b'\n_START_ARTICLE_\nMississippi John Hurt\n_START_SECTION_\nOppvekst og tidlig karriere\n_START_PARAGRAPH_\nJohn Hurt vokste opp i den vesle landsbyen Avalon n\xc3\xa6r Grenada, Mississippi. Han begynte \xc3\xa5 spille gitar i 1903, og oppn\xc3\xa5dde snart en ferdighet som tillot han \xc3\xa5 opptre p\xc3\xa5 lokale fester. Repertoaret den f\xc3\xb8rste tida var ragtimemelodier snarere enn blues. Som gardsarbeider i et typisk ruralt utkantstr\xc3\xb8k hadde han lite kontakt med et st\xc3\xb8rre musikalsk milj\xc3\xb8, og det var f\xc3\xb8rst da han tok seg jobb ved jernbanen i 1916 at han kom i kontakt med andre musikalske impulser. Tidlig p\xc3\xa5 1920-tallet slo han seg sammen med felespilleren Willie Narmour, og de spilte sammen p\xc3\xa5 tilstelninger der det ble dansa square dance._NEWLINE_Hurt ble oppdaga av en talentspeider for Okeh Records p\xc3\xa5 gjennomreise i Avalon i 1927, og fikk straks platekontrakt. Av de \xc3\xa5tte sangene han spilte inn i Memphis i februar 1928, ble bare to utgitt. Han ble likevel tilbudt nye innspillinger i New York seinere p\xc3\xa5 \xc3\xa5ret. Her spilte han inn 4 nye sanger fredag 21. desember, og deretter ytterligere 8 sanger den p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende fredagen. Av disse var det bare 2 som ikke ble utgitt.\n_START_SECTION_\nJordn\xc3\xa6r musiker\n_START_PARAGRAPH_\nTil forskjell fra andre tidlige bluesmenn som Blind Blake \xe2\x80\x93 som var typiske opptredende artister \xe2\x80\x93 var John Hurts spillestil for artikulert og stemmen for naturlig og liketil for store sceneopptredender. Motsatt av andre bluessangere kom han best til sin rett p\xc3\xa5 plate. Han s\xc3\xa5 heller aldri p\xc3\xa5 seg sj\xc3\xb8l som bluessanger, han lot stemmen tale for seg og avsto fra enhver form for gimmicks eller glansnummer som han kunne gjenkjennes av publikum ved. Like fullt st\xc3\xa5r han ansvarlig for en rekke sanger som er g\xc3\xa5tt inn i blueshistoria som klassikere: "Frankie," "Louis Collins," "Avalon Blues," "Candy Man Blues," "Big Leg Blues," og ikke minst "Stack O\' Lee Blues"._NEWLINE_Omstendigheten gjorde aldri John Hurt til noen holden mann takket v\xc3\xa6re musikken; han var ogs\xc3\xa5 forn\xc3\xb8yd med livet som jordbruksarbeider i Avalon med musikken som hobby. Han kunne godt ha levd og d\xc3\xb8dd uten \xc3\xa5 bli lagt merke til av et st\xc3\xb8rre publikum \xe2\x80\x93 hadde det ikke v\xc3\xa6rt for bluesrenessansen p\xc3\xa5 slutten av 1950-tallet og begynnelsen av 60-tallet. En ny generasjon lyttere og forskere fikk br\xc3\xa5tt en sterk interesse for amerikas musikalske r\xc3\xb8tter, og ikke bare for \xc3\xa5 lytte til musikken, men ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5 finne mennene bak musikken. Bluesforskeren Tom Hoskins fant ut at Mississippi John Hurt \xe2\x80\x93 som ikke hadde v\xc3\xa6rt h\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 35 \xc3\xa5r \xe2\x80\x93 stadig var i live. Han opps\xc3\xb8kte Hurt i Avalon, og fant en mann i 70-\xc3\xa5ra, sliten av et langt liv i hardt arbeid for sm\xc3\xa5penger, men med sine musikalske evner intakt. Han stilte villig opp for alle som ville h\xc3\xb8re ham spille.\n_START_SECTION_\nKonserter og plateinnspillinger\n_START_PARAGRAPH_\nEn serie med konserter ble arrangert, inkludert opptreden p\xc3\xa5 Newport Folk Festival, der han ble hilst av et ungdommelig publikum som en levende legende. En ny verden \xc3\xa5pna seg for Hurt, takknemlig og frydefull over de tusenvis av unge som ikke engang var f\xc3\xb8dt da han gjorde sine siste innspillinger. Deretter fulgte en turn\xc3\xa9 til flere amerikanske universiteter og en rekke innspillinger. Det ble gjort nyinnspillinger av klassikerne fra 1920-tallet, s\xc3\xa5vel som av materiale som han aldri f\xc3\xb8r hadde offentliggjort \xe2\x80\x93 alt i en stil som neppe hadde endra seg p\xc3\xa5 50 \xc3\xa5r._NEWLINE_Plateselskapet Vanguard sikra seg kontrakten med den aldrende bluesmannen, og rakk \xc3\xa5 gi ut fire store album \xe2\x80\x93 de to siste posthumt. F\xc3\xb8rst kom Today! i 1966, deretter opptak som ble gjort under en konsert ved Oberlin College i april 1965 \xe2\x80\x93 The Best of Mississippi John Hurt. Seinere kom The Immortal Mississippi John Hurt og Last Sessions. Disse siste opptakene, som ble gjort bare m\xc3\xa5neder f\xc3\xb8r han d\xc3\xb8de, viser at Hurts stemme og gitarspill var fullt p\xc3\xa5 h\xc3\xb8yden like til det siste.'