b'\n_START_ARTICLE_\nIkenere\n_START_PARAGRAPH_\nIkenere (latin: Iceni) var en britonsk stamme eller kongerike i Britannia (dagens England) som var bosatt i et omr\xc3\xa5de som grovt sett tilsvarer dagens grevskap Norfolk fra kanskje 200-tallet f.Kr. og fram til 100-tallet e.Kr. De hadde korieltauerne (corieltauvi) i vest, og katuvellaunere (catuvellauni) og trinovantere (trinovantes) i s\xc3\xb8r. Stammen ble til en civitas under den romerske okkupasjonen av Britannia. Deres hovedstad var Venta Icenorum, lokalisert ved dagens landsby Caistor St. Edmund. Under den romerske okkupasjonen, sendte den romerske keiseren myndighetsperson til stammene for \xc3\xa5 omgj\xc3\xb8re dem til civitates som et virkemiddel for styre og passivisere dem. Ikenere var grovt sett en av seksten civitates i Britannia. Romernes innflytelse og innblanding i ikenernes indre styre f\xc3\xb8rte til sist at de gjorde oppr\xc3\xb8r i \xc3\xa5r 61.\n_START_SECTION_\nArkeologi\n_START_PARAGRAPH_\nArkeologiske spor av ikenerne omfatter torquer, en type halsring av gull eller s\xc3\xb8lv som var utbredt i keltiske milj\xc3\xb8er. Ikenerne begynte \xc3\xa5 framstille mynter rundt 10 f.Kr. deres mynter var en s\xc3\xa6rskilt tilpasning av gallisk-belgiske \xc2\xabansikt/hest\xc2\xbb-design, og i en del tidlige utgaver, mest tallrike i n\xc3\xa6rheten av Norwich, ble hesten erstattet av en bj\xc3\xb8rn. En del mynter har inskripsjonen ECENI, noe som gj\xc3\xb8r dem til de eneste mynter framstilt av opphavelige stammefolk p\xc3\xa5 Britannia som benyttet deres eget stammenavn p\xc3\xa5 dem. Det eldste personnavnet som opptrer p\xc3\xa5 myntene er Antedios, en gang rundt \xc3\xa5r 10 f.Kr. Andre navn er forkortelser, som AESU og SAEMU._NEWLINE_Det har blitt avdekket navnet til Antedios\xe2\x80\x99 etterf\xc3\xb8lger Prasutagus (kjent som ektemannen til Boudicca) ogs\xc3\xa5 opptrer p\xc3\xa5 mynter. I artikkelen \xc2\xabAn Elusive Icenian Legend\xc2\xbb diskuterer forskeren H. R. Mossop mynter som ble oppdaget av D. F. Allen i Joist Fen i Suffolk: \xc2\xabDet er myntene Nos. 6 og 7 som gir et framskritt i lesningen av [myntens] forside, og bekrefter lesningen PRASTO med dens underforst\xc3\xa5tte hentydning til Prasutagus.\xc2\xbb_NEWLINE_Allerede Thomas Browne (1605\xe2\x80\x931682), den f\xc3\xb8rste engelske arkeologiske forfatteren, skrev om den romerske okkupasjonen, Boudicca og ikenernes mynter. Icknield Way, en oldtidsvei som knyttet East Anglia til Chilterns, kan ha f\xc3\xa5tt navn etter ikenerne. Julius C\xc3\xa6sar beskrev cenimagni som underkastet seg ham ved hans andre invasjon av Britannia i \xc3\xa5r 54 f.Kr. Disse kan ha v\xc3\xa6rt i slektskap med ikenere eller form for sidegren, eller det kan v\xc3\xa6re en forvanskning Eceni Magni i betydningen \xc2\xabStore Eceni\xc2\xbb._NEWLINE_John A. Davies og Tony Gregory gjennomf\xc3\xb8rte arkeologiske unders\xc3\xb8kelser av romerske mynter som sirkulerte under den romerske okkupasjonen av Norfolk. Deres forskning viste at de freste mynter i sirkulasjon f\xc3\xb8r 60 e.Kr. var ikenske framfor romerske. Det er mulig at romerske mynter ikke ble adoptert i ikenske omr\xc3\xa5der f\xc3\xb8r etter \xc3\xa5r 60. Unders\xc3\xb8kelsen av myntene viste at det heller ikke var jevn og fast tilgang p\xc3\xa5 romerske mynter fra \xc3\xa5r til \xc3\xa5r; det viser at tilgangen var sporadisk og at det var perioder med liten eller ingen nye mynter ble sendt til romersk Britannia fra de keiserlige myntst\xc3\xb8periene. I en del omr\xc3\xa5der i Norfolk kan det tyde p\xc3\xa5 at de ikeniske b\xc3\xb8ndene i meget liten ble p\xc3\xa5virket av civitas ettersom det var liten tilgang p\xc3\xa5 mynter og rikdommer. Unders\xc3\xb8kelsen viste ogs\xc3\xa5 at det var steder med sv\xc3\xa6rt rike funn av mynter som synes \xc3\xa5 ha fungert som sentre for periodiske markeder og festivaler.'