b'\n_START_ARTICLE_\nJunidemokratibevegelsen\n_START_PARAGRAPH_\nJunidemokratibevegelsen (offisielt engelsk navn June Democracy Movement, Hangul: 6\xec\x9b\x94 \xeb\xaf\xbc\xec\xa3\xbc\xed\x95\xad\xec\x9f\x81) var en landsomfattende demokratibevegelse i S\xc3\xb8r-Korea som f\xc3\xb8rte til en rekke massedemonstrasjoner som varte fra 10. juni til 29. juni 1987. Demonstrasjonene tvang regjeringen til \xc3\xa5 gjennomf\xc3\xb8re direkte presidentvalg og innf\xc3\xb8re andre demokratiske reformer som f\xc3\xb8rte til etableringen av den sjette republikk, dagens s\xc3\xb8rkoreanske styre._NEWLINE_10. juni lanserte president Chun Doo-hwan navnet p\xc3\xa5 hans foretrukne arvtaker til embedet, Roh Tae-woo. Offentliggj\xc3\xb8ringen av Chuns etterf\xc3\xb8lger ble sett p\xc3\xa5 som et siste fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 utsette revideringen av den s\xc3\xb8rkoreanske konstitusjonen for \xc3\xa5 tillate direkte presidentvalg. Presset mot regjeringen hadde vedvart en stund, men offentliggj\xc3\xb8ringen av Rohs kandidatur utl\xc3\xb8ste flere omfattende protester. Chun og Ruh ville ikke ty til vold like f\xc3\xb8r Sommer-OL 1988, og mente at ettersom opposisjonen var splittet, s\xc3\xa5 ville Roh uansett vinne et presidentvalg. De gav derfor etter i hovedkravene til de demonstrerende; direkte presidentvalg og tilbakef\xc3\xb8ring av av sivile rettigheter. Roh ble valgt til landets nye president i desember med simpelt flertall; men de to opposisjonskandidatene fikk tilsammen et flertall av stemmene. Den demokratiske konsolideringen av s\xc3\xb8rkoreansk politikk var likevel i gang.\n_START_SECTION_\nIndirekte presidentvalg\n_START_PARAGRAPH_\nI 1972 innf\xc3\xb8rte president Park Chung-hee Yusin-konstitusjonen, som bestemte at presidenten skulle velges av et valgmannskollegium. Systemet overlevde attentatet mot Park. Park ble etter sin d\xc3\xb8d erstattet av Choi Kyu-ha som igjen ble erstattet av Chun etter et statskupp. Kollegiet var i stor grad h\xc3\xa5ndplukket av regimet selv, og representerte derfor ingen form for kontroll over presidentembedet._NEWLINE_Chun avholdt valg i 1985 for \xc3\xa5 bedre sitt rykte b\xc3\xa5de innenlands og i utlandet. Resultatet var en stor moralsk seier for opposisjonen, ledet av Kim Dae-jung og Kim Young-sam. Hovedkravet var direkte presidentvalg, men Chun fors\xc3\xb8kte i det lengste \xc3\xa5 utsette og forsinke gjennomf\xc3\xb8ringen av kravet. En parlamentskomite diskuterte ulike l\xc3\xb8sninger i flere m\xc3\xa5neder. 13. april 1987 ble komiteens arbeid lagt ned, men skulle etter planen tas opp igjen etter OL-arrangementet. Dette f\xc3\xb8rte bare til mer uro, men demonstrasjonene imponerte ikke Chuns regime. Chun fortsatte med sin egen plan, og lanserte Roh som sin etterf\xc3\xb8lger._NEWLINE_Gjennom hele perioden hadde arbeiderbevegelsen, universitetsstudentene og kirkesamfunn funnet sammen i en felles allianse for \xc3\xa5 \xc3\xb8ke presset p\xc3\xa5 regimet. Dette mobiliserte deler av befolkningen som ellers ikke deltok i demonstrasjoner. Sammen med den politiske opposisjonen dannet dette kjernen kampen som ble \xc3\xa5pent utkjempet i juni.\n_START_SECTION_\nPark Jong-chul\n_START_PARAGRAPH_\nSiden Gwangju-massakren i 1980 og gjennom hele 1980-tallet hadde mange studentaktivister kjempet mot det autorit\xc3\xa6re regimet til Chun Doo-hwan. Lederen for elevr\xc3\xa5det ved spr\xc3\xa5kstudiet ved Seoul National University, Park Jong-chul, var en av disse studentene. Han ble anholdt under en etterforskning knyttet til studentdemonstrasjonene og avh\xc3\xb8rt. Park nektet i si noe om sine med-aktivister. Under avh\xc3\xb8rene ble Park torturert, behandlingen f\xc3\xb8rte til hans d\xc3\xb8d 14. januar 1987._NEWLINE_Hendelsen ble f\xc3\xb8rst dysset ned. Men da Catholic Priests Association for Justice (CPAJ) avsl\xc3\xb8rte sannheten om Park den 18. mai, f\xc3\xb8rte dette til sterke reaksjoner i befolkningen. CPAJ planla en demonstrasjon 10. juni for \xc3\xa5 hedre Parks minne.\n_START_SECTION_\nLee Han-yeol\n_START_PARAGRAPH_\nStudenter ved Yonsei University bestemte seg for \xc3\xa5 delta i demonstrasjonene, og arrangerte et tog 9. juni. Under protestaksjonene ble studenten Lee Han-yeol alvorlig skadet ved at en t\xc3\xa5regassgranat traff hodet hans. Han ble raskt et symbol for protestaksjonene over de kommende ukene. Til slutt d\xc3\xb8de Lee av skadene 5. juli, etter at Chuns regime hadde g\xc3\xa5tt med p\xc3\xa5 demonstrantenes hovedkrav. Over en millioner mennesker deltok i hans gravf\xc3\xb8lge den 9. juli.\n_START_SECTION_\nHovedemonstrasjonene\n_START_PARAGRAPH_\n10. juni ble Roh Tae-woo nominert som kandidat til presidentvalget p\xc3\xa5 en partikongress i Democratic Justice Party p\xc3\xa5 Jamsil Arena. Over hele landet ble det avholdt demonstrasjoner, med 240 000 deltakere i 22 byer inkludert hovedstaden Seoul._NEWLINE_18. juni samlet 1,5 millioner mennesker seg for \xc3\xa5 demonstrere mot bruk av t\xc3\xa5regassgranater i tilsammen 16 byer. Til slutt deltok ogs\xc3\xa5 funksjon\xc3\xa6rer i demonstrasjonene, en yrkesgruppe som fram til da hadde st\xc3\xa5tt p\xc3\xa5 sidelinja. 19. juni utstedte Chun en ordre om \xc3\xa5 mobilisere h\xc3\xa6ren, men i frykt for en reprise p\xc3\xa5 Gwangju-massakren, kalte han de raskt tilbake. 26. juni ble det arrangert en marsj for fred med over en million deltakere i 34 byer._NEWLINE_Til slutt lanserte Roh Tae-woo sin deklarasjon den 29. juni, der han gav etter for kravene, ved \xc3\xa5 love et grunnlovstillegg og l\xc3\xb8slatelse av Kim Dae-jung.\n_START_SECTION_\nDen store arbeidskonflikten i 1987\n_START_PARAGRAPH_\nI etterkant av junidemokratibevegelsen ble det etablert en fagforening ved Hyundai Engine i Ulsan den 3. juli. Mange sluttet seg til fagforeningene og gikk ut i streik. Mellom juli og september ble over 1000 fagforeninger etablert, og det ble gjennomf\xc3\xb8rt 3 458 streikeaksjoner.\n_START_SECTION_\n9. tillegg til konstitusjonen\n_START_PARAGRAPH_\nSom en f\xc3\xb8lge av deklarasjonen av 29. juni ble arbeidet startet med konstitusjonsendringene. 12. oktober ble loven foresl\xc3\xa5tt, og den ble vedtatt 28. oktober, med virkning fra 25. februar 1988, samtidig med at Roh ble innsatt som president._NEWLINE_Landets 10. konstitusjon styrket innbyggernes sivile rettigheter, og disse ble denne gangen tydelig spesifisert. I tillegg kom direkte presidentvalg, og makt ble overf\xc3\xb8rt fra presidenten til nasjonalforsamlingen.\n_START_SECTION_\nDet f\xc3\xb8rste demokratiske valg i S\xc3\xb8r-Korea\n_START_PARAGRAPH_\nRoh var fortsatt Democratic Justice Party sin kandidat til presidentvalget, og han var fortsatt Chuns foretrukne etterf\xc3\xb8lger. Roh ble i desember valgt til landets nye president, med simpelt flertall. De to opposisjonskandidatene fikk et flertall av stemmene bak seg, men klarte ikke \xc3\xa5 enes om en felles kandidat og stemmene ble derfor splittet._NEWLINE_To uker f\xc3\xb8r valget eksploderte Korean Air Flight 858 p\xc3\xa5 vei til Bangkok. Det ble avsl\xc3\xb8rt at Nord-Korea stod bak. En av de to agentene ansvarlige for eksplosjonen, Kim Hyon-hui ble f\xc3\xb8rt til Seoul en dag f\xc3\xb8r valget, noe som bidro til Rohs valgseier._NEWLINE_Roh fikk 36,6 prosent av stemmene, mens opposisjonens to kandidater Kim Young-sam og Kim Dae-jung fikk henholdsvis 28 og 27 prosent. Valget markerte ogs\xc3\xa5 starten p\xc3\xa5 den sjette republikk.'