b'\n_START_ARTICLE_\nSkriftsystem\n_START_PARAGRAPH_\nEt skriftsystem eller en skrift er et symbolsystem, oftest i form av grafiske tegn,  som blir brukt til \xc3\xa5 representere spr\xc3\xa5klige uttrykk.\n_START_SECTION_\nBasisterminologi\n_START_PARAGRAPH_\nSkriftsystemer blir studert innenfor ulike fagfelter, og terminologien kan derfor variere en del. For mange engelske termer er det heller ikke allment aksepterte norske oversettelser. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5ten som termen ord er for upresis til \xc3\xa5 kunne bli brukt i lingvistikken, er termen bokstav for upresis i studiet av skriftsystemer._NEWLINE_Lingvistisk-baserte fremstillinger gir termen grafem en sentral plass. Denne termen er dannet analogisk med termen fonem, og refererer til det  minste signifikante elementet som har selvstendig mening innenfor et skriftsystem. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5ten som for fonem, kan individuelle grafemer bli representert p\xc3\xa5 mange ulike m\xc3\xa5ter, der hver variasjon er visuelt distinkt p\xc3\xa5 en eller annen m\xc3\xa5te, men alle representerer det \xc2\xabsamme\xc2\xbb grafemet. Disse individuelle variasjonene blir kalt allografer av samme grafem (jf. termen allofon i fonologien). Et kjent eksempel er liten g, som har meget ulik form i ulike typesnitt, f.eks. i Helvetica (runding med krok fra nederste h\xc3\xb8yre hj\xc3\xb8rne og ned mot venstre) og Times (to rundinger opp\xc3\xa5 hverandre, med h\xc3\xb8yrevendt bue de i mellom i h\xc3\xb8yre kant, og en utstikker i \xc3\xb8verste h\xc3\xb8yre hj\xc3\xb8rne). Disse to er allografer av grafemet liten g. I tillegg kommer s\xc3\xa5 ulike former for kursiv, som ogs\xc3\xa5 kan bli sett p\xc3\xa5 som allografer. Merk at innenfor ulike skriftsystemer kan inndelingen av allografer i grafemer variere. F.eks. har typesnitt som Times, to meget ulike allografer for a etter om de er kursivert eller ikke, nemlig  \xc9\x91 og det som ser ut som en opp-ned \xc9\x90. I IPA, derimot, er disse to ulike grafemer._NEWLINE_Innenfor informatikken er ikke ideen bak termen grafem s\xc3\xa5 relevant, i og med at allografenes status relevant til et grafem alltid m\xc3\xa5 defineres relevant til en viss bruk (f.eks. for et visst spr\xc3\xa5k). Informatikeren relaterer den grafiske representasjonen ikke til mening, men til en numerisk verdi. Her er en glyf en abstrakt symbol det er mulig \xc3\xa5 kjenne igjen, og et glyfbilde et bilde av en glyf (p\xc3\xa5 papir, eller p\xc3\xa5 skjermen). Et tegn er et medlem av et sett av elementer som brukes for \xc3\xa5 organisere, kontrollere eller representere data. Visuelt blir tegnet representert av en glyf. Et typesnitt er en samling av glyfbilder med samme visuelle grunnutforming._NEWLINE_Innenfor studiet av maya-hieroglyfer, blir termen glyf brukt som term ikke for glyfer generelt (i betydningen ovenfor), men reservert bare for maya-glyfer.\n_START_SECTION_\nSkriftsystemenes historie\n_START_PARAGRAPH_\nDet f\xc3\xb8rste skriftsystemet ble oppfunnet omtrent samtidig med starten av bronsealderen i sen neolittisk tid, p\xc3\xa5 slutten av det fjerde millenniet f\xc3\xb8r Kristus. Det f\xc3\xb8rste skriftsystemet var sumerisk skrift, som ble utviklet til kileskrift. Egyptiske hieroglyfer, og kanskje ogs\xc3\xa5 urelamittisk skrift, som fortsatt ikke er tolket, stammer fra omtrent samme periode. Andre tidlige skriftsystemer som sannsynligvis er influert av disse innovasjonene er Indusdalskriften og gammeleuropeisk skrift. I begge tilfellene er det omdiskutert om disse var skriftsystemer, eller om de var symbolske, men ikke-spr\xc3\xa5klige systemer._NEWLINE_Kinesisk skrift, eller han, kan ha blitt dannet uavhengig av skriftsystemene fra Midt\xc3\xb8sten, omtrent 1200 f.Kr.. De f\xc3\xb8rkolumbiske skriftsystemene i Amerika (i alle fall olmekiske og mayiske hieroglyfer) har ogs\xc3\xa5 uavhengig opphav._NEWLINE_De f\xc3\xb8rste rene alfabetene oppsto omtrent 2000 f.Kr. i Egypt, selv om de egyptiske hieroglyfene allerede hadde hatt alfabetiske prinsipper i omtrent et millennium. Tilsvarende ser vi i maya-hieroglyfene en tendens til at et opprinnelig hieroglyfisk system f\xc3\xa5r alfabetegenskaper.\n_START_SECTION_\nLogografiske skriftsystemer\n_START_PARAGRAPH_\nEt logogram er et tegn som representerer et komplett grammatisk ord. En tredel av alle de kinesiske tegnene i en ordbok kan klassifiseres som logogram, og 45% av de kinesiske skriftegnene i en vanlig tekst kan det. 10% av Kinesiske tegn er meningsl\xc3\xb8se tatt ut av sin sammenheng (omtrent som suffikset -er i ordet l\xc3\xa6rer ikke gir mening isolert). 40% Av de kinesiske skrifttegnene skifter mening iht. hvilke ord de st\xc3\xa5r sammen med (akkurat som dyret r\xc3\xa5dyr og prisen r\xc3\xa5dyr)_NEWLINE_I og med at hvert tegn representerer ett enkelt ord, eller ofte en rot, trengs det mange logogrammer for \xc3\xa5 skrive alle ordene i et spr\xc3\xa5k. Mengden av logogrammer og det harde arbeidet det er \xc3\xa5 l\xc3\xa6re seg \xc3\xa5 huske betydningen til hvert enkelt logogram er den st\xc3\xb8rste svakheten logografiske system har i forhold til alfabetiske systemer. Logografiske systemer har ogs\xc3\xa5 fordeler. For det f\xc3\xb8rste blir systemene meget kompakte, mye informasjon kan bli uttrykt p\xc3\xa5 liten plass, n\xc3\xa5r ett tegn er nok til \xc3\xa5 formidle ett ord. I teorien kan logografiske systemer ogs\xc3\xa5 bli brukt over spr\xc3\xa5kgrensene, slik at det samme logografiske symbolet kan bli brukt til \xc3\xa5 representere flere spr\xc3\xa5k. I praksis gjelder dette som oftest for n\xc3\xa6rt beslektede spr\xc3\xa5k, som de ulike dialektene av kinesisk, i og med at ulik syntaks gj\xc3\xb8r det vanskelig \xc3\xa5 lese samme streng av tegn p\xc3\xa5 et annet spr\xc3\xa5k. B\xc3\xa5de koreansk og japansk bruker kinesiske logogrammer i skriftsystemene sine, og mange av symbolene har omtrent samme betydning i de ulike spr\xc3\xa5kene. Men de er ulike nok til at det er vanskelig for en japansk eller koreansk leser \xc3\xa5 lese en kinesisk tekst._NEWLINE_Selv om mange spr\xc3\xa5k ikke bruker fullt logografiske skriftsystemer, er det mange som bruker noen logogrammer. Et godt eksempel er bruken av arabiske tall \xe2\x80\x94 alle som bruker disse symbolene vet hva betydning 1 har, selv om det kan bli kalt en, ein, one, yksi, okta eller uno. Et annet logogram brukt i latinske alfabet er ampersand &, som st\xc3\xa5r for og. F\xc3\xb8r boktrykkerkunsten var kalveskinn dyrt, og logogrammer en del i bruk for \xc3\xa5 gj\xc3\xb8re teksten kortere._NEWLINE_Logogrammer blir ogs\xc3\xa5 kalt ideogrammer, et ord som refererer til symboler som representerer abstrakte id\xc3\xa9er grafisk. I den lingvistiske litteraturen om skriftsystemer er det mer vanlig \xc3\xa5 bruke termen logogram, i og med at logogrammene ofte kombinerer semantisk og fonologisk informasjon, symbolene inneholder b\xc3\xa5de informasjon om mening og informasjon om uttale._NEWLINE_Det viktigste moderne logografiske skriftsystemet er det kinesiske, som blir brukt for \xc3\xa5 representere kinesisk, japansk og koreansk, og som tidligere ogs\xc3\xa5 har blitt brukt for \xc3\xa5 skrive vietnamesisk og andre \xc3\xb8stasiatiske spr\xc3\xa5k. Egyptiske hieroglyfer og maya-hieroglyfer har ogs\xc3\xa5 systemer som har logografiske trekk, selv om de ogs\xc3\xa5 har fonologiske egenskaper. De er dessuten ikke lenger i bruk.\n_START_SECTION_\nStavelsesbaserte systemer\n_START_PARAGRAPH_\nDer logografiske systemer bruker ett eneste symbol for et helt ord, er et stavelsessystem et sett av skriftsymboler som representerer stavelser. For spr\xc3\xa5k med enkle stavelsessystemer, der stavelsene er av typen KV (konsonant + vokal), representerer hvert symbol kombinasjonen av en konsonant pluss en vokal. I et rent stavelsessystem er det ingen systematisk grafisk likhet mellom fonologisk like tegn, slik at f.eks. symbolene for \xc2\xabke\xc2\xbb, \xc2\xabka\xc2\xbb, og \xc2\xabko\xc2\xbb ikke grafisk sett er mer like enn symbolene for \xc2\xabla\xc2\xbb, \xc2\xabtu\xc2\xbb og \xc2\xabre\xc2\xbb. Jamf\xc3\xb8r med abugida-systemer, der hvert grafem representerer en stavelse, men der symboler med samme initiale konsonant og/eller final vokal har grafiske fellestrekk._NEWLINE_Stavelsesbaserte systemer passer best til spr\xc3\xa5k med relativ enkel stavelsesstruktur, \xc3\xa5pne stavelser og f\xc3\xa5 eller ingen konsonantgrupper initialt i stavelsen, slik som vi finner i polynesiske spr\xc3\xa5k (som bruker alfabet) og i japansk, som delvis bruker stavelsesbaserte systemer. I germanske spr\xc3\xa5k passer stavelsesbaserte systemer ikke s\xc3\xa5 godt, der er det b\xc3\xa5de lukkede stavelser og kompleks opptakt, som i strakk, trakk, blakk, strank, straks, straff, ...._NEWLINE_Andre spr\xc3\xa5k med stavelsesbaserte systemer er mykensk gresk (Line\xc3\xa6r B) og amerikanske indianerspr\xc3\xa5k som cherokee.  Mange spr\xc3\xa5k i Midt\xc3\xb8sten brukte i oldtiden ulike former av kuneiform, som er et delvis stavelsesbasert system.\n_START_SECTION_\nAlfabet\n_START_PARAGRAPH_\nEt alfabet er et lite sett av bokstaver \xe2\x80\x94 symboler som ideelt sett representerer et fonem i et spr\xc3\xa5k. Ordet alfabet er avledet fra alfa og beta (\xce\xb1, \xce\xb2), de f\xc3\xb8rste to bokstavene i det greske alfabetet._NEWLINE_I et perfekt fonematisk alfabet er det et en-til-en-forhold mellom fonem og bokstav, det er mulig \xc3\xa5 sp\xc3\xa5 stavelsen av et ord hvis en vet hvordan det uttales, og omvendt. Alle spr\xc3\xa5k har regler for samsvar mellom bokstav og lyd, disse reglene kan v\xc3\xa6re mer eller mindre konsekvent gjennomf\xc3\xb8rt._NEWLINE_Perfekte fonematiske alfabeter er lett \xc3\xa5 l\xc3\xa6re og bruke, og spr\xc3\xa5k som har tiln\xc3\xa6rmet perfekte fonematiske alfabeter, som f.eks. finsk, har mye lavere sperrer mot skriftlighet enn spr\xc3\xa5k som har skriftsystemer der forbindelsen mellom fonem og skrift er indirekte og uregelrett, som f.eks. i fransk og engelsk. I og med at spr\xc3\xa5k endrer seg over tid, mens skriftspr\xc3\xa5kene er mer konservative, blir alfabetiske skriftspr\xc3\xa5k d\xc3\xa5rligere og d\xc3\xa5rligere representasjoner av spr\xc3\xa5ket over tid. Dette misforholdet kan rettes p\xc3\xa5 med hjelp av rettskrivningsreformer, men slike reformer blir ofte m\xc3\xb8tt med motstand av konservative krefter, som mener at lydrett representasjon av tidligere spr\xc3\xa5ktrinn representerer et mer "korrekt" spr\xc3\xa5k enn det lydrett representasjon av moderne spr\xc3\xa5ktrinn gj\xc3\xb8r._NEWLINE_N\xc3\xa5r lingvister lager skriftsystemer for spr\xc3\xa5k som tidligere ikke har v\xc3\xa6rt skriftspr\xc3\xa5k, pr\xc3\xb8ver de som regel \xc3\xa5 lage fonematiske systemer. Unntak er skriftspr\xc3\xa5k som skal favne over flere dialekter. Da kan en fremgangsm\xc3\xa5te v\xc3\xa6re \xc3\xa5 velge konservative eller konstruerte former, som kan representere flere ulike dialektformer.\n_START_SECTION_\nAbjader\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste typen av alfabet som ble utviklet var abjaden. En abjad er et alfabetisk skriftsystem der det er et symbol per konsonant. Abjader skiller seg fra alfabeter i at de har bokstaver bare for konsonantfonemene. I abjader er vokaler vanligvis ikke markert i det hele tatt, selv om det i visse abjader er mulig \xc3\xa5 markere dem som diakritiske tegn, fremfor alt av pedagogiske grunner._NEWLINE_Alle kjente abjader (med et mulig unntak av tifinagh) h\xc3\xb8rer til den semittiske skriftfamilien, og er derivert av det originale nordlige line\xc3\xa6re abjad. Grunnen til dette er at semittiske spr\xc3\xa5k og berberspr\xc3\xa5k har en morfologisk struktur som i de fleste tilfeller gj\xc3\xb8r markeringen av vokaler overfl\xc3\xb8dig._NEWLINE_Mange skriftsystemer som har blitt avledet fra abjader har blitt utvidet med vokalsymboler og dermed blitt alfabeter, som f.eks. avledningen av det greske alfabetet fra den f\xc3\xb8nikiske abjaden._NEWLINE_Termen abjad kommer av den gamle rekkef\xc3\xb8lgen av konsonanter i det det arabiske alfabetet, Alif (\xd8\xa7), B\xc3\xa1 (\xd8\xa8), Jim (\xd8\xac), D\xc3\xa1l (\xd8\xaf), men ordet kan ogs\xc3\xa5 ha tradisjon fra f\xc3\xb8nikisk eller ugarittisk._NEWLINE_Abjad er fortsatt ordet for alfabet i arabisk og indonesisk.\n_START_SECTION_\nTrekksystem\n_START_PARAGRAPH_\nI et trekksystem korresponderer ulike deler av symbolet til et fonologisk trekk. Dermed har fonetisk relaterte fonem symbol som er relatert, og ulike fonologiske trekk, som artikulasjonssted eller stemthet blir representert p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te for ulike fonem. Det mest kjente trekksystemet er koreansk hangul._NEWLINE_Det fins ogs\xc3\xa5 skriftsystemer for \xc3\xa5 skrive tegnspr\xc3\xa5k. Noen av dem er trekksystemer, og representerer ulike h\xc3\xa5ndbevegelser som separate trekk, mens andre systemer minner mer om logografiske systemer.\n_START_SECTION_\nSkriveretning\n_START_PARAGRAPH_\nUlike skriftsystemer har ulik skriveretning. De tidligste skriftsystemene kunne bli skrevet i alle retninger, horisontalt (venstre-til-h\xc3\xb8yre eller h\xc3\xb8yre-til-venstre) eller vertikalt (oppover eller nedover). Det kunne ogs\xc3\xa5 bli skrevet i vekslende retning, start horisontalt i en retning og snu og skriver tilbake den andre retningen ved linjeslutt. Egyptiske hieroglyfer er en slik skrift, og retningen skriften skulle leses var den retningen som menneske- eller dyrelogogramma s\xc3\xa5._NEWLINE_Det greske alfabetet og de alfabetene som ble avledet av det konsoliderte seg om en venstre-til-h\xc3\xb8yre-retning, ovenfra og nedover p\xc3\xa5 siden. Andre skriftsystemer, som arabisk og hebraisk skrift, brukte h\xc3\xb8yre-til-venstre. Mange \xc3\xb8stasiatiske skriftsystemer, som kinesisk og japansk er skrevet ovenfra og ned, fra h\xc3\xb8yre til venstre p\xc3\xa5 siden. Det fins ogs\xc3\xa5 skriftsystemer som skriver nedenfra og opp, slik som de som tidligere ble brukt p\xc3\xa5 Filippinene og andre stillehavs\xc3\xb8yer.'