b'\n_START_ARTICLE_\nBeleiringen av Paris\n_START_SECTION_\nBakgrunn\n_START_PARAGRAPH_\nFrankerriket ble angrepet f\xc3\xb8rste gang av vikinger i 799, seks \xc3\xa5r etter at vikingtiden startet med plyndringen av klosteret p\xc3\xa5 Lindisfarne, og Karl den store var tvunget til \xc3\xa5 opprette et kystforsvar langs nordkysten i 810. Kystforsvaret slo tilbake et vikingangrep ved munningen i 820, som var etter Karl den stores d\xc3\xb8d, men kystforsvaret greide ikke \xc3\xa5 stoppe de p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende angrepene fra danske vikinger i Friesland og Dorestad i 834. Det var ingen forbindelse mellom angrepene i 820 og 834, som ogs\xc3\xa5 var begrenset i omfang, og de organiserte plyndringstoktene med vekselvise angrep langs begge sider av Den engelske kanal, tok ikke til f\xc3\xb8r midten av 830-tallet. Vikingtoktene var ofte en del av maktspillet innen den skandinaviske adelen, og som hos andre folk som delte grense med frankerne, var danskene godt informert om den politiske situasjonen i Frankerriket; p\xc3\xa5 830-tallet og tidlig p\xc3\xa5 840-tallet dro vikingene fordeler av de frankiske borgerkrigene. Vikingene foretok mer omfattende plyndringstokt til Antwerpen og \xc3\x8ele de Noirmoutier i 836, til Rouen i 841, samt til Quentovic og Nantes i 842.\n_START_SECTION_\nInvasjon og beleiring\n_START_PARAGRAPH_\nEn fl\xc3\xa5te best\xc3\xa5ende av 120 danske vikingskip, samt et mannskap p\xc3\xa5 5000 menn, seilte opp munningen av Seine i mars 845, under kommando av den danske h\xc3\xb8vdingen Reginherus, eller Ragnar. Denne Ragnar har ofte blitt fors\xc3\xb8kt identifisert som den legendariske Ragnar Lodbrok, men historisiteten til sistnevnte er fortsatt omstridt blant historikere. I eller omkring 841 hadde Ragnar blitt tildelt landomr\xc3\xa5der i frisiske Turholt av Karl den skallede, men Ragnar hadde etter hvert mistet landomr\xc3\xa5dene, s\xc3\xa5vel som kongens gunst. Vikingene under Ragnars kommando plyndret Rouen p\xc3\xa5 veien da de seilte opp Seine i 845. Som et forberedende mottrekk mot invasjon, fast bestemt p\xc3\xa5 ikke \xc3\xa5 la den kongelige klosterkirken Saint-Denis, som l\xc3\xa5 like ved Paris, bli \xc3\xb8delagt, samlet Karl den skallede en h\xc3\xa6r som han delte i to avdelinger, en for hver side av elven. Ragnar angrep og beseiret en av divisjonene til den underlegne frankiske h\xc3\xa6ren. Han tok 111 av deres soldater til fange, og henrettet dem ved henging p\xc3\xa5 en \xc3\xb8y i Seine. Dette ble gjort til \xc3\xa6re for guden Odin, men ogs\xc3\xa5 i hensikt \xc3\xa5 avskrekke de resterende frankiske troppene._NEWLINE_Vikingene n\xc3\xa5dde omsider Paris enten 1. p\xc3\xa5skedag, s\xc3\xb8ndag 28. mars, eller den p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende dagen. De gikk inn i byen og plyndret den. Frankerne kunne ikke stille med noe effektivt forsvar mot invasjonsstyrkene, og vikingene trakk seg tilbake kun etter \xc3\xa5 ha f\xc3\xa5tt utbetalt 7000 livres (franske pund) med s\xc3\xb8lv og gull av Karl den skallede, tilsvarende om lag 2570\xc2\xa0kg. Tatt i betraktning Ragnars tidligere tap av land, kan den betydelige summen ogs\xc3\xa5 ha blitt betraktet som en form for kompensasjon for Ragnars tap, og invasjonen som en hevnhandling. Dette var den f\xc3\xb8rste av totalt tretten utbetalinger av s\xc3\xa5kalt Danegeld utbetalt til vikinger av frankere. Samtidig som det forel\xc3\xa5 enighet om tilbaketrekning fra Paris, plyndret Ragnar flere steder langs kysten under tilbaketrekningen, blant disse St. Bertin-klosteret._NEWLINE_Selv om Karl den skallede ble kritisert for \xc3\xa5 ha utbetalt en stor sum l\xc3\xb8sepenger til vikingene, hadde han andre og mer prek\xc3\xa6re saker som m\xc3\xa5tte h\xc3\xa5ndteres p\xc3\xa5 samme tid, inkludert stridigheter mellom han og br\xc3\xb8drene, regionale oppt\xc3\xb8yer og misforn\xc3\xb8yde adelsmenn, s\xc3\xa5vel som press fra utlandet. Da han kan ha manglet tro p\xc3\xa5 egne evner til \xc3\xa5 samle og lede tropper som kunne ha beseiret Ragnars store styrke milit\xc3\xa6rt, kan en utbetaling av l\xc3\xb8sepenger ha kj\xc3\xb8pt Karl den skallede tid, og muligens fri fra ytterligere vikingangrep, i det minste for en tid.\n_START_SECTION_\nEtterspill\n_START_PARAGRAPH_\nSamme \xc3\xa5r som beleiringen i Paris, plyndret vikinger Hamburg etter ordre fra H\xc3\xa5rik I av Danmark. Hamburg, ble etter et initiativ av Ludvig den fromme i 831 ble utpekt som erkebisped\xc3\xb8mme av pave Gregorius IV, og var tiltenkt overoppsyn med saksiske omr\xc3\xa5der, samt st\xc3\xb8tte innf\xc3\xb8ringen av kristendom til Skandinavia. Som en reaksjon p\xc3\xa5 plyndringen av Hamburg, sendte den \xc3\xb8stfrankiske kong Ludvig den tyske en diplomatdelegasjon, ledet av grev Kobbo (en av hans to grever ved hoffet) til H\xc3\xa5riks hoff, med krav om at den danske kongen overgav seg til frankisk overherred\xc3\xb8mme, samt betale erstatning for skadene etter invasjonen. H\xc3\xa5rik gikk etterhvert med p\xc3\xa5 kravene, og ettersp\xc3\xb8r en fredsavtale med Ludvig den fromme, hvor han samtidig lover \xc3\xa5 tilbakebetale byttet etter plyndringene. H\xc3\xa5rik \xc3\xb8nsket mest sannsynlig \xc3\xa5 sikre grensene mot sakserne, for \xc3\xa5 kunne fokusere p\xc3\xa5 de p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende urolighetene i Danmark, samt en konflikt med sveakongen Olof._NEWLINE_Til tross for at mange av vikingene som hadde v\xc3\xa6rt med i plyndringene av Paris, hadde omkommet som en f\xc3\xb8lge av pesten i Paris under plyndringene, overlevde Ragnar, og han vendte tilbake til H\xc3\xa5rik. If\xc3\xb8lge en beretning med opprinnelse fra grev Cobbos ambassade, hadde Ragnar, som hadde angrepet Saint-Germain-des-Pr\xc3\xa9s-klosteret i utkanten av middelalderens Paris og som Cobbo senere bes\xc3\xb8kte, tilskrevet St. Germanus av Paris for pesten. Da Ragnar viste fram gullet og s\xc3\xb8lvet han hadde f\xc3\xa5tt tak i, og skr\xc3\xb8t av hvor lett han hadde beleiret Paris, skal han ha brutt sammen gr\xc3\xa5tende da han fortalte om hans eneste motstand p\xc3\xa5 veien skal ha v\xc3\xa6rt en forlengst d\xc3\xb8d helgen. Da Ragnar og flere av hans menn d\xc3\xb8de kort tid etter, skal kongen ha blitt s\xc3\xa5 redd at han beordret henrettelsen av alle overlevende, samt l\xc3\xb8slatelsen av alle sine kristne fanger. Denne hendelsen var del i kong H\xc3\xa5riks vennlige mottakelse av erkebiskop Ansgar, ogs\xc3\xa5 kjent som \xc2\xabNordens apostel\xc2\xbb.'