b'\n_START_ARTICLE_\nPeter van Inwagen\n_START_PARAGRAPH_\nPeter van Inwagen (s\xc3\xbcndinud 21. septembril 1942) on USA filosoof, kes on tuntud t\xc3\xb6\xc3\xb6dega metaf\xc3\xbc\xc3\xbcsika, religioonifilosoofia ja tegevusfilosoofia vallas._NEWLINE_Ta on 1980. aastast kristlane.\n_START_SECTION_\nFilosoofia\n_START_PARAGRAPH_\nTema 1983. aasta raamat "An Essay on Free Will" aitas kaasa libertaarse vaba tahte rehabiliteerimisele peavoolu anal\xc3\xbc\xc3\xbctilises filosoofias. Seal v\xc3\xb5ttis van Inwagen kasutusele inkompatibilismi ja kompatibilismi m\xc3\xb5iste. Vaba tahte vastane keskne argument ("j\xc3\xa4relmiargument") on niisugune: "Kui determinism on t\xc3\xb5ene, siis meie teod on loodusseaduste ja kauge mineviku s\xc3\xbcndmuste j\xc3\xa4relmid. Aga meist ei s\xc3\xb5ltu, mis toimus enne meie s\xc3\xbcndi, ja meist ei s\xc3\xb5ltu ka see, millised on loodusseadused. Sellep\xc3\xa4rast nende asjade j\xc3\xa4relmid (sealhulgas meie olevikuteod) ei s\xc3\xb5ltu meist." (lk v) Van Inwagen lisas ka "Mindi argumendi" (selliseid argumente sageli avaldanud ajakirja Mind j\xc3\xa4rgi): "Mindi argument samastab indeterminismi juhusega ning v\xc3\xa4idab, et s\xc3\xbcndmust, mis toimub juhuslikult, ei saa nimetada teoks, see ei saa olla oma v\xc3\xa4idetava tegija kontrolli all ning seet\xc3\xb5ttu ei saa seda sooritada vabalt. [Selle argumendi] pooldajad j\xc3\xa4reldavad, et vaba tahe on determinismiga koosk\xc3\xb5las, ja veel enam, sellest j\xc3\xa4reldub determinism." (lk 16) J\xc3\xa4relmiargument ja Mindi argument on klassikalise dilemma ja vaba tahte vastase argumendi kaks sarve. Kui determinism on t\xc3\xb5ene, siis meie teod ei ole vabad. Kui indeterminism on t\xc3\xb5ene, siis meie teod on juhuslikud ja meie tahe ei saa olla nendes eest moraalselt vastutav. Van Inwagen teeb j\xc3\xa4relduse, et vaba tahe j\xc3\xa4\xc3\xa4b m\xc3\xb5istatuseks ("Free Will Remains a Mystery"). Kolmandas isikus kirjutatud artiklis "Van Inwagen on Free Will" kirjeldab ta probleemi oma inkompatibilistlikku vaba tahtega, kui "juhus otseselt p\xc3\xb5hjustab meie tegusid". Ta kujutleb, et Jumal paneb Universumi tuhat korda tagasi "t\xc3\xa4pselt samadesse asjaoludesse" nagu mingil varasemal ajal ning me saaksime k\xc3\xb5iki neid "taasesitusi" vaadelda. Kui tegija teod oleksid juhuslikud, siis ta m\xc3\xb5nikord "p\xc3\xb5hjustaks tegijana otsustava ajus\xc3\xbcndmuse, m\xc3\xb5nikord (\xc3\xbctleme, 70% juhtudest) mitte... Ma teen j\xc3\xa4relduse, et isegi kui inimese iga tahtliku teo p\xc3\xb5hjuslike antetsedentide seas on m\xc3\xb5ni tegija-p\xc3\xb5hjustamise episood, ei \xc3\xb5\xc3\xb5nesta need episoodid mitte kuidagi determinismi." Ajakirja The Journal of Ethics artiklis "How to Think about the Problem of Free Will," muretseb van Inwagen vaba tahte m\xc3\xb5iste v\xc3\xb5imaliku mittekoherentsuse p\xc3\xa4rast. Ta \xc3\xbctleb: "On olemas vastupandamatutena tunduvad argumendid, mis (kui nad t\xc3\xb5esti on vastupandamatud) t\xc3\xb5estavad, et vaba tahe on determinismiga \xc3\xbchitamatu. Ja on vastupandamatutena tunduvad argumendid, mis ... t\xc3\xb5estavad, et vaba tahe on \xc3\xbchitamatu indeterminismiga. Aga kui vaba tahe on \xc3\xbchitamatu nii determinismi kui ka indeterminismiga, siis vaba tahte m\xc3\xb5iste on mittekoherentne ning niisugust asja nagu vaba tahe pole olemas. _NEWLINE_Raamatus "Material Beings" (1995) v\xc3\xa4idab van Inwagen, et k\xc3\xb5ik materiaalsed objektid on kas elementaarosakesed v\xc3\xb5i organismid. Iga liitne materiaalne objekt koosneb elementaarosakestest, ja ainsad sellised liitobjektid on organismid. Selle vaate j\xc3\xa4relm on, et sellised tavaobjektid nagu lauad, toolid, autod, majad ja pilved ei eksisteeri. Nad tunduvad olemas olevat ainult sellep\xc3\xa4rast, et elementaarosakesed on teatud viisidel korrastunud. N\xc3\xa4iteks seal, kus tundub eksisteerivat tool, \xc3\xbctleb van Inwagen, et lihtsalt "elementaarosakesed on tooli viisil korrastunud". Need osakesed ei moodusta objekti, nagu ka mitte mesilaste parv. Nagu mesilaste parvgi, j\xc3\xa4\xc3\xa4vad osakesed m\xc3\xb5neks ajaks enam-v\xc3\xa4hem stabiilselt korrastunuks, mis j\xc3\xa4tab mulje \xc3\xbchestainsast objektist. Seevastu \xc3\xbcksikul mesilasel on osad, mis on \xc3\xbchendatud \xc3\xb5igel viisil nii, et moodustuks \xc3\xbcksainus objekt, nimelt mesilane._NEWLINE_Van Inwagen pidas 2003. aasta Giffordi loengud, mis avaldati tema raamatus "The Problem of Evil" (2006). Seal v\xc3\xa4idab van Inwagen, et kurjuse argument on filosoofiline argument ning on kehtetu nagu enamik filosoofilisi argumente._NEWLINE_Hiljem on van Inwagen tegelnud hauataguse elu k\xc3\xbcsimustega, eriti seoses keha \xc3\xbclest\xc3\xb5usmisega. Avaldamata artiklis "I Look for the Resurrection of the Dead and the Life of the World to Come" j\xc3\xb5uab van Inwagen j\xc3\xa4reldusele, et kristlased peavad seletades sama isiku olemasolu p\xc3\xa4rast surma seletama mingit laadi kehalist pidevust. Ta m\xc3\xa4rgib, et see ei ole probleemiks kristlikule materialistile, kes usub, et inimesed on kehalised substantsid.'