b'\n_START_ARTICLE_\nRyfylkeheiene\n_START_SECTION_\nNatur og geografi\n_START_PARAGRAPH_\nRyfylkeheiene er den del av det svekonorvegiske grunnfjellsskjold, som er 1 milliard \xc3\xa5r gammelt eller noe mer. Grunnfjellet har sprekke- og svakhets soner som strekker seg som rutenett nord\xc3\xb8st-s\xc3\xb8rvest, og mange av de store innsj\xc3\xb8ene i \xc3\xb8st ligger orientert etter disse sonene. For ca 600 millioner \xc3\xa5r siden sank grunnfjellet i havet og ble gjennom millioner av \xc3\xa5r dekket av noen tusen meter tykke sedimenter hvor det nederst ble dannet fyllitt. Under den kaledonske fjellkjedefolding 200 millioner \xc3\xa5r senere ble dette sediment\xc3\xa6re dekket hevet opp, og noen steder f\xc3\xb8rte fjellfoldingen til at eldre gneis ble lagt som en kappe over de n\xc3\xa5 hevede sedimentmassene. I kvart\xc3\xa6r-tiden ble sediment- og fyllitt-dekket slitt bort, og man finner i dag bare de nederste (eldste) lagene av dette fyllitt-dekket helt i nord mot Haukeli, nord og vest for Bl\xc3\xa5sj\xc3\xb8, og p\xc3\xa5 enkelte topper utover dette._NEWLINE_Siste istid avsatte b\xc3\xa5de flyttblokker og bunnmorene, og noen steder finner man d\xc3\xb8disgroper. Trollgaren er en to kilometer lang morene skapt i yngre dryas for 9.700 \xc3\xa5r siden. Det er ogs\xc3\xa5 noen steder avsatt eskere. Mange steder er fjellet sv\xc3\xa6rt blankskurt, med noe flyttblokker og beskjedne mengder jord-dekke og en relativt sparsom vegetasjon. Den sure grunnfjellsbunnen gir mest grobunn for hardf\xc3\xb8re arter av gress og lyng. I de mer basiske (kalkrike) fyllitt-omr\xc3\xa5dene og fyllitt-morenene finner vi mer varmekj\xc3\xa6re fjellarter som reinrose, sn\xc3\xb8sildre og gulsildre._NEWLINE_Dyrelivet omfatter blant annet r\xc3\xa5dyr, rev, hare, lemen, fjellrype, villrein og gaupe. Det har historisk v\xc3\xa6rt forekomster av bj\xc3\xb8rn og ulv men dette har v\xc3\xa6rt lite observert de siste ti\xc3\xa5rene. I Ryfylke- og Setesdalsheiene finnes en villreinstamme p\xc3\xa5 3-4.000 dyr - med utbredelse i kommunene Odda, Suldal, Hjelmeland, Forsand, Gjesdal, Kvinesdal, Sirdal, \xc3\x85seral, H\xc3\xa6gebostad, Bygland, Bykle, Valle, Vinje, Tokke, Fyresdal og \xc3\x85mli. Kraftutbyggingen har redusert beitemarkene og stengt trekkveier, med det resultat at reinstammen er presset og i d\xc3\xa5rlig form. Omr\xc3\xa5det har ogs\xc3\xa5 konge\xc3\xb8rn med spesielt mange par nettopp i Ryfylkeheiene. Sur nedb\xc3\xb8r har redusert mange \xc3\xb8rret-stammer i omr\xc3\xa5det. De kalkrike fyllitt-omr\xc3\xa5dene i nord og midt i fjellomr\xc3\xa5det har noe \xc3\xb8rret, mens bekker\xc3\xb8ye er satt ut i de surere vannene.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nRyfylkeheiene er et eldgammelt jakt-omr\xc3\xa5de, i steinalderen var fjellomr\xc3\xa5dene her og lengre nord viktige reinomr\xc3\xa5der for de tidlige nordmennene. N\xc3\xa6r Byrkjedal er det funnet rester etter jakt for 9.600 \xc3\xa5r siden. Viktige kulturminner fra denne tiden er hellere, dyregraver, ledegjerder og bogesteller - levegger som jegerne gjemte seg bak i ly for reinens synsfelt. Det er dyregraver ved Krossvatnhytta og \xc3\xb8st for Bl\xc3\xa5sj\xc3\xb8. Ferdselsveiene gikk ofte i fjellet - det er lettere \xc3\xa5 vandre der enn i skogen nede i dalene. De aller viktigste ferdselsveiene g\xc3\xa5r \xc3\xb8st-vest, ikke minst mellom \xc2\xabSkinnvegen\xc2\xbb mellom Setesdalen i \xc3\xb8st, og Lysebotn. Her f\xc3\xb8rte setesd\xc3\xb8lene skinn og andre naturprodukter, som de byttet mot korn, salt og tekstiler fra folk i dagens Rogaland. Hellere ved stedsnavn som ender p\xc3\xa5 hidleren, vitner om ferdsel og vandringsveger med overnatting i fjellet for minst 8.000 \xc3\xa5r siden._NEWLINE_Senere ble driftekarer vanlige i fjellet - de kj\xc3\xb8pte unge storfe p\xc3\xa5 fjordg\xc3\xa5rdene ved kysten i Ryfylke, og lot disse gresse i fjellet hele sommeren for s\xc3\xa5 \xc3\xa5 selge dem om h\xc3\xb8sten i Kristiansand, Arendal eller p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet. De overnattet under hellere eller i enkle steinhytter. I vikingtiden ble st\xc3\xb8ler mer vanlige, mens faktiske fjellg\xc3\xa5rder oppstod f\xc3\xb8rst fra middelalderen.'