b'\n_START_ARTICLE_\nDanmarks middelalder\n_START_SECTION_\nEndringer\n_START_PARAGRAPH_\nI \xc3\xa5rene mellom 1047 og 1397 ble forholdene p\xc3\xa5 mange plan endret: de \xc3\xb8konomiske, samfunnsmessige, politiske s\xc3\xa5vel som de religi\xc3\xb8se, og landskapet fikk et utseende som det skulle beholde helt fram til utskiftningen av landsbyfellesskapet i begynnelsen p\xc3\xa5 1800-tallet. Brytningen mellom den gamle vikingkulturen og den nye europeiske kulturen var opphav til alvorlige problemer i Danmark. Det at kongen skulle velges, ga anledning til stridigheter gjennom en stor del av 1100-tallet. Tidvis ble disse s\xc3\xa5 alvorlige at de utartet i borgerkrigsliknende tilstander._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 blant befolkningen var den tidlige middelalderen en periode med mange og avgj\xc3\xb8rende endringer. Il\xc3\xb8pet av 250 \xc3\xa5r ble de \xc3\xb8konomiske betingelsene for utenrikshandelen forandret, fra vikingtidens kombinerende handels- og r\xc3\xb8ver\xc3\xb8konomi til Hanseatenes monopol p\xc3\xa5 de viktigste delene av handelen. Samtidig slo den katolske samfunnsmodellen igjennom, s\xc3\xa5 alt ble regulert av Bibelens normer. Kongemakten ble fast etablert, den jordeiende adelen fikk makt, og kirken fikk betydelig innflytelse. Alt ble n\xc3\xa5 styrt av det f\xc3\xb8ydalske systemet av plikter og privilegier._NEWLINE_Etterhvert ble danskene ogs\xc3\xa5 kristne, dog dette gikk veldig sakte. Selv p\xc3\xa5 Saxos tid fantes det hedninger . Det ble bygget soknekirker overalt, og presteskap, bisper og munker ble en selvf\xc3\xb8lgelig del av hverdagen. Den kulturelle delen av livet var f\xc3\xb8rst preget av den gamle og nordiske felleskulturen, men etterhvert forsvant runeinnskriftene, vikingskipene og de lokale klesdraktene. Disse ble erstattet av latinske bokstaver, kogger og europeisk klesmote. Landsbyfelleskkapet, treskiftebruket og hjulplogen satte et markant preg p\xc3\xa5 landskapet, hvilket ogs\xc3\xa5 oppdelingen av jorden i eng, \xc3\xa5ker og beite gjorde._NEWLINE_Perioden anses som sluttet i 1397, da de tre skandinaviske landene enes om \xc3\xa5 opprette Kalmarunionen.\n_START_SECTION_\nForskning\n_START_PARAGRAPH_\nDen eldste forskningen om dansk middelalder st\xc3\xb8ttet seg tungt p\xc3\xa5 Saxos Gesta danorum, men man inns\xc3\xa5 rundt \xc3\xa5r 1900 hvor tendensi\xc3\xb8s Saxo er. Den mer kritiske forskerm\xc3\xa5ten ble innledet av to svensker: br\xc3\xb8drene Lauritz og Curt Weibull , og den er blitt fulgt opp i ettertid av de danske middelalderforskerne: Eirik Aarup, Hal Koch og Inge Skovgaard-Petersen._NEWLINE_I en stor del av 1900-tallet ble forholdet mellom kongemakten og kirken et sentralt diskusjonstema for historikerne. De undret seg om det var kongemakten som benyttet seg av kirken, eller om det var omvendt, at kirken benyttet seg av kongemakten og bygget den opp. Aksel E. Christensen diskuterte ogs\xc3\xa5 hvordan maktbalansen kan ha v\xc3\xa6rt mellom kongen og adelen. Thomas Riis fulgte opp dette i en avhandling som handlet om organiseringen av den danske statsmakten _NEWLINE_Niels Skyum-Nielsen gikk i gang med \xc3\xa5 unders\xc3\xb8ke de nederste stendene i middelalderens danske samfunn. Arbeidet hans ble oppfulgt av Kai H\xc3\xb8rby, som kunne p\xc3\xa5vise hvordan herremennenes jordbesittelser ga innflytelse og vekt . Dette ble ytterligere understreket av Erik Ulsigs unders\xc3\xb8kelser av de danske godsene ._NEWLINE_For\xc3\xb8vrig brukes ogs\xc3\xa5 s\xc3\xa5kalt eksperimentell arkeologi, hvor genstander, drakter og bygninger fra perioden blir rekonstruert og pr\xc3\xb8vd ut. Dette foreg\xc3\xa5r p\xc3\xa5 blant annet Middelaldercentret og flere andre steder. Denne typen framgangsm\xc3\xa5te gir informasjon om funksjonalitet, effektivitet og mye annet som ikke kan belyses ut ifra skriftlige kilder og arkeologiske funn .\n_START_SECTION_\nLandsbyene\n_START_PARAGRAPH_\nMens lansbyene tidligere hadde blitt flyttet rundt p\xc3\xa5 eierlagets jord (senere ofte ensbetydende med soknets jord), ble de n\xc3\xa5 stedfaste ved middelalderens begynnelse. Derfor kan man fastsl\xc3\xa5 at landsbyene i Danmark ble grunnlagt ved overgangen mellom sen vikingtid og middelalder (ca. 1 000 - 1 100) selv om navnene deres er mye eldre, ofte helt tilbake til romersk jernalder (\xc3\xa5r 0 - 400)._NEWLINE_Det er ikke tilfeldig at landsbyene ble stedfaste samtidig som den danske statsmakten ble fastlagt og danskene ble kristne. P\xc3\xa5 den tiden ble nemlig treskiftebruket innf\xc3\xb8rt, og med det, fulgte en oppdeling av landsbyens jord i tre skifter, og st\xc3\xb8rrelsen p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rdens \xc3\xa5ker kom an p\xc3\xa5 st\xc3\xb8rrelsen p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rdens m\xc3\xa5l. Med dette systemet ble det mulig \xc3\xa5 beskatte g\xc3\xa5rdene etter et rettferdig fordelingsprinsipp, men samtidig ble det urealistisk \xc3\xa5 flytte rundt p\xc3\xa5 landsbyen._NEWLINE_I tillegg til den dyrkede marken hadde hver landsby en yttermark som besto av gresningsarealer (beite, engstykker og deler av skog). Denne eiendommen var felles, og kunne bruke av g\xc3\xa5rdrseierne etter behov._NEWLINE_Oppf\xc3\xb8ringen av de mange soknekirkene bidro ogs\xc3\xa5 sterkt til at landsbyene ble fast anlagt. Med kristendommen og byggingen av kirker kom det gravplasser i form av innhegnede kirkeg\xc3\xa5rder til landsbyene, og den viede jorden kunne ikke brukes til noe annet senere._NEWLINE_Soknene var fra begynnelsen av underlagt herredene. Hver av disse hadde et m\xc3\xb8tested, et herredsting, der saker av forskjellig natur ble behandlet, og en dom ble gitt. I middelalderen ble herredene samlet i len. Dette var st\xc3\xb8rre landomr\xc3\xa5der som hver var underlagt en lensmann, som regjerte p\xc3\xa5 kongens vegne.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa5ndverk\n_START_PARAGRAPH_\nDanmarks \xc3\xb8konomi var stort sett basert p\xc3\xa5 selvforsyning, s\xc3\xa5 man produserte selv det man hadde behov for. Bare litt ble solgt til andre, p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5te ble det bare kj\xc3\xb8pt inn litt utenfra. Slik ble det beste h\xc3\xa5ndverksarbeidet utf\xc3\xb8rt av b\xc3\xb8ndene selv. Hver landsby hadde som regel litt skog til disposisjon hvor man kunne hente t\xc3\xb8mmer til vedlikehold, m\xc3\xb8bler og liknende. Smedens arbeidsoppgaver ble imidertid utf\xc3\xb8rt av fagkyndige, det v\xc3\xa6re seg skoing av hester, reparasjon og \xc3\xa5 lage verkt\xc3\xb8y og redskaper. I de st\xc3\xb8rre byene var det flere h\xc3\xa5ndverkere fra samme faggruppe, og hver hadde da sin spesialitet. Med andre ord kunne en by gjerne ha flere smeder, der \xc3\xa9n lagde verkt\xc3\xb8y, en annen v\xc3\xa5pen osv._NEWLINE_I byene var h\xc3\xa5ndverkerne organisert i laug. Disse byh\xc3\xa5ndverkerne hadde borgerskap i kj\xc3\xb8pstaden, og dermed tillatelse til \xc3\xa5 utf\xc3\xb8re sitt yrke i byen. Sammen med kj\xc3\xb8pmennene dannet de en stand i samfunnet som hadde sine egne rettigheter og plikter. Gjennom deres arbeid ble det oppf\xc3\xb8rt bygninger, skapt m\xc3\xb8bler og kunstverker m.m. som for det meste ble solgt til overklassen. Denne bestod av kirkefolk og adel.'