b'\n_START_ARTICLE_\nHarold June\n_START_SECTION_\nTidlig liv\n_START_PARAGRAPH_\nJune ble f\xc3\xb8dt i Stamford, Connecticut\xc2\xa012. februar 1895. Han forlot\xc2\xa0Stamford High School etter ett \xc3\xa5r, ble l\xc3\xa6rling i et mekanisk verksted\xc2\xa0\xc2\xa0i 1908. Etter \xc3\xa5 ha arbeidet som reparat\xc3\xb8r, selger, og reisende reparat\xc3\xb8r i l\xc3\xa6retiden begynte han i 1911, 16 \xc3\xa5r gammel som maskinist p\xc3\xa5 en ferge som trafikkerte Prudence Island i Narrangansett Bay. Dette i sin tur, ga ham kreditt til \xc3\xa5 bli ansatt i 1911-1912 som en maskinist p\xc3\xa5 Herreshoff Boatyard i\xc2\xa0Bristol, Rhode Island.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8rste verdenskrig\n_START_PARAGRAPH_\nDa USA gikk inn i f\xc3\xb8rste verdenskrig i 1917, sluttet June seg til den amerikanske marinen som sjefmekaniker, tok p\xc3\xa5 seg denne oppgave for marinens Rhode Island infrastruktur._NEWLINE_I mai 1918 ble juni overf\xc3\xb8rt til Herreshoff-verftet i Bristol, Rhode Island som seniorinspekt\xc3\xb8r med ansvar for reparasjoner og nybygginger for den amerikanske marinen.\n_START_SECTION_\nEtterkrigstiden\n_START_PARAGRAPH_\nEtter krigens slutt forlot June marinen i 1919 og arbeidet for Harold Vanderbilt som maskinsjef p\xc3\xa5 hans lystb\xc3\xa5t. Han vervet seg p\xc3\xa5 nytt til marinen i 1920 og fungerte som instrukt\xc3\xb8r for flymekanikere. I 1922 ble han overf\xc3\xb8rt til Pensacola Naval Air Station og tok et 12-ukers kurs som kvalifiserte ham som radiotelegrafist. I 1923 meldte han seg frivillig til pilottrening og ble uteksaminert son den f\xc3\xb8rste i sin klasse av 38 av de 60 som hadde begynt kurset._NEWLINE_June ble testpilot i U.S. Navy i 1925 og plassert p\xc3\xa5 Hampton Roads etter eget valg. I 1928 ble han engasjert av Richard E. Byrd som pilot og telegrafist  til hans 1928-1930 ekspedisjon til Ross Ice Shelf. June var en av de f\xc3\xa5 piloter som fikk jobb p\xc3\xa5 den tiden.\n_START_SECTION_\nByrds Antarktis-ekspedisjon\n_START_PARAGRAPH_\nByrds skip n\xc3\xa5dde iskanten 25. desember 1928. Base camp som fikk navnet Little America var i drift i l\xc3\xb8pet av f\xc3\xa5 uker og f\xc3\xb8rste fly med skiunderstell tok av 10. januar 1929. Ekspedisjon var godt forsynt med proviant og utstyr kj\xc3\xb8pt fra donasjoner fra U.S. magnater i De glade 20-\xc3\xa5rene, og ivrige etter \xc3\xa5 utforske omr\xc3\xa5der over havniv\xc3\xa5 i Antarktis som grenset mot isbreen. Rockefeller Mountains ble oppdaget fra luften 27. januar. Den 8. mars fl\xc3\xb8y June, Bernt Balchen og en geolog, Larry Gould i ekspedisjonens Fokker Universal fra Little America for \xc3\xa5 lande s\xc3\xa5 n\xc3\xa6r som mulig til Rockefeller-fjellet for \xc3\xa5 samle geologiske pr\xc3\xb8ver.\n_START_SECTION_\nRedningen\n_START_PARAGRAPH_\nBalchen, Gould, og June var ment \xc3\xa5 samle inn pr\xc3\xb8ver fra den nyoppdagede isete fjellkjeden og returnere til basen, men flyet deres ville ikke starte og manglende kontakt med feltpartiet og en illevarslende radiotaushet f\xc3\xb8rte til bekymringer i Little America. Etter ti dager fl\xc3\xb8y ekspedisjonsleder Byrd en redningsaksjon i jakten p\xc3\xa5 de tre savnede kolleger. Den 18. mars ble de tre mennene funnet mens de klamret seg til livet p\xc3\xa5 innsiden av et forbl\xc3\xa5st telt ved foten av fjellkjeden. De hadde uforvarende havnet i et omr\xc3\xa5de preget av usedvanlig sterk katabatisk vind som bl\xc3\xa5ste ned fra fjellene. Feltpartiet hadde sikret flyet p\xc3\xa5 isen, satt opp en meteorologisk feltstasjon, slatt opp teltet, gjort triangulering og samlet steiner. Da kom en vind som med orkans styrke bl\xc3\xa5ste flyet ned i bakken. Vinden hadde en hastighet p\xc3\xa5 150 miles per time, rev Fokkeren l\xc3\xb8s fra fort\xc3\xb8yningene og bl\xc3\xa5ste flyet bort og etterlot feltpartiet p\xc3\xa5 fjellet.\n_START_SECTION_\nOverflyvning over Sydpolen  og andre flyvninger\n_START_PARAGRAPH_\nMed de to gjenv\xc3\xa6rende flyene oppholdt Byrd-ekspedisjonen seg i base camp, Little America gjennom den antarktiske vinteren 1929. Feltarbeidet ble gjenopptatt i oktober, og etter flere forberedelser valgte de \xc3\xa5 fly ekspedisjonen  Tri-Motor over Sydpolen. De tok av s\xc3\xb8rover 28. november. Dette var f\xc3\xb8rste overflyvning av Antarktisplat\xc3\xa5et. Selve ruten var kjent for Byrd og hans menn for de fl\xc3\xb8y n\xc3\xa6r ruta som var brukt av Roald Amundsen p\xc3\xa5 hans vellykkede ekspedisjon til Sydpolen i november 1911. Med vanskeligheter klarte Tri-Motoren \xc3\xa5 klatre over Dronning Mauds Fjell (etter f\xc3\xb8rst \xc3\xa5 ha m\xc3\xa5ttet dumpe alt, bl. a reserveprovianten) og fl\xc3\xb8y over Sydpolen. Ombord i flyet, morset June et radiosignal: _NEWLINE_ _NEWLINE_Vi har n\xc3\xa5dd n\xc3\xa6rheten av Sydpolen. Vi kan se det nesten ubegrensede polarplat\xc3\xa5et._NEWLINE_._NEWLINE_Denne ble videresendt til amerikanske aviser, denne morsekode meldingen annonsert at ekspedisjonens viktigste m\xc3\xa5l var vellykket n\xc3\xa5dd._NEWLINE_Etter Tri-Motorens triumferende landing senere 29. juni fl\xc3\xb8y Byrd p\xc3\xa5 ytterligere leting i et tilst\xc3\xb8tende omr\xc3\xa5de i Antarktis. Byrd, som besetningens sjef og viktigste passasjer satt og tegnet landet fra luften og ga det navnet Marie Byrd Land etter sin kone. De kartla videre Edsel Ford Range og Sulzberger Bay som de navn etter ekspedisjonens store \xc3\xb8konomiske bidragsytere._NEWLINE_Kort tid etter at han tilbake til USA, juni ble han hedret av samfunnet hvor han var f\xc3\xb8dt. Store lunsjer, og middager ble arrangert for \xc3\xa5 \xc3\xa6re ham. Ledende borgere i Stamford gav ham den 26. juni 1930 en gullmedalje og et gravert s\xc3\xb8lvservice.\n_START_SECTION_\nAndre Byrd-Ekspedisjonen\n_START_PARAGRAPH_\nJune ble valgt som sjefflyver p\xc3\xa5 Admiral byrds andre Antarktis-ekspedisjon fra 1933 til 1935. Junes bidrag til ekspedisjonen var uvurderlig._NEWLINE_Fra 27. september til 20. oktober 1934 ledet June 1934 fire menn p\xc3\xa5 en utforskningsoppgave med en sn\xc3\xb8scooter. De oppdaget et stort plat\xc3\xa5 i Edsel Ford-fjellet p\xc3\xa5 en h\xc3\xb8yde av 2\xc2\xa0160 fot ._NEWLINE_Tidlig i november fl\xc3\xb8y han for \xc3\xa5 hjelpe et utforskningsparti med sn\xc3\xb8scooter til \xc3\xa5 finne sin vei tilbake til basen da de befant seg i et omr\xc3\xa5de omgitt av bresprekker. Den 22. november f\xc3\xb8rte han biplanet William Horlick p\xc3\xa5 en lang rekke rekognoserings-oppdrag til u-utforskede omr\xc3\xa5der s\xc3\xb8r\xc3\xb8st for Little Amerika. Han fl\xc3\xb8y tilsammen 1\xc2\xa0150 miles. I begynnelsen av desember fl\xc3\xb8y han et redningsoppdrag. Fl\xc3\xb8y inn drivstofforsyninger til to av ekspedisjonens sn\xc3\xb8scootere som hadde g\xc3\xa5tt tomme for bensin._NEWLINE_Juni stoppet i New Zealand p\xc3\xa5 vei tilbake til USA i april 1935 og rapporterte at den andre Byrd-ekspedisjonen hadde oppdaget mer av Antarktis enn noen ekspedisjon siden Scotti ekspedisjoner.\n_START_SECTION_\nSenere karriere\n_START_PARAGRAPH_\nEtter at han kom hjem til USA, arbeidet June som testpilot for den amerikanske marinen, og fortsatte gjennom andre verdenskrig. I 1941 ble han stasjonert ved Naval Air Station i Pensacola, Florida. Han ble utnevnt til warrant officer 21. mars 1942, og forfremmet til l\xc3\xb8ytnant 4. mai 1943. Etter krigen var han sjef-testpilot ved marinens base i Alameda.\n_START_SECTION_\nFamilie\n_START_PARAGRAPH_\nJuni hadde giftet seg med May Foster i juni 1914 og fikk en datter, Marguarite i 1915. June og hans kone ble skilt i mars 1938.\n_START_SECTION_\nArv og minner\n_START_PARAGRAPH_\nTri-motoren South Polar som June fl\xc3\xb8y fikk navnet Floyd Bennett etter en avd\xc3\xb8d flyger p\xc3\xa5 en tidligere Byrd ekspedisjon. Det ble returnert til sine givere, Ford Motor Company og er n\xc3\xa5 utstilt i Henry Ford-Museet i Dearborn, Michigan. Junes polar-papirer, hans dagb\xc3\xb8ker ble donert til Byrd-arkivet i Ohio State University._NEWLINE_June nunatak i Antarktis, et steinete fremskudd av Liv Breen ble oppkalt til \xc3\xa6re for June i 1961-62, tre ti\xc3\xa5r etter hans vellykket flyvning over den med Floyd Bennett i 1929.'