b'\n_START_ARTICLE_\nDanvikens hospital\n_START_SECTION_\nFlytting p\xc3\xa5 kongelig initiativ\n_START_PARAGRAPH_\nDanvikens Hospital ble startet p\xc3\xa5 initiativ av Gustav Vasa. Den 21. februar 1551 skrev han et brev fra V\xc3\xa4ster\xc3\xa5s hvor han bodde, og beordret Stockholms innbyggere til \xc3\xa5 flytte det dav\xc3\xa6rende sykehuset, Stockholms hospital eller Helgeandshuset p\xc3\xa5 Helgeandsholmen. I brevet klagde kongen p\xc3\xa5 en mechtig ondh stanck som ble spredt derfra. Han ville derfor at det skulle flyttes s\xc3\xa5 langt bort som mulig. I brevet utpekte han Damsviken som et passende sted, og ga 400\xc2\xa0mark til bygginga av ei kirke der. Borgerne i Stockholm var \xe2\x80\x93 ikke uventa \xe2\x80\x93 uvillige til \xc3\xa5 flytte sykehuset til Danviken. P\xc3\xa5 Hospitalet bodde ogs\xc3\xa5 s\xc3\xa5kalte fribr\xc3\xb8dre, det vil si eldre personer som hadde betalt for \xc3\xa5 f\xc3\xa5 bo der. Man kan anta at de og deres n\xc3\xa6rmeste s\xc3\xa5 det som en forvisning \xc3\xa5 m\xc3\xa5tte flytte til det avsidesliggende Damsviken, til tross for at avstanden til Gamla stan bare er tre kilometer._NEWLINE_Flyttinga tok lenger og lenger tid, og kongen skrev flere sinte brev til borgerne der han anklagde dem for u\xc3\xa6rlighet og svik. Det fantes imidlertid uklarheter om hvordan sykehusets \xc3\xb8konomi skulle bli, og for \xc3\xa5 sikre den beslutta kongen 15. mar 1557 at g\xc3\xa5rdene Duvn\xc3\xa4s, J\xc3\xa4rla og Hammarby, samt leilighetene Skuru og Sickla, samt kverna Danviks kvarn. Det gjorde at sykehuset ble en stor jordeier i n\xc3\xa5v\xc3\xa6rende Nacka kommune. Sykehuset ble ogs\xc3\xa5 finansiert av donasjoner og tollavgifter, blant annet Danvikspenningen._NEWLINE_Hammarby sj\xc3\xb6 hadde sitt utl\xc3\xb8p her i en liten elv kalt Danviks str\xc3\xb6m eller Kvarnstr\xc3\xb6mmen, og takket v\xc3\xa6re den og fallh\xc3\xb8yden mellom den og Saltsj\xc3\xb6n hadde kongen allerede i 1540 f\xc3\xa5tt Danviks kvarn bygget. Kverna var meget l\xc3\xb8nnsom, og var i mange \xc3\xa5r en god inntektskilde for sykehuset.\n_START_SECTION_\n1558\xe2\x80\x931700\n_START_PARAGRAPH_\nDet dr\xc3\xb8yde (troligvis) til 1558 innen flyttinga til Danviken skjedde. Da hadde sykehusledelsen oppf\xc3\xb8rt en liten trekirke, samt innreda to n\xc3\xa6rliggende bygninger som sykesaler. Tanken var at de syke kunne ligge i sengene sine, og derfra h\xc3\xb8re prekenene og slik bli friske. Fra begynnelsen var sykehuset f\xc3\xb8rst og fremst ment for spedalske. Dette var imidlertid aldri en vanlig sykdom i Sverige, s\xc3\xa5 det ble ogs\xc3\xa5 gjort plass for eldre, fattige, krigsskadde, foreldrel\xc3\xb8se barn, folk som led av kj\xc3\xb8nnssykdommer og sinnssyke.\n_START_SECTION_\nAdministrasjon og personal\n_START_PARAGRAPH_\nI 1568 bodde det omkring 100\xc2\xa0syke p\xc3\xa5 sykehuset. Dessuten besto personalet av 50\xc2\xa0ansatte, og siden sykehuset var selvforsynt, fantes det en rekke boder og hus til dette form\xc3\xa5let. Ogs\xc3\xa5 personalet bodde p\xc3\xa5 omr\xc3\xa5det. Det var tjenestepiker, skomakere, gravgravere, barberere (ogs\xc3\xa5 lege/kirurg), ordningsmann, skolemester, bokholder (ogs\xc3\xa5 revisor) og en prest. Alt ble styrt av sysselmannen, som kan sies \xc3\xa5 motsvare dagens direkt\xc3\xb8rstilling. Sysselmannen var ansvarlig for b\xc3\xa5de \xc3\xb8konomien og den daglige drifta.'