b'\n_START_ARTICLE_\nV\xc3\xa4ike-laukhani\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4limus\n_START_PARAGRAPH_\nValge lauba ja mustade k\xc3\xb5huv\xc3\xb6\xc3\xb6tidega hani sarnaneb v\xc3\xa4ga suur-laukhanega. Nokk on l\xc3\xbchike, kolmnurkse kuju ja s\xc3\xbcgavroosa v\xc3\xa4rvusega. V\xc3\xa4ike-laukhane tiivad on pikad ja tiivaotsad ulatuvad seisval linnul \xc3\xbcsna selgesti \xc3\xbcle saba serva, suur-laukhanel on tiivaotsad sabaga \xc3\xbchepikkused. Jalad on oran\xc5\xbeid. K\xc3\xb5ige parem tunnus m\xc3\xa4\xc3\xa4ramiseks on erekollane r\xc3\xb5ngas \xc3\xbcmber silma. Pea ja kaela \xc3\xbclaosa on v\xc3\xa4ike-laukhanel tume hallikaspruun. Kaela alaosa ja rind on veidi heledamad. K\xc3\xb5hul esinevad tumedad laigud on erineva suurusega. Selg on tumepruun, aga siiski mitte nii tume kui pea ja kaela \xc3\xbclaosa.\n_START_SECTION_\nLevik\n_START_PARAGRAPH_\nAjalooliselt h\xc3\xb5lmab nende levikuala kogu Euraasia mandri p\xc3\xb5hjaosa. T\xc3\xa4nap\xc3\xa4evaks on v\xc3\xa4ike-laukhanede Euroopa-osa pesitsusareaal kokku kuivanud v\xc3\xa4ikesteks laikudeks P\xc3\xb5hja-Norras, Koola poolsaarel ja mingil m\xc3\xa4\xc3\xa4ral ka Rootsis. L\xc3\xa4\xc3\xa4nepoolne_NEWLINE_p\xc3\xb5hipopulatsioon pesitseb Uraali p\xc3\xb5hjaosas ning Jamali ja Taim\xc3\xb5ri poolsaarel. Idapoolne p\xc3\xb5hipopulatsioon pesitseb Ida-Siberis. V\xc3\xa4ike-laukhanede teadaolevad talvitusalad asuvad Euroopa kaguosas, L\xc3\xa4his-Idas ja Hiinas. Eestis v\xc3\xa4ike-laukhaned ei pesitse, aga t\xc3\xa4helepanuv\xc3\xa4\xc3\xa4rne osa Euroopa asurkonnast r\xc3\xa4ndab siit kevaditi l\xc3\xa4bi ja peatub eesk\xc3\xa4tt L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Eesti rannaniitudel ja p\xc3\xb5ldudel.\n_START_SECTION_\nSeisund ja kaitse\n_START_PARAGRAPH_\nViimase sajandi jooksul on v\xc3\xa4ike-laukhane ligi 10 000 paarist koosnev populatsioon v\xc3\xa4henenud 20\xe2\x80\x9330 paarini Fennoskandias. V\xc3\xa4ike-laukhani on \xc3\xbclemaailmselt m\xc3\xa4\xc3\xa4ratletud kui ohustatud liik; Euroopas kui eriti ohustatud liik ja Eesti Looduskaitseseadus aastast 2004 k\xc3\xa4sitleb v\xc3\xa4ike-laukhanesid I kaitsekategooria liigina. V\xc3\xa4ike-laukhaned kuuluvad Euroopa Liidu linnudirektiiv I lisa, Bonni konventsiooni I lisa ja Berni konventsiooni II lisa liikide hulka. V\xc3\xa4ike-laukhanede kaitse tagamisel r\xc3\xa4ndepeatuspaikades on esmaj\xc3\xa4rjekorras vaja tagada suurte lagedate rannaniidualade s\xc3\xa4ilimine, kus hanedel on v\xc3\xb5imalik r\xc3\xa4ndeteel puhata, s\xc3\xbc\xc3\xbca ja \xc3\xb6\xc3\xb6bida. \xc3\x9cks peamistest raskustest v\xc3\xa4ike-laukhanede kaitsel on nende \xc3\xbclisuur sarnasus suur-laukhanedega (Anser albifrons), kes on tavalised jahilinnud ja v\xc3\xa4litingimustes v\xc3\xa4ike-laukhanedest praktiliselt eristamatud. Eestis korraldatakse v\xc3\xa4ike-laukhane kaitset 2009\xe2\x80\x932013 tegevuskava alusel'