b'\n_START_ARTICLE_\nOlivier Messiaen\n_START_PARAGRAPH_\nOlivier Eug\xc3\xa8ne Prosper Charles Messiaen (10. detsember 1908 Avignon \xe2\x80\x93 27. aprill 1992) oli prantsuse helilooja, organist ja ornitoloog. Ta oli 20. sajandi \xc3\xbcks t\xc3\xa4htsamaid heliloojaid.\n_START_SECTION_\nElu\n_START_PARAGRAPH_\nOlivieri isa Pierre Messiaen oli inglise keele \xc3\xb5petaja, kes t\xc3\xb5lkis William Shakespeare\'i n\xc3\xa4idendeid prantsuse keelde, ning ema C\xc3\xa9cile Sauvage luuletaja. Messiaen on \xc3\xb6elnud, et tema ema luuletused m\xc3\xb5jutasid teda tugevalt. Olivieril oli ka noorem vend._NEWLINE_Esimese maailmas\xc3\xb5ja puhkemisel astus Pierre Messiaen s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistusse ning C\xc3\xa9cile l\xc3\xa4ks koos kahe pojaga elama oma venna juurde Grenoble\'isse. Seal vaimustus Olivier draamakunstist. Ta esitas oma vennale Shakespeare\'i teoseid, kasutades kodukootud m\xc3\xa4nguteatri abi. Sellel ajal astus ta ka roomakatoliku usku._NEWLINE_Ta \xc3\xb5ppis ise klaverit m\xc3\xa4ngima ning hiljem v\xc3\xb5ttis klaveritunde. Teda huvitas uuema aja prantsuse heliloojate, n\xc3\xa4iteks Claude Debussy ja Maurice Raveli muusika ja j\xc3\xb5ulukingiks palus ta ooperite noote. Umbes sellel ajal hakkas ta komponeerima. 1918. aastal naasis tema isa s\xc3\xb5jast ning perekond kolis Nantes\'i. Seal andis \xc3\xbcks tema \xc3\xb5petajatest, Jehan de Gibon, talle Debussy ooperi "Pell\xc3\xa9as et M\xc3\xa9lisande" noodi, mida Messiaen on nimetanud enda k\xc3\xb5ige suuremaks m\xc3\xb5jutajaks. J\xc3\xa4rgmisel aastal sai Pierre Messiaen \xc3\xb5petajakoha Pariisis. 1919. aastal, 11 aasta vanuselt, astus Olivier Pariisi konservatooriumisse._NEWLINE_Konservatooriumis kulgesid Olivieri \xc3\xb5pingud v\xc3\xa4ga edukalt. Teda \xc3\xb5petasid teiste hulgas Paul Dukas, Maurice Emmanuel, Charles-Marie Widor ja Marcel Dupr\xc3\xa9. Messiaeni huvitasid vanakreeka muusikas kasutatud r\xc3\xbctmid ja eksootilised laadid. Konservatooriumi \xc3\xb5pilasena kirjutas ta oma esimesed avaldatud teosed \xe2\x80\x93 kaheksa prel\xc3\xbc\xc3\xbcdi klaverile._NEWLINE_1927. aasta s\xc3\xbcgisel liitus Messiaen Marcel Dupr\xc3\xa9 orelikursusega. Dupr\xc3\xa9 kirjutas hiljem, et Messiaen, kes ei olnud varem oreli kappi n\xc3\xa4inud, istus tund aega vaikselt, kuni Dupr\xc3\xa9 instrumenti n\xc3\xa4itas ja kirjeldas, ning tuli siis n\xc3\xa4dala p\xc3\xa4rast tagasi ja m\xc3\xa4ngis muljetavaldavalt h\xc3\xa4sti Johann Sebastian Bachi "Fantaasia c-moll" (BWV 562). Alates 1929. aastast asendas Messiaen tihti \xc3\x89glise de la Sainte-Trinit\xc3\xa9 kiriku organisti Charles Quefi tolle haiguse t\xc3\xb5ttu. Kui Quef 1931. aastal suri, asus Messiaen sellele ametikohale ning t\xc3\xb6\xc3\xb6tas seal enam kui 60 aastat kuni oma surmani. 1930ndatel oli ta ka \xc3\xb5petaja eramuusikakoolis Schola Cantorum de Paris._NEWLINE_1932. aastal abiellus ta viiuldaja ja helilooja Claire Delbos\'ga. Abielu inspireeris teda kirjutama teose "Th\xc3\xa8me et variations" viiulile ja klaverile ning lauluts\xc3\xbckli "Po\xc3\xa8mes pour Mi". "Mi" oli Messiaeni hellitusnimi oma naisele. 1937. aastal s\xc3\xbcndis poeg Pascal. Abielu muutus trag\xc3\xb6\xc3\xb6diaks, kui Claire kaotas operatsiooni j\xc3\xa4rel oma m\xc3\xa4lu ning veetis \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud elu vaimuhaiglates._NEWLINE_1936. aastal moodustas Messiaen koos Andr\xc3\xa9 Jolivet\', Daniel-Lesuri ja Yves Baudrieriga r\xc3\xbchmituse La jeune France (\'noor Prantsusmaa\'). Nende manifest r\xc3\xbcndas kaasaegse Pariisi muusika frivoolsust._NEWLINE_Teise maailmas\xc3\xb5ja puhkedes v\xc3\xa4rvati Messiaen Prantsuse armeesse. Halva n\xc3\xa4gemise t\xc3\xb5ttu sai temast pigem meditsiiniline abiline kui v\xc3\xb5itleja. 1940. aasta maikuus v\xc3\xb5eti ta Verduni all vangi ja viidi G\xc3\xb6rlitzi. Vangistuses olles kirjutas ta kvarteti "Quatuor pour la fin du temps" ("Kvartett aegade l\xc3\xb5pust") neljale k\xc3\xa4ttesaadavale instrumendile (klaver, viiul, t\xc5\xa1ello ja klarnet) ning esitas seda esmakordselt 1941. aasta jaanuaris koos kolme kaasvangiga vangidest ja valvuritest koosnevale publikule. _NEWLINE_Varsti p\xc3\xa4rast tema vabastamist 1941. aasta mais asus ta Pariisi Konservatooriumis \xc3\xb5petama harmooniat ning 1966. aastal kompositsiooni. Neid ameteid pidas ta kuni 1978. aastani. Juba siis, kui ta oli vanuselt alles kolmek\xc3\xbcmnendates, kirjeldasid \xc3\xb5pilased teda kui v\xc3\xa4ljapaistvat \xc3\xb5petajat, kes oma ideede pealesurumise asemel julgustas \xc3\xb5pilasi leidma enda h\xc3\xa4\xc3\xa4lt. Tema esimeste \xc3\xb5pilaste seas olid heliloojad Pierre Boulez, Karel Goeyvaerts ja pianist Yvonne Loriod. Viimasest sai Messiaeni teine naine. Messiaeni \xc3\xb5pilased olid veel Karlheinz Stockhausen, Alexander Goehr, Gy\xc3\xb6rgy Kurt\xc3\xa1g, Tristan Murail ja George Benjamin. _NEWLINE_1943. aastal kirjutas Messiaen teose "Visions de l\'Amen" kahele klaverile, esitamiseks endale ja Loriodile. Varsti p\xc3\xa4rast seda kirjutas ta Loriodile suuremahulise klaverits\xc3\xbckli "Vingt regards sur l\'enfant-J\xc3\xa9sus" ("20 pilku Jeesuslapsele"). Messiaen j\xc3\xa4tkas sel viisil liturgiliste teemade toomist klaverimuusikasse ja kontserdisaalidesse.'