b'\n_START_ARTICLE_\nStenelytrana\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nStore (30-40 millimeter), svarte trebukker, dekkvingene gulbrune eller brunr\xc3\xb8de med svart spiss. Kroppsformen er noe bred, bredest ved dekkvingenes rot. Antennene er tynne og kortere enn kroppen, noe sagtakkede. Pronotum er mer eller mindre klokkeformet, utvidet ved roten, smalere enn dekkvingene som er tydelig avsmalnende bakover. Beina er m\xc3\xb8rke, noks\xc3\xa5 lange og tynne. Artene etterligner muligens store veivepser i slekten Pepsis (s\xc3\xa5kalte tarantula hawks).\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nDe aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i d\xc3\xb8d ved, men det finnes ogs\xc3\xa5 enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt p\xc3\xa5 sommeren, bes\xc3\xb8ker gjerne blomster, s\xc3\xa6rlig skjermplanter og andre planter med hvite, \xc3\xa5pne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nSlekten er utbredt i det nordlige Mexico og s\xc3\xb8rlige USA. Typelokaliteten for Stenelytrana bonarensis oppgis \xc3\xa5 v\xc3\xa6re i Argentina, men det er tvilsomt om dette er korrekt.'