b'\n_START_ARTICLE_\nSolfa\n_START_PARAGRAPH_\nI musikk er solfa (ogs\xc3\xa5 kalt solf\xc3\xa8ge eller solfeggio) en pedagogisk solmisasjonsteknikk der hver note blir sunget med en bestemt stavelse, kalt en solfa-stavelse. De syv stavelsene som vanligvis blir brukt i diatonisk skala er: do, re, mi, fa, sol, la, og ti. I kromatisk skala brukes ofte i tillegg den stigende rekken di, ri, fi, si, ta og den synkende rekken te, le, se, me, ra. Systemet er et fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 gi toneh\xc3\xb8yder en lyd som er lett \xc3\xa5 synge og som gir mening for den som synger.\n_START_SECTION_\nFlyttbar do\n_START_PARAGRAPH_\nFlyttbar do er vanligere i engelsktalende land. Navnene har da ikke en fast tone, men er kromatisk bestemt. Det er ogs\xc3\xa5 vanlig \xc3\xa5 benytte kromatisk endrede notenavn:_NEWLINE_N\xc3\xa5r et stykkes toneart skifter, bytter samtidig solfa-stavelsene tone. Et stykke i C-dur blir f.eks. sunget med "do" for C, "re" for D osv. Hvis tonearten skifter til G blir G sunget som "do", A som "re" osv, og C blir da sunget som "fa"._NEWLINE_Moll-tonearter kan synges p\xc3\xa5 to m\xc3\xa5ter med flyttbar do. Enten starter man p\xc3\xa5 do (og bruker "me", "le", og "te" for det lave 3. trinn, 6. trinn og 7. trinn, "la" og "ti" for det h\xc3\xb8ye 6. trinn og 7. trinn), eller man starter p\xc3\xa5 la (og bruke "fi" og "si" for det h\xc3\xb8ye 6. trinn og 7. trinn). Den siste varienten er mest vanlig.\n_START_SECTION_\nBeslektede systemer\n_START_PARAGRAPH_\nI Ungarn er solfa-systemet grunnskolepensum. De l\xc3\xa6rer ogs\xc3\xa5 tilh\xc3\xb8rende h\xc3\xa5ndtegn til hjelp for \xc3\xa5 oppleve toneh\xc3\xb8yde kroppslig. Tilsvarende rytmesystemer er ogs\xc3\xa5 i bruk, om enn begrenset. Systemet heter da ta-ka-di-mi. Stavelsene er navn p\xc3\xa5 underdelingen av et enkelt taktslag. F.eks. har hver sekstendel i et firedelsslag eget navn ta-ka-di-mi som viser posisjon i relasjon til grunnslaget.'