b'\n_START_ARTICLE_\nValsehjorter\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nMiddelsstore (5 \xe2\x80\x93 30 mm) biller, hannene av og til med sterkt forst\xc3\xb8rrede kjever (mandibler). Kroppsformen er sylindrisk. Hodet er noks\xc3\xa5 stort og bredt, fasett\xc3\xb8ynene temmelig sm\xc3\xa5 og runde. Antennene er forholdsvis lange (mye lengre enn hos andre skarabider), s\xc3\xa6rlig det f\xc3\xb8rste leddet er langt, antennen er kneb\xc3\xb8yd mellom dette og de f\xc3\xb8lgende leddene. De tre \xe2\x80\x93 fire ytterste leddene danner en l\xc3\xb8s vifte. Kjevene (mandiblene) er store og kraftige hos begge kj\xc3\xb8nn. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, h\xc3\xa5rl\xc3\xb8st, blankt eller matt, vanligvis uten tydelige furer men ofte med tenner p\xc3\xa5 sidekanten. Dekkvingene er mer eller mindre parallellsidige, h\xc3\xa5rl\xc3\xb8se, blanke eller tett punktert og mikroskulpturert. Beina er kraftige, varierende i lengde, leggene (tibiae) har pigger p\xc3\xa5 utsiden og en kraftig spore i spissen. Larvene er fete, lyse med tynt skinn, C-formede med en stor hodekapsel men (paradoksalt nok) ganske sm\xc3\xa5 kjever, tre par korte og kraftige bein.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nValsehjortene er skogsinsekter med larver som utvikler seg i morken, d\xc3\xb8d ved, for eksempel gamle stubber. De europeiske artene er knyttet til l\xc3\xb8vtr\xc3\xa6r. Larvene spiser trefibre, som er sv\xc3\xa6rt n\xc3\xa6ringsfattige, og utviklingen g\xc3\xa5r derfor ganske langsomt \xe2\x80\x93 de kan bruke 3-4 \xc3\xa5r eller enda lengre p\xc3\xa5 larveutviklingen. Til slutt forvandler larven seg til en puppe i et kammer f\xc3\xb4ret med opptygde trefliser. De voksne insektene er forholdsvis kortlivede og spiser lite, men de kan ta til seg noe nektar og saft fra frukt. De er aktive om natten.\n_START_SECTION_\nNoen kjente arter\n_START_PARAGRAPH_\nSvarthjort (Ceruchus chrysomelinus) er en middelsstor, svart art som finnes i urskogslignende l\xc3\xb8vskoger. Den ligner b\xc3\xb8kehjorten men har st\xc3\xb8rre kjever. Arten ble nylig gjenoppdaget i Norge etter at man trodde den var utryddet, men den er sv\xc3\xa6rt sjelden og truet._NEWLINE_Valsehjort (Sinodendron cylindricum) skiller seg fra de andre nordeuropeiske artene p\xc3\xa5 sin sylindriske kroppsform. Hannene hos denne 12 \xe2\x80\x93 16 mm lange, svarte billen har ikke p\xc3\xa5fallende store kjever men derimot et horn i pannen. Larvene utvikler seg i morken ved av ulike treslag, i Norge oftest bj\xc3\xb8rk. Arten kan v\xc3\xa6re lokalt forholdsvis vanlig i S\xc3\xb8r-Norge.'