b'\n_START_ARTICLE_\nObjektgjenkjenning\n_START_PARAGRAPH_\nVisuell objektgjenkjenning er \xc3\xa5 identifisere objektene vi ser, eller persiperer, i det visuelle feltet. Persiperer vi en sylinderlignende form med en hank, gjenkjenners objektet straks som en kopp. Vi identifiserer objekter i verden rundt oss titusentalls ganger hver eneste dag. Til tross for at gjenkjenning av objekter skjer automatisk og krever lite anstrengelse, er det en relativt kompleks prestasjon. Prosessen inneb\xc3\xa6rer \xc3\xa5 oppfatte et sammensatt sensorisk stimuli, skille objektet fra bakgrunnen, og videre omdanne denne informasjonen slik at den kan tolkes i lys av eksisterende kunnskap. Kognitive evner som hukommelse, oppmerksomhet og bevissthet p\xc3\xa5virker v\xc3\xa5r evne til \xc3\xa5 gjenkjenne objekter.\n_START_SECTION_\nObjektkonstans\n_START_PARAGRAPH_\nObjektgjenkjenning avhenger hovedsakelig av formen p\xc3\xa5 stimuli, men andre kjennetegn, som farge og tekstur, kan v\xc3\xa6re til hjelp. Begrepet objektkonstans refererer til v\xc3\xa5r evne til \xc3\xa5 gjenkjenne objekter i utallige situasjoner. Den visuelle informasjonen fra objektet (formen) kan variere. Siden b\xc3\xa5de observat\xc3\xb8ren og objektet kan flytte p\xc3\xa5 seg, oppfatter vi objektet fra ulike synsvinkler. Objektet kan ogs\xc3\xa5 se annerledes ut avhengig av hvordan det belyses. Videre ser vi ofte objekter sammen med andre ting i synsfeltet, som for eksempel kan dekke til deler av det. Til tross for denne variasjonen i hvordan objektene viser seg for oss, identifiserer vi dem lett.\n_START_SECTION_\nTeorier om objektgjenkjenning\n_START_PARAGRAPH_\nDet er foresl\xc3\xa5tt flere teorier om objektgjenkjenning. En innflytelsesrik tiln\xc3\xa6rming er Irving Biedermans (1987) recognition-by-components teori. Her antas det at objekter best\xc3\xa5r av ulike geometriske komponenter (\xc2\xabgeons\xc2\xbb). If\xc3\xb8lge Biederman er det omtrent 36 ulike geons. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te som bokstavene i alfabetet kan settes sammen til uendelig mange ord, antas det at ulike kombinasjoner av disse grunnformene danner objektene vi kan identifisere. If\xc3\xb8lge teorien definerer vi f\xc3\xb8rst hvilke geometriske komponenter vi ser og forholdet mellom disse, deretter sammenligner vi denne informasjonen med representasjoner vi har lagret i minnet. Den objektrepresentasjonen som passer best med informasjonen fra det visuelle objektet avgj\xc3\xb8r hva vi gjenkjenner. Videre antas det at de ulike geometriske formene identifiseres like raskt og presist uavhengig av hvilken synsvinkel de sees fra. Recognition-by-components er med andre ord synsvinkel-invariant (viewpoint-invariant)._NEWLINE_If\xc3\xb8lge andre teoretikere p\xc3\xa5virkes objektgjenkjenning av hvilken synsvinkel vi ser objektene fra (viewpoint-dependent theories). Her hevdes det at synsvinkelen har betydning for hastighet og n\xc3\xb8yaktighet i identifiseringen. Det antas at lageret med objektrepresentasjoner er en samling der objektene vises fra bestemte synsvinkler, og at identifiseringen er lettere dersom den faktiske synsvinkelen korresponderer med den lagrede synsvinkelen._NEWLINE_Tarr og B\xc3\xbclthoff (1995) argumenterer for at objektgjenkjenning avhenger av synsvinkel (viewpoint-dependent) i noen situasjoner, men er uavhengig i andre (viewpoint-independent).N\xc3\xa5r vi skiller mellom enkle kategorier (f.eks. mellom fugler og fisker) er gjenkjenningen uavhengig av synsvinkelen, men skal vi definere noe mer presist innenfor kategorien (f.eks. hvilken type fisk det er) er synsvinkelen viktigere. Andre teoretikere hevder at synsvinkel avhengig og uavhengig informasjon kombineres i objektgjenkjenning.\n_START_SECTION_\nHjernemekanismer\n_START_PARAGRAPH_\nLysb\xc3\xb8lger fra objektene i synsfeltet v\xc3\xa5rt g\xc3\xa5r gjennom \xc3\xb8yet og treffer reseptorer p\xc3\xa5 netthinnen. Via synsnerven overf\xc3\xb8res informasjonen fra netthinnen til impulser hjernen kan tolke og forst\xc3\xa5. Synsnervene m\xc3\xb8tes i optic chiasm og herfra sendes informasjonen til prim\xc3\xa6r visuell cortex i bakhodelappen. Videre spres signalene til andre visuelle omr\xc3\xa5der i cortex. Visuell informasjon om objektets form og farge antas \xc3\xa5 g\xc3\xa5 via en ventral bane (ventral pathway) til inferotemporal cortex._NEWLINE_Deler av inferotemporal cortex antas \xc3\xa5 spille en avgj\xc3\xb8rende rolle i visuell objektgjenkjenning, da studier har vist assosiasjoner mellom neural aktivitet i inferotemporal og persepsjon. Mer spesifikt peker fMRI studier mot at neuroner i inferotemporal cortex kan v\xc3\xa6re spesialiserte og respondere kraftig p\xc3\xa5 en bestemt kategori av objekter (f.eks. ansikt, steder, biler, fugler, sko), men det er ogs\xc3\xa5 evidens som st\xc3\xb8tter at andre neuroner er mer tolerante og fyrer tiln\xc3\xa6rmet likt p\xc3\xa5 objekter uavhengig av orientering, st\xc3\xb8rrelse osv. Bevis som st\xc3\xb8tter at neuroner har liten toleranse (er spesifikke) kan st\xc3\xb8tte teorier som hevder at objektgjenkjenning er avhengig av synsvinkel (viewpoint-dependent). P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te gir bevis for neuroner med h\xc3\xb8y toleranse st\xc3\xb8tte til teorier som argumenterer for at identifisering av objekter er uavhengig av synsvinkel (viewpoint-invariant).'