b'\n_START_ARTICLE_\nMelanhoolia\n_START_PARAGRAPH_\nMelanhoolia (kreeka keeles \xc2\xb5\xce\xad\xce\xbb\xce\xb1\xce\xb9\xce\xbd\xce\xb1 \xcf\x87\xce\xbf\xce\xbb\xce\xae melaina chole; melas, \'must\' ja chol\xc4\x93, \'sapp\') oli m\xc3\xb5iste vanaaja ja keskaja meditsiinis. Melanhoolik on \xc3\xbcks neljast temperamendit\xc3\xbc\xc3\xbcbist. 19. sajandil v\xc3\xb5is "melanhoolia" olla nii f\xc3\xbc\xc3\xbcsiline kui ka vaimne seisund ning melanhoolia ise oli levinud haiguste p\xc3\xb5hjus, mitte teistest haigustest p\xc3\xb5hjustatud.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nTemperamenditeooria loojaks peetakse Vana-Kreeka arsti Hippokratest ja mitu sajandit hiljem elanud Vana-Rooma arsti Claudius Galenost. Nemad t\xc3\xb6\xc3\xb6tasid v\xc3\xa4lja nn kehamahlade teooria, mille j\xc3\xa4rgi inimese temperamendi m\xc3\xa4\xc3\xa4rab kindlaks \xc3\xbcks keha p\xc3\xb5himahladest: veri (kr. sanguis), lima (kr. flegma), must sapp (kr. melas chole) v\xc3\xb5i kollane sapp (kr. chole). Siit tulenevad t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evalgi tuntud temperamendit\xc3\xbc\xc3\xbcpide nimetused: sangviinik, flegmaatik. melanhoolik, koleerik. Melanhooliat p\xc3\xb5hjustas liigne must sapp, vanakreeka keeles \xce\xbc\xce\xad\xce\xbb\xce\xb1\xcf\x82 (melas), \'tume, must\', ja \xcf\x87\xce\xbf\xce\xbb\xce\xae (khol\xc3\xa9), \'sapp\'. See teooria oli seotud element maaga, s\xc3\xbcgisese aastaajaga, l\xc3\xa4htus siseorganist p\xc3\xb5rnast, mis on k\xc3\xbclm ja kuiv, ning ka melanhoolik on\xc2\xa0samasuguste omadustega. Astroloogias n\xc3\xa4itas see Saturni m\xc3\xb5ju._NEWLINE_Melanhooliat kirjeldati kui eraldi haigust, millel olid vaimsed ja f\xc3\xbc\xc3\xbcsilised s\xc3\xbcmptomid. 5. ja 4. sajandil eKr iseloomustas Hippokrates oma teoses "Aforismid" k\xc3\xb5iki "hirme ja rusutuse tundeid, kui need kestavad pikka aega" s\xc3\xbcmptomaatilistena melanhooliale. Kui patsienti ei saanud haigusest terveks ravida, siis arvati, et melanhoolia tulenes sellest, et kehasse oli sisenenud deemon ja selle \xc3\xbcle v\xc3\xb5tnud.'