b'\n_START_ARTICLE_\nStatsallmenning\n_START_PARAGRAPH_\nStatsallmenning er omr\xc3\xa5de som Statskog SF har grunnbokhjemmel til, men der bygdefolk har sterk bruksrett._NEWLINE_._NEWLINE_Jordbrukseiendommer i bygdelag som fra gammelt har ut\xc3\xb8vd hogstrett i en statsallmenning, har rett til skogsvirke som eiendommen trenger ved jordbruksdrifta. Slike bruksretter er regulerte i statsalmenningslova._NEWLINE_Andre bruksretter, som rett til jakt, innlandsfiske, beite og seterbruk er regulerte gjennom fjellova. Etter fjellova skal hver kommune der det er statsallmenning ha et fjellstyre. Fjellstyret skal administrere bruken og utnyttinga av retter og lunnene i statsallmenningen.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDe f\xc3\xb8rste skrevne lovregler om allmenningsbruk finner vi i landskapslovene, is\xc3\xa6r i Gulatingsloven og Frostatingsloven. Seinere ble rettsreglene tatt med i Magnus Lagab\xc3\xb8tes landslov av 1284, Kristian den fjerdes norske lov av 1604 og Kristian den femtes norske lov av 1684._NEWLINE_P\xc3\xa5 1600-tallet solgte Kongen ut allmenninger til privatpersoner og til bygder med bruksretter, og det oppstod bygdeallmenning. Allmenninger som ikke ble solgt, ble kalt kongeallmenninger, som i moderne tid gikk over til statsallmenninger._NEWLINE_P\xc3\xa5 1800-tallet ble skogsdrifta i statsallmenningene lovregulert. I 1920 kom den f\xc3\xb8rste fjellova som regulerte annen bruk av allmenningene og som samtidig innf\xc3\xb8rte fjellstyra._NEWLINE_Statens grunn i Nordland og Troms best\xc3\xa5r dels av innkj\xc3\xb8pte eiendommer og dels av s\xc3\xa5kalt opprinnelig statsgrunn. Den opprinnelige statsgrunnen er statsallmenning, men har ikke v\xc3\xa6rt forvaltet etter fjelloven. Forslaget om \xc3\xa5 etablere \xc2\xabH\xc3\xa5logalandsallmenningen\xc2\xbb i Nordland og Troms har tatt opp trekk av lovgivinga som gjelder for statsallmenningene.'