b'\n_START_ARTICLE_\nXylota segnis\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nEn middelsstor (10-14 mm), slank blomsterflue, ganske korth\xc3\xa5ret, kroppen svart bortsett fra bakkroppens andre og tredje ledd som er oransjer\xc3\xb8de. Den kjennes fra lignende arter p\xc3\xa5 bakbeinas farge: l\xc3\xa5rene helt svarte, leggene hvite i den innerste tredjedelen, svarte i de ytterste to tredjedelene, f\xc3\xb8ttene helt svarte. Ansiktet er litt uthulet under antennene, som er m\xc3\xb8rke med det tredje leddet nesten sirkelrundt. Thorax er tydelig lengre enn bred, ikke p\xc3\xa5fallende h\xc3\xa5rete. Bakkroppen er parallellsidig, det f\xc3\xb8rste, fjerde og femte leddet er svarte, det andre og tredje leddet nesten helt oransjer\xc3\xb8de (ikke skarpt r\xc3\xb8de). Beina er svarte og gulhvite, bakl\xc3\xa5rene noe fortykket. Vingene er glassklare med brunt vingemerke.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nLarvene lever i fuktig, r\xc3\xa5tnende ved men kan ogs\xc3\xa5 finnes i kompost og annet r\xc3\xa5tnende plantemateriale. De voksne fluene liker \xc3\xa5 sitte p\xc3\xa5 blader og sole seg, men bes\xc3\xb8ker ogs\xc3\xa5 blomster. Flygetiden varer fra mai til september.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten er utbredt over det meste av Palearktis, men g\xc3\xa5r ikke helt \xc3\xb8st til Stillehavet. Den finnes ogs\xc3\xa5 i Nord-Amerika. I Norge er den vanlig over hele landet bortsett fra Finnmark.'