b'\n_START_ARTICLE_\nKeeleseadus\n_START_SECTION_\nEesti keel riigikeelena\n_START_PARAGRAPH_\nEesti keel sai ametlikuks riigikeeleks iseseisvuse saavutamisega 1918. aastal. Samal aastal ilmus ka esimene normeeriv eesti keele s\xc3\xb5naraamat: Eesti Kirjanduse Seltsi algatusel Jaan Tammem\xc3\xa4e koostatud "Eesti keele \xc3\xb5igekirjutuse-s\xc3\xb5naraamat", mis v\xc3\xb5eti ametlikuks keelejuhiks riigi- ja omavalitsusasutustes. Kui enne iseseisvuse saavutamist oli eesti keelt kasutatud suhtluskeelena, talurahvakoolides, valdade volikogudes ja ajakirjanduses, siis iseseisvuse saavutamisega ja oskuskeele s\xc3\xb5navara arenguga levis eesti keele kasutamine ka riigihaldusse, k\xc3\xb5igi astmete kohtutesse ja koolidesse, samuti k\xc3\xb5rghariduse, teaduse ja meelelahutuse aladele. Eesti keele kui riigikeele \xc3\xb5ppimine muudeti kohustuslikuks ka v\xc3\xa4hemusrahvuste koolides.\n_START_SECTION_\n1934. aasta keeleseadus\n_START_PARAGRAPH_\nEesti esimene keeleseadus anti dekreedina 29. novembril 1934 ning j\xc3\xb5ustus 1. jaanuaril 1935. Keeleseadus s\xc3\xa4testas, et riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste asjaajamiskeel on eesti keel, ametlik v\xc3\xa4lissuhtlus v\xc3\xb5is toimuda v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeeles. 1934. aastal ei tajutud veel v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeeltes ohtu eesti keelele ning keeleseadus keskendus pigem v\xc3\xa4hemusrahvuste keele kasutamise reguleerimisele kui s\xc3\xa4tetele eesti keele oskuse n\xc3\xb5uete, kasutamise ja j\xc3\xa4relevalve kohta. Seaduse kohaselt v\xc3\xb5isid saksa, vene ja rootsi rahvusest inimesed Eesti riigiasutuste poole p\xc3\xb6\xc3\xb6rduda kirjalikult oma emakeeles, kuid ametiasutuse vastus pidi olema eesti keeles. Piirkondades, kus v\xc3\xa4hemuskeele k\xc3\xb5nelejad olid enamuses, v\xc3\xb5is asjaajamises kasutada selle v\xc3\xa4hemusrahvuse keelt, kuid k\xc3\xb5ik ametnikud pidid oskama ka eesti keelt._NEWLINE_N\xc3\xb5ukogude Liidu okupatsioon Eestis 1940. aastal taandas eesti keele riigikeele positsioonilt. Eesti keele kasutamist piirati mitmes valdkonnas ning peamiseks asjaajamiskeeleks sai vene keel.\n_START_SECTION_\n1989. aasta Eesti NSV keeleseadus\n_START_PARAGRAPH_\nEesti NSV \xc3\x9clemn\xc3\xb5ukogu Presiidiumi juurde moodustati 1980. aastate l\xc3\xb5pus eesti keele staatuse t\xc3\xb6\xc3\xb6grupp. T\xc3\xb6\xc3\xb6grupi juht Enn P\xc3\xb5ldroos koos keeleteadlase Mati Hindiga olid \xc3\xbched aktiivsemad uue keeleseaduse v\xc3\xa4ljat\xc3\xb6\xc3\xb6tamise eestvedajaid. Keeleseaduse toetuseks laekus Eesti NSV \xc3\x9clemn\xc3\xb5ukogule ka 306 552 allkirja._NEWLINE_18. jaanuaril 1989 v\xc3\xb5eti vastu Eesti NSV keeleseadus, mis kuulutas eesti keele taas riigikeeleks. Seadusega s\xc3\xa4testati eestikeelse asjaajamise ja suhtlemise \xc3\xb5igus, kuid tagati ka venekeelse asjaajamise ja suhtlemise v\xc3\xb5imalus. Vene keele eristaatust p\xc3\xb5hjendati \xc3\xbcleliidulise suhtlemise vajadusega.  Uue keeleseaduse t\xc3\xa4htsaim s\xc3\xa4te oli, et ka venekeelsed asutused pidid tagama eesti keele kasutamise v\xc3\xb5imaluse. Seadusega kehtestati eesti keele oskuse n\xc3\xb5ue k\xc3\xb5ikidele \xc3\xbcksikisikutega suhtlevatele isikutele, nagu juhtivt\xc3\xb6\xc3\xb6tajad, riigiasutuste, \xc3\xbchiskondlike organisatsioonide, \xc3\xb5iguss\xc3\xbcsteemi, korrakaitse- ja j\xc3\xa4relevalveorganite t\xc3\xb6\xc3\xb6tajad, meditsiinit\xc3\xb6\xc3\xb6tajad, ajakirjanikud, teenindajad ja kaubandust\xc3\xb6\xc3\xb6tajad ning side- ja p\xc3\xa4\xc3\xa4stet\xc3\xb6\xc3\xb6tajad. Juhtivt\xc3\xb6\xc3\xb6tajatele kehtestati n\xc3\xb5ue suhelda alluvaga viimase valitud keeles, teenindaja pidi suutma suhelda kliendiga kliendi valitud keeles. Seadus s\xc3\xa4testas ka, et isiku keelevaliku t\xc3\xb5kestamine ja halvustamine on keelatud ja \xc3\xb5igusaktides ette n\xc3\xa4htud juhtudel karistatav. 1989. aasta keeleseadus j\xc3\xa4i kehtima ka peale N\xc3\xb5ukogude Liidu lagunemist, kuni uue seaduse vastuv\xc3\xb5tmiseni 1995. aastal.\n_START_SECTION_\n1995. aasta keeleseadus\n_START_PARAGRAPH_\nKuna paljud \xc3\xb5igusvaldkonna asjatundjad ei pidanud okupatsiooni ajal kehtestatud seadusi legitiimseteks, v\xc3\xb5eti 1995. aasta 21. veebruaril vastu uus keeleseadus, mis j\xc3\xb5ustus sama aasta 1. aprillil. Uue keeleseadusega kaotati vene keele eristaatus ning kehtestati isikute \xc3\xb5igus kasutada asjaajamisel eesti keelt ja saada eestikeelset teavet. Erinevalt varasematest seadustest s\xc3\xa4testati ka, et kaitsej\xc3\xb5udude teenistus- ja k\xc3\xa4skluskeel on eesti keel. Eraettev\xc3\xb5tete sisemise t\xc3\xb6\xc3\xb6korralduse keelt keeleseadusega ei reguleeritud, kuid seadusse lisati s\xc3\xa4te, mille kohaselt v\xc3\xb5ib eraettev\xc3\xb5tete eesti keele kasutamist reguleerida juhul, kui see on \xc3\xb5igustatud avalikes huvides, mille alla kuulusid \xc3\xbchiskondlik turvalisus, avalik kord, avalik haldus, rahvatervis, tervisekaitse, tarbijakaitse ja t\xc3\xb6\xc3\xb6ohutus._NEWLINE_Erinevalt 1934. aastast tunti p\xc3\xa4rast N\xc3\xb5ukogude okupatsiooni vajadust panna r\xc3\xb5hku ka eesti keele s\xc3\xa4ilitamisele. 1995. aasta keeleseaduses olid v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeelte, sealhulgas v\xc3\xa4hemuskeelte kasutamise reguleerimisele lisaks kirjas ka eesti keele oskuse ja kasutamise n\xc3\xb5uded kodakondsuse taotlejatele, avalikele teenistujatele ning isikutega t\xc3\xb6\xc3\xb6alaselt suhtlevatele t\xc3\xb6\xc3\xb6tajatele, eesti keele oskuse hindamine eesti keele tasemeeksamil, tasemeeksamitele suunamine ja eesti keele tasemetunnistuste kehtetuks tunnistamine, ning seaduses s\xc3\xa4testatu riiklik j\xc3\xa4relevalve._NEWLINE_1934. aasta keeleseaduses olid v\xc3\xa4hemusrahvused ja -keeled olnud nimeliselt fikseeritud (saksa, vene ja rootsi), kuid 1995. aasta keeleseaduses ei olnud v\xc3\xa4hemuskeeled enam loendatud. Lisaks kaotati 1934. aasta seadusega kehtinud \xc3\xb5igus p\xc3\xb6\xc3\xb6rduda nendes keeltes Eesti ametiasutustesse. Uue keeleseaduse kohaselt oli ametiasutusel \xc3\xb5igus n\xc3\xb5uda v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeelse dokumendi esitajalt dokumendi t\xc3\xb5lget eesti keelde ning t\xc3\xb5lke notariaalset kinnitamist. Ametnikuga suheldes v\xc3\xb5is v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeelt kasutada vaid poolte kokkuleppel ning t\xc3\xb5lgi kasutamise vajadusel kohustus kulud katma eesti keelt mittevaldav isik, kui seadusega ei s\xc3\xa4testatud teisiti._NEWLINE_Rahvusvaheliste suhete arenedes vajas keeleseadus peagi ajakohastamist ning seda hakati muutma ja t\xc3\xa4iendama. 1996. aastal lisati seadusse Riigikogu ja kohaliku volikogu liikme eesti keele oskuse n\xc3\xb5uded ning t\xc3\xbchistati \xc3\xa4rinimede eestikeelsuse n\xc3\xb5ue. Aastal 2000 piirati seaduse reguleerimisala, nii et eesti keele oskuse n\xc3\xb5ue kehtis vaid avalikes huvides tegutsevatele t\xc3\xb6\xc3\xb6tajatele (\xc3\xbchiskonna turvalisus, korrakaitse, avalik haldus, rahvatervis, tervisekaitse, tarbijakaitse ja t\xc3\xb6\xc3\xb6ohutus). Samuti anti riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutustele \xc3\xb5igus kasutada v\xc3\xa4lissuhtluses ka kakskeelseid pitsateid ja kirjaplanke. 2001. aastal tehtud redaktsiooniga taastati 1934. aasta seaduses olnud ametiasutustega v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeelse kirjaliku suhtlemise v\xc3\xb5imalus. Alates 2007. aastast lubatakse eestikeelsetele avalikele reklaamidele ja siltidele lisada t\xc3\xb5lkeid v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeelde._NEWLINE_1995. aasta keeleseadust muudeti kokku ligi 20 korda. Mitmed redaktsioonid olid nii mahukad, et seadus muutus raskesti m\xc3\xb5istetavaks, mist\xc3\xb5ttu hakati kavandama uue keeleseaduse vastuv\xc3\xb5tmist.\n_START_SECTION_\nKehtiv keeleseadus\n_START_PARAGRAPH_\nUus keeleseadus v\xc3\xb5eti vastu 23. veebruaril 2011 ning see j\xc3\xb5ustus sama aasta 1. juulil. Seaduse sisu kattub suuremal m\xc3\xa4\xc3\xa4ral vana keeleseadusega, kuna 2011. aasta seaduse moodustavad peamiselt 1995. aasta seadus ja selle arvukad redaktsioonid, mida on ajakohastatud ja t\xc3\xa4iendatud ning mis on uues seaduses koondatud ja selgemalt s\xc3\xb5nastatud. Samaks on j\xc3\xa4\xc3\xa4nud seaduse \xc3\xbcldp\xc3\xb5him\xc3\xb5tted, mis on suunatud eesti keele kaitsele ja arendamisele._NEWLINE_Erinevalt varasematest seadustest on 2011. aasta seaduses kirjas ka selle eesm\xc3\xa4rk, milleks on arendada, s\xc3\xa4ilitada ja kaitsta eesti keelt ning tagada eesti keele kasutamine peamise suhtluskeelena k\xc3\xb5ikides avaliku elu valdkondades. Seaduses m\xc3\xa4\xc3\xa4ratletakse ka ametliku ja avaliku keelekasutuse m\xc3\xb5iste ning s\xc3\xa4testatakse, et ametlik keelekasutus (avaliku sektori asutuste dokumendid, sildid, viidad, veebilehed, teadaanded) peab olema eestikeelne ja vastama kirjakeele normile. Eestikeelsele tekstile v\xc3\xb5ib lisada v\xc3\xb5\xc3\xb5rkeelse t\xc3\xb5lke, ent eestikeelne tekst peab olema esikohal._NEWLINE_2011. aasta seadusega m\xc3\xa4\xc3\xa4ratleti ka eesti keele erikujude (viipekeele ja murdekeele) m\xc3\xb5iste ning s\xc3\xa4testatati inimeste \xc3\xb5igus neid kasutada. N\xc3\xa4iteks v\xc3\xb5ib murdekeele p\xc3\xb5lisel kasutusalal lisada eestikeelsele ametlikule tekstile t\xc3\xb5lke murdekeelde. Keeleseadusse lisati esimest korda s\xc3\xa4te, et riik toetab eesti keele piirkondlike erikujude (murdekeele) kaitset, kasutamist ja arendamist.'