b'\n_START_ARTICLE_\nFolkevandringstiden i Norge\n_START_SECTION_\nInndeling av perioden\n_START_PARAGRAPH_\nFolkevandringstiden avl\xc3\xb8ser romertiden eller romersk jernalder som arkeologisk og historisk regnes fram til de store migrasjonsb\xc3\xb8lgene og omveltningene i Europa rundt 400. Arkeologisk har perioden v\xc3\xa6rt inndelt litt forskjellig. P\xc3\xa5 1970-tallet ble overgangen til merovingertid (vendeltid i Sverige) satt til ca 575. Senere er perioden inndelt i to, D1 fra 400 til 475, og D2 fra 475 til 575. Den siste perioden er igjen senere blitt foresl\xc3\xa5tt inndelt i to, D2a (475-525) og D2b (525-575). Overgangen mellom perioden D1 og D2 defineres av endringer i den germanske dyreornamentikken. Denne ornamentikken var utbredt over hele det germanske omr\xc3\xa5det og regnes som velegnet for synkronisering av funn. Rundt 475 er det registrert en overgang fra Nydamstilen  til Salins stil I_NEWLINE_Fra siste halvdel av 500-tallet endres ornamentikken fra Salins stil I til Salins stil II og dette markerer overgangen til merovingertiden (eller vendeltiden som perioden kalles i Sverige).\n_START_SECTION_\nFolkevandringene\n_START_PARAGRAPH_\nEpoken har f\xc3\xa5tt navn etter de store migrasjonene p\xc3\xa5 det europeiske kontinentet, og spesielt hunernes og goternes vandringer fra 300-tallet og utover. Norge opplevde ikke noen slike folkevandringer i denne tiden, og endringer i det norske samfunnet var mer knyttet til sekund\xc3\xa6re virkninger av endringene som skjedde ute i Europa, spesielt den \xc3\xb8kte dominansen og kulturutviklingen for de germanske folkeslagene etter romerrikets (vestromerrikets) fall. Perioden er da ogs\xc3\xa5 for Nordens del, spesielt i dansk arkeologi, ogs\xc3\xa5 betegnet som yngre germansk jernalder. Nordmenn drev allerede f\xc3\xb8r folkevandringstiden en forholdsvis utstrakt handel med det europeiske kontinentet, spesielt i jydske og nordtyske omr\xc3\xa5dene._NEWLINE_Overgangen fra romertiden til folkevandringstiden er preget av kontinuitet innen b\xc3\xa5de gravskikk, byggeskikk (hustyper) og h\xc3\xa5ndverksproduksjon.\n_START_SECTION_\nJernalderens endringer\n_START_PARAGRAPH_\nBronsealderens slutt rundt 500 f.Kr. medf\xc3\xb8rte d\xc3\xa5rligere tilgang til dette viktige metallet som m\xc3\xa5tte importeres fra Europa. Metoden for utvinning av jern var n\xc3\xa5 kjent i Norge, men jernet fikk ikke stor utbredelse som materiale for redskaper og v\xc3\xa5pen. Med mindre handel s\xc3\xb8rover ble det ogs\xc3\xa5 mindre impulser for \xc3\xa5 utvikle jernproduksjonen. Ikke f\xc3\xb8r den romerske innflytelsen i 1. og 2. \xc3\xa5rhundre e.Kr. ble det fart i den tekniske utviklingen i Norge. I 3. og 4. \xc3\xa5rhundre lages det jernv\xc3\xa5pen \xe2\x80\x93 sverd, skjold med jernbuler, st\xc3\xb8tspyd og kastespyd. Og det lages redskaper som \xc3\xb8kser, kniver og sakser. I og med at dette er ting som produseres lokalt, av lokal myrmalm og i lokale smier, legger dette grunnlaget for en ny samfunnsordning i landet hvor bronsealderens h\xc3\xb8vdingd\xc3\xb8mmer erstattes av g\xc3\xa5rdsbruk og hvor selveiende b\xc3\xb8nder utgj\xc3\xb8r ryggraden i samfunnet. Historikeren Andreas Holmsen hevder at g\xc3\xa5rdsbrukene var befolket med storfamilier av et st\xc3\xb8rre omfang enn det vi n\xc3\xa5 er vant til.\n_START_SECTION_\nUtviklingen mot merovingertiden\n_START_PARAGRAPH_\nI det 5. og 6. \xc3\xa5rhundre p\xc3\xa5vises det en sterk \xc3\xb8kning av varer fra friserne ved Rhinmunningen \xe2\x80\x93 metall- og glassvarer, t\xc3\xb8yer, vin og hvetemel i bytte mot skinn, pelsverk og muligens ull, og i runeinnskrifter fra denne perioden er det brukt mange vestgermanske navn som tydeligvis kom p\xc3\xa5 moten. Utenlandshandelen f\xc3\xb8rte igjen til at en mer mektig h\xc3\xb8vdingklasse oppsto, noe som spesielt viser seg i gravskikkene. Store deler av de v\xc3\xa5pen og prydgjenstander fra folkevandringstiden som er funnet, har nettopp blitt gravd ut fra de mektige gravhaugene som kunne ha en diameter p\xc3\xa5 opptil 50 m._NEWLINE_I Norge regnes merovingertiden som arkeologisk periode fra ca 570-575. I Europa, hvor skriftlige kilder finnes, regnes perioden ut fra merovingerdynastiets maktovertakelse i Frankerriket rundt 410.'