b'\n_START_ARTICLE_\nM19 Maschinengranatwerfer\n_START_SECTION_\nBruk\n_START_PARAGRAPH_\nSelve bombekasteren var plassert p\xc3\xa5 en sokkel og plattform inne i kuppelen. Denne kunne heves og senkes 50\xc2\xa0cm (i bruk/ikke i bruk) for \xc3\xa5 komme opp til utskytningshullet \xc3\xb8verst i kuppelen. P\xc3\xa5 plattformen var det tre mann: skytter (kommand\xc3\xb8r og sikter) og to ladere. Den ene laderen tok ferdigladde klips fra en elektrisk heis, f\xc3\xb8rte klipsremsen inn i en kanal hvor prosjektilene ble skutt ut. Klipsen ble automatisk skj\xc3\xb8vet videre til neste skudd da ett var skutt ut, og hver klipsremse inneholdt seks skudd. Da den var ferdigskutt, tok laderen p\xc3\xa5 andre siden av v\xc3\xa5penet i mot klipsen, og satte den tilbake i samme heis \xe2\x80\x93 denne gangen for \xc3\xa5 bli dradd ned for \xc3\xa5 bli ladet p\xc3\xa5 nytt._NEWLINE_Nedenfor plattformen, var det et rom hvor det ogs\xc3\xa5 stod 2-3 mann. Disse satte inn og tok ut klips fra heisen. Bak dem stod andre mannskaper og ladet om klips, og sendte ferdigladde klipsremser frem til heisen._NEWLINE_Skytteren styrte avfyringen ved hjelp av en fotpedal p\xc3\xa5 h\xc3\xb8yre fot. Med venstre fot l\xc3\xa5ste man plattformen, for \xc3\xa5 hindre den i \xc3\xa5 bevege seg fra side til side under rekylen. Med h\xc3\xb8yre arm opererte skytteren dreiemekanismen, som dreide plattformen rundt, mens han med venstre h\xc3\xa5nd styrte elevasjonen._NEWLINE_Ammunisjonsheisen, plattformen og avfyringsmekanismen ble prim\xc3\xa6rt drevet elektrisk. Skuddtakten kunne elektrisk stilles inn p\xc3\xa5 40, 60, 80 eller 120 skudd i minuttet. Ved 120 skudd i minuttet ville mekanismene utsettes for enorme p\xc3\xa5kjenninger, og slik skuddtakt skulle bare brukes i n\xc3\xb8dstilfeller. Ved manuell avfyring var skuddtakten avhengig av mannskapets evne til \xc3\xa5 sveive avfyringsmekanismen \xe2\x80\x93 maksimal skuddtakt her var ca. 60 skudd i minuttet. I en R633 bunker var det plass til 3944 skudd. Med en skuddtakt p\xc3\xa5 120 skudd i minuttet, kunne dermed en M19 skyte kontinuerlig i rundt 33 minutter \xe2\x80\x93 dog var dette umulig, siden l\xc3\xb8pet ville g\xc3\xa5tt varmt og sannsynligvis smeltet lenge f\xc3\xb8r den tid. Likevel sier det noe om hvilket v\xc3\xa5pen dette var \xe2\x80\x93 hovedform\xc3\xa5let var \xc3\xa5 danne en effektiv sperreild som fiendtlige tropper ikke kunne komme seg forbi. Granatene var fylt med TNT som detonerte ved anslag, og spredte store mengder splinter over et stort omr\xc3\xa5de.'