b'\n_START_ARTICLE_\nDorere\n_START_PARAGRAPH_\nDorere (gresk: \xce\x94\xcf\x89\xcf\x81\xce\xb9\xce\xb5\xe1\xbf\x96\xcf\x82, D\xc5\x8drieis, entall \xce\x94\xcf\x89\xcf\x81\xce\xb9\xce\xb5\xcf\x8d\xcf\x82, D\xc5\x8drieus) var den ene av de fire hovedstammene som oldtidens grekere i antikken inndelte seg selv i._NEWLINE_Dorere er bortimot alltid referert til ganske enkelt \xc2\xabdorere\xc2\xbb, slik de er i de tidligste litter\xc3\xa6re benevnelser av dem er Odysseen, hvor de nevnes som innbyggere av \xc3\xb8ya Kreta. Historikeren Herodot benyttet ordet ethnos i henhold til dem, fra hvor det norske ordet etnisk og etnisitet har sin opprinnelse i. I antikkens greske spr\xc3\xa5k henspilte ethnos ikke p\xc3\xa5 nasjon alene, men heller som stamme, rase eller folk. Dorerne er \xc3\xa5penbart blant de folkene som ble betraktet som grekere. De skilte seg dog p\xc3\xa5 levem\xc3\xa5te og sosial organisering, varierende fra det folkerike handelssenteret i byen Korint, kjent for sin utsmykket stil i kunsten og arkitekturen, til den isolasjonistisk, milit\xc3\xa6re staten Sparta. De folkene som imidlertid tilh\xc3\xb8rte samme stamme, dorerne, foruten ogs\xc3\xa5 aiolere og jonere, ble ytterligere inndelt i uavhengige grupper som ofte var fiendtlig innstilt overfor hverandre, vanligvis var de navngitt etter stedet for deres stat eller omr\xc3\xa5de._NEWLINE_Selv om alle grekere kjente hvilket steder som var doriske og hvilke som ikke var det. Doriske stater i krig kun mer sannsynlig enn ikke (men ikke alltid) bli medregnet for \xc3\xa5 gi st\xc3\xb8tte til andre doriske stater. Dorerne skilte seg ut ved sin doriske dialekt og ved karakteristisk sosiale og historiske tradisjoner. Nedtegnelsene varierer til hva som var deres opphavssted. Et teori som i utstrakt grad ble antatt i antikk tid, men aldri bevist, var at de hadde sin opprinnelse i nord, de nord\xc3\xb8stlige fjellrike regionene av Hellas, oldtidens Makedonia og Epirus, hvorfra uklare omstendigheter f\xc3\xb8rte dem s\xc3\xb8rover og inn i Peloponnes, til bestemte \xc3\xb8yer i Egeerhavet, Magna Graecia, Lapithos og Kreta. En annen teori er at de hadde sin opprinnelse i Anatolia (Lilleasia) og derfra emigrerte de gjennom nord\xc3\xb8stlige Hellas og bosatte seg i s\xc3\xb8rlige Hellas, eller de emigrerte fra kysten av vestlige Lilleasia og over Egeerhavet og inn i s\xc3\xb8rlige Hellas. Uansett hvilken veg, mytologien ga dem en gresk opprinnelse og en eponymisk grunnlegger i form av Doros (gresk \xce\x94\xe1\xbf\xb6\xcf\x81\xce\xbf\xcf\x82), s\xc3\xb8nn av Hellen, den mytologiske patriark av alle hellenere (grekere)._NEWLINE_P\xc3\xa5 400-tallet f.Kr. var dorerne og jonerne de to mest politisk betydningsfulle greske ethne, og deres endelige sammenst\xc3\xb8t resulterte i Peloponneskrigen. I den grad som 400-tallets grekere identifiserte seg selv som \xc2\xabjonere\xc2\xbb eller \xc2\xabdorere\xc2\xbb har i seg selv v\xc3\xa6rt et diskutabelt emne. Den litter\xc3\xa6re tradisjon p\xc3\xa5 400- og 300-tallet f.Kr. er blitt tolket i den retning at de etniske identifikasjonene var gjennomg\xc3\xa5ende p\xc3\xa5virket av den sosiale politikken i sin tid. I henhold til forskeren E. N. Tigerstedt, beundret 1800-tallets europeere de dyder som de betraktet som \xc2\xabdoriske\xc2\xbb ved \xc3\xa5 selv identifisere seg som lakonofile (etter Lacedaemon, et annet navn p\xc3\xa5 Sparta) og fant mottagelige paralleller i deres egen samtidskultur; deres forutinntatthet bidro til den tradisjonelle fortolkningen av \xc2\xabdorerne\xc2\xbb.\n_START_SECTION_\nDorisk identitet\n_START_PARAGRAPH_\nI antikkens Hellas kunne \xc2\xabdorisk\xc2\xbb referere til en rimelig forenlig gruppe av folk.\n_START_SECTION_\nDorernes navn\n_START_PARAGRAPH_\nEt mannsnavn, D\xc5\x8drieus, opptrer i tavler funnet ved Pylos og skrevet med Linear B. Pylos er en av de regionene som etter sigende ble invadert og undertrykt av dorerne. Pylostavle Fn867 nedtegner navnet i dativ som do-ri-je-we, *D\xc5\x8dri\xc4\x93wei, en tredje eller konsonant deklinasjon av substantiv med stemt endelse i w. Et ikke attestert flertall, *D\xc5\x8dri\xc4\x93wes, ville ha blitt D\xc5\x8drieis med tap av w og sammentrekning, men innholdet i tavlene, som er opptatt med bidraget av korn til et tempel, er det ganske enkelt en manns navn. Om navnet hadde den etniske betydningen av \xc2\xabdorerne\xc2\xbb er ukjent. I Linear B-tavlene er ogs\xc3\xa5 ordet \xc2\xabdo-e-ro\xc2\xbb funnet, og det har betydningen \xc2\xabslave\xc2\xbb._NEWLINE_Julius Pokorny, en \xc3\xb8sterriksk lingvist, har avledet dorisk fra d\xc5\x8dris, \xc2\xabskogland\xc2\xbb (men som ogs\xc3\xa5 kan bety oppland). Segmentet d\xc5\x8dri- er fra o-utviklingsstadiet (enten \xc5\x8d eller o) av urindoeuropeiske *deru-, \xc2\xabtre\xc2\xbb. Dorisk kan s\xc3\xa5ledes bli oversatt som \xc2\xablandfolket\xc2\xbb, \xc2\xabfjellfolket\xc2\xbb, \xc2\xabopplendingene\xc2\xbb, \xc2\xabfolket fra skogene\xc2\xbb eller lignende sammenstilninger. _NEWLINE_En annen popul\xc3\xa6r avledning er gitt av den franske lingvist \xc3\x89mile Boisacq som er fra samme rot, men er avledet fra greske \xce\xb4\xcf\x8c\xcf\x81\xcf\x85 (doru), \xc2\xabspydskaft\xc2\xbb (som var gjort av tre); det vil gi \xc2\xabfolket med spydskaftene\xc2\xbb eller \xc2\xabspydmennene\xc2\xbb, noe som framhever dorernes omd\xc3\xb8mme som krigere.\n_START_SECTION_\nAndre kulturelle s\xc3\xa6rtrekk\n_START_PARAGRAPH_\nKulturelt, i tillegg til deres doriske dialekt av gresk, beholdt doriske kolonier deres karakteristiske kalender som dreide rundt en syklus av festivaler hvor Hyacinthia og Karneia var s\xc3\xa6rlig viktige._NEWLINE_Dorisk skala i musikk ble ogs\xc3\xa5 tilskrevet doriske samfunn og ble assosiert av antikke forfattere med milit\xc3\xa6re kvaliteter._NEWLINE_Dorisk orden i arkitektur er i tradisjonen nedarvet av den romerske arkitekten Vitruvius inkludert den doriske s\xc3\xb8yle, kjent for sin enkle form og styrke.\n_START_SECTION_\nPausanias\n_START_PARAGRAPH_\nBoken Beskrivelse av Hellas av Pausanias omtaler akhaierne p\xc3\xa5 Peloponnes som ble fordrevet fra sitt land av dorerne som kom fra Oeta, en fjellregion som grenset mot Thessalia. De ble ledet av Hyllos, en s\xc3\xb8nn av Herakles, men ble beseiret av akhaierne. Under nytt lederskap greide de \xc3\xa5 beseire akhaierne og forble p\xc3\xa5 Peloponnes, et mytisk tema kalt for \xc2\xabHerakleidenes hjemkomst\xc2\xbb, se artikkel Den doriske invasjon. De fikk bygget krigsskip ved Nafpaktos og i disse krysset de Korintbukta. _NEWLINE_Denne invasjonen blir i Pausanias \xc3\xb8yne sett p\xc3\xa5 som en hjemkomst av dorerne til Peloponnes, tilsynelatende betyr det at herskerslekter som styrte i Aetolia og det nordlige Hellas tidligere hadde bodd i dette landomr\xc3\xa5det. Hjemkomsten er beskrevet i detalj: det var uroligheter over hele Peloponnes, unntatt i Arkadia, og nye dorere bosatte seg. Pausanias g\xc3\xa5r videre med \xc3\xa5 beskrive erobringen og ny bosetning av Lakonia, Messenia, Argos og andre steder, og utvandring derfra til Kreta og til kysten avLilleasia.'