b'\n_START_ARTICLE_\nFreden i Stettin\n_START_SECTION_\nBakgrunn, fredskongress\n_START_PARAGRAPH_\nDa krigen startet regjerte Erik XIV i Sverige og Danmark-Norges regent var Frederik II. Det hadde tidligere v\xc3\xa6rt meglet mellom landene av blant andre den danske enkedronningen, hertugen av Pommern, det franske sendebudet i Danmark Charles Dan\xc3\xa7ay og de tysk-romerske keiserne Ferdinand I og senere Maximilian II. _NEWLINE_Et senere fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 f\xc3\xa5 til en fredsavtale ble gjort av den svenske hertug Johan (senere Johan III) i 1568 samtidig med oppr\xc3\xb8ret mot Erik. Det ble undertegnet en fredsavtale mellom de stridende partene, men den ble senere forkastet av svenskene p\xc3\xa5 grunn av harde vilk\xc3\xa5r. _NEWLINE_I juli 1570 lykkedes det Maximilian II \xc3\xa5 samle sammen til en fredskongress i Stettin. Delegasjonene fra Sverige og Danmark-Norge besto hver av fire forhandlere, i tillegg hadde Bremen og L\xc3\xbcbeck sine delegater til stede. Hovedmegleren var Charles Dan\xc3\xa7ay, ellers kom meglerne fra den tysk-romerske keiseren, kurfyrsten av Sachsen, kongen av Frankrike samt Polen.\n_START_SECTION_\nGodkjennelse\n_START_PARAGRAPH_\nFrederik II godkjente fredsavtalen 25. januar 1571. Sveriges isolerte stilling og faren for at Russland skulle bli innblandet i krigen, fikk ogs\xc3\xa5 svenskene til \xc3\xa5 godta de harde vilk\xc3\xa5rene. Egentlig var det ingen vinner av denne krigen, begge landene ble tapere i den forstand at de er ble mye fattigere. Vilk\xc3\xa5rene om at den tyske keiseren skulle overta svenske besittelser i Estland ble ikke fulgt, og l\xc3\xbcbeckerne mottok aldri den avtalte pengesummen.'