINE_Femte st\xc3\xb8rst var gruppen Det europeiske forente venstre/Det nordiske gr\xc3\xb8nne venstre (kommunister og venstresosialister) som hadde 52 representanter fordelt p\xc3\xa5 21 nasjonale partier fra 14 medlemsland. St\xc3\xb8rst av disse er Die Linke fra Tyskland og SYRIZA fra Hellas. Tyske Gabriele Zimmer (Die Linke) ble valgt som gruppeleder._NEWLINE_Sjette st\xc3\xb8rst var gruppen De europeiske gr\xc3\xb8nne/Den europeiske frie allianse (milj\xc3\xb8partier og regionalister) som hadde 50 representanter fordelt p\xc3\xa5 25 nasjonale partier fra 17 medlemsland. St\xc3\xb8rst blant disse er B\xc3\xbcndnis 90/Die Gr\xc3\xbcnen fra Tyskland, Europe \xc3\xa9cologie\xe2\x80\x93Les verts fra Frankrike. Fransk-tyske Daniel Cohn-Bendit og tyske Rebecca Harms ble valgt som gruppeledere. I desember 2016 ble det foretatt nyvalg med Rebecca Harms og Ska Keller som gruppeledere. Harms ble siden erstattet med Philippe Lamberts._NEWLINE_Den sjuende st\xc3\xb8rste gruppen var Europa for frihet og direkte demokrati (konservativ) og hadde etter siste valg 48 representanter fordelt p\xc3\xa5 7 nasjonale partier fra 7 medlemsland. St\xc3\xb8rste partier i denne gruppen var United Kingdom Independence Party fra Storbritannia og MoVimento 5 Stelle fra Italia. Britiske Nigel Farage (UKIP) og italienske David Borrelli (M5S) ble valgt gruppeledere. Per 2018 var Nicolas Bay og Marcel de Graaff gruppeledere._NEWLINE_Etter valget i 2014 var det 52 representanter fordelt p\xc3\xa5 12 nasjonale partier fra 10 medlemsland som ikke var med i noen gruppe.'