b"\n_START_ARTICLE_\nJin-dynastiet (265\xe2\x80\x93420)\n_START_SECTION_\nVestlige Jin\n_START_PARAGRAPH_\nI det 3. \xc3\xa5rhundre var Kina delt i tre riker. Fra midten av \xc3\xa5rhundret ble det nordligste og rikeste av disse, Wei, i praksis styrt av Sima-klanen og keiseren av Wei var kun en gallionsfigur. Denne ordningen varte fram til 265 da Sima Yan, etter sin d\xc3\xb8d kjent som keiser Wu, avsatte den siste keiser av Wei, besteg tronen og dermed samlet b\xc3\xa5de formell og reell makt hos seg selv. Under Yan styre ble Kina igjen samlet i et rike. Det \xc3\xb8stlige riket, Shu, falt i 263 og det s\xc3\xb8rlige, Wu, i 280._NEWLINE_Med erobringen av Wu hersket Jin over omtrent det samme omr\xc3\xa5det som det store Han-dynastiet, men det gjenforente Kina var langt i fra s\xc3\xa5 rikt og mektige som i tidligere tider. En folketelling i 157 under Han registrerte 56 486 856 personer. Etter hundre \xc3\xa5r med krig og hungersn\xc3\xb8d registrerte Jin 16 163 863 i 280. Selv om folketallet utvilsomt gikk ned i denne perioden, hadde det neppe sunket s\xc3\xa5 dramatisk som tallene antyder. Regionale ledere og stormenn lyktes i stor grad med \xc3\xa5 unndra sine tilhengere fra registrering og dermed ogs\xc3\xa5 skattlegning. Et annet problem var det store antallet lokale milit\xc3\xa6re styrker som sentralstyret hadde sv\xc3\xa6rt liten kontroll over. For \xc3\xa5 sikre seg menn til sine egne h\xc3\xa6rer tillot Jin store grupper fra steppefolkene i nord \xc3\xa5 bosette seg inne i Nord-Kina. Kanskje det viktigste av disse var Xiongnu-folket som flyttet s\xc3\xb8rover i grupper p\xc3\xa5 flere titusen._NEWLINE_For \xc3\xa5 sikre Jin-dynastiet mot kuppfors\xc3\xb8k og \xc3\xb8ke den sentrale kontrollen delte Sima Yan ut store len til de mange prinsene i den keiserlige familie. Disse ble ogs\xc3\xa5 etter hvert gitt kontrollen over store h\xc3\xa6rstyrker. Dette systemet fungerte helt til Yan d\xc3\xb8de i 290. Han ble etterfulgt av sin andre s\xc3\xb8nn, keiser Hui. Han var mentalt tilbakest\xc3\xa5ende og den reelle makta l\xc3\xa5 hos regentene. Keiserinne Jia styrte landet gjennom den f\xc3\xb8rste delen av sin manns regjeringstid, men hun ble styrtet i et kupp i 300. Dette startet en lang serie med kupp og stadig eskalerende borgerkriger hvor rikets mektigste prinser kjempet om makta. Hovedstaden Luoyang og keiseren skiftet hender flere ganger. Disse stridighetene, De \xc3\xa5tte prinsers krig, varte fram til 307 og Jin-dynastiet fikk en varig knekk._NEWLINE_I 304 gjorde Xiongnu-h\xc3\xb8vdingen Liu Yan oppr\xc3\xb8r og utropte seg til konge av Han. Andre oppr\xc3\xb8rsledere og banditth\xc3\xb8vdinger sluttet seg til Liu Yan og Jin-dynastiets styre i Nord-Kina falt fra hverandre. I 311 inntok oppr\xc3\xb8rerne Luoyang som ble plyndret og brent ned til grunnen. Chang'an falt i 313 og med dette var Jin-dynastiets styre i nord i praksis over. Oppr\xc3\xb8rene klarte ikke \xc3\xa5 bygge noen varige statsdannelser og dette f\xc3\xb8rte til en lang periode med uro, kalt Sekstenkongerikene. Jin-dynastiet overlevde i s\xc3\xb8r, hvor en slekting av keiserfamilien, Sima Rui besteg tronen besteg tronen. Denne forlengelsen av Jin-dynastiet kalles det \xc3\x98stlige Jin."