b'\n_START_ARTICLE_\nStenurella nigra\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nEn noks\xc3\xa5 liten (6-9 mm), slank trebukk, blankt svart (uten spor av metallglans) bortsett fra undersiden av bakkroppen som er oransjer\xc3\xb8d. Arten kan ikke forveksles med noen annen nordisk blomsterbukk da ingen andre har denne fargekombinasjonen. Antennene er svarte og nesten s\xc3\xa5 lange som kroppen. Hodet er omtrent s\xc3\xa5 langt som bredt, fasett\xc3\xb8ynene ikke utst\xc3\xa5ende. Pronotum er hvelvet, klokkeformet sett ovenfra, bakhj\xc3\xb8rnene trukket ut til spisse pigger. Pronotum ved roten er like bredt som dekkvingene. Disse er grovt punkterte med korte h\xc3\xa5r, skuldrene er avrundede og dekkvingene er svakt avsmalnende fra skuldrene bakover. Beina er lange og svarte.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nLarven utvikler seg i d\xc3\xb8de greiner og spinkle stammer av ulike l\xc3\xb8vtr\xc3\xa6r, blant andre eik, alm, hassel, bj\xc3\xb8rk og trollhegg. Disse greinene har gjerne svakt utviklet hvitr\xc3\xa5te. Larveutviklingen tar to \xc3\xa5r. De voksne billene kan finnes p\xc3\xa5 blomster i juni-juli.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten er utbredt i Europa, unntatt de nordligste delene, og videre \xc3\xb8stover til Iran. I Norge er den forholdsvis vanlig langs kysten vestover til Kristiansand.'