b'\n_START_ARTICLE_\nTriaxomera fulvimitrella\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nEn liten til middelsstor (vingespenn 16-21 millimeter), svart og hvit m\xc3\xb8ll. Antennene er tr\xc3\xa5dformede og omtrent to tredjedeler s\xc3\xa5 lange som forvingene. Hodet er kledt med gule, h\xc3\xa5rlignende skjell, forkroppen er m\xc3\xb8rk med sm\xc3\xa5, hvite flekker p\xc3\xa5 skuldrene. Forvingen er svart eller svartbrun med trekantede, hvite flekker langs kantene: to eller tre langs forkanten og to langs bakkanten. Vingerfrynsene p\xc3\xa5 forvingen er gr\xc3\xa5hvite med fire-fem m\xc3\xb8rke felter. Bakvingene er gr\xc3\xa5. Larven er hvitaktig med et r\xc3\xb8d- eller m\xc3\xb8rbrunt hode. Nakkeplaten (bake hodet) er m\xc3\xb8rkbrun og den har lysbrune vorter p\xc3\xa5 sidene.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nArten kan finnes i mange ulike slags l\xc3\xb8v- og blandingsskoger. Larvene utvikler seg i kjuker, blant andre knivkjuke (Piptoporus betulinus) og orekjuke (Inonotus radiatus). De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni-juli, om dagen sitter de i ro gjemt p\xc3\xa5 trestammer, gjerne under kjukene de klekte fra.\n_START_SECTION_\nUtbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nArten er utbredt over hele Europa og i Sibir. I Norge er den funnet over hele landet unntatt mesteparten av Vestlandet og de nordlige og \xc3\xb8stlige delene av Finnmark.'