b'\n_START_ARTICLE_\nFermats siste teorem\n_START_PARAGRAPH_\nFermats siste teorem (ogs\xc3\xa5 benevnt som Fermats store teorem) er et av de mest ber\xc3\xb8mte teoremene i matematikkens historie. Det sier at det ikke finnes noen positive heltall x, y og z slik at x\xe2\x81\xbf+y\xe2\x81\xbf = z\xe2\x81\xbf, der n er et naturlig tall st\xc3\xb8rre enn 2._NEWLINE_I 1637 skrev den franske matematikeren Pierre de Fermat i margen p\xc3\xa5 sin kopi av Diophantus Arithmetica at han hadde funnet \xc2\xabet virkelig bemerkelsesverdig bevis\xc2\xbb for denne satsen, men at margen ikke var stor nok til \xc3\xa5 skrive det ned. (Original: Cuius rei demonstrationem mirabilem sane detexi hanc marginis exiguitas non caperet.) Ikke f\xc3\xb8r 358 \xc3\xa5r senere, i 1995 ble et bevis for teoremet publisert._NEWLINE_Fermats siste teorem er en generalisering av den diofantiske ligningen x\xc2\xb2+y\xc2\xb2 = z\xc2\xb2, som er forbundet med Pythagoras teorem. Denne likningen har uendelig mange heltallige l\xc3\xb8sninger, men for h\xc3\xb8yere potenser finnes det, if\xc3\xb8lge Fermats teorem, alts\xc3\xa5 ingen l\xc3\xb8sninger._NEWLINE_Beviset for Fermats teorem ble endelig funnet av Andrew Wiles og publisert i Annals of Mathematics i 1995. Hans bevis er p\xc3\xa5 rundt 200 sider, og utenfor rekkevidde for de fleste n\xc3\xa5levende matematikere._NEWLINE_Fermat hadde et bevis for tilfellet n=4. En fremstilling av dette beviset finnes fra side 3 i denne pdf-filen._NEWLINE_Leonhard Euler hadde et bevis for n=3.'