b'\n_START_ARTICLE_\nSianno\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nSiannot mainitakse esimest korda aastal 1534, mil Leedu v\xc3\xa4ed vabastasid asula Vene v\xc3\xa4gede k\xc3\xa4est, kuigi asula alguseks loetakse aastat 1442, mil selle olevat asutanud Kazimierz IV. XVI sajandi algul sai Siannost alev. Asula kuulus Vidnitski-Ljubovskitele, Sennenski-Grybovskitele, Kurczidele, Sapiehadele, Ogi\xc5\x84skitele ja Serakovskitele. Viljandi staarosti Marcin Korczi poeg Eustach Kurcz alustas aastal 1609 katoliku kirikut ehitama. Aastal 1613 pani Lew Sapieha aluse kloostrile, mille juurde avati vaesemale rahvale m\xc3\xb5eldud kool. P\xc3\xa4rast Poola esimest jagamist aastal 1772 l\xc3\xa4ks linn Vene impeeriumi koosseisu. Viis aastat hiljem sai Sianno linna\xc3\xb5igused. Aastal 1778 avati postkontor, aastal 1887 telegraaf. Aastal 1867 valmis uus kividest \xc3\xb5igeusu kiriku hoone. 1924. aastal liideti Sianno Valgevene NSV-ga, aastal 1925 avati Lepielisse viiv raudtee, mis m\xc3\xb6\xc3\xb6dub linnast viie kilomeetri kauguselt. raudtee. Teises maailmas\xc3\xb5jas h\xc3\xb5ivasid viiendal juulil 1941 Sianno Natsi-Saksamaa v\xc3\xa4ed, aga 6.\xe2\x80\x9310. juulini toimus seal \xc3\xbcks s\xc3\xb5ja suuremaid tankilahinguid, kus osales \xc3\xbcle 1500 tanki. S\xc3\xb5jas hukkus 970 Sianno elanikku, neist 104 olid s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistuses.'