b'\n_START_ARTICLE_\nTurakoer\n_START_SECTION_\nBeskrivelse\n_START_PARAGRAPH_\nTurakoene er i hovedsak mellomstore fugler (typisk 40\xe2\x80\x9354 cm og 200\xe2\x80\x93350 g) der kj\xc3\xb8nnene er ganske like, men kjempeturakoen, Corythaeola cristata, blir omkring 70\xe2\x80\x9375 cm stor, og hunnen (822\xe2\x80\x931 231 g) veier normalt mer enn hannen (857\xe2\x80\x93949 g). Artene har relativ kraftig krummet nebb (av varierende farge) og lang stjert._NEWLINE_Turakoene har en sv\xc3\xa6rt spesiell fj\xc3\xa6rdrakt, i det den har to naturlige fargestoffer, turacin (r\xc3\xb8dt) og turacoverdin (gr\xc3\xb8nt), som kun eksisterer hos turakoer. Fj\xc3\xa6rdrakten domineres av bl\xc3\xa5tt, bl\xc3\xa5fiolett, fiolett, gr\xc3\xb8nt, r\xc3\xb8dt og gult i flere nyanser, ofte sterke farger. Et par av artene er ogs\xc3\xa5 relativt fargel\xc3\xb8se, n\xc3\xa6rmest gr\xc3\xa5 og gr\xc3\xa5-hvite. Mange har dessuten en i\xc3\xb8ynefallende fj\xc3\xa6rkam p\xc3\xa5 hodet.\n_START_SECTION_\nUtbredelse og habitat\n_START_PARAGRAPH_\nTurakoene er n\xc3\xa5 stedegne for Afrika s\xc3\xb8r for Sahara, men det er fossile beviser for at fuglene under oligocen fantes i b\xc3\xa5de Egypt og i Bayern i Tyskland, og under miocen ogs\xc3\xa5 i Frankrike._NEWLINE_Artene er trelevende og trives i nesten alle typer skogkledd landskap og p\xc3\xa5 savanne med spredt skogvekst, men de foretrekker lavlandsskog med trekronetak og montane skoger.\n_START_SECTION_\nAtferd\n_START_PARAGRAPH_\nTurakoene er hovedsakelig standfugler og ikke spesielt gode flygere og m\xc3\xa5 jobbe iherdig n\xc3\xa5r dem flyr, men de er gode til \xc3\xa5 ta seg rundt i greinverket p\xc3\xa5 tr\xc3\xa6rne og har god gripeevne med de kraftige f\xc3\xb8ttene._NEWLINE_Fuglene eter nesten eksklusivt vegetarisk mat, hovedsakelig b\xc3\xa6r og frukt, men ogs\xc3\xa5 blader, skudd, knopper og blomster. Artene sper p\xc3\xa5 proteinbehovet med insekter og snegler og lignende sm\xc3\xa5kryp, spesielt i hekketiden.\n_START_SECTION_\nTaksonomi\n_START_PARAGRAPH_\nTurakoene har tradisjonelt blitt regnet til gj\xc3\xb8kfuglene (Cuculiformes), men moderne forskning har avdekket at slektskapet til denne gruppen ikke er s\xc3\xa5 n\xc3\xa6rt som tidligere antatt. Derfor er turakoene n\xc3\xa5 plassert i sin egen orden, Musophagiformes. Sammen med gj\xc3\xb8kefugler og trapper (Otidiformes) danner turakoene gruppen Otidimorphae._NEWLINE_Slektskapsforholdet mellom de tre ordenene er imidlertid ikke helt klart. I dag regnes turakoer og trapper som s\xc3\xb8stergrupper, men dette har kun 55 prosent st\xc3\xb8tte i datagrunnlaget. Derfor har noen fremmet en hypotese om at turakoer og gj\xc3\xb8kefugler kan v\xc3\xa6re s\xc3\xb8stergrupper, men hypotesen har forel\xc3\xb8pig ikke blitt testet skikkelig.'