b"\n_START_ARTICLE_\nPhilip Henslowe\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nHenslowe ble f\xc3\xb8dt i Lindfield i Sussex i en familie med r\xc3\xb8tter i Devon. Hans far Edmund Henslowe ble i 1539 utpekt som Master of the Game, tilsvarende norsk tittel er tiln\xc3\xa6rmet jaktmester, for skogen Ashdown Forest i Sussex. Han holdt posisjonen fram til sin d\xc3\xb8d i 1562. F\xc3\xb8r farens d\xc3\xb8d ble hans s\xc3\xb8ster giftet bort til Ralf Hogge, en jernmester som hadde klatret fra enkle k\xc3\xa5r til \xc3\xa5 styre sine egne bruk, og blant annet produserte kanoner for monarken. Henslowe opprettholdt forbindelsene med Sussex hele livet ved sine forretningsinteresser og sin familie hvor de fleste bodde her._NEWLINE_Ved 1570-tallet flyttet Henslowe til London hvor han ble medlem av Dyers' Company, et selskap som drev bleking av t\xc3\xb8y. Han er nedtegnet som assistent til Henry Woodward, kjent for \xc3\xa5 v\xc3\xa6re bailiff, fogd, for vicomte Montague, eieren av Cowdray Park og Battle Abbey i Sussex. Henslowe giftet seg med Woodwards enke, Agnes, og fra 1577 levde han i Southwark, rett mot fengslet Clink. Hans eldre bror Edmund, en handelsmann, eide ogs\xc3\xa5 eiendom i Southwark. Det var en tid antatt at hans hustrus arv ga Henslowe hans begynnelse i forretningslivet, men det er ikke avdekket bevis som st\xc3\xb8tter denne antagelsen._NEWLINE_Hans suksess i forretninger synes \xc3\xa5 ha gitt ham en del sosial anerkjennelse; tidlig p\xc3\xa5 1600-tallet var han medlem av sognestyret, kirkeverge og oppsynsmann over de fattige i St Saviour\xe2\x80\x99s krets i Southwark; under kong Jakob I hadde han posisjoner ved den kongelige husholdning, under Elisabeth I av England som Groom of the Chamber, deretter som Gentleman Sewer of the Chamber. Han fungerte ogs\xc3\xa5 som en innsamler av pengehjelp til lekmenn._NEWLINE_Henslowe d\xc3\xb8de i 1616, fortsatt aktiv involvert i teaterlivet. Det samme \xc3\xa5ret d\xc3\xb8de ogs\xc3\xa5 William Shakespeare.\n_START_SECTION_\nForretningsinteresser\n_START_PARAGRAPH_\nHenslowe utviklet omfattende forretningsinteresser, inkludert bleking, produksjon av stivelse, pantel\xc3\xa5ner, pengel\xc3\xa5n, og handel i geiteskinn. Han eide eiendom i East Grinstead og Buxted, Sussex, hvor hans svoger Ralf Hogge levde. Mellom 1576 og 1586 var han involvert i handel med t\xc3\xb8mmer fra skogen Ashdown Forest. Imidlertid var han viktigste aktivitet som vert i Southwark. En av hans forfattere, Henry Chettle, beskrev ham som hensynsl\xc3\xb8s streng med sine fattige leietakere, selv om Henslowe hadde gitt mange l\xc3\xa5n til Chettle og de synes \xc3\xa5 ha v\xc3\xa6rt p\xc3\xa5 vennlig ord med hverandre\n_START_SECTION_\nTeaterinteresser\n_START_PARAGRAPH_\nI 1584 kj\xc3\xb8pte Henslowe en eiendom kjent som The Little Rose i Southwark som inneholdt rosehager og ganske sikkert ogs\xc3\xa5 et horehus. I 1587 bygde Henslowe og John Cholmley The Rose, det tredje av de store, permanente teaterhusene i London, og det f\xc3\xb8rste i Bankside. Fra 1591 ble Henslowe partner med teatergruppen Admiral's Men etter at selskapet hadde delt seg mellom The Theatres James Burbage over delingen av inngangspenger. Edward Alleyn, Admiral's Mens ledende skuespiller, giftet seg med Henslowes stedatter Joan i 1592, og Alleyn ble ogs\xc3\xa5 en forretningspartner med Henslowe._NEWLINE_I 1598 reiste Burbages selskap (p\xc3\xa5 den kalt for Lord Chamberlain's Men) det nye teaterhuset Globe Theatre i Bankside; Henslowe flyttet Admiral's Men til det nordvestlige hj\xc3\xb8rnet av byen, og inn i et sted som han hadde finansiert, Fortune Theatre. John Taylor, \xc2\xabvannpoeten\xc2\xbb, sendte klage til kongen p\xc3\xa5 vegne av Watermen\xe2\x80\x99s Company, for det antatte tap av forretning med \xc3\xa5 transportere teatergjester over elven Thames._NEWLINE_Henslowe hadde ogs\xc3\xa5 interesser i teaterhusene Newington Butts Theatre og The Swan.\n_START_SECTION_\nForestillinger med dyr\n_START_PARAGRAPH_\nHenslowe og Alleyn drev ogs\xc3\xa5 Paris Garden, et sted med blodige dyrekamper. Tidlig i Jakob Is regime kj\xc3\xb8pte det kontoret Keeper of the Royal Game, best\xc3\xa5ende av okser, bj\xc3\xb8rner og mastiffer. I 1614 bygde han sammen med Jacob Meade teaterhuset Hope Theatre i Bankside; designet med en bevegelig scene for b\xc3\xa5de skuespill og dyrekamper. Det var det siste av de store teater uten tak som ble bygget f\xc3\xb8r 1642. Dyreforestillingene endte opp som de dominerende forestillingene her. Innledning til Ben Jonsons Bartholomew Fair, framf\xc3\xb8rt ved Hope i 1614, klagde p\xc3\xa5 at teateret var \xc2\xablike skittent som Smithfield, og like stinkende for hver smitt og smule\xc2\xbb. Teateret hadde ikke en fast leietaker for teaterforestillinger etter 1617. Etter hans d\xc3\xb8d testamenterte han sin andel til Alleyn.\n_START_SECTION_\nHenslowes dagbok\n_START_PARAGRAPH_\nHenslowes dagbok er en verdifull kilde for informasjon om teaterhistorien for perioden. Det er en samling av minner og notater som nedtegner utbetalinger til forfattere, inntekter i teatrene, og liste over penger som ble l\xc3\xa5nt ut. Ogs\xc3\xa5 av interesse er nedtegnelser av kj\xc3\xb8p av kostbare kostymer og rekvisita for scenen, som dragen i Christopher Marlowes Doktor Faustus, noe som har gitt innsyn i framf\xc3\xb8ringen av skuespill p\xc3\xa5 elisabethanske teatre. _NEWLINE_Dagboken er skrevet p\xc3\xa5 baksiden av en bok med nedtegnelser til hans svoger Ralf Hogges jernverk, oppbevart av hans bror John Henslowe for perioden 1576-1581. Hogge var dronningens kanonprodusent, og produserte b\xc3\xa5de kanoner av jern og kanonkuler for Royal Armouries, det kongelige v\xc3\xa5penarsenalet, ved Tower of London. John Henslowe synes \xc3\xa5 ha fungert som hans agent, og Philip \xc3\xa5 ha klokelig gjenbrukt Hogges gamle regnskapsbok. Disse nedtegnelsene har ogs\xc3\xa5 historisk verdi for informasjon om den tidlige jernindustrien._NEWLINE_Henslowe nedtegnet utbetalinger til 27 elisabethanske dramatikere. Med ulikt mellomrom bestilte han, kj\xc3\xb8pte og produserte skuespill av, eller ga l\xc3\xa5n til Ben Jonson, Christopher Marlowe, Thomas Middleton, Robert Greene, Henry Chettle, George Chapman, Thomas Dekker, John Webster, Anthony Munday, Henry Porter, John Day, John Marston og Michael Drayton. Dagboken viser de varierende partnerskapet mellom forfatterne i en tid hvor mange skuespill var samarbeid. Det viser ogs\xc3\xa5 at Henslowe var en forsiktig forretningsmann, sikret seg i form av rettighetene til forfatternes verker og holdt deres manuskripter mens han knyttet dem til seg med l\xc3\xa5n og forskudd. Om et skuespill var vellykket kunne Henslowe bestille en oppf\xc3\xb8lger._NEWLINE_Skuespill av William Shakespeare som Hamlet, Henrik VI, Del 1, Henrik V, Troll kan temmes og Titus Andronicus er nevnt i dagboken. Imidlertid er det ingen steder hvor navnet William Shakespeare blir nevnt (til tross for senere fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 falskneri av John Payne Collier).\n_START_SECTION_\nDagbokens historie\n_START_PARAGRAPH_\nPapirene kom f\xc3\xb8rste gang i akademisk oppmerksomhet i 1780 da Edmond Malone fikk dem l\xc3\xa5nt fra biblioteket i Dulwich; papirene ble feilplassert og ble ikke gjenfunnet f\xc3\xb8r 1790. Malone gjorde avskrift av de delene som han ans\xc3\xa5 som relevant for hans variorum-utgave av Shakespeares verker; originalen ble levert tilbake til Dulwich etter hans d\xc3\xb8d (og hans avskrift ble gitt til biblioteket en gang rundt 1900). Den neste forskeren som unders\xc3\xb8kte manuskriptet var John Payne Collier som la inn forfalskninger som st\xc3\xb8ttet hans egen private teori om Shakespeare."