b'\n_START_ARTICLE_\nGregorius I\n_START_SECTION_\nSaadik Konstantinoopolis\n_START_PARAGRAPH_\n6. sajandi teine pool oli Itaalias poliitilise kriisi aeg, sest langobardid tungisid j\xc3\xb5udsasti Rooma poole. Pelagius II saatis Gregoriuse aastal 579 saadikuna (apocrisiarius) Konstantinoopolisse, et saada keisrilt abi langobardide vastu, kuid keiser Tiberios II soovitas tal abi saamiseks p\xc3\xb6\xc3\xb6rduda Austraasia kuninga poole._NEWLINE_Gregorius elas Konstantinoopolis askeetlikult, kuid ei omandanud kreeka keelt. Ta koostas Sevilla piiskopi Leanderi palvel jutlusi Iiobi raamatu p\xc3\xb5hjal. Konstantinoopolis veedetud ajal suhtles ta aktiivselt keisri \xc3\xb5ukonnaga. Ta t\xc3\xb5des Konstantinoopolis, et L\xc3\xa4\xc3\xa4s ei peaks nii palju B\xc3\xbctsantsist s\xc3\xb5ltuma, sest sealt ei saa ta vajalikku praktilist abi._NEWLINE_581. aasta paiku tekkis Gregoriusel teoloogiline vaidlus Konstantinoopoli patriarhi Eutychiosega seoses surnute \xc3\xbclest\xc3\xb5usmisega. Patriarh v\xc3\xa4itis, et \xc3\xbclest\xc3\xb5usnute kehad pole \xc3\xbclest\xc3\xb5usmise j\xc3\xa4rel "kombatavad", Gregorius taunis patriarhi vaateid tuginedes Luuka evangeeliumile, kus Jeesus Kristus soovitas apostlitel end puudutada (Lk 24:39). Vaidlus j\xc3\xb5udis keiser Tiberios II k\xc3\xb5rvu, kes leidis, et Gregoriusel on \xc3\xb5igus ja k\xc3\xa4skis patriarhi teose p\xc3\xb5letada. Nii patriarh kui Gregorius haigestusid seej\xc3\xa4rel, patriarh suri aastal 582, kuid Gregorius paranes.\n_START_SECTION_\nTagasi Roomas\n_START_PARAGRAPH_\n585. aasta paiku naasis Gregorius Rooma, kus tegutses oma kloostris abtina. Ta kehtestas kloostris v\xc3\xa4ga range korra._NEWLINE_Kloostri kord oli sedav\xc3\xb5rd range, et ta ei halastanud patustanud mungale, kes oli teda varem p\xc3\xb5etanud. Kui munk Justus (Julius) pihtis surres, et tal oli kongis kolm kullat\xc3\xbckki, otsiti kong l\xc3\xa4bi, kust leitigi kullat\xc3\xbckid. Gregorius keelas iga\xc3\xbchel l\xc3\xa4heneda surevale patustanud mungale. P\xc3\xa4rast surma visati munga laip koos kullat\xc3\xbckkidega s\xc3\xb5nnikuhunnikusse ja mungad karjusid: "Kadugu sinu raha koos sinuga!" (Pecunia tua tecum sit in perditionem!) ("Dialoogid" IV, 55)._NEWLINE_Gregorius jutlustas ja seletas munkadele kirjakohti. Tema seletustest tegi m\xc3\xa4rkmeid tema \xc3\xb5pilane Claudius, kuid Gregorius leidis m\xc3\xa4rkmetest nii arvukalt vigu, et v\xc3\xb5ttis m\xc3\xa4rkmed tema k\xc3\xa4est \xc3\xa4ra._NEWLINE_Sel ajal kohtus Gregorius Rooma Foorumis inglise noormeestega, kes olid toodud orjaturule. Neid n\xc3\xa4hes olevat ta h\xc3\xbc\xc3\xbcdnud: Non Angli, sed Angeli! (\'Mitte anglid, vaid inglid!\'). Saades teada, et nad olid Deira kuningriigist, m\xc3\xb5tles ta selle nime \xc3\xbcle ja t\xc3\xb5lgendas seda s\xc3\xb5naga "de ira" (\'vihast\'). Kuuldes anglite kuninga Aella nime, t\xc3\xb5lgendas ta selle halleluujaks._NEWLINE_Kohtumisest anglitega sai ta innustust minna Inglismaale misjoneerima. Ta sai paavstilt vastava loa, kuid roomlased olid vastu tema lahkumisele Roomast ning kolmandal p\xc3\xa4eval p\xc3\xa4rast linnast lahkumist kutsuti ta tagasi. Peatudes reisi ajal einestamiseks \xc3\xbchel heinamaal, asus Gregorius lugema piiblit, kui \xc3\xbcks tirts h\xc3\xbcppas piiblile. Gregorius oli seepeale h\xc3\xbc\xc3\xbcatanud: "Ecce locusta!" (\'Vaata tirtsu!\'). Ta m\xc3\xb5tles juhtunu \xc3\xbcle ja t\xc3\xb5lgendas seda Jumala m\xc3\xa4rgina j\xc3\xa4\xc3\xa4da kohale (Loco sta!). Tund aega hiljem saabusid saadikud, kes kutsusid ta tagasi Rooma._NEWLINE_Gregorius oli ametis ka Pelagius II sekret\xc3\xa4rina. Ta oli seotud Kolme peat\xc3\xbcki t\xc3\xbcli p\xc3\xa4rast tekkinud vaidlusega P\xc3\xb5hja-Itaalia piiskoppidega, kes ei tunnustanud paavsti vaateid. Gregorius koostas olulisema Pelagius II kirja skismaatilistele piiskoppidele._NEWLINE_S\xc3\xbcgisel 589 toimus Tiberi j\xc3\xb5e \xc3\xbcleujutus ja seej\xc3\xa4rel puhkes katk, mille tagaj\xc3\xa4rjel suri palju roomlasi.\n_START_SECTION_\nPaavstiks saamine\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I p\xc3\xbchitseti paavstiks 3. septembril 590 Rooma Peetri kirikus, kui B\xc3\xbctsantsi keiser Maurikios oli teda tunnustanud._NEWLINE_7. veebruaril 590 suri paavst Pelagius II katku ning tema asemele valiti \xc3\xbcksmeelselt Gregorius, kes v\xc3\xb5ttis selle ameti vastu taas t\xc3\xb5rkuva hoiakuga ning n\xc3\xb5ustus valikuga alles p\xc3\xa4rast B\xc3\xbctsantsi keisri mandaadi saabumist. Varem oli ta keisrilt palunud teda mitte tunnustada, kuid Rooma prefekt Germanus l\xc3\xbckkas paavsti palve tagasi._NEWLINE_Traditsiooni j\xc3\xa4rgi p\xc3\xb5genes Gregorius p\xc3\xa4rast keisri mandaadi saabumist metsa, kus ta veetis kolm p\xc3\xa4eva. Tema asupaik metsas oli valgustatud \xc3\xbcleloomuliku valguse poolt._NEWLINE_Ta suhtus paavstiks olemisse v\xc3\xa4ga t\xc3\xb5siselt, elades paavstina endiselt koduses kloostris. Ta oli esimene munk, kes sai paavstiks.\n_START_SECTION_\nHaldusreform\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I reorganiseeris paavstile kuuluvad maavaldused, et k\xc3\xb5rvaldada eri piirkondades sotsiaalset ebav\xc3\xb5rdsust. Kuna B\xc3\xbctsantsi eksarh oli poliitiliselt saamatu, laiendas paavst oma m\xc3\xb5juv\xc3\xb5imu, pannes aluse v\xc3\xb5imsa \xc3\xb5htumaise kirikuriigi tekkele. Ta eelistas kasutada tiitlit "Servus Servorum Dei" ("Jumala sulaste sulane", ka "Jumala orjade ori", "Jumala teenrite teener"), taunides muude paavstiv\xc3\xb5imuga kaasas k\xc3\xa4ivate tiitlite kasutamist._NEWLINE_Ta m\xc3\xa4\xc3\xa4ras Itaalia linnadesse ametisse kubernere, korraldas Rooma v\xc3\xa4eosade varustamist, m\xc3\xa4\xc3\xa4ras ametisse Rooma v\xc3\xa4epealikke, instrueeris neid, saatis saadikuid langobardi v\xc3\xbcrstide juurde, s\xc3\xb5lmis lepinguid ja s\xc3\xb5lmis ilma eksarhi loata rahu. Ta m\xc3\xa4\xc3\xa4ras paavstile kuuluvate maa-alade haldajateks (rector) vaimulikud._NEWLINE_Tema valitsemisviisi tagaj\xc3\xa4rjel halvenes paavsti rahanduslik olukord.\n_START_SECTION_\nSuhted B\xc3\xbctsantsi keisriga\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I poliitiline m\xc3\xb5ju Itaalias kasvas suuremaks B\xc3\xbctsantsi keisri omast._NEWLINE_Kui keiser taunis tema suhteid langobardidega ja s\xc3\xbc\xc3\xbcdistas paavsti langobardidega rahulepingu s\xc3\xb5lmimise t\xc3\xb5ttu reetmises, vastas paavst aastal 595, et tegi seda oma kodumaa eest._NEWLINE_Paavsti suhted B\xc3\xbctsantsi eksarhi Romanusega olid keerulised langobardide t\xc3\xb5ttu, kellega paavst soovis s\xc3\xb5lmida rahu. Eksarh Callinicusega oli paavstil paremad suhted._NEWLINE_Paavsti saadik (apocrisiarius) Konstantinoopolis oli \xc3\xbclemdiakon Laurentius, kuid paavst kutsus ta tagasi ja tagandas ametist. Aastatel 593\xe2\x80\x93595 oli saadik hilisem paavst Sabinianus, aastal 603 sai saadikuks hilisem paavst Bonifatius III.\n_START_SECTION_\nSuhted langobardidega\n_START_PARAGRAPH_\nGilbert Huddlestoni j\xc3\xa4rgi seisnes Gregorius I poliitika suhetes langobardidega p\xc3\xb5him\xc3\xb5ttes, et Rooma ei tohi olla langobardi v\xc3\xbcrstide v\xc3\xb5imuses. Ta oli kirjavahetuses kuninganna Theodelindaga, kellele ta saatis oma teoste koopiad ja m\xc3\xb5ned Jeesus Kristuse risti osad._NEWLINE_Aastal 592 saavutas Gregorius I rahu Spoleto hertsogi Ariulfiga. Eksarh Romanus rikkus rahulepingut, tungis Perugiasse ja seej\xc3\xa4rel Rooma, kuid kevadel 593 lahkus Roomast. Langobardide kuningas Agilulf vallutas eksarhi r\xc3\xbcnnaku j\xc3\xa4rel juunis 593 Rooma. Paavst kohtus Agilulfiga Rooma Peetri kirikus ja lubas linna r\xc3\xbc\xc3\xbcstamise v\xc3\xa4ltimiseks kuningale tribuudi maksmist._NEWLINE_Paavst taotles seej\xc3\xa4rel langobardidega pikaajalise rahulepingu s\xc3\xb5lmimist. Mais 595 Ravennasse saadetud kirjas lubas ta s\xc3\xb5lmida rahu langobardidega ilma eksarhi n\xc3\xb5usolekuta. Eksarh kaebas keisrile, kes saatis paavstile kirja, milles s\xc3\xbc\xc3\xbcdistas paavsti reetmises._NEWLINE_Paavsti ponnistused viisid niikaugele, et aastal 599 s\xc3\xb5lmis eksarh Callinicus langobardidega rahu ja aastal 604 lasi langobardide troonip\xc3\xa4rija ennast ristida. Sellega sai alguse langobardide j\xc3\xa4rkj\xc3\xa4rguline katoliseerumine.\n_START_SECTION_\nSuhted Frangi valitsejatega\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I suhtles Frangi valitsejatega. Ta oli kirjavahetuses Burgundia kuningas Childebert II-ga ja kuninganna Brunhildaga, keda ta kohustas toetama misjonit.\n_START_SECTION_\nSuhted l\xc3\xa4\xc3\xa4negootidega\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I saatis Sevilla piiskopile Leanderile palliumi. Ta \xc3\xb5nnitles l\xc3\xa4\xc3\xa4negootide kuningat Reccaredi ristimise puhul, kohustas teda j\xc3\xa4\xc3\xa4ma karskeks ja t\xc3\xa4nas teda saadetud kingituste eest.\n_START_SECTION_\nSuhted slaavlastega\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I tundis aastal 600 B\xc3\xbctsantsi keisrile Maurikiosele saadetud kirjas muret slaavlaste tungimise p\xc3\xa4rast Dalmaatsiasse.\n_START_SECTION_\nSuhted Konstantinoopoli patriarhiga\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I ajal j\xc3\xa4tkus paavstil t\xc3\xbcli Konstantinoopoli patriarhiga, kes aastal 588 toimunud sinodil kasutas "oikumeenilise patriarhi" tiitlit. Gregorius ei osanud kreeka keelt ja m\xc3\xb5istis vaidlustatud m\xc3\xb5istet ladina p\xc3\xa4raselt (Patriarcha universalis). Ta kohustas aastal 595 oma saadikut Sabinianust m\xc3\xb5jutama B\xc3\xbctsantsi keisrit Maurikiost ja keisrinnat, et need veenaksid patriarhi selle tiitli kasutamisest loobuma. Kui saadik ei t\xc3\xa4itnud oma \xc3\xbclesannet, kirjutas paavst keisrile, keisrinnale ja patriarhile. Ta taunis tiitlis m\xc3\xb5iste "universaalne" (universalis) kasutamist. Ta r\xc3\xb5hutas, et kui patriarh kasutab seda tiitlit, on ta sellest j\xc3\xa4tnud ilma teised patriarhid. Ta pidas patriarhi k\xc3\xa4itumist antikristlikuks, sest selle tiitli taotlemine on kuratlik patt. Ta p\xc3\xb5hjendas, et seda tiitlit oli paavstile pakutud Kalchedoni kirikukogul, kuid paavst Leo I oli pakkumisest keeldunud._NEWLINE_Gregorius I kirjutas toetuse saamiseks Aleksandria ja Antiookia patriarhidele, kes ei sekkunud vaidlusse. Uus patriarh Kyriakos saatis saadiku Rooma, kuid paavst j\xc3\xa4i oma p\xc3\xb5him\xc3\xb5tetele kindlaks. Kui Gregoriusele pakuti Aleksandria patriarhi Eulogiuse poolt "\xc3\xbclemaailmse paavsti" tiitlit, l\xc3\xbckkas ta selle pakkumise tagasi. Ta arvas, et \xc3\xb5iglane oleks, kui iga patriarh valitseks oma v\xc3\xb5imupiirkonnas, ilma p\xc3\xbc\xc3\xbcdluseta haarata v\xc3\xb5imu teiste \xc3\xbcle._NEWLINE_Keiser noomis paavsti kiriku l\xc3\xb5hestamise p\xc3\xa4rast, kuid Gregorius I vastas talle, et Peetrus s\xc3\xa4testas k\xc3\xb5ik kirikud, kaasaarvatud Konstantinoopoli, Rooma subjektiks._NEWLINE_Ta tunnustas Kalchedoni kirikukogu 28 kaanonit._NEWLINE_Aastal 593 t\xc3\xbcmitati Konstantinoopolis nuiadega preestreid Johannest Kalchedonist ja Anastasiust Isauriast, keda s\xc3\xbc\xc3\xbcdistati ketserluses. Gregorius I kirjutas kahel korral patriarhile Johannes IV, milles taunis seda mittekanoonilist karistusviisi ja kohustas s\xc3\xbc\xc3\xbcdistatud preestritele nende ametid taastama. M\xc3\xb5lemad preestrid tulid Rooma, kus paavst pakkus neile varjupaika._NEWLINE_Paavstil oli Konstantinoopoliga t\xc3\xbcli ka apostel Pauluse reliikviate p\xc3\xa4rast. Konstantinoopol soovis austamiseks saada Pauluse pead, kuid paavst saatis sinna osa Pauluse ahelatest._NEWLINE_Konstantinoopoli patriarhi Johannes IV on peetud isikuks, kellele Gregorius I p\xc3\xbchendas oma "Eeskirjad vaimulikele".\n_START_SECTION_\nSuhted Iiri piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I saatis aastal 592 kirja Iiri piiskoppidele.\n_START_SECTION_\nSuhted Ill\xc3\xbc\xc3\xbcria piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 592 apelleeris ametist tagandatud Teeba piiskop Heraklianos paavstile. Gregorius I teatas Ill\xc3\xbc\xc3\xbcria priimasele Johannesele, et Heraklianos tuleb ametisse tagasi kinnitada, kuid Salona piiskop Natalis tuleb ekskommunitseerida, kui ta ei sea ametisse tagandatud \xc3\xbclemdiakon Honoratost._NEWLINE_Natalis suri ja tema asemele valiti piiskopiks Maximos. Gregorius taunis Maximose saamist piiskopiks ja teatas Salona vaimulikele, et need ei valiks piiskoppideks isikuid, keda paavst ei tunnusta._NEWLINE_Keiser kinnitas Maximose piiskopiks ja paavst saatis talle kokku 17 kirja. Aastal 599 palus Maximos paavstilt vabandust, mille j\xc3\xa4rel tunnustati teda ametliku piiskopina.\n_START_SECTION_\nSuhted Itaalia piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I taotles aastal 590 tulemusteta P\xc3\xb5hja-Itaalia piiskopkondade taas\xc3\xbchendamisest Roomaga, sest B\xc3\xbctsantsi keiser Maurikios kohustas teda sellest loobuma. Need piiskopkonnad taunisid paavsti otsust kolme teoloogi (Theodoros Mopsuestiast, Theodoretos Cyrrusest ja Ibas Edessast) hukkam\xc3\xb5istmise kohta._NEWLINE_Ta kohustas Velletri piiskoppi Johannest haldama Cisterna (Tres Tabern\xc3\xa6) piiskopkonda._NEWLINE_Ta saatis Siracusa piiskopile Johannesele ja Messina piiskopile Donusele palliumid._NEWLINE_Aastal 591 kirjutas ta 4 kirja Spoleto piiskopile Chrysanthusele._NEWLINE_Ta kirjutas Cagliari piiskoppidele Thomasele ja Januariusele._NEWLINE_Ta k\xc3\xa4skis jaanuaris 596 oma legaadil Campanias alamdiakon Antemiusel vangistada Amalfi piiskop Primenus, kes ei resideerinud oma piiskopkonnas.\n_START_SECTION_\nSuhted Prantsusmaa piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I taastas 1. augustil 595 Arles\xe2\x80\x99i metropoliidi volitused, saatis metropoliidile palliumi ja kinnitas tema privileegid. Ta taunis metropoliit Virgiliuse suhtumist juutidesse._NEWLINE_Ta saatis aastal 599 Autuni piiskopile Syagriusele palliumit._NEWLINE_601 n\xc3\xb5udis ta Arles\xe2\x80\x99i metropoliidilt Virgiliuselt sinodi kokkukutsumist, et arutada simooniat ja muid probleeme.\n_START_SECTION_\nVaimulikkonna reform\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I n\xc3\xb5udis vaimulikelt karskust, keelas neil elada \xc3\xbches elamus koos naistega, v\xc3\xa4lja arvatud l\xc3\xa4hisugulased, nagu emad, \xc3\xb5ed v\xc3\xb5i abikaasad, kellega abielluti enne ordinatsiooni. Ta soovitas piiskoppidel elada lahus k\xc3\xb5igist naissoost sugulastest, kuigi seda lubas kanooniline \xc3\xb5igus._NEWLINE_Ta soosis ts\xc3\xb6libaati. Ta laiendas ts\xc3\xb6libaadin\xc3\xb5uet alamdiakonitele ja keelas diakoniteks ordineerimast alamdiakoneid, kes ei j\xc3\xa4rginud ts\xc3\xb6libaati._NEWLINE_Ta tagandas juulis 595 Rooma sinodiga Lateraani paleest k\xc3\xb5ik ilmikud ja paa\xc5\xbeid. Tema korraldusega pidid kirikuameteid pidama vaimulikud._NEWLINE_Ta t\xc3\xb5stis diakonite arvu Roomas seniselt 7-lt 18-ni._NEWLINE_Ta m\xc3\xa4\xc3\xa4ras paavsti valdustes ametisse vikaarid._NEWLINE_Ta tunnustas B\xc3\xbctsantsi keiser Maurikiose korraldust, mille j\xc3\xa4rgi ei tohi riigiametnikud asuda kloostrisse._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et Sitsiilia piiskopid peavad Roomas aru andma iga 5 aasta tagant (ad limina visiit)._NEWLINE_Ta kohustas vaimulikke kasutama kiriku tulusid otstarbekalt._NEWLINE_Ta taunis simooniat ja keeldus paavstile tehtavatest kingitustest. Aastal 595 peetud sinodil keelas ta piiskoppidel anda palliumite eest paavstile kingitusi._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et paavstile v\xc3\xb5ivad apelleerida k\xc3\xb5ik vaimulikud, seda isegi vastu patriarhide tahtmist. Ta kinnitas, et paavst ei tohtinud kanooniliselt sekkuda patriarhide tegevusse._NEWLINE_Ta kohustas piiskoppe pidama sinodeid._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas vaimulike eksemptsiooni ilmikute tribunalidest._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas paastuviisi, mille k\xc3\xa4igus oli p\xc3\xa4evas lubatud s\xc3\xbc\xc3\xbca vaid \xc3\xbche korra, kuid mitte tarvitada seejuures piima, v\xc3\xb5id, juustu, muna ja v\xc3\xa4rsket liha._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et vaimulik, keda s\xc3\xbc\xc3\xbcdistatakse kriminaalkuriteos v\xc3\xb5i muus kuriteos, tuleb ametist tagandada._NEWLINE_Ta saatis palliumid Canterbury piiskopile Augustinusele, Sevilla piiskopile Leanderile, Arles\'i metropoliidile Virgiliusele, Autuni piiskopile Syagriusele, Siracusa piiskopile Johannesele ja Messina piiskopile Donusele.\n_START_SECTION_\nMunkluse reform\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I rehabiliteeris munkluse, mida varem olid m\xc3\xb5ned vaimulikud tauninud. Ta oli esimene munk, kes sai paavstiks. Ta leidis, et kloostris\xc3\xbcsteem oli kirikule eriline v\xc3\xa4\xc3\xa4rtus ja ta tegi k\xc3\xb5ik, mis oli tema v\xc3\xb5imuses, et munklust levitada. Ta n\xc3\xb5udis rikastelt, et nad toetaksid kloostreid ja kasutas oma valduste tulusid samal eesm\xc3\xa4rgil._NEWLINE_Ta austas Benedictust Nursiast ja tema "Dialoogides" on kirjas Benedictuse varasem elulugu._NEWLINE_Kloostrisse elamaj\xc3\xa4\xc3\xa4mine m\xc3\xa4\xc3\xa4ras \xc3\xa4ra ka askeetliku eluviisi, mida j\xc3\xa4rgides leidis paavst aega kirjanduslikuks tegevuseks, mis sisaldas nii k\xc3\xa4siraamatut vaimulikele kui ka p\xc3\xbchakute elulugusid._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et mungaks ei tohi saada nooremalt kui 18-aastaselt, abikaasad ei tohi kloostrisse siirduta ilma \xc3\xbcksteise loata, noviitsiaeg peab olema v\xc3\xa4hemalt kaks aastat. Ta s\xc3\xa4testas, et \xc3\xbckski munk ei tohi lahkuda abti loata kloostri alalt, v\xc3\xa4lja arvatud erakorralistes olukordades. Ta s\xc3\xa4testas, et \xc3\xbckski munk ei tohi lahkuda kloostrist \xc3\xbcksi._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et munka ei tohi ordineerida preestriks ja keelas mungal j\xc3\xa4\xc3\xa4da p\xc3\xa4rast ordinatsiooni kloostrisse._NEWLINE_Aastal 601 peetud Lateraani sinodil s\xc3\xa4testas ta, et kloostrid ei kuulu piiskoppide jurisdiktsiooni alla._NEWLINE_Ta lubas orjal saada mungaks ilma isanda loata._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et abtissid peaksid olema v\xc3\xa4hemalt 60-aastased ja nad tuleb p\xc3\xbchitseda ametisse piiskoppide poolt._NEWLINE_Ta saatis Siinai m\xc3\xa4e kloostri munkadele almuseid.\n_START_SECTION_\nKirikumuusika reform\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I reformeeris kirikumuusikat (gregoriuse laul) ja rajas kooli (Orphanotrophium), kus \xc3\xb5petati kirikukoori lauljaid. Traditsiooni j\xc3\xa4rgi sosistanud kirikulaule talle k\xc3\xb5rva valge tuvi, kes s\xc3\xbcmboliseerib P\xc3\xbcha Vaimu. Hilisemal ajal on arvatud, et see reform viidi l\xc3\xa4bi m\xc3\xb5ni sajand hiljem._NEWLINE_Bonaventura on talle omistanud liturgilise h\xc3\xbcmni Stabat Mater Dolorosa koostamise._NEWLINE_Aastal 592 saatis ta liturgiliste h\xc3\xbcmnide raamatu p\xc3\xbcha Columbale._NEWLINE_Talle on omistatud Sacramentarium Gregorianumi koostamine, kuid arvatakse, et see on koostatud tunduvalt hilisemal ajal.\n_START_SECTION_\nMissakaanoni reform\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I ajal reformeeriti missakaanonit ja see sai tema ajal oma keskaegse vormi. T\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt koostati just tema juhtimisel rooma liturgiale aluse pannud liturgiatekstide kogum._NEWLINE_Ta kohustas Meie Isa palvet palvetama missal enne hostia murdmist. Seni oli seda palvetatud missa l\xc3\xb5pus._NEWLINE_Ta kohustas halleluujat laulma p\xc3\xa4rast graduaali._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas Kyrie Eleisoni palve kasutamise missal, mille asemel oli seni pikem litaania._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas missakaanonis armulaua p\xc3\xbchitsemisel Hanc igitur p\xc3\xbchitsuse Diesque nostros in tua pace disponas, atque ab aeterna damnatione nos eripi, et in electorum tuorum jubeas grege numerari (Lase meie elup\xc3\xa4evadel kulgeda Sinu rahus, hoia meid igavese hukatuse eest ja v\xc3\xb5ta meid oma \xc3\xa4ravalitute hulka.).\n_START_SECTION_\nVaimulikud missal\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I keelas alamdiakonitel riietuda missal kaasulasse._NEWLINE_Ta v\xc3\xa4hendas diakonite m\xc3\xb5ju missa l\xc3\xa4biviimisel ja keelas neil laulda missal psalme, kuid diakonid v\xc3\xb5isid lugeda evangeeliumi._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas piiskoppide p\xc3\xbchitsemise korra.\n_START_SECTION_\nUus litaania\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 590 s\xc3\xa4testas Gregorius I litaania Litania Septiformis. Sellele litaaniale eelneval p\xc3\xa4eval kohustas ta usklikke palvetama. Seej\xc3\xa4rel siirdusid usklikud protsessioonides erinevatest Rooma kirikutest: vaimulikud Rooma San Giovanni Battista kirikust, mehed San Marcello kirikust, mungad Santi Giovanni e Paolo kirikust, neitsid San Stefano kirikust, lesed San Vitale kirikust ja vaesed San Cecilia kirikust. K\xc3\xb5ik protsessioonid kohtusid Santa Maria Maggiore basiilikas.\n_START_SECTION_\nM\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4eva s\xc3\xa4testamine\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I kohustas pidama m\xc3\xa4rter Felicitase m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4eva 23. novembril.\n_START_SECTION_\nKirikuhoone p\xc3\xbchitsemise s\xc3\xa4testamine\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I s\xc3\xa4testas, et piiskop peab kirikut p\xc3\xbchitsema veega, milles sisaldub veidi soola, tuhka ja veini.\n_START_SECTION_\nReliikviate austamine\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I oli skeptiline suhtumises nn kreeka kommete kinnitamisse m\xc3\xa4rtrite reliikviate viimisel \xc3\xbchest kohast teise. Kui Konstantinoopol soovis saada austamiseks apostel Pauluse pead, saatis ta sinna Pauluse ahelad.\n_START_SECTION_\nOrdinatsioonid\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I ordineeris 52 piiskoppi, 39 preestrit ja 5 diakonit._NEWLINE_Tema ajast on teada 42 kardinali, sealhulgas hilisemad paavstid Sabinianus, Bonifatius III, Bonifatius IV ja Adeodatus I.\n_START_SECTION_\nTeoloogilised vaidlused\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I taunis aastal 591 donatismi. Numiidias kehtis tava, et vanim piiskop, mida iganes ta tunnistas, omas piirkonnas metropoliidi volitusi. Gregorius I ajal oli Numiidia metropoliidiks donatist. Paavst taunis kirjas Aafrika eksarhile Gennadiusele ja katoliiklikele piiskoppidele teda ja piiskop tagandati ametist. Ta s\xc3\xa4testas, et metropoliidi koht peab olema valitav._NEWLINE_Kolme peat\xc3\xbcki t\xc3\xbcli t\xc3\xb5ttu olid paavstil keerulised suhted P\xc3\xb5hja-Itaalia piiskoppidega._NEWLINE_Konstantinoopoli patriarhiga k\xc3\xa4is vaidlus oikumeenilise patriarhi tiitli kasutamise \xc3\xbcle._NEWLINE_Ta taunis manilust Sitsiilias._NEWLINE_Ta tunnustas Ibeeria piiskoppidele saadetud kirjas nestoriaanide p\xc3\xb6\xc3\xb6rdumist ristiusku._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas erinevate ketserite vastuv\xc3\xb5tmist kirikusse. Nii tuli osa neist (paulinistid, montanistid, eunomiaanid, katafr\xc3\xbcgiaanid) ristida, teistel piisas usutunnistuse tundmisest._NEWLINE_Ta taunis arianismi ja muutis ariaanidele kuulunud Roomas asuva Santa Agatha kiriku kristlikuks._NEWLINE_Ta tunnustas p\xc3\xbchapiltide austamist ja taunis Marseilles\xe2\x80\x99 piiskopi Serenuse poolt teostatud pildir\xc3\xbc\xc3\xbcstet._NEWLINE_Ta kinnitas, et Maarja Magdaleena on sama naine, keda Luuka evangeeliumis peetakse patuseks ja kellest Jeesus Kristus ajas v\xc3\xa4lja seitse deemonit. Ta t\xc3\xb5lgendas t\xc3\xa4hendamiss\xc3\xb5na kahest v\xc3\xb5lgnikust (Lk 7:41\xe2\x80\x9343), kui Maarja Magdaleena p\xc3\xb6\xc3\xb6rdumist._NEWLINE_Ta kirjeldas inglite hierarhiat 9 seisusena, mis jagunevad kolme gruppi: troonid, keerubid ja seeravid._NEWLINE_Purgatooriumi kohta v\xc3\xa4itis ta, et seal on valu v\xc3\xa4ljakannatamatum, kui \xc3\xbckspuha milline kannatus maises elus._NEWLINE_Tema j\xc3\xa4rgi on \xc3\xbcks p\xc3\xb5hjus, miks Jumal lubab inimesel patustada see, et inimene m\xc3\xb5istaks kohe \xc3\xb5igluse teadvustamist ja saavutaks oma v\xc3\xb5imetuses seda, et paneb oma usalduse Jumalale. Kogu kurjus on patu tagaj\xc3\xa4rg, pattulangemise paratamatu tulemus.\n_START_SECTION_\nMisjon\n_START_PARAGRAPH_\nGilbert Huddlestoni j\xc3\xa4rgi soosis Gregorius I misjonit\xc3\xb6\xc3\xb6d paganate seas igal viisil, vajadusel tunnustas ta paganate ristimist ka \xc3\xa4hvardustega ja sunniviisiliselt, eriti paavsti valdustes, kus elas arvukalt paganlikke talupoegi. Kui vaja, v\xc3\xb5is misjoneerimisel kasutada ka ilmaliku v\xc3\xb5imu meetmeid._NEWLINE_Gregorius I saatis aastal 596 Canterbury Augustinuse koos 40 mungaga Kenti misjoneerima. Aastal 601 saatis ta Paulinuse ja Mellituse Inglismaale misjoneerima. Ta saatis Augustinusele palliumi. Kui teated Kenti kuninga ristimisest j\xc3\xb5udsid Rooma, saatis paavst kuninganna Berthale kirja._NEWLINE_Ta saatis misjon\xc3\xa4re Prantsusmaale, Hispaaniasse ja Aafrikasse._NEWLINE_Ta kohustas Jeruusalemma rajama hospiitsi.\n_START_SECTION_\nSuhted juutidega\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I suhtumine juutidesse oli mitmesugune. Ta pidas judaismi ebausuks (superstitio), k\xc3\xb5lvatuseks (perditio) ja uskmatuseks (perfidia)._NEWLINE_Ta soosis juutide ristimist, kuid taunis juutide ristimist sunniviisiliselt. Ta \xc3\xbcritas soodustada Sitsiilia juutide p\xc3\xb6\xc3\xb6rdumist kristlusse, v\xc3\xa4hendades nende makse kolmandiku v\xc3\xb5rra. Ta tunnustas juutide \xc3\xb5igust palvetada s\xc3\xbcnagoogides ja ei takistanud neil pidamast juudi p\xc3\xbchasid. Ta \xc3\xbcritas juute veenda loobuma m\xc3\xb5nedest keiserlikest privileegidest, nagu kristlike orjade omamisest._NEWLINE_Aastal 591 Tarracina piiskopile Petrusele, Arles\xe2\x80\x99i metropoliidile Virgiliusele ja Marseilles\xe2\x80\x99i piiskopile Theodorusele saadetud kirjades r\xc3\xb5hutas ta juutide tunnustamist ja selgitas, et nende v\xc3\xa4givaldne ristimine pole \xc3\xb5igustatud._NEWLINE_Ta keelas kristlastel sabati pidamise._NEWLINE_Ta kirjutas l\xc3\xa4\xc3\xa4negootide kuningale Reccaredile juutide kohta.\n_START_SECTION_\nKristlik eetika\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I sai paavstiks ajal, mil Roomat oli tabanud katk. Ta tegeles haigete abistamisega, organiseeris protsessioone ja kutsus patuseid meeleparandusele._NEWLINE_Ta organiseeris Roomas vaestele ja p\xc3\xb5genikele humanitaarabi andmist. Ta lasi n\xc3\xa4ljah\xc3\xa4da ajal suures koguses Rooma saabunud toiduaineid jagada almusteks._NEWLINE_Ta einestas igal v\xc3\xb5imalusel koos 12 vaese k\xc3\xbclalisega._NEWLINE_Ta oli muserdatud, kui kuulis \xc3\xbche vaese surmast oma kloostri tagaruumis ja s\xc3\xbc\xc3\xbcdistas end tema m\xc3\xb5rvas._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et abielluda ei tohi isikud, kes on sugulased kuni nelja inimp\xc3\xb5lveni.\n_START_SECTION_\nTervis\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I kannatas aastaid seedeh\xc3\xa4irete, podagra ja palaviku k\xc3\xa4es. Terviseh\xc3\xa4irete ja hiljem h\xc3\xa4\xc3\xa4lekaotuse t\xc3\xb5ttu pidi ta osad jutlused dikteerima._NEWLINE_Saadikuna Konstantinoopolis haigestus ta t\xc3\xb5siselt.\n_START_SECTION_\nGregorius I kultuuriloos\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I on tuntud gregoriuse laulu loojana._NEWLINE_Tema ajal nimetati Rooma Hadrianuse mausoleum \xc3\xbcmber Castel Sant\xe2\x80\x99Angeloks._NEWLINE_Tema ajal ehitati Roomas Santa Balbina kirik._NEWLINE_Tema biograafid olid diakon Petrus ja diakon Johannes. Whitby kloostris kirjutati 8. sajandi algul esimene Gregorius I pikem elulugu._NEWLINE_Teda on kunstis kujutatud paavstir\xc3\xbc\xc3\xbcs, ta kannab tiaarat, saua v\xc3\xb5i on koos tuviga. Teda on vahel kujutatud kirjutamas v\xc3\xb5i hoidmas laululehte._NEWLINE_Teda on ikoonidel kujutatud piiskopir\xc3\xbc\xc3\xbcs, evangeeliumiga ja \xc3\xb5nnistava \xc5\xbeestiga._NEWLINE_Teda on maalidel kujutanud Andrea Mantegna Verona San Zeno kiriku altarimaalil, Antonella da Messina, Francisco de Zurbar\xc3\xa1n (1626 v\xc3\xb5i 1627), Carlo Saraceni (1610), Pier Francesco Sacchi (1516), Sebastiano Ricci (1700) jt.\n_START_SECTION_\nTeosed\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I \xc3\xb5petuses on segunenud Augustinuse \xc3\xb5petus rahvaliku katoliiklusega. Erilise koha tema \xc3\xb5petuses leidis \xc3\xb5petus puhastustulest, mis t\xc3\xb5usis lausa dogma seisusse. Nimelt uskus Gregorius, et puhastustules viibivad hinged v\xc3\xb5ivad vabaneda missaohvri l\xc3\xa4bi.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9cle 850 kirja\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I tegevust kirikupeana kajastavad tema 854 kirja. Need on \xc3\xbched olulisemad tolleaegsed allikad, mis k\xc3\xa4sitlevad teoloogia- ja moraalik\xc3\xbcsimusi ning annavad aimu Gregoriuse elust paavstina. Muuhulgas formuleeritakse ta kirjades ka seisukoht, mis tunnistab juudid Jumala tapjateks, kuid ta keelab nende suhtes v\xc3\xa4givalla kasutamise ja ristiusu pealesurumise.\n_START_SECTION_\n"Dialoogid"\n_START_PARAGRAPH_\n("K\xc3\xb5nelused Itaalia mungaisade elu ja imede \xc3\xbcle neljas raamatus") (kirjutatud enne 594. aastat)_NEWLINE_"Dialoogid" sisaldavad p\xc3\xbchakute elulugusid ja imetegusid, muuhulgas ka arvukaid eksortsismiriituste kirjeldusi. T\xc3\xa4nu tema kirjutistele kujuneb v\xc3\xa4lja n\xc3\xa4iteks P\xc3\xbcha Benedictuse austamine. Just Gregoriusest sai alguse l\xc3\xa4\xc3\xa4nekiriku p\xc3\xbchakutekultuse vorm.\n_START_SECTION_\n"Moralia"\n_START_PARAGRAPH_\n"Moraaliraamat ehk Iiobi raamatu seletus" (579\xe2\x80\x93596)_NEWLINE_"Moralia" on mahult k\xc3\xb5ige suurem Gregorius I poolt kirjutatud teos (35 raamatut), mis anal\xc3\xbc\xc3\xbcsib Iiobi raamatut, andes sellele ajaloolise, allegoorilise ning k\xc3\xb5lbelise t\xc3\xa4henduse.\n_START_SECTION_\n"Eeskiri vaimulikele"\n_START_PARAGRAPH_\nSee on vahest tuntuim Gregorius I teos, koostati 591 ja oli l\xc3\xa4bi keskaja vaimulikele hingehoiu k\xc3\xa4siraamatuks. "Eeskirjas vaimulikele" r\xc3\xa4\xc3\xa4gib Gregorius I sisemisest ja v\xc3\xa4limisest elust._NEWLINE_V\xc3\xa4line elu tuleneb suunatusest maistele probleemidele, sisemine aga iseenda heaolule. Sisemine heaolu s\xc3\xb5ltub siseeluga tegelemisest, mediteerimisest, iseenda teadvustamisest ja vabanemisest v\xc3\xa4listest muredest._NEWLINE_Gregorius ei keskendunud selle teosega mittereligioossete inimestele sisemise elu parandamisele, vaid hoopiski nende v\xc3\xa4lisele elule, tegutsemisele ning maisele olemisele. Nii n\xc3\xa4iteks julgustas ta neid, kes v\xc3\xa4ltisid patusust, j\xc3\xa4tkama sama rada ka edaspidi, kannatlike inimesi mitte kaotama kannatust jne._NEWLINE_Vaimulike juures pidas ta aga t\xc3\xa4htsaks nii sisemisele kui ka v\xc3\xa4limisele k\xc3\xbcljele t\xc3\xa4helepanu p\xc3\xb6\xc3\xb6ramist, r\xc3\xb5hudes nn "kuldsele keskteele". Vaimulikud ei tohiks Gregoriuse j\xc3\xa4rgi s\xc3\xbcveneda ainult maistele asjadele, andes n\xc3\xb5nda halba eeskuju, kuid samas pole ka t\xc3\xa4ielik endassesulgumine hea, sest vaimulike kohustuseks on teenida suuremat kogukonda._NEWLINE_Vaimulikel soovitab ta oma ametiga tegeledes keskenduda igale inimesele individuaalselt. Just nagu harfim\xc3\xa4ngija k\xc3\xa4sitleb iga keelt erinevalt, peab ka vaimulik inimese hingedeni j\xc3\xb5udmiseks m\xc3\xa4ngima erinevatel keeltel._NEWLINE_"Eeskirjast vaimulikele" on leitud sarnaseid jooni t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evase kognitiivse ps\xc3\xbchholoogia ning t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval levinud "Suure viisiku" isiksuseteooriaga.\n_START_SECTION_\nMuud kirjutised\n_START_PARAGRAPH_\n"Jutlused Hesekieli raamatu p\xc3\xb5hjal", (591\xe2\x80\x93593), kokku 22 jutlust._NEWLINE_"Jutlused evangeeliumide alusel", (593) kokku 40 jutlust._NEWLINE_"Kaks jutlust \xc3\x9clemlaulu alusel"._NEWLINE_"Esimese Saamueli raamatu kommentaarid".\n_START_SECTION_\nSurm\n_START_PARAGRAPH_\nGregorius I suri 12. m\xc3\xa4rtsil 604 Roomas podagra t\xc3\xb5ttu tekkinud t\xc3\xbcsistustesse ja maeti samal p\xc3\xa4eval Rooma Peetri kirikusse. Aastal 826 v\xc3\xb5idi osa tema s\xc3\xa4ilmetest viia Soissons\xe2\x80\x99i. Tema s\xc3\xa4ilmed maeti 1606 \xc3\xbcmber Cappella Clementina kabelisse Vatikanis._NEWLINE_Tema surma ajal tabas Roomat n\xc3\xa4ljah\xc3\xa4da. Roomlased pidasid paavsti n\xc3\xa4ljah\xc3\xa4da p\xc3\xb5hjustajaks, mist\xc3\xb5ttu tema surmale j\xc3\xa4rgnesid rahvarahutused._NEWLINE_Gregorius I austatakse katoliku kirikus ja \xc3\xb5igeusu kirikus p\xc3\xbchakuna. Tema m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4ev katoliku kirikus on 3. september. Enne 1969 aasta liturgilist reformi oli tema m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4ev 12. m\xc3\xa4rts. \xc3\x95igeusu kirikus ja episkopaalkirikus on tema m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4ev 12. m\xc3\xa4rts, anglikaani kirikus 3. september._NEWLINE_Gregorius I on katkuhaigete, kooripoiste, \xc3\xb5petlaste, podagrahaigete, kiviraidurite, muusikute, paavstluse, paavstide, \xc3\xb5pilaste, lauljate, m\xc3\xbc\xc3\xbcrseppade ja \xc3\xb5petajate patroon._NEWLINE_Ta on Inglismaa, Kercemi, Legazpi ja L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-India patroon._NEWLINE_Maltas \xc5\xbbejtunis peetakse tema auks igal aastal ajavahemikus m\xc3\xa4rtsist aprillini protsessiooni._NEWLINE_Bonifatius VIII kuulutas ta aastal 1298 Kiriku doktoriks.\n_START_SECTION_\nImed\n_START_PARAGRAPH_\nDiakon Petruse v\xc3\xa4itel laskus P\xc3\xbcha Vaim valge tuvi kujul Gregorius I peale._NEWLINE_\xc3\x9che ime j\xc3\xa4rgi p\xc3\xbchitses aastal 948 Jeesus Kristus koos Gregorius I-ga Einsiedelni kloostri \xc5\xa0veitsis._NEWLINE_Legendi kohaselt ilmutas Kristus end missat pidavale Gregoriusele, et kinnitada oma t\xc3\xb5elist kohalolekut armulauaelementides. "P\xc3\xbcha Gregoriuse missa" oli levinud teemaks hiliskeskaja kunstis, kuna see n\xc3\xa4itlikustas katoliku kiriku \xc3\xbcht t\xc3\xa4htsaimat \xc3\xb5petust \xe2\x80\x93 armulauaveini ja -leiva muutumist Kristuse vereks ja ihuks.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4limus\n_START_PARAGRAPH_\nDiakon Johannes kirjeldas 9. sajandil Rooma San Andrea kloostris olnud freskot, millel oli kujutatud Gregorius. Tema kirjelduse j\xc3\xa4rgi oli Gregorius "palja pealaega, kollakaspruuni habemega, tema lokkis juuksed meelekohtadel olid pikad, tema nina oli peenike ja veidi kongus, tal oli k\xc3\xb5rge laup, paksud huuled, l\xc3\xb5ual oli n\xc3\xa4gus k\xc3\xbchm ja tema k\xc3\xa4ed olid ilusad." Fresko pole t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evani s\xc3\xa4ilinud.\n_START_SECTION_\nHinnang\n_START_PARAGRAPH_\nPeaaegu k\xc3\xb5ik uurijad on seda meelt, et Gregorius I on \xc3\xbcks v\xc3\xa4ljapaistvamaid paavste ajaloos. Ta r\xc3\xb5hutas paavsti apostellikku suktsessiooni ja \xc3\xbclemautoriteeti kirikus. Ta r\xc3\xb5hutas, et paavst sai priimase\xc3\xb5iguse Jumalalt k\xc3\xb5ikide kirikute \xc3\xbcle. Seega j\xc3\xb5ustuvad kirikukogude ja sinodite otsused paavsti kinnituse alusel, samuti v\xc3\xb5ib paavst neid t\xc3\xbchistada._NEWLINE_Gilbert Huddlestoni j\xc3\xa4rgi n\xc3\xa4is Gregorius I vaatavat kirikut ja riiki kui koost\xc3\xb6\xc3\xb6tavat \xc3\xbchendust, mis tegutseb kahes eri sf\xc3\xa4\xc3\xa4ris, vaimulikus ja ilmalikus. Seda \xc3\xbchendust haldavad paavst ja keiser, kellel m\xc3\xb5lemal on \xc3\xbclemv\xc3\xb5im oma m\xc3\xb5jusf\xc3\xa4\xc3\xa4ris. Huddlestoni j\xc3\xa4rgi oli keisri kohus kaitsta kirikut ja s\xc3\xa4ilitada usurahu. Seega saab paavst p\xc3\xb6\xc3\xb6rduda abi saamiseks ilmaliku v\xc3\xb5imu poole, et suruda maha skismat, ketserlust v\xc3\xb5i ebajumalateenistust. Vajadusel saab kirik kohustada ilmalikku v\xc3\xb5imu oma meetmeid rakendama munkade ja vaimulike distsiplineerimisel._NEWLINE_Huddlestoni j\xc3\xa4rgi polnud Gregorius I filosoof, konversatsionalist ega teoloog selle tavalises m\xc3\xb5ttes. Ta oli pigem \xc3\xb5petatud jurist ja administraator, munk, misjon\xc3\xa4r, jutlustaja, hingearst ja rahvajuht. Teda v\xc3\xb5ib pidada keskaja paavstluse t\xc3\xb5eliseks isaks._NEWLINE_Tema tegevus on oluline paavstluse vaimuliku ja ilmaliku m\xc3\xb5juv\xc3\xb5imu suurendamisel. Ta oli Itaalias m\xc3\xb5jukam kui B\xc3\xbctsantsi eksarh, rajades poliitilise m\xc3\xb5juv\xc3\xb5imu, mis p\xc3\xbcsis sajandeid._NEWLINE_Kirikuajaloolane J. N. D. Kelly peab Gregoriust v\xc3\xa4ga v\xc3\xb5imekaks meheks, kes oli otsustusv\xc3\xb5imeline, \xc3\xbcliaupaklik, realistlik ja alandlik._NEWLINE_James Barmby iseloomustab Gregoriust kui intellektuaali, kelle \xc3\xb5petus ja mentaliteet oli vastav oma ajastule. Ta pole v\xc3\xb5rreldav kriitikuna v\xc3\xb5i originaalse m\xc3\xb5tlejana. Ta ei osanud kreeka keelt ega heebrea keelt. Ta kujundas keskaja religioosset m\xc3\xb5tlemist. Ta oli m\xc3\xb5jukas jutlustaja, tema roll kirikumuusika ja liturgia kujundamisel on oluline. Seet\xc3\xb5ttu on teda nimetatud isegi "magister caeremoniarum"._NEWLINE_Gregorius I oli tiitlite kasutamisega ise tagasihoidlik ja paavsti epitaafil on kirjas vaid "Jumala konsul" (Consul Dei). Ta lasi end kutsuda Servus Servorum Dei (Jumala sulaste sulane, Jumala orjade ori).\n_START_SECTION_\nGregorius I p\xc3\xbchakohad\n_START_PARAGRAPH_\nDownside\xe2\x80\x99i klooster Inglismaal, San Gregorio al Celio kirik Roomas.'