b"\n_START_ARTICLE_\nAleksander II (paavst)\n_START_SECTION_\nPaavstiks saamine\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II valiti paavstiks 30. septembril 1061 Roomas San Pietro in Vincoli kirikus Nicolaus II ajal peetud Lateraani sinodil s\xc3\xa4testatud korra j\xc3\xa4rgi kardinalpiiskoppide poolt kardinal Ildebrando (hilisem paavst Gregorius VII) m\xc3\xb5jutusel. Ta p\xc3\xbchitseti ametisse 1. oktoobril._NEWLINE_Aleksander II oli esimene itaallane p\xc3\xa4rast Benedictus IX-st, kes sai paavstiks, ta v\xc3\xb5ttis nime Aleksander I j\xc3\xa4rgi._NEWLINE_Roomas puhkenud rahutuste t\xc3\xb5ttu julgestasid paavsti ametisse asumist viikingite v\xc3\xa4ed.\n_START_SECTION_\nSkisma\n_START_PARAGRAPH_\nKuna 1059. aasta Lateraani sinodil s\xc3\xa4testatud paavsti valimise kord ei n\xc3\xb5udnud Saksa kuninga \xc3\xb5ukonnast enam kinnituse saamist, keeldus Saksa \xc3\xb5ukond sinodi otsust toetamast. Seet\xc3\xb5ttu ei tunnustanud Saksamaa regent Poitou Agnes paavstina Aleksander II-st, vaid Saksa \xc3\xb5ukonnale lojaalsed vaimulikud m\xc3\xa4\xc3\xa4rasid 28. oktoobril 1061 Baselis ilma kardinalide osaluseta ametisse Parma piiskopi Cadalo, kes v\xc3\xb5ttis nimeks Honorius II._NEWLINE_Aleksander II ekskommunitseeris 20. aprillil 1062 vastupaavsti, kes pani ta samuti kirikuvande alla. Mais 1062 suutis \xc3\x9clem-Lotringi hertsog Gottfried III (Godefroid III) Aleksander II-st ja Honorius II-st veenda Roomast lahkuma, Aleksander siirdus Luccasse, Honorius Parmasse._NEWLINE_1062 sai Saksamaa regendiks K\xc3\xb6lni peapiiskop Anno II. Oktoobris 1062 Augsburgis peetud riigip\xc3\xa4eval saadeti Halberstadti piiskop Burchard Rooma Aleksander II valimise \xc3\xb5iguslikkust uurima. Saksa \xc3\xb5ukond asus peatselt toetama paavstina Aleksandrit, mist\xc3\xb5ttu Honorius II tungis endale ustavate v\xc3\xa4gedega mais 1063 Rooma._NEWLINE_Skisma l\xc3\xb5petamiseks peeti mais 1064 Mantovas sinod, mille eesistujaks m\xc3\xa4\xc3\xa4rati Aleksander II. Kuna Honorius II ei ilmunud sinodile, kuulutati tema m\xc3\xa4\xc3\xa4ramine kanoonilisele \xc3\xb5igusele mittevastavaks. Sinodil andis Aleksander II vande, et ta ei saanud paavsti ametit simoonia abil ega olnud ametisse ennistatud relva j\xc3\xb5ul.\n_START_SECTION_\nSuhted Saksamaaga\n_START_PARAGRAPH_\nSaksa kuninga Heinrich IV \xc3\xb5ukond ei tunnustanud esialgu paavstina Aleksander II-st, kuid 1064 skisma l\xc3\xb5ppes._NEWLINE_Paavsti m\xc3\xb5jul loobus Heinrich IV 1068 kavatsusest lahutada oma abikaasast Berthast._NEWLINE_Milano peapiiskop Guido da Velate suri 23. augustil 1071. Heinrich IV m\xc3\xa4\xc3\xa4ras tema j\xc3\xa4reltulijaks alamdiakon Goffredo da Castiglione, kuid paavst toetas preester Attonet. Kuningas ei soostunud j\xc3\xa4rele andma ja paavst ekskommunitseeris kuninga 5 n\xc3\xb5unikku._NEWLINE_Kui Heinrich IV m\xc3\xa4\xc3\xa4ras 1072 Ravenna peapiiskopiks Guiberto (hilisem vastupaavst Clemens III), siis soostus Aleksander II alles kardinal Ildebrando (hilisem paavst Gregorius VII) m\xc3\xb5jutusel teda tunnustama. Ta oli ekskommunitseerinud Ravenna elanikud, kes toetasid Honorius II-st, vastava otsuse t\xc3\xbchistas m\xc3\xb5ned aastad hiljem Petrus Damianus.\n_START_SECTION_\nSuhted Arag\xc3\xb3niga\n_START_PARAGRAPH_\nArag\xc3\xb3ni kuningas Sancho I andis oma valdused 1068 paavsti protektsiooni alla.\n_START_SECTION_\nSuhted B\xc3\xbctsantsiga\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II saatis 1071 B\xc3\xbctsantsi legaadiks Anagni piiskopi Pietro. Ta oli esimene legaat B\xc3\xbctsantsis p\xc3\xa4rast 1054 skismat.\n_START_SECTION_\nSuhted Inglismaaga\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II toetas 1066 Normandia hertsogi William Vallutaja s\xc3\xb5jak\xc3\xa4iku Inglismaale ja saatis talle Peetruse lipu.\n_START_SECTION_\nSuhted araablastega\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II toetas viikingite ja Prantsuse r\xc3\xbc\xc3\xbctlite v\xc3\xb5itlust araablastega. Ta toetas 1064 Roucy krahvi Ebles II (Ebolus II) s\xc3\xb5jak\xc3\xa4iku.\n_START_SECTION_\nSuhted Briti piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II m\xc3\xa4\xc3\xa4ras oma endise \xc3\xb5petaja Lanfranci 1071 Canterbury peapiiskopiks ja saatis talle palliumi. Ta lahendas Lanfranci ja Yorki peapiiskopi Thomase vahelise vaidluse.\n_START_SECTION_\nSuhted Poola piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II n\xc3\xb5udis 1072 Krak\xc3\xb3wi peapiiskopiks valitud Stanis\xc5\x82awi asumist ametisse.\n_START_SECTION_\nSuhted Prantsuse piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II tagandas 1060 simoonias s\xc3\xbc\xc3\xbcdistatud Gapi piiskopi Riperti ja m\xc3\xa4\xc3\xa4ras uueks piiskopiks Arnoux'.\n_START_SECTION_\nSuhted Saksa piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II n\xc3\xb5udel saabus K\xc3\xb6lni peapiiskop Anno II 1068 ja 1070 Rooma palver\xc3\xa4nnakule._NEWLINE_Ta saatis 1067 palliumi Trieri peapiiskopile Udole._NEWLINE_Ta n\xc3\xb5udis 1070 Konstanzi piiskopi Karlmanni ja Reichenau abti Roberti tagandamist, keda s\xc3\xbc\xc3\xbcdistati simoonias.\n_START_SECTION_\nSuhted T\xc5\xa1ehhi piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II saatis legaat Rodolfo uurima Praha ja M\xc3\xa4\xc3\xa4ri piiskoppide t\xc3\xbcli. Kuna Praha piiskop Jarom\xc3\xadr ei ilmunud sinodile, siis tagandati ta ametist.\n_START_SECTION_\nReformid\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II keelas 1063 toimunud Lateraani sinodil simoonia._NEWLINE_Ta keelas abielus preestritel missade pidamise ja n\xc3\xb5udis ilmikute investituuri puhul piiskopkondlikku kinnitust.\n_START_SECTION_\nLiturgilised otsused\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II keelas 1071 mosaraabia riituse kasutamise, ehkki \xc3\x81lava piiskop F\xc3\xa9rotin (Fortunius) toetas riituse kasutamist._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et preestrid peavad p\xc3\xa4evas pidama missat vaid korra, vajaduse korral ka teist korda._NEWLINE_Aleksander II andis 1063 Canterbury augustiini kloostri abtile Egelsinusele privileegi, mille alusel v\xc3\xb5is ta kanda mitrat.\n_START_SECTION_\nTeoloogilised vaidlused\n_START_PARAGRAPH_\nTeoloog Berengar Toursist apelleeris paavstile, kes k\xc3\xa4skis tal \xc3\xb6elda lahti kiriku \xc3\xb5petusega vastuolus olevatest vaadetest, kuid Berengar keeldus seda tegemast._NEWLINE_Ta noomis Bordeaux' piiskoppi Jocelini, kes pooldas p\xc3\xbchapiltide keelustamist.\n_START_SECTION_\nUued piiskopkonnad\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II rajas 1062 Albaanias Sap\xc3\xab (Sappa) piiskopkonna._NEWLINE_Ta rajas 21. m\xc3\xa4rtsil 1070 Gurki piiskopkonna.\n_START_SECTION_\nMunklus\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II rajas 1063 Lateraani regulaarkanoonikute ordu._NEWLINE_Ta kinnitas Cluny kloostri privileegid ja saatis Petrus Damianuse legaadina Prantsusmaale, et kaitsta Cluny abti Hugues' tegevust.\n_START_SECTION_\nKanoniseerimised\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II kuulutas 1067 m\xc3\xa4rtriks vaimulik Arialdo._NEWLINE_Ta kanoniseeris 1070 I\xc3\xb1igo ja 1073 Th\xc3\xa9obaldi.\n_START_SECTION_\nUued kardinalid\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II m\xc3\xa4\xc3\xa4ras 45 kardinali.\n_START_SECTION_\nOnupojapoliitika\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II m\xc3\xa4\xc3\xa4ras 1071 kardinaliks oma onupoja Anselmo da Baggio.\n_START_SECTION_\nKristlik eetika\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II keelas s\xc3\xbc\xc3\xbcdistatava \xc3\xbclekuulamisel piinamise kasutamise._NEWLINE_Ta keelustas duellide pidamise.\n_START_SECTION_\nAleksander II kultuuriloos\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II p\xc3\xbchitses 1. oktoobril 1071 Monte Cassino kloostri uue kiriku.\n_START_SECTION_\nSurm\n_START_PARAGRAPH_\nAleksander II suri 21. aprillil 1073 Roomas ja maeti 22. aprillil Lateraani basiilikasse."