b"\n_START_ARTICLE_\nMiguel Delibes\n_START_SECTION_\nTidlige \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nHan var den tredje eldste av \xc3\xa5tte barn; hans far var professor i juss ved Escuela de Comercio i Valladolid. Miguel fullf\xc3\xb8rte videreg\xc3\xa5ende skole i Valladolid i 1936. Deretter studerte han handel og rettsvitenskap ved Escuela de Comercio (norsk: Handelsskolen), der hans far b\xc3\xa5de underviste og var skoleleder. Utbruddet av den spanske borgerkrigen bet\xc3\xb8d et avbrudd i studene for Miguel. Han vervet han seg i 1938 som frivillig til den spanske marinen, av nasjonalistiske \xc3\xa5rsaker. Som frivillig soldat var Delibes ombord p\xc3\xa5 krysseren Canarias, som hovedsakelig var utstasjonert i det mallorcanske regionen under den spanske borgerkrigen. I 1939 var han tilbake i Valladolid, og etter \xc3\xa5 ha fullf\xc3\xb8rt handelsstudiene begynte han \xc3\xa5 studere jus. _NEWLINE_Etter \xc3\xa5 ha fullf\xc3\xb8rt studiene begynte han i 1941 som karikaturtegner i avisen El Norte de Castilla. Fire dager senere fikk han p\xc3\xa5 trykk sine f\xc3\xb8rste tegninger, under pseudonymet \xc2\xabMax\xc2\xbb. I september 1942 fikk han sin f\xc3\xb8rste artikkel p\xc3\xa5 trykk, etter \xc3\xa5 ha g\xc3\xa5tt et journalistkurs i Madrid, men han fortsatte med karikaturtegningene, samtidig som han stort sett skrev filmanmeldelser i El Norte.\n_START_SECTION_\nForfatterkarrieren\n_START_PARAGRAPH_\nDen 23. april 1946 giftet Delibes seg med \xc3\x81ngeles de Castro, som senere ble en av hans st\xc3\xb8rste litter\xc3\xa6re inspirasjonskilder. Paret dro p\xc3\xa5 bryllupsreise til Molledo i Cantabria. I l\xc3\xb8pet av ekteskapet fikk de til sammen syv barn. Det var etter ekteskapsinng\xc3\xa5elsen at forfatterkarrieren hans virkelig begynte \xc3\xa5 ta av, og de kommende tre \xc3\xa5rene ble grunnleggende i hans forfatterskap. I 1947 ble hans s\xc3\xb8nn Miguel f\xc3\xb8dt. S\xc3\xb8nnen skulle senere bli en kjent biolog. Det samme \xc3\xa5ret begynte Delibes \xc3\xa5 skrive p\xc3\xa5 sin f\xc3\xb8rste roman, som fikk navnet La sombra del cipr\xc3\xa9s es alargada (norsk: Sypressens skygge har blitt st\xc3\xb8rre).  I 1948 mottok Delibes utmerkelsen Premio Nadal for La sombra del Cipres es alargada, og denne tildelingen ble p\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5ter et startskudd for hans lysende forfatterkarriere. _NEWLINE_Ikke lenge etter ble datteren \xc3\x81ngeles ble f\xc3\xb8dt; i likhet med broren ble hun som voksen en kjent biolog og forsker. I 1949 utga Miguel Delibes boken Aun es de d\xc3\xada (norsk: Det er fortsatt dagtid). Myndighetene underla denne boken streng sensur. Delibes ble kort tid senere professor i forhistorie ved Universitetet i Valladolid.  _NEWLINE_I 1950 ble en ny etappe i forfatterens litter\xc3\xa6re karriere p\xc3\xa5begynt. Etter \xc3\xa5 ha f\xc3\xa5tt et anfall av tuberkulose ga han ut han sin tredje roman, som fikk tittelen El Camino (norsk: Veien). Dette verket forteller om en gutt som flytter fra landsbygda til byen, og oppdager et nytt liv der. Samme \xc3\xa5ret fikk ekteparet Delibes datteren Elisa, som utdannet seg i spansk og fransk. _NEWLINE_I 1952 ble Delibes forfremmet til visedirekt\xc3\xb8r i avisen El Norte, og i 1958 fikk han toppstillingen i avisledelsen. _NEWLINE_I 1974 d\xc3\xb8de Delibes' kone, og forfatteren tok tapet sv\xc3\xa6rt hardt. I 1998 ble han selv diagnostisert med kreft i tykktarmen, en sykdom som han aldri ble helt frisk av og til slutt d\xc3\xb8de av. P\xc3\xa5 grunn av sykdommen stoppet hans litter\xc3\xa6re karriere nesten helt opp. _NEWLINE_Miguel Delibes d\xc3\xb8de i sitt hjem i Valladolid tidlig om morgenen den 12. mars 2010, i en alder av 89 \xc3\xa5r. Det kom anslagsvis cirka 18\xc2\xa0000 mennesker til begravelsen hans, blant disse var ogs\xc3\xa5 flere fremtredende politikere, ber\xc3\xb8mte skuespillere og forfattere."