b'\n_START_ARTICLE_\nArmeenlased Osmanite riigis\n_START_PARAGRAPH_\nArmeenlased olid Osmanite riigis \xc3\xbcks suuremaid v\xc3\xa4hemusrahvusi. Erinevalt islamiusulistest t\xc3\xbcrklastest kuulusid nad kas Armeenia Apostlikku Kirikusse, Armeenia Katoliku Kirikusse v\xc3\xb5i Armeenia Protestantlikku Kirikusse. 19. sajandi l\xc3\xb5puni kuulusid nad osmanite juriidilises terminoloogias usulis-kultuurilisse omavalitsusse Armeenia millet\'isse, millel oli ka omaette kohtus\xc3\xbcsteem._NEWLINE_Armeenlaste asuala on ajalooliselt paiknenud Vahemere, Musta mere ja Kaspia mere vahelisel alal. Armeenlased kujunesid p\xc3\xb5lisasukate segunemisel sk\xc3\xbc\xc3\xbcdi ja teiste h\xc3\xb5imudega omaette rahvaks hiljemalt 4. sajandil eKr. Aastal 301 v\xc3\xb5ttis Armeenia esimese riigina vastu kristluse. Armeenlastest said kristlased (monof\xc3\xbcsiidid) ja enamjaolt kuuluvad nad Armeenia Apostlikku Kirikusse. Armeenlastel on k\xc3\xbcll olnud iseseisev riik, kuid enamuse ajast on nad pidanud elama v\xc3\xb5\xc3\xb5rvallutajate v\xc3\xb5imu all._NEWLINE_Osmanite riik oli paljurahvuseline ja mitmekultuuriline riik, mida kaasaegsed tundsid T\xc3\xbcrgi impeeriumina. Osmanite riigi s\xc3\xbcnniajaks loetakse 1299. aastat; Osmanite riik lakkas olemast 1923. aastal, kui kuulutati v\xc3\xa4lja T\xc3\xbcrgi Vabariik._NEWLINE_Osmanite riigi algusaastatel elasid armeenlased Iraani, B\xc3\xbctsantsi, Gruusia, Ida-Anatoolia ja Kaukaasia piirkonnas. Aastatel 1080\xe2\x80\x931375 oli Kiliikia p\xc3\xb5hjaosas armeenlaste kristlik Kiliikia kuningriik. Esimesed kokkupuuted osmanitega toimusid L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Anatoolias sultan Osman I (1258\xe2\x80\x931326) ajal.\n_START_SECTION_\n13.\xe2\x80\x9316. sajand\n_START_PARAGRAPH_\n13. sajandil toimusid Armeenia kuningriigi aladele pidevad mongolite vallutus- ja r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretked._NEWLINE_13. sajandil on Armeenias k\xc3\xa4sikirjakunst arenenud k\xc3\xb5rge tasemeni. Tuntumad selle ala kunstnikud olid Toros Roslin ja 14. sajandil Sarkis Pitzak. K\xc3\xb5rgelt arenenud oli armeenia juveliirikunst, mis oli seotud ka kirikuesemete ja raamatuk\xc3\xb6itmisega. Armeenia vaibad olid kuulsad naaberriikides._NEWLINE_14. sajandi l\xc3\xb5pul r\xc3\xbcndasid Armeeniat Egiptuse mamelukid, tatarlased, j\xc3\xa4rgnevatel sajanditel t\xc3\xbcrklased ja p\xc3\xa4rslased. 1375. aastal vallutasid Egiptuse mamelukid Kiliikia kuningriigi pealinna, 1374. aastal kroonitud Armeenia viimane kuningas Levon VI p\xc3\xb5genes ja suri 1393. aastal Pariisis. Kolmel korral riigi valdustesse tunginud Timur lasi elusalt matta tuhandeid armeenia s\xc3\xb5dureid ja hobusekapjade all surmata armeenia lapsi_NEWLINE_13.\xe2\x80\x9314. sajandil oli ajaloolise Armeenia k\xc3\xb5rgkoolides k\xc3\xb5rgelt arenenud loodusteaduste ja meditsiini uurimine ning \xc3\xb5petamine, suurim selle aja m\xc3\xb5tleja oli Grigor Tatevatsi._NEWLINE_Konstantinoopoli langemine Osmanite riigi v\xc3\xb5imu alla 1453. aastal pani aluse Armeenia eraldatusele Euroopast. Osmanite riigi poliitika ja armeenlaste r\xc3\xb5humine 15. sajandil p\xc3\xb5hjustas t\xc3\xb5sise v\xc3\xa4ljar\xc3\xa4nde Belgiasse. 1461. aasta leping andis Osmanite riigis armeenlastele k\xc3\xbcll teatud autonoomia ja sultan Mehmed II andis armeenlastele loa luua oma kirik Konstantinoopolis. Esimene armeenia Konstantinoopoli patriarh oli Hovakim I, keda armeenlased tunnistasid nii usulise kui ka ilmaliku juhina. Armeenia kloostrid kujunesid oma kultuuri ja hariduse keskusteks. Kuid nagu kreeklased, nii kannatasid ka armeenlased r\xc3\xa4ngalt oma siseasjadesse sekkumise l\xc3\xa4bi Osmanite v\xc3\xb5imude poolt._NEWLINE_Aastatel 1514\xe2\x80\x931516, p\xc3\xa4rast sultan Selim I vallutusi L\xc3\xb5una-Kaukaasias ja Ida-Anatoolias, \xc3\xbchendati ka nende piirkondade armeenlased Istanbuli (Konstantinoopoli) patriarhi kogudusega. Aastatel 1532\xe2\x80\x931555 toimusid ajaloolise Armeenia aladel taas s\xc3\xb5jad P\xc3\xa4rsia ja Osmanite riigi vahel. 1567. aastal asutati Konstantinoopolis armeenia tr\xc3\xbckikoda. Armeenlastel oli usulise t\xc3\xb5rjutuse t\xc3\xb5ttu raske j\xc3\xb5uda riigivalitsemisel k\xc3\xb5rgetele kohtadele, k\xc3\xbcll aga teostasid nad end tublide kaupmeestena. Konstantinoopoli armeenia kaupmeeste kaubareisid j\xc3\xb5udsid Indiani v\xc3\xa4lja ja nende edukas tegutsemine t\xc3\xa4itis Osmanite riigi riigikassat._NEWLINE_16. sajandist alates hakkasid armeenia kunsti m\xc3\xb5jutama naaberriikide idamaise kultuuri esteetilised kaanonid. Arhitektuur ja hat\xc5\xa1karid s\xc3\xa4ilitasid armeenlaste rahvusliku omap\xc3\xa4ra ja k\xc3\xb5rge kunstilise taseme._NEWLINE_1603. aastal tungis P\xc3\xa4rsia valitseja Abbas I Osmanite Armeeniasse. 1605. aastal toimus Abbasi k\xc3\xa4sul paljude Armeenia linnade ja k\xc3\xbclade h\xc3\xa4vitamine, \xc3\xbcle 300 000 armeenlase deporteeriti P\xc3\xa4rsiasse, neist ainult pooled j\xc3\xa4id ellu. Armeenlased asutasid uue linna \xe2\x80\x93 Djugha, millest sai erakordselt \xc3\xb5itsev kaubandus- ja kultuurikeskus. Selle majanduslikud sidemed ulatusid Indiasse, Itaaliasse ja Suurbritanniasse._NEWLINE_16.\xe2\x80\x9317. sajandi Sebastiani kooli arstidega l\xc3\xb5ppes keskaegse Armeenia meditsiini areng.\n_START_SECTION_\n17.\xe2\x80\x9319. sajand\n_START_PARAGRAPH_\n17. sajandi esimesel poolel p\xc3\xb5hjustasid T\xc3\xbcrgi ja P\xc3\xa4rsia s\xc3\xb5jad Ida-Armeenias t\xc3\xb5siseid kannatusi. 1620. aasta lepinguga j\xc3\xa4id P\xc3\xa4rsiale valdused Karabahhi orus (armeenia: \xd5\x82\xd5\xa1\xd6\x80\xd5\xa1\xd5\xa2\xd5\xa1\xd5\xb2 Gharabagh v\xc3\xb5i \xd4\xb1\xd6\x80\xd6\x81\xd5\xa1\xd5\xad), kus armeenia v\xc3\xbcrstid s\xc3\xa4ilitasid de facto iseseisvuse. Teine leping allkirjastati 1639. aastal, mis aga autonoomiat ei taganud._NEWLINE_1648. aastal toimus h\xc3\xa4vitav maav\xc3\xa4rin Vanis._NEWLINE_Aastal 1677 kaalus "salajane n\xc3\xb5ukogu", mis koosnes armeenia aristokraatia liikmetest, v\xc3\xb5imalust teiste riikide abil vabaneda P\xc3\xa4rsia ja T\xc3\xbcrgi v\xc3\xb5imu alt. Toetust otsiti Roomast ja Moskva tsaaririigist, kuid mitmesugustel asjaoludel see ei \xc3\xb5nnestunud._NEWLINE_Ligi neljasaja aasta jooksul, sultan Mehmed Vallutaja valitsusajast sultan Mahmut II-ni, elasid erinevad usulised kogukonnad koos. Mehitar da Pietro oli \xc3\xbcks selle ajaj\xc3\xa4rgu tuntumaid \xc3\xb5petlasi ja teolooge. Paljud koolid, tr\xc3\xbckikojad ja raamatukogud loodi armeenlastest pankurite, kaupmeeste ja ametnike abiga. Armeenia noormehed saadeti Euroopa koolidesse ja \xc3\xbclikoolidesse haridust saama ja kunsti \xc3\xb5ppima. Sajandeid kestnud v\xc3\xb5\xc3\xb5rv\xc3\xb5im ei suutnud h\xc3\xa4vitada armeenlaste rahvuslikku, usulist ja kultuurilist identiteeti. Armeenlased olid edukad arhitektuuris, kirjanduses, maalikunstis, skulptuuris ja muusikas._NEWLINE_Aastatel 1722\xe2\x80\x931730 kestis armeenlaste ebav\xc3\xb5rdne s\xc3\xb5da t\xc3\xbcrklastega, kuni oma surmani aastal 1728 juhtis seda Davit Bek._NEWLINE_18. sajandil tegutsesid armeenia p\xc3\xa4ritolu arstid, kes said oma hariduse Euroopas ja Venemaal. Nende hulgas Petros Kalantarian, Stepanos \xc5\xa0ahrimanian, Hovakim Oghullukhian, Mikael Resten. Armeenia arst ja botaanik Stepanos \xc5\xa0ahrimanian (1766\xe2\x80\x931830) sai hariduse Euroopas, l\xc3\xb5petades arstiteaduskonna Padova \xc3\x9clikoolis. Praktiseeris peamiselt Kaukaasias ja Tiflisis, olles enne seda elanud l\xc3\xbchikest aega Konstantinoopolis. Aastatel 1794\xe2\x80\x931818 kirjutas ta mahuka  "Armeenia floora". K\xc3\xa4sikirja koopiat s\xc3\xa4ilitatakse Matenadaranis. Stepanos \xc5\xa0ahrimanian kirjutas 1796. aastal Konstantinoopolis, kus m\xc3\xb6llas katkuepideemia, teose katku ravist. Koos teiste ravimitega soovitas Stepanos \xc5\xa0ahrimanian armeenia savi, mille raviomadused olid tuntud juba armeenia rahvameditsiinis._NEWLINE_Aastatel 1747\xe2\x80\x931828 eksisteeris Jerevani khaaniriik, mis h\xc3\xb5lmas t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva Armeenia kesk- ja idaosa, \xc3\xbche T\xc3\xbcrgi provintsi ja kaks Aserbaid\xc5\xbeaani provintsi. Rahvastikust moodustasid enamuse Jerevani \xc3\xbcmbruses elanud p\xc3\xa4rslased, samuti aserid ja kurdid, armeenlasi oli v\xc3\xa4he, kuna neid asustati \xc5\xa1ahh Abbas I ajal 17. sajandi alguses massiliselt \xc3\xbcmber P\xc3\xa4rsia aladele. Vene-P\xc3\xa4rsia s\xc3\xb5ja tulemusel l\xc3\xa4ks Jerevani khaaniriik (Ida-Armeenia) 1828. aastal Turkmant\xc5\xa1ai lepinguga Venemaale. 1829. aasta lepingumuudatusega oli Venemaa sunnitud (peamiselt Suurbritannia n\xc3\xb5udmisel) tagastama kolm t\xc3\xbcrgi provintsi \xe2\x80\x93 Erzerumi, Karsi ja Ardahani._NEWLINE_19. sajandil vallutasid P\xc3\xa4rsiale kuuluva Armeenia osa niisiis venelased. Osa kunagisest kuningriigist kuulus Osmanite riigile. 1839. aastal algas Osmanite riigis regionaalreform Tanzimat ja 1863. aastal v\xc3\xb5eti vastu eraldi Armeenia p\xc3\xb5hiseadus, mida Osmanite valitsus tunnustas._NEWLINE_P\xc3\xa4rast Krimmi s\xc3\xb5da 19. sajandi keskel, kui Osmanite riik avanes Euroopale, l\xc3\xb5id armeenlased suhteid ning arendasid kaubandust Euroopaga. Armeenia kaupmehed valdasid euroopa keeli ja kombeid ning asutasid kauplusi Euroopa linnades. Armeenlaste kaubandustegevust Osmanite riigis pidurdasid aga mitu korda k\xc3\xb5rgemad maksud kui t\xc3\xbcrgi kaupmeestel, ka arestiti v\xc3\xb5i s\xc3\xbc\xc3\xbcdati armeenia omanike kauplusi._NEWLINE_1878. ja 1884. aastal toimus T\xc3\xbcrgi-vastane \xc3\xbclest\xc3\xb5us. Kristlastena olid armeenlased Osmanite riigis diskrimineeritud. Kui nad hakkasid taotlema senisest suuremaid \xc3\xb5igusi, korraldas sultan \xe2\x80\x98Abdu\xe2\x80\x99l-Hamid II aastatel 1894\xe2\x80\x931896 vastuseks armeenlaste vastased pogrommid. Eri allikate andmeil hukkus neis 80 000\xe2\x80\x93300 000 inimest. Veresauna t\xc3\xb5ttu p\xc3\xa4lvis Osmanite valitseja v\xc3\xa4lismaal h\xc3\xbc\xc3\xbcdnimed "Verine sultan" ja "Punane sultan". 19. sajandi keskel tekkis Armeenia rahvusliku liikumise organisatsioon Da\xc5\xa1naktshuthjun, mis on aastast 1898 poliitiline partei._NEWLINE_19. sajandi teise poole andekad arstid Margar Arustamian (1854\xe2\x80\x931901), Vahan Ardzruni (1857\xe2\x80\x931947), Harutiun Mirza-Avagian (1879\xe2\x80\x931938), Levon Hovhannissian (1885\xe2\x80\x931970) ja paljud teised toetusid vana armeenia rahvameditsiini teostele ja arendasid kaasaegset meditsiini._NEWLINE_Armeenia maalikunsti t\xc3\xb5i esile 19. sajandil Hovhannes Hajvazjan (Ivan Aivazovski; 1817\xe2\x80\x931900), kelle merevaated said maailmakuulsaks. 19. ja 20. sajandi vahetusel kerkisid esile silmapaistvad kunstnikud Zakar Zakarian (1849\xe2\x80\x931923), Meguerdit\xc5\xa1 D\xc5\xbeivanian (1848\xe2\x80\x931906), Gevorg Ba\xc5\xa1ind\xc5\xbeaghian (1857\xe2\x80\x931925) ja Panos Terlemezian (1865\xe2\x80\x931941). Harutjun Ad\xc5\xbeemian (1904\xe2\x80\x931965) \xc3\xb5ppis l\xc3\xa4\xc3\xa4nes ning kajastas oma teostes armeenlaste elu ja probleeme. Sama juhtus ka kirjanduses ja kujutavas kunstis: l\xc3\xa4\xc3\xa4nes hariduse omandanud loovisikud kajastasid armeenlaste elu v\xc3\xb5\xc3\xb5rv\xc3\xb5imu all.\n_START_SECTION_\n20. sajand\n_START_PARAGRAPH_\n1909. aastal toimus j\xc3\xa4rjekordne armeenlaste massiline h\xc3\xa4vitamine. Armeenia poliitilised organisatsioonid p\xc3\xbc\xc3\xbcdsid meeleheitlikult saavutada rahvusvahelise \xc3\xbcldsuse t\xc3\xa4helepanu ja sekkumist, saavutades l\xc3\xb5puks Prantsusmaa ja Suurbritannia sekkumise._NEWLINE_Esimese maailmas\xc3\xb5ja puhkedes asusid t\xc3\xbcrklased peagi armeenlasi pagendama V\xc3\xa4ike-Aasiast. 1915. aastal j\xc3\xa4tkas Venemaa s\xc3\xb5jav\xc3\xa4gi pealetungi Kirde-Anatoolias. Selles toetasid teda Armeenia vabatahtlike \xc3\xbcksused ja ka osa Osmanite riigis elavaid armeenlasi. Seet\xc3\xb5ttu v\xc3\xb5ttis Osmanite valitsus, kes kartis, et kohalikud armeenlased l\xc3\xa4hevad massiliselt Venemaa poolele \xc3\xbcle, vastu Tehciri seaduse armeenlaste deporteerimiseks rindel\xc3\xa4hedastelt aladelt. Ehkki seaduses polnud armeenlasi mainitud, algas selle alusel armeenlaste genotsiid. 24. aprillil 1915 arreteeriti armeenia intellektuaalid. \xc3\x9cks neist oli tunnustatud kirjanik Eruhan. Armeenlastest s\xc3\xb5durid, kes olid teeninud Osmanite s\xc3\xb5jav\xc3\xa4es, kutsuti s\xc3\xb5jav\xc3\xa4kke tagasi ja lasti maha. Naised, lapsed ja vanurid pagendati S\xc3\xbc\xc3\xbcria k\xc3\xb5rbesse. \xc3\x9chtlasi k\xc3\xa4skis siseminister Mehmed Talat vahistada ja hukata armeenlaste kogukonna juhid mujal riigis. Armeenlased t\xc3\xb5rjuti oma ajalooliselt kodumaalt Ida-Anatoolias v\xc3\xa4lja ning h\xc3\xa4vitati suures osas f\xc3\xbc\xc3\xbcsiliselt. Genotsiidi tulemusel hukkus aastatel 1915\xe2\x80\x931917 eri andmetel 600 000\xe2\x80\x931,5 miljonit inimest. H\xc3\xa4vitati tuhanded armeenia kirikud ja koolid Anatoolia aladel (st kuus Armeenia provintsi v\xc3\xb5i L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Armeenia). Tekkis nn "n\xc3\xa4htamatute armeenlaste kogukond" \xe2\x80\x93 inimesed, kes loobusid oma identiteedist ja kultuurist, et ellu j\xc3\xa4\xc3\xa4da. Paljud armeenlastest, kes p\xc3\xa4\xc3\xa4sesid t\xc3\xa4nu t\xc3\xbcrklaste ja kurdide abile, p\xc3\xb5genesid Venemaa Armeenia aladele v\xc3\xb5i teistesse L\xc3\xa4his-Ida maadesse. Armeenlasi aitasid p\xc3\xa4\xc3\xa4sta ja edasi elada paljude maade misjon\xc3\xa4rid, ka Haapsalust p\xc3\xa4rit Hedwig B\xc3\xbcll._NEWLINE_1917. aastal p\xc3\xbc\xc3\xbcdsid Armeenia, Aserbaid\xc5\xbeaan ja Gruusia moodustada Taga\xe2\x80\x93Kaukaasia vabariiki. See eba\xc3\xb5nnestus ning 1918. aastal kuulutati v\xc3\xa4lja Armeenia ehk Jerevani vabariik. Iseseisvus kestis kaks aastat, kuni 1920. aastal jagasid N\xc3\xb5ukogude Venemaa ja Osmanite riik Armeenia omavahel, s\xc3\xa4ilitades endised piirid. 1922. aastal liideti Armeenia Taga-Kaukaasia N\xc3\xb5ukogude Vabariigiga._NEWLINE_Armeenia kogukonna igap\xc3\xa4evaelu Osmanite riigi l\xc3\xb5puaegadel kujutasid vanad postkaardid, mis on n\xc3\xbc\xc3\xbcd kokku kogutud ja raamatuna v\xc3\xa4lja antud. Postkaartidel on talletatud armeenlaste elu mitme sajandi v\xc3\xa4ltel: armeenlased t\xc3\xb6\xc3\xb6l, armeenia kirikud, t\xc3\xb6\xc3\xb6kojad, poed, elu kodudes ja koolides, armeenia arhitektide loodud avalikud hooned, mo\xc5\xa1eed ja linnavaated._NEWLINE_Helilooja Alexander Spendiarjan l\xc3\xb5i aastatel 1918\xe2\x80\x931928 rahvusliku ooperi "Almast", mis k\xc3\xa4sitleb Armeenia vastupanu P\xc3\xa4rsia vallutusretkedele 18. sajandil. Selle esiettekanne toimus 1930. aastal.'