b'\n_START_ARTICLE_\nMust Prints Edward\n_START_PARAGRAPH_\nEdward Plantagenet ehk Edward of Woodstock (15. juuni 1330 Woodstocki palee, Woodstock, Oxfordshire \xe2\x80\x93 8. juuni 1376 Westminsteri palee, Middlesex) oli Inglismaa troonip\xc3\xa4rija, Walesi prints, Cornwalli hertsog, Akvitaania hertsog, Inglismaa kuninga Edward III ja tema abikaasa Hainault\' Philippa seitsmest pojast vanim, Inglismaa kuninga Richard II isa._NEWLINE_Nooruses h\xc3\xbc\xc3\xbcti teda s\xc3\xbcnnikoha j\xc3\xa4rgi Edward of Woodstock. Eluajal tunti teda tiitlite j\xc3\xa4rgi ka Walesi printsina ja Akvitaania hertsogina._NEWLINE_Umbes 200 aastat p\xc3\xa4rast tema surma sai ta endale h\xc3\xbc\xc3\xbcdnimeks Must Prints (ka Must V\xc3\xbcrst; see h\xc3\xbc\xc3\xbcdnimi esineb esmakordselt 1568. aastal Richard Graftoni teoses "Chronicle of England"), sest ta kandis v\xc3\xa4idetavalt lahingutes musta v\xc3\xb5i musta hobusetekiga kaetud raudr\xc3\xbc\xc3\xbcd, mis on Canterbury katedraalis v\xc3\xa4lja pandud; tema mahategijate p\xc3\xa4rast ka "musta hinge" t\xc3\xb5ttu, sest ta paistis s\xc3\xb5jas silma k\xc3\xbcllaltki julma k\xc3\xa4itumisega. N\xc3\xa4iteks tappis see keskaegse r\xc3\xbc\xc3\xbctellikuse musterkuju Limoges\'is 3000 linnakodanikku, nende seas ka naised ja lapsed, kes tema ees p\xc3\xb5lvili armu palusid. _NEWLINE_Aastal 1348 sai temast esimene Sukapaela r\xc3\xbc\xc3\xbctel, ta oli Sukapaela ordu \xc3\xbcks asutajatest._NEWLINE_Aastal 1333 sai Edwardist Chesteri krahv, 1337. aastal Cornwalli hertsog ja 1343. aastal Walesi prints. Ta oli esimene Walesi prints, kes ei saanud hiljem kuningaks._NEWLINE_Tema elu on seotud Saja-aastase s\xc3\xb5ja algusfaasiga. V\xc3\xb5itlus ja s\xc3\xb5japidamine etendasid kogu tema elus suurt osa. Ta on tuntud peamiselt kui \xc3\xbcks silmapaistvamaid Saja-aastase s\xc3\xb5ja v\xc3\xa4ejuhte. Ta oli erakordne v\xc3\xa4ejuht, ning v\xc3\xb5idud prantslaste \xc3\xbcle Cr\xc3\xa9cy ja Poitiers\' lahingus tegid ta eluajal v\xc3\xa4ga populaarseks. Esimest korda osales ta selles s\xc3\xb5jas juba 1345. aastal ja t\xc3\xb5usis 1360. aastatel inglastepoolse s\xc3\xb5jategevuse peaorganisaatoriks. Kuid p\xc3\xa4rast 1370. aastat haigestus Edward t\xc3\xb5siselt ega suutnud enam Inglise v\xc3\xa4gesid juhtida. Ta suri 1376. aastal ning nii p\xc3\xa4ris p\xc3\xa4rast Edward III surma 1377. aastal Inglismaa trooni printsi alaealine poeg Richard._NEWLINE_Richard Barter on \xc3\xb6elnud, et ta "on t\xc3\xb5mmanud suhteliselt v\xc3\xa4he t\xc3\xa4helepanu t\xc3\xb5sistelt ajaloolastelt, kuid figureerib laialt populaarajaloos."\n_START_SECTION_\nElulugu\n_START_PARAGRAPH_\nEdward s\xc3\xbcndis 15. juunil 1330 Woodstocki palees Oxfordshire\'is._NEWLINE_Lapsep\xc3\xb5lves olid tema lemmikmeelelahutused palli- ja raham\xc3\xa4ngud, pistrikujaht ja menestrelide kuulamine, mis olid tolle aja aadlike tavalised ajaviited. Isa hellitas teda ega j\xc3\xa4tnud tema harimist hooletusse. Tema \xc3\xb5petajad olid Walter Burley ja Hainaut\' r\xc3\xbc\xc3\xbctel Walter Mauny. Kui Edward oli kaheksa-aastane ja isa l\xc3\xa4ks Flandriasse Prantsusmaa vastu liite s\xc3\xb5lmima, nimetati Edward "kuningriigi valvuriks"._NEWLINE_18. m\xc3\xa4rtsil 1333 sai ta Chesteri krahviks, 17. m\xc3\xa4rtsil 1337 Cornwalli hertsogiks (esimene Inglise hertsog) ning 12. mail 1343 peaaegu 13-aastasena teiseks Walesi printsiks._NEWLINE_Inglismaal oli prints Edward kuningas Edward III s\xc3\xb5jak\xc3\xa4ikude ajal 1339, 1340 ja 1342 s\xc3\xbcmboolne regent. Ta pidi viibima k\xc3\xb5igil n\xc3\xb5ukogu koosolekutel ning 1337 pidas ta l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisi paavstiga s\xc3\xb5ja \xc3\xbcle. Ta oli 1340\xe2\x80\x931341, 1343, 1358 ja 1360\xe2\x80\x931374 Cornwalli \xc5\xa1erif._NEWLINE_Aastal 1345 saatis ta oma isa s\xc3\xb5jak\xc3\xa4igul Jacob van Artevelde toetuseks. 12. juulil 1346 l\xc3\xb5i isa ta r\xc3\xbc\xc3\xbctliks; r\xc3\xbc\xc3\xbctliksl\xc3\xb6\xc3\xb6mine toimus Saint-Vaast-la-Hougue\'i l\xc3\xa4hedal, kuhu turniiridega harjunud Edward eelmisel p\xc3\xa4eval oli maabunud. Edward v\xc3\xb5itles koos isaga Normandias. Peagi paistis Edward silmas Caeni piiramislahingus._NEWLINE_Esimese s\xc3\xb5jalise v\xc3\xb5idu sai ta Cr\xc3\xa9cy lahingus, mis t\xc3\xb5i 16-aastasele r\xc3\xbc\xc3\xbctlile eluks ajaks eeskujuliku r\xc3\xbc\xc3\xbctli ja v\xc3\xa4ejuhi kuulsuse. Ta juhtis seal Inglise v\xc3\xa4e paremat tiiba Thomas de Beauchampi, \xc3\xbcheteistk\xc3\xbcmnenda Warwicki krahvi abiga. Targa taktikaga saatis ta tollal tavaliste ammuk\xc3\xbcttide ja raskerelvastusega ratsanike vastu vibup\xc3\xbcssik\xc3\xbctid, mis sai lahingu v\xc3\xb5idus otsustavaks. See lahing on paljude jaoks keskaegse r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkuse allak\xc3\xa4igu ja uusaegse s\xc3\xb5japidamise alguse s\xc3\xbcmbol. P\xc3\xa4rast lahingut olevat noor prints \xc3\xbcle lahinguv\xc3\xa4lja uidanud ning sattunud pimeda B\xc3\xb6\xc3\xb6mimaa kuninga Johanni laibale; too oli hoolimata oma puudest prantslaste poolel lahingusse tormanud. Vastase vaprusest liigutatuna olevat Edward s\xc3\xb5nadega "There lies the Prince of Chivalry, but he does not die" ("Siin lamab r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkuse v\xc3\xbcrst, aga ta ei sure"), v\xc3\xb5ttis ta Johanni kiivriharja, mis koosnes muu hulgas kahest tiivast, endale. See episood ei ole siiski ajalooliselt t\xc3\xb5endatud. Kolme jaanalinnusule kujuline kiivrihari (mis v\xc3\xb5ib siiski olla ka muud p\xc3\xa4ritolu) ning Johanni saksakeelne lipukiri "Ich Dien" on igatahes tollest ajast saadik Walesi printsi vapim\xc3\xa4rgis. \xc3\x9che kaasaegse kroonika j\xc3\xa4rgi oleks ta sel p\xc3\xa4eval \xc3\xa4\xc3\xa4repealt elu kaotanud: \xc3\xbcks Prantsuse r\xc3\xbc\xc3\xbctel paiskas ta hobuse seljast maha, ja tema lipukandja teeskles punase draakoniga lipu all, et ta on Walesi prints, ning l\xc3\xb5i tagasi hulga r\xc3\xbcndajaid. Kui saabus \xc3\xb6\xc3\xb6, olevat Edward lasknud tappa k\xc3\xb5ik Prantsuse s\xc3\xb5durid, kes ei suutnud lunaraha maksta, ja hommikul, kui Prantsuse linna-maakaitsev\xc3\xa4elased hilinenult appi j\xc3\xb5udsid, laskis ta teha veel suurema tapat\xc3\xb6\xc3\xb6; p\xc3\xa4rast seda olevatki ta r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkuse vaimu vastu eksimist isa ees h\xc3\xa4bendes hakanud musta turvistikku kandma._NEWLINE_Edwardi j\xc3\xa4rgmised s\xc3\xb5jalised v\xc3\xb5idud tulid juba 1347 Calais\' piiramisega, 1349 Calais\' ja 1350 Winchelsea merelahinguga. Nende v\xc3\xb5itude eest v\xc3\xb5eti Edward esimesena Sukapaela ordusse, mille tema isa oli 1348 asutanud._NEWLINE_P\xc3\xa4rast karmilt maha surutud m\xc3\xa4ssu tema enda Chesteri krahvkonnas nimetati ta Gascogne\'i (Guyenne\'i) asehalduriks. Isa \xc3\xbclesandel saabus ta 20. septembril 1355 Saja-aastase s\xc3\xb5ja k\xc3\xa4igus Bordeaux\'sse, et kaitsta Inglise-Akvitaania valdusi prantslaste vastu. Kaks n\xc3\xa4dalat hiljem liikus ta \xc3\xbcllatuss\xc3\xb5jak\xc3\xa4iguga l\xc3\xa4bi praeguse Prantsusmaa edelaosa, r\xc3\xbc\xc3\xbcstates Juillaci krahvkonda, Armagnaci krahvkonda ja Astaraci krahvkonda. Languedocis r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid s\xc3\xb5durid hulga linnu ja k\xc3\xbclasid, Montgiscardis, Carcassonne\'is ja Narbonne\'is pandi toime metsikusi. Eesm\xc3\xa4rgiks ei olnud mitte vallutatud maade allutamine, vaid r\xc3\xbc\xc3\xbcstamine Prantsuse leeri n\xc3\xb5rgestamiseks ja demoraliseerimiseks: tegu oli Saja-aastase s\xc3\xb5ja fundamentaalse strateegiaga, mille aluseks oli chevauch\xc3\xa9e, mitte positsioonis\xc3\xb5da. 31. oktoobril 1355 h\xc3\xa4vitas ta Castelnaudary. J\xc3\xb5ulup\xc3\xa4evaks oli ta Bordeaux\' tagasi vallutanud. Sealt kirjutas ta isale, informeerides teda oma edusammudest._NEWLINE_Maupertuis\' lahingus ehk Poitiers\' lahingus v\xc3\xb5itis prints Edward kaugelt \xc3\xbclekaalukat vastast ning v\xc3\xb5ttis vangi Prantsusmaa kuninga Jean II ja tema poja Philippe Kartmatu._NEWLINE_Edward kasvas \xc3\xbcles koos oma sugulase Kenti Joaniga, Kenti krahvitariga (The Fair Maid of Kent). Edward sai paavst Inoocentius VI-lt abiellumisloa ja veresugulasega abiellumise absolutsiooni (samamoodi oli tema isa abiellunud tema emaga) ning abiellus Joaniga 10. oktoobril 1361 salaja Windsori lossis. Abielu tekitas vaidlusi, sest Joan oli varem segastel asjaoludel kaks korda abielus olnud ja abielu inglannaga ei v\xc3\xb5imaldanud s\xc3\xb5lmida liitu v\xc3\xa4lisriigiga. Edwardi abielu Joaniga oli \xc3\xb5nnelik._NEWLINE_Inglismaal olid Edwardi peamised residentsid Wallingfordi loss Berkshire\'is (praegu Oxfordshire) ja Berkhamstedi loss Hertfordshire\'is._NEWLINE_Aastal 1362 nimetas kuningas Edwardi Akvitaania hertsogiks. Ta oli kuninga esindaja L\xc3\xb5una-Prantsusmaa Akvitaanias, kus ta Guyenne\'is Bordeaux\'s 1363. aastast koos Joaniga pidas \xc3\xb5ukonda, mida peeti oma aja \xc3\xbcheks hiilgavamaks. Seal elasid eksiilkuningad, sealhulgas Mallorca kuningas Jaime IV (Jaume IV) ning Kastiilia ja Le\xc3\xb3ni kuningas Pedro I. \xc3\x95ukonnas oli palju kunstnikke ja teadlasi. Paaril s\xc3\xbcndisid pojad Edward (1365\xe2\x80\x931371) ja hilisem Inglismaa kuningas Richard II._NEWLINE_Pedro I, kelle oli troonilt t\xc3\xb5uganud tema sohivend Enrique II, pakkus Edwardile abi eest trooni tagasisaamisel Biskaia isanda staatust. Edward v\xc3\xb5itis 1367 N\xc3\xa1jera lahingus Prantsuse ja Kastiilia \xc3\xbchendatud v\xc3\xa4gesid eesotsas Bertrand du Guescliniga. Edward sai tasuks \xc3\xbclisuure Afganistani rubiini, mis on t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evalgi Briti riigikrooni k\xc3\xbcljes._NEWLINE_Tema viimane suurem s\xc3\xb5jaline aktsioon oli m\xc3\xa4ssulise linna Limogesi k\xc3\xa4ttemaksur\xc3\xbc\xc3\xbcstamine 1370 (Limogesi r\xc3\xbc\xc3\xbcstamine), mille k\xc3\xa4igus tapeti maha \xc3\xbcle 3000 elaniku._NEWLINE_Jaanuaris 1371 naasis Must Prints Inglismaale. Aastal 1372 loobus ta Akvitaania hertsogi staatusest ning t\xc3\xb5mbus poliitilisest elust t\xc3\xa4ielikult tagasi._NEWLINE_Edward suri 8. juunil 1376, n\xc3\xa4dal enne 46. s\xc3\xbcnnip\xc3\xa4eva, isa eluajal (vitae patre) p\xc3\xa4rast pikaajalist haigust, mis v\xc3\xb5is olla v\xc3\xa4hk v\xc3\xb5i pol\xc3\xbcskleroos. Ta maeti Canterbury katedraali, kus tema haud ja turvistik on praegugi n\xc3\xa4ha. Et Edwardi vanim poeg oli juba lapsena surnud, sai tema teine, samuti veel alaealine poeg Richard p\xc3\xa4rast kuningas Edward III surma 1377 Richard II nime all Inglismaa kuningaks.\n_START_SECTION_\nEdward ja r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkus\n_START_PARAGRAPH_\nEdward elas r\xc3\xbc\xc3\xbctliideaali languse sajandil. Inglise kuningliku Sukapaela ordu rajamine, milles Edward osales, t\xc3\xa4hendas nihet patriotismi suunas ja eemaldumist ristis\xc3\xb5dade mentaliteedist, mis oli olnud Inglismaale omane eelneva kahe sajandi jooksul. Edwardi hoiak on n\xc3\xa4htavasti m\xc3\xb5nev\xc3\xb5rra kahetine. Ta t\xc3\xa4itis t\xc3\xbc\xc3\xbcpilisi r\xc3\xbc\xc3\xbctlikohustusi, tehes elu aja vagasid annetusi Canterbury katedraalile._NEWLINE_P\xc3\xa4rast Prantsusmaa kuninga Jean Hea ja tema noorima poja Philippe Julge vangiv\xc3\xb5tmist Poitiers\' lahingus kohtles ta neid suure austusega ning v\xc3\xa4idetavalt palvetas koos Jeaniga Canterbury katedraalis. Samuti andis ta enne Poitiers\' lahingut vaenlasele \xc3\xbche p\xc3\xa4eva ettevalmistusteks, nii et vaenupooled said tulevast lahingut omavahel arutada ja P\xc3\xa9rigordi kardinal sai rahu sobitada. Kuigi ta ei olnud n\xc3\xb5us r\xc3\xbc\xc3\xbctellike kohustustega lahinguv\xc3\xa4ljal, meeldisid talle ratsav\xc3\xb5itlused turniiridel._NEWLINE_Paljudel juhtudel aga sundis vajadus teda r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkusest loobuma. Ta kasutas korduvalt chevauch\xc3\xa9e strateegist (linnade ja talude p\xc3\xb5letamine ja r\xc3\xbc\xc3\xbcstamine), mis polnud koosk\xc3\xb5las tollase arusaamaga r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkusest, kuid oli t\xc3\xb5hus vahend tema s\xc3\xb5jak\xc3\xa4ikude eesm\xc3\xa4rkide saavutamiseks ning Prantsusmaa \xc3\xbchtsuse ja majanduse n\xc3\xb5rgestamiseks. Lahinguv\xc3\xa4ljal eelistas ta r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkusele pragmaatilisust, kasutades massiliselt jalav\xc3\xa4ekantse, relvastatud jalamehi, vibup\xc3\xbcssimehi ja k\xc3\xbclgr\xc3\xbcnnakuid (mis oli r\xc3\xbc\xc3\xbctliajastul revolutsiooniline praktika). Veel enam, ta oli erakordselt julm ja kahtlustav alamrahva suhtes, mida n\xc3\xa4itavad suured maksud, mida ta n\xc3\xb5udis Akvitaania printsina, ja veresaunad, mis ta korraldas Limogesis ja Caenis. Edwardi k\xc3\xa4itumine oli t\xc3\xbc\xc3\xbcpiline \xc3\xbcha rohkematele Inglise r\xc3\xbc\xc3\xbctlitele ja aadlikele hiliskeskajal, kes p\xc3\xb6\xc3\xb6rasid \xc3\xbcha v\xc3\xa4hem t\xc3\xa4helepanu r\xc3\xbc\xc3\xbctliideaalile. See kasvav hoolimatus r\xc3\xbc\xc3\xbctellikkuse n\xc3\xb5uete vastu ning sellega kaasnev s\xc3\xb5jalise ja \xc3\xbcldise k\xc3\xa4itumise allak\xc3\xa4ik hakkas varsti m\xc3\xb5jutama teiste maade aadlike k\xc3\xa4itumist.'