b"\n_START_ARTICLE_\nAntoninus-pesten\n_START_PARAGRAPH_\nAntoninus-pesten, tidvis ogs\xc3\xa5 kjent som \xc2\xabGalens pest\xc2\xbb da den kjente legen beskrev den, var en pandemi i antikken, i tiden 165-180 e.Kr. Pesten var enten kopper_NEWLINE_eller meslinger_NEWLINE_som ble brakt med seg til Romerriket av tropper som kom tilbake fra milit\xc3\xa6rkampanjer i Midt\xc3\xb8sten. Epidemien tok livene av to romerske keisere \xe2\x80\x94 Lucius Verus, som d\xc3\xb8de i 169, og hans medregent som styrte fram til 180, Marcus Aurelius Antoninus. Sistnevntes familienavn har gitt navn til pesten. _NEWLINE_Sykdommen br\xc3\xb8t ut p\xc3\xa5 nytt 9 \xc3\xa5r senere, i henhold til den romerske historikeren Dio Cassius, og f\xc3\xb8rte til opp til 2000 d\xc3\xb8de om dagen i Roma, en fjerdedel av de som ble smittet eller syke._NEWLINE_Det er blitt ansl\xc3\xa5tt at totalt d\xc3\xb8de det rundt fem millioner mennesker._NEWLINE_Pesten drepte s\xc3\xa5 mange som en tredjedel av befolkningen i noen omr\xc3\xa5der, og den romerske h\xc3\xa6ren ble sterkt desimerte og tynnet ut._NEWLINE_Antikke kilder er enige om at epidemien begynte f\xc3\xb8rst under den romerske beleiringen av Seleukia p\xc3\xa5 vestbredden av Tigris i l\xc3\xb8pet av vinteren 165-166._NEWLINE_Den senantikke historikeren Ammianus Marcellinus rapporterte at pesten spredte seg til Gallia og til legion\xc3\xa6rene langs Rhinen. En annen senantikk historiker, Eutropius, hevdet at en stor befolkning d\xc3\xb8de over hele Romerriket.\n_START_SECTION_\nEpidemiologi\n_START_PARAGRAPH_\nI 166 reiste den greske legen og forfatteren Klaudios Galenos, mer kjent i dag under navnet Galen, i l\xc3\xb8pet av epidemien fra Roma og til sitt hjem i greske Lilleasia. Han reiste tilbake til Roma i 168 da han ble tilkalt av de to augusti (keiserne); han var til stede da pesten br\xc3\xb8t ut blant soldatene som var stasjonert i Aquileia ved kysten av Adriaterhavet i l\xc3\xb8pet av vinteren 168-169. Galens observasjoner og beskrivelser av epidemien i hans avhandling Methodus Medendi er korte, og hans andre referanser til den er spredt blant hans omfangsrike skrifter. Han beskrev pesten som \xc2\xabstor\xc2\xbb og av lang varighet, og nevner feber, diar\xc3\xa9, og betennelse i svelget, foruten ogs\xc3\xa5 utbrudd p\xc3\xa5 huden, noen ganger t\xc3\xb8rr og andre ganger pustul\xc3\xb8s (v\xc3\xa6skende), som br\xc3\xb8t ut p\xc3\xa5 den niende dagen av sykdomsforl\xc3\xb8pet. Informasjonen som Galen har gitt har ikke klart definert sykdommens vesen, men forskerne har hovedsakelig kommet til den konklusjon at det var en koppeepidemi._NEWLINE_Historikeren William McNeill hevder at Antoninus-pesten og den senere Cyprianus' pest (251-ca 270) var utbrudd av to forskjellige sykdommer, en var kopper og den andre var meslinger, men ikke n\xc3\xb8dvendigvis i denne rekkef\xc3\xb8lgen. Den alvorlige \xc3\xb8deleggelsen av den europeiske befolkningen fra de pestutbruddene kan indikere at folk ikke tidligere hadde v\xc3\xa6rt utsatt fra noen av sykdommene som ville ha gjort de overlevende immune. Andre historikere mener at begge utbruddene mest sannsynlig var koppeepidemier."