b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x9ckssarvik\n_START_SECTION_\n\xc3\x9ckkssarvikud kultuuriloos\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x9ckssarvikud esinevad juba Vana-Kreeka loodusteaduslikus kirjanduses (kuid mitte m\xc3\xbctoloogias). Induse tsivilisatsiooni pitsatitel kujutatud loom, keda m\xc3\xb5ned autorid on algselt pidanud \xc3\xbckssarvikuks, arvatakse t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval olevat siiski tarvas. Ka mitmes Vana Testamendi raamatus kirjeldatud loom re\'em (heebrea keeles \xd7\xa8\xd6\xb6\xd7\x90\xd6\xb5\xd7\x9d\xe2\x80\xac), keda on kohati peetud \xc3\xbckssarvikuks Talmudi hilist\xc3\xb5lgendustes ning piiblit\xc3\xb5lgetes (sh Vulgatas), t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt pigem tarvas (akkadi keeles rimu)._NEWLINE_Hiina m\xc3\xbctoloogiast on L\xc3\xa4\xc3\xa4ne \xc3\xbckssarvikuga samastatud looma qilin (hiina keeles \xe9\xba\x92\xe9\xba\x9f), kes aga sarnaneb tegelikult pigem kim\xc3\xa4\xc3\xa4rile: tal on hirve keha, l\xc3\xb5vi pea, rohelised soomused ja pikk ettepoole kaarduv sarv. Veidi enam sarnaneb \xc3\xbckssarvikule jaapani kirin, kelle eeskujuks aga on ikkagi hiina qilin._NEWLINE_Rooma loodusteadlane Plinius Vanem nimetas \xc3\xbckssarvikut kuuldud kirjelduste p\xc3\xb5hjal "v\xc3\xa4ga raevukaks olendiks, kes sarnaneb keha poolest hobusega. Olendil on hirve pea, elevandi jalad, metskuldi saba, s\xc3\xbcgav m\xc3\xb6irgav h\xc3\xa4\xc3\xa4l ja keset laupa \xc3\xbcksainus must sarv, kaks k\xc3\xbc\xc3\xbcnart (kolm jalga) pikk". Plinius v\xc3\xa4itis, et \xc3\xbckssarvikut ei saa kinni v\xc3\xb5tta._NEWLINE_1577. aastal avaldas Richard Willes kogumiku reisilugudest varasematelt autoritelt, mille seas oli ka Itaalia r\xc3\xa4ndurile Ludovico di Varthemale (1470\xe2\x80\x931517) omistatud kirjeldus sellest, kuidas ta 1503. aastal \xc3\xbches Meka templis kaht \xc3\xbckssarvikut n\xc3\xa4gi: "Vanemal neist on kahe ja poole aastase s\xc3\xa4lu kehakuju ning tema laubal on sarv, ja see sarv on oma kolm k\xc3\xbc\xc3\xbcnart pikk. Teine \xc3\xbckssarvik sarnaneb aastase s\xc3\xa4luga ja tema sarv on umbes jalapikkune. Mainitud loom on tumek\xc3\xb5rvi v\xc3\xa4rvi ja tal on hirvesoku pea, tema kael pole kuigi pikk ning ta \xc3\xbchel k\xc3\xbcljel kasvavad h\xc3\xb5redad l\xc3\xbchikesed karvad;tema jalad on saledad ja n\xc3\xb5tked nagu kitsel; labajala eesotsas on v\xc3\xa4ike s\xc3\xb5rg ning jalgade tagaosa on karvane. Kahtlemata on see koletis v\xc3\xa4ga metsik ja \xc3\xbcksildane. Need kaks looma, t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva k\xc3\xb5ige ise\xc3\xa4ralikumad olendid ja kalleimad aarded, saatis Meka sultanile kingituseks Etioopia kuningas, ehk siis moorlaste valitseja. Ta kinkis nad selleks, et kindlustada liitu mainitud Meka sultaniga."_NEWLINE_William Shakespeare viitas samuti nende metsikule loomusele: "Oleksid sa \xc3\xbckssarvik, hukutaksid sind uhkus ja raev ning teeksid sinust endale su \xc3\xa4geduse saagi." ("Timon Ateenast", 4. vaatus, 3. stseen, ligikaudu rida 341.)_NEWLINE_Raphael kujutas \xc3\xbckssarvikut maalil "Noore naise portree \xc3\xbckssarvikuga" (1505 v\xc3\xb5i 1506)._NEWLINE_M\xc3\xb5ned autorid arvavad, et \xc3\xbckssarvikut saab peibutada noore neitsiga. Ehkki seda meetodit pole kunagi edukalt rakendatud, sobib see kokku \xc3\xbckssarviku kui puhtuse ja karskuse kehastajaga. Paljudel keskaegsetel gobel\xc3\xa4\xc3\xa4nidel on kujutatud \xc3\xbckssarvikuid, kes kehastavad p\xc3\xbcha andumuse v\xc3\xa4ge.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9ckssarvik t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva kultuuris\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x9ckssarvikuid esineb ohtralt Euroopa heraldikas, samuti kirjanduses (20.\xe2\x80\x9321. sajandil eelk\xc3\xb5ige fantastikas), kujutavas kunstis ja filmides. Heraldiliselt ehk tuntuim \xc3\xbckssarv on \xc5\xa0otimaa vapil, kust ta on \xc3\xbcle v\xc3\xb5etud ka \xc3\x9chendkuningriigi vapile. 1562. aastal andis Vene tsaar Ivan IV v\xc3\xa4lja ukaasi, mille kohaselt Venemaa vapil on P\xc3\xbcha J\xc3\xbcri \xc3\xbckssarviku seljas; t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval on Vene F\xc3\xb6deratsiooni vapil siiski mitte \xc3\xbckssarvik, vaid hobune._NEWLINE_Tuntud n\xc3\xa4idete seas \xc3\xbckssarvikutest t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva kultuuris on Peter S. Beagle\'i romaanis "Viimane \xc3\xbckssarvik" (1968), Roger Zelazny romaanis "\xc3\x9ckssarviku m\xc3\xa4rk", J. K. Rowlingu romaanis "Harry Potter ja tarkade kivi" (1997), Walt Disney multifilmis "Fantaasia" (1940), filmides "Legend" (1985) ja "Blade Runner" (1992), Neil Gaimani romaanis "T\xc3\xa4hetolm" (1999) ja selle ainetel valminud samanimelises filmis (2007)._NEWLINE_T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva iroonilistes pseudoreligioonides on paradoksaalsete religioossete s\xc3\xbcmbolite ja kontseptsioonide analoogina v\xc3\xb5etud s\xc3\xbcmboliks n\xc3\xa4htamatu roosa \xc3\xbckssarvik. Pseudoteadustest uurib \xc3\xbckssarvikuid kr\xc3\xbcptozooloogia._NEWLINE_P\xc3\xb5hjataevas paikneb taevaekvaatori l\xc3\xa4hedal \xc3\x9ckssarviku t\xc3\xa4htkuju (ladina keeles Monoceros, l\xc3\xbchend Mon), mis on Eestis vaadeldav s\xc3\xbcgisel ja talvel.'