b'\n_START_ARTICLE_\nJohannes Frie\xc3\x9fner\n_START_SECTION_\nMilit\xc3\xa6r karriere\n_START_PARAGRAPH_\nFrie\xc3\x9fner tjenestegjorde under f\xc3\xb8rste verdenskrig og gikk deretter inn i det nyopprettede Reichswehr._NEWLINE_Ved utbruddet av  andre verdenskrig, den 1. september 1939, fikk han tjenesten som inspekt\xc3\xb8r for armeens utdannelsesvesen. Han ble utnevnt 1. august 1940 til generalmajor._NEWLINE_Etter en tvist med partifunksjon\xc3\xa6rer i NSDAP fikk han den 1. mai 1942 kommandoen over 102. Infanterie-Division p\xc3\xa5 \xc3\x98stfronten. Samme h\xc3\xb8st ble han utnevnt til generalleutnant. I januar 1943 fikk Friessner  kommandoen over et arm\xc3\xa9kors som befant seg i samme omr\xc3\xa5de som hans tidligere divisjon._NEWLINE_Sommeren 1943 kjempet korpset ved Orel i Sovjetunionen og han ble den 23. juli tildelt ridderkorset. Etter en kort tid i desember 1943 \xc3\xa5 ha vikariert som kommandant for 4. Armee, fikk han i februar 1944 kommandoen over Armeegruppe Friessner som ble satt inn mellom 16. Armee og 18. Armee. Disse arm\xc3\xa9er befant seg i den nordlige del av \xc3\x98stfronten og var hardt presset i den sovjetiske vinteroffensiven. Den 23. februar fikk Friessner kommandoen over Armee-Abteilung Narwa som hadde III. SS-Panzerkorps som understilt enhet. Her ledet han forsvarskampene rundt Narva frem til den 3. juli 1944 da han fikk kommandoen over Arm\xc3\xa9gruppe Nord. Friessner ble bel\xc3\xb8nnet for sin innsats ved Narva med eikel\xc3\xb8v til sitt ridderkors._NEWLINE_I slutten av juli 1944 forlot Friessner nordre del av \xc3\x98stfronten og reiste s\xc3\xb8rover for \xc3\xa5 ta kommandoen over Arm\xc3\xa9gruppe S\xc3\xb8rukraina. Arm\xc3\xa9gruppen led store tap i en sovjetisk storoffensiv i august og ble i det store og hele knust. Derfor ble Arm\xc3\xa9gruppe S\xc3\xb8r gjenoppsatt med Freissner som \xc3\xb8verstkommanderende._NEWLINE_Den 29. november 1944 klarte Friessners arm\xc3\xa9gruppe \xc3\xa5 stabilisere fronten, men bare for en tid. Retretten fortsatte snart inn i Ungarn, og den sviktende krigslykken s\xc3\xa6rlig etter nederlaget i slaget om Romania gjorde at han havnet i un\xc3\xa5de hos Hitler. Han ble derfor den 22. desember overf\xc3\xb8rt til F\xc3\xb8rerreserven, og fikk etter dette ingen ny beordring.\n_START_SECTION_\nEtter annen verdenskrig\n_START_PARAGRAPH_\nVed krigsslutt havnet han den 8. mai 1945 i alliert krigsfangenskap, og ble l\xc3\xb8slatt den 17. november 1947.  I september 1951 ble han leder for Verband deutscher Soldaten (VDS), men fratr\xc3\xa5dte embedet allerede i desember samme \xc3\xa5r. Frie\xc3\x9fner var ikke lenger akseptabel i stillingen etter at han p\xc3\xa5 en pressekonferanse den 21. september 1951 hadde forsvart invasjonen av Polen, hadde rost Waffen-SS som \xc2\xabanstendig kjempende\xc2\xbb, og hadde talt nedsettende om offiserer involvert i 20. juli-attentatet mot Hitler - fordi det fra \xc2\xabsoldaterisk standpunkt\xc2\xbb var g\xc3\xa5tt inn for en uakseptabel metode, nemlig \xc2\xabdet politiske mord\xc2\xbb._NEWLINE_Han levde deretter som pensjonist i Bayern resten av livet.'