b'\n_START_ARTICLE_\nTessarakonteres\n_START_SECTION_\nHvor mange rader med \xc3\xa5rer?\n_START_PARAGRAPH_\nTriremen var det viktigste greske krigsskipet i flere \xc3\xa5rhundrer inn i den hellenistiske perioden som begynte i slutten p\xc3\xa5 det fjerde \xc3\xa5rhundret etter Aleksander den stores d\xc3\xb8d i 323 f.Kr med tre niv\xc3\xa5 roere i \xc3\xa9n av de opptil tretti vertikale seksjoner p\xc3\xa5 skroget. Flere nye krigsskipstyper ble introdusert med tiden omkring en videref\xc3\xb8ring fra eldre \xc3\xa5resystemer p\xc3\xa5 to eller tre niv\xc3\xa5 roere. Deres betegnelser som \xc2\xabfirer\xc2\xbb, \xc2\xabfemmer\xc2\xbb, \xc2\xabsekser\xc2\xbb og s\xc3\xa5 videre skyldes antall roere i den samme vertikale seksjonen, tendensen fortsatte videre inn i de st\xc3\xb8rre \xc2\xabpolyremer\xc2\xbb med mer enn ti roere helt opp til \xc2\xabseksten\xc2\xbb f.eks._NEWLINE_Meget lite konkret har blitt bevart om alle disse gigantiske skipene, og deres navnene har vist seg vanskelig \xc3\xa5 tolke ettersom det \xc3\xa5pnet for ulike hypoteser om det aktuelle \xc3\xa5resystemet. Den meste sannsynlige hypotesen om \xc3\xa5resystemet er at skip av typen \xc2\xabpolyrem\xc2\xbb var egentlige bare st\xc3\xb8rre versjoner av biremen med to niv\xc3\xa5 roere og triremen med tre niv\xc3\xa5 med mer enn \xc3\xa9n roer per \xc3\xa5re._NEWLINE_Fra senere tid omkring galeier brukt i middelalderen og renessansen samt tidlig moderne tid er det kjent at det maksimale tallet p\xc3\xa5 menn som kan operere \xc3\xa9n \xc3\xa5re effektivt er normalt \xc3\xa5tte. Etter et slikt \xc3\xa5resystem ville det st\xc3\xb8rste og praktiske krigsskipet hatt tre benker med \xc3\xa5tte mann per \xc3\xa5re p\xc3\xa5 tre niv\xc3\xa5, derav en \xc2\xabtjuefire\xc2\xbb. En av de meste hyppige nevnte storskipene fra den hellenistiske perioden var betegnet som en \xc2\xabseksten\xc2\xbb. Dette kan ha hatt to niv\xc3\xa5 med \xc3\xa5rer p\xc3\xa5 hver side likesom en birem, med hver \xc3\xa5re opereres av \xc3\xa5tte mann. Til tross for denne sannsynlige hypotesen om \xc2\xabsekstenere\xc2\xbb, er det fremdeles et problem med \xc3\xa5 finne en tilfredsstillende forklaring p\xc3\xa5 arrangementet omkring \xc3\xa5rer og roere som kunne produsere en \xc2\xabf\xc3\xb8rti\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nKonstruksjon\n_START_PARAGRAPH_\nEt skrog bygget i enorme dimensjoner p\xc3\xa5 280 greske alen eller 128 meter vil medf\xc3\xb8re meget store belastninger p\xc3\xa5 konstruksjonen av en uante st\xc3\xb8rrelse. Skipbyggingsteknikken for et krigsskip i antikken er basert p\xc3\xa5 tappsammenf\xc3\xb8yningen ved bruk av tretapp og tapphull som var hugd ut innbyrdes p\xc3\xa5 plankene for bordkledningen. Etter bordgangene var satt p\xc3\xa5 plass med tappene, ble det satt inn trenagler for \xc3\xa5 l\xc3\xa5se fast tappene med plankene for ytterlig forsterkning. Dette er en meget arbeidsintensiv prosess som gjorde byggingen av et krigsskip i den samme st\xc3\xb8rrelse som en trirem p\xc3\xa5 cirka f\xc3\xb8rti meter lengde meget kostbart, og dette skyldes at tretappene m\xc3\xa5tte settes inn i stor tetthet. Tretappen m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re av mye hardere tresort som tyrkisk eik enn resten av skroget gjerne bygget av t\xc3\xb8mmer fra furutr\xc3\xa6r for \xc3\xa5 t\xc3\xa5le stresset i konstruksjonen._NEWLINE_Med triremen var de greske skipsbyggerne n\xc3\xa5dde deres maksimale begrensninger innenfor skipsbygging i forholdet lengde mot bredde p\xc3\xa5 skrogskonstruksjonen som dermed utsettes for sterke krefter fra sj\xc3\xb8en i hogging som buet ned stevnene i vannet. For \xc3\xa5 motvirke dette strammet man konstruksjonen med to kraftige innvendige trosser mellom tverrg\xc3\xa5ende bjelker i for- og akterstevnene. Denne kalles \xc2\xabhypozomata\xc2\xbb. Hvordan skipsbyggerne hadde bygget de mye st\xc3\xb8rre \xc2\xabpolyremer\xc2\xbb har aldri blitt forklart for ettertiden utover hypoteser og teorier om hvordan de st\xc3\xb8rre skipstyper videreutviklet fra triremen var gjort mulig. Det har ikke v\xc3\xa6rt gjort arkeologisk funn av \xc3\xa9t krigsskip fra antikken som kunne ha v\xc3\xa6rt til stor hjelp._NEWLINE_Den gjeldende teorien om \xc2\xabTessarakonteres\xc2\xbb er at dette skipet bygget for Ptolemaios IV var en overdimensjonell katamaran med doble skrog eller to separate skipsskroger med en stor plattform lagt ovenp\xc3\xa5 med plass for flere tusen menn ombord. Beskrivningen av utseendet p\xc3\xa5 skipet har blitt bevart, indikerte om at det hadde doble baug og doble stevn samt minst syv rambukk, hvorav den ene av meget stor st\xc3\xb8rrelse. Det hadde tolv hypozomata innvendige trosser p\xc3\xa5 over 900 fot lengde (275 m) mens en vanlig trirem hadde to og to i reserve._NEWLINE_Lionel Casson kom med et overbevisende argument om hvordan \xc3\xa5resystemet p\xc3\xa5 en \xc2\xabf\xc3\xb8rti\xc2\xbb var mulig, det er antatt at skipet som en katamaran egentlige bestod av to \xc2\xabtjue\xc2\xbb med tre niv\xc3\xa5 roere fordelt p\xc3\xa5 femti vertikale seksjoner. Arrangementet p\xc3\xa5 \xc2\xabtjue\xc2\xbb kunne forklares ved at det \xc3\xb8verste niv\xc3\xa5et, \xc2\xabthranite\xc2\xbb vil ha \xc3\xa5tte mann, deretter \xc2\xabzygite\xc2\xbb med syv mann og sist \xc2\xabthalamia\xc2\xbb p\xc3\xa5 fem mann. En \xc2\xabtjue\xc2\xbb deretter skulle ha ett tusen roere ved \xc3\xa5rene.'