b'\n_START_ARTICLE_\nTrygd\n_START_PARAGRAPH_\nTrygd (fra norr\xc3\xb8nt tryg\xc3\xb0, troskap, trygghet) er en offentlig forsikring. Obligatorisk trygd kalles gjerne folketrygd. Andre typer trygd er alderstrygd, barnetrygd og uf\xc3\xb8retrygd._NEWLINE_Trygd er n\xc3\xa6rt knyttet til velferdsstaten, og erstattet tidligere ordninger som fattigvesenet og kirkelige veldedighetskasser. Historisk har fattigdom v\xc3\xa6rt h\xc3\xa5ndtert p\xc3\xa5 ulike m\xc3\xa5ter, variert mellom kulturer og generasjoner. Fra de eldste tider var familien og slekten det viktigste sikkerhetsnettet for den enkelte og i noen tilfeller har denne plikten v\xc3\xa6rt institusjonalisert gjennom lovverk. I Europa representert ogs\xc3\xa5 kirken et sikkerhetsnettverk. Statsdannelsene i Europa medf\xc3\xb8rte en overf\xc3\xb8ring av dette ansvaret._NEWLINE_Fattiglovgivingen var den vanlige ordningen for sosiale nettverk f\xc3\xb8r utviklingen av trygdeordninger. Fattiglovgivingen var basert p\xc3\xa5 et system hvor staten finansierte st\xc3\xb8tteordninger for de fattige. Det var flere problemer forbundet med lovene. De var som regel alltid lokalt organisert og kvaliteten i gjennomf\xc3\xb8ringen var dermed knyttet opp til hvor en bodde. Videre var de basert p\xc3\xa5 behovspr\xc3\xb8ving og mottakerne hadde som regel ingen klagemuligheter. Systemet ble derfor lite forutsigbart og tildels vilk\xc3\xa5rlig._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste trygden ble etablert i Tyskland p\xc3\xa5 1880-tallet, og var et resultat av rikskansler Otto von Bismarcks sosiallovgiving. Politikken var dels et resultat av at staten hadde konsolidert sine prim\xc3\xa6re maktfunksjoner og dermed s\xc3\xb8kte nye omr\xc3\xa5der for makt, og dels at lederne s\xc3\xb8kte \xc3\xa5 demme opp for voksende sosial uro og det som opplevdes som den sosialistiske trusselen. Trygdeordningene som da ble innf\xc3\xb8rt var ikke de f\xc3\xb8rste av sitt slag, men de skilte seg ut fra de foreg\xc3\xa5ende ved at de favnet st\xc3\xb8rre grupper og var nasjonale. Lovene var basert p\xc3\xa5 forsikringsprinsippet, hvilket innebar at de forsikrede \xe2\x80\x93 som regel arbeidere \xe2\x80\x93 hadde rett til inntektskompensasjon fra fond som de selv hadde bidratt til \xc3\xa5 bygge opp gjennom et liv i yrkesaktivitet. De grunnleggende trekkene ved strukturene som da ble etablert regnes for videref\xc3\xb8rt i samtlige av de etterf\xc3\xb8lgende tyske regimer. Modellen ligger ogs\xc3\xa5 til grunn for flere andre velferdsstater.'