b'\n_START_ARTICLE_\nTonbridge\n_START_SECTION_\nNavnet\n_START_PARAGRAPH_\nByen ble omtalt i Domesday Book (1086) som Tonebridge, hvilket antyder at det var en bro der som tilh\xc3\xb8rte en herreg\xc3\xa5rd (angelsaksisk tun), eller en bro som tilh\xc3\xb8rte en mann ved navn Tunna, som var et vanlig angelsaksisk mannsnavn. Det har v\xc3\xa6rt en bro over elven der ogs\xc3\xa5 i angelsaksisk tid._NEWLINE_Fram til 1870 ble navnet skrevet Tunbridge, noe som vises p\xc3\xa5 gamle kart, inkludert kart fra Ordnance Survey i 1871 og samtidige utgaver av Bradshaws jernbaneguide. Det var under det gamle navnet Tunbridge at det ga navn til en nyere by i n\xc3\xa6rheten, Tunbridge Wells, som vokste opp rundt en mineralvannskilde. Mot slutten av 1800-tallet var postverket lei av misforst\xc3\xa5elser, og fikk gjennom at navnet skulle skiftes tilbake til den gamle skrivem\xc3\xa5ten Tonbridge, til tross for sistnevnte by var en eldre bosetning enn Tunbridge Wells. Det er allikevel fortsatt en del forvirring rundt navnene; blant passasjerer med toget mellom London og Hastings er det stadig noen som oppdager dette n\xc3\xa5r de g\xc3\xa5r av i feil by.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nI angelsaksisk tid ser det ut til at Tonbridge var lite annet enn en landsby ved en bro, muligens med et lite marked._NEWLINE_P\xc3\xa5 siste halvdel av 1000-tallet bygget Richard Fitzgilbert, en adelsmann som hadde v\xc3\xa6rt med i Vilhelm Erobrerens invasjonsstyrke i 1066, et festningsborg p\xc3\xa5 stedet. Etter Vilhelm Erobrerens d\xc3\xb8d sverget borgsherren troskap til Vilhelms eldre s\xc3\xb8nn Robert Curthose i Normandie, og ikke til Vilhelm Rufus. Den nye kongen beleiret derfor byen._NEWLINE_Under kong Johan uten lands strid med baronene ble slottet inntatt av kongens styrker. Det ble deretter beleiret av prins Edvard, Henrik IIIs s\xc3\xb8nn. Den beleirede garnisonen valgte \xc3\xa5 brenne festningen framfor \xc3\xa5 la fienden ta det intakt._NEWLINE_B\xc3\xa5de byen og slottet ble gjenoppbygget, og p\xc3\xa5 1200-tallet ble slottet en offisiell residens og arkivsted for Edvard II. Det var meningen \xc3\xa5 bygge bymurer, men det skjedde aldri, antagelig fordi slottets ringmur var stor nok til at hele befolkningen fikk plass innenfor. Det ble anlagt en vollgrav, som det bare finnes sm\xc3\xa5 rester av._NEWLINE_Byens historiske sentrum har mange bygninger fra 1400-tallet. Den private gutteskolen Tonbridge School ble grunnlagt i byens sentrum i 1553. Under borgerkrigen sto byen p\xc3\xa5 parlamentarianernes side, og rojalistenes fors\xc3\xb8k p\xc3\xa5 \xc3\xa5 innta den ble sl\xc3\xa5tt tilbake. Den ble derfor ikke plyndret, og mange bygninger har overlevd._NEWLINE_I 1740 ble Medway mudret opp slik at den var seilbar fram til Tonbridge. Dette betydde at man kunne frakte lokale produkter, som humle og t\xc3\xb8mmer til Maidstone og London. Flere verft ble opprettet, og nedenfor broen finnes fortsatt synlige rester etter noen av dem. Byen ble senere kjent for produksjon av fine treskap, skrin og annet, kjent som Tunbridgeware. Et annet produkt Tonbridge er kjent for er cricketballer._NEWLINE_Byen har fortsatt et m\xc3\xa5nedlig jordbruksmarked. Ellers er viktige n\xc3\xa6ringsveier lett industri og servicebedrifter._NEWLINE_Tonbridge er et viktig jernbaneknutepunkt, med linjer til London, Ashford, Hastings og Redhill.'