b'\n_START_ARTICLE_\nOstefluer\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nSm\xc3\xa5 til middelsstore (3-9\xc2\xa0mm lange) fluer med slank kropp, men kraftige bein._NEWLINE_Hodet er forholdsvis lite og rundt, med runde fasett\xc3\xb8yne som er ganske store i underfamiliene Neottiophilinae og Piophilinae, men p\xc3\xa5fallende sm\xc3\xa5 i underfamilien Thyreophorinae. Pannen er temmelig bred og mangler kraftige b\xc3\xb8rster i den fremre halvdelen. Vanligvis sitter det en kraftig b\xc3\xb8rste p\xc3\xa5 hver side ved innerkanten av fasett\xc3\xb8yet, og to i bakhodet, n\xc3\xa6r fasett\xc3\xb8yets bakkant. \xc3\x98verst i pannen sitter det tre punkt\xc3\xb8yne (ocelli). Antennene og munndelene er av vanlig fluetype. Fluene har en kraftig kinnb\xc3\xb8rste (vibrissa), og noen arter har ogs\xc3\xa5 en rekke av tettsittende, lange b\xc3\xb8rster eller h\xc3\xa5r langs siden av hodets underkant._NEWLINE_Brystet (thorax) er forholdsvis langt og smalt, med kraftige b\xc3\xb8rster i det minste langs sidene og i spissen av scutellum (den bakerste ryggplaten). Det er vanligvis mer eller mindre blankt og skinnende. Bakkroppen er sylindrisk og ganske slank. En del arter har p\xc3\xa5fallende store, ytre kj\xc3\xb8nnsorganer. Beina er kraftige, med fortykkede l\xc3\xa5r og sterke kl\xc3\xb8r ytterst p\xc3\xa5 f\xc3\xb8ttene._NEWLINE_Vingene er store, klare, av og til med m\xc3\xb8rke flekker. De har to avlange, lukkede celler n\xc3\xa6r midten av vingen og to sm\xc3\xa5 men tydelige, tre- eller firkantede celler som ligger rett over hverandre i den bakerste halvdelen av vingen n\xc3\xa6r roten._NEWLINE_Larvene er av vanlig h\xc3\xb8yere fluetype, maggot-lignende, tilspisset i hodeenden. Munndelene er bare synlige utenfra som et par kroker.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nArter av denne familien kan finnes i ganske ulike milj\xc3\xb8er. Larvene til ostefluen (Piophila casei) var tidligere vanlig \xc3\xa5 finne p\xc3\xa5 oster, men det skjer ganske sjelden i dag. Allerede den svenske presten Olaus Magnus nevnte rundt 1550 ostefluen, s\xc3\xa5 skadene har v\xc3\xa6rt kjent lenge. Noen har ment at det var et tegn p\xc3\xa5 god, lagret ost at det var ostefluelarver p\xc3\xa5 den, men det er ikke tilr\xc3\xa5delig \xc3\xa5 spise slik ost, da det er kjent at ostefluelarvene kan overleve magesekkens syre og passere gjennom tarmen. Den kan for\xc3\xa5rsake myiasis (fluelarveangrep) i tarmen. _NEWLINE_Ostefluen kan ogs\xc3\xa5 finnes p\xc3\xa5 kadavere og menneskelik. Den koloniserer disse p\xc3\xa5 et ganske sent stadium i nedbrytingen. Andre arter i familien kan ogs\xc3\xa5 finnes p\xc3\xa5 gamle kadavere. Ostefluelarvene kan sprette ved \xc3\xa5 kr\xc3\xb8lle seg sammen i en ring og plutselig rette seg ut. P\xc3\xa5 engelsk blir de kalt "cheese skippers"._NEWLINE_I alle fall noen arter i underfamilien Neottiophilinae har larver som lever i reirene til hulerugende fugler, for eksempel meiser. Larvene suger der blod, og de blir derfor kalt draculafluer._NEWLINE_Larvene til artene i understammen Thyreophorina lever i beinmargen til \xc3\xa5tsler med delvis knuste bein. En trodde tidligere at de tre europeiske artene forsvant fra verdensdelen etter at det ble mindre vanlig med henslengte kadavere, men de er n\xc3\xa5 gjenoppdaget i s\xc3\xb8reuropeiske fjellstr\xc3\xb8k. Disse fluene er blitt oversett av insektsforskerne ettersom de er aktive tidlig p\xc3\xa5 vinteren, fra november til januar, som regel etter m\xc3\xb8rkets frembrudd.'