b'\n_START_ARTICLE_\nIgo Etrich\n_START_SECTION_\nUtdannelse\n_START_PARAGRAPH_\nIgo gikk p\xc3\xa5 skole i Leipzig der han kom i kontakt med Otto Lilienthals arbeider. Hans hovedinteresse var flyvning, problemene omkring fuglenes flukt. Med farens hjelp, han var fabrikkeier, fikk han bygd et laboratoratorium for \xc3\xa5 utvikle fly. Etter Lilienthals d\xc3\xb8d fikk faren tak i noen avanserte glidefly. Etter \xc3\xa5 ha lest en bok ab professor Ahlborn om  hvordan fr\xc3\xb8 kunne fly, eller sveve, utviklet han i 1903 sitt f\xc3\xb8rste glidefly som han kalte Zanonia, inspirert av det flyvende fr\xc3\xb8et til Zanonia macrocarpa. Han samarbeidet med Franz Xaver Wels og Karl Illner, to menn som skulle bli meget viktige for den fremtidige utvikling av flyvning. I 1906 var Karl Illner den f\xc3\xb8rste \xc3\xb8sterriker til \xc3\xa5 fly et glidefly som var bygget i \xc3\x98sterrike.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nNeste stopp for Etrich var Wien hvor han fikk sitt andre  laboratorium i Wiener Prater. I 1907 bygde han sitt Etrich I, Praterspatz. P\xc3\xa5 grunn av den lave motorkraften (24\xc2\xa0h/k) og det begrensede omr\xc3\xa5de for flyving, var flyet mislykket._NEWLINE_I 1909 ble den f\xc3\xb8rste flyplassen i \xc3\x98sterrike-Ungarn anlagt i Wiener Neustadt. Etrich leide to hangarer (eller flyskur, som vi kanskje heller kan kalle dem) og fortsatte med Taube (Duen). I mellomtiden bes\xc3\xb8kte han og hans samarbeidspartner Franz Xaver Wels Paris for \xc3\xa5 studere br\xc3\xb8drene Wright og dr\xc3\xb8fte med Etrich sp\xc3\xb8rsm\xc3\xa5let om \xc3\xa5 bygge endekker eller dobbeltdekker._NEWLINE_I 1910 bygde han Etrich II, og med  Taube gjennomf\xc3\xb8rte han en flyvning der han nesten brakk nakken da Tauben crashet. Fra n\xc3\xa5 av var det Karl Illner som utf\xc3\xb8rte alle Etrichs testflyvninger. Han fortsatte \xc3\xa5 forbedre flyet for \xc3\xa5 kunne m\xc3\xb8te alle krav og spesifikasjoner fra det milit\xc3\xa6re, noe som omfattet bl.a. at flyet m\xc3\xa5tte kunne lande p\xc3\xa5 en nypl\xc3\xb8yd \xc3\xa5ker.\n_START_SECTION_\nTil Polen\n_START_PARAGRAPH_\nI 1912 grunnla han Etrich Fliegerwerke i Liebau (dagens Lubawka i Polen), og tegnet et fly med passasjerkabin. Flyet ble kalt Luft-Limousine._NEWLINE_Senere flyttet Etrich til Tyskland  hvor han grunnla Brandenburgische Flugzeugwerke, som senere skulle bli Hansa-Brandenburg, som han solgte til Camillo Castiglioni i 1914. Fra Liebau tok han med sin sjefkonstrukt\xc3\xb8r - Ernst Heinkel._NEWLINE_En annen flykonstrukt\xc3\xb8r, Edmund Rumpler modifiserte noe i tegningene til  Taube og hevdet at det var han som hadde utviklet flyet. Rumpler nektet \xc3\xa5 betale lisens til Etrich. Da f\xc3\xb8rste verdenskrig br\xc3\xb8t ut stilte Etrich konstruksjonen av Taube fritt tilgjengelig, og stoppet rettssaken mot Rumpler.\n_START_SECTION_\nTil Tsjekkoslovakia\n_START_PARAGRAPH_\nEtter krigen flyttet Etrich til Trautenau, n\xc3\xa5 Trutnov i det nylig etablerte Tsjekkoslovakia og bygde Sport-Taube. Det ble hevdet at dette kunne fly raskere med sin 40\xc2\xa0h/k motor enn noe annet tsjekkisk milit\xc3\xa6rfly p\xc3\xa5 den tid. Myndighetene hevdet at han hadde bygget det for \xc3\xa5 bruke det til smugling og beslagla flyet. Etter det stoppet han videre arbeide med \xc3\xa5 bygge fly og viet seg isteden til bygging av maskiner for tekstilindustrien.\n_START_SECTION_\nNumismatikk\n_START_PARAGRAPH_\nIgo Etrich ble valgt som hovedmotiv for en euro-mynt, (euro samlermynt) en \xc3\xb8sterriksk luftfarts minnemynt. Den ble utgitt 28. februar 2007. P\xc3\xa5 myntens bakside vises \xe2\x80\x9cEtrich-Taube\xe2\x80\x9d s\xc3\xa5 vel som \xe2\x80\x9cZanonia\xe2\x80\x9d glider og en vinkende Igo Etrich som sitter i en \xc3\xa5pen cockpit.'