b'\n_START_ARTICLE_\nAleksandr Benois\n_START_SECTION_\nEluk\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\nAleksandr Benois s\xc3\xbcndis 3. mail 1870 Peterburis. Tema isa Nicholas Benois oli tunnustatud vene arhitekt. Tuntuks sai ka Aleksandri vanem vend Leonti, kes oli arhitekt, ning vend Albert, kes tegeles maalikunsti ja arhitektuuriga.  _NEWLINE_Aastail 1890\xe2\x80\x931894 \xc3\xb5ppis Aleksandr Peterburi \xc3\x9clikooli \xc3\xb5igusteaduskonnas. Paralleelset \xc3\xbclikooli\xc3\xb5pingutega \xc3\xb5ppis ta iseseisvalt kunstiajalugu ja tegeles maalikunstiga._NEWLINE_Kolm aastat p\xc3\xa4rast \xc3\xbclikooli l\xc3\xb5petamist ja esimest reisi Prantsusmaale valmis Aleksandril akvarelliseeria, mis kujutas Louis XIV viimast promenaadi. See seeria sai kuulsaks t\xc3\xa4nu Pavel Tretjakovile, kes pani need t\xc3\xb6\xc3\xb6d n\xc3\xa4itusele. T\xc3\xa4nu sellele n\xc3\xa4itusele v\xc3\xb5itis ta kunstikriitiku Sergei Djagilevi ja kunstniku Leon Baksti t\xc3\xa4helepanu. Kolmekesi koos asutasid nad kunstnike \xc3\xbchenduse Mir Iskusstva ja hakkasid v\xc3\xa4lja andma samanimelist kunstiajakirja. _NEWLINE_20. sajandi alguses j\xc3\xa4tkas Benois t\xc3\xb6\xc3\xb6d Mir Iskusstvaga, kuid tegeles ka muuga. Ta kirjutas ja avaldas monograafiaid 19. sajandi vene kunsti ning Tsarskoje Selo kohta. Aastal 1903 illustreeris Aleksandr Pu\xc5\xa1kini poeemi "Vaskratsanik". _NEWLINE_Aastal 1901 m\xc3\xa4\xc3\xa4rati ta Peterburi Maria teatri kunstiliseks juhiks. Sellest alates p\xc3\xbchendas ta enamiku oma ajast dekoreerimisele ja lavakujundusele. Aleksandr Benois\' kost\xc3\xbc\xc3\xbcme ja lavakujundusi etendustele "S\xc3\xbclfiid" (1909), "Giselle" (1910) ja "Petru\xc5\xa1ka" (1911) arvatakse tema parimateks t\xc3\xb6\xc3\xb6deks \xc3\xbcldse. _NEWLINE_Aleksandr Benois tegi koost\xc3\xb6\xc3\xb6d ka Moskva Kunstiteatri ja muude t\xc3\xa4htsate Euroopa teatritega._NEWLINE_Aastail 1918\xe2\x80\x931926 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Aleksandr Benois Ermitaa\xc5\xbei kunstigalerii juhatajana ning andis v\xc3\xa4lja uue Ermitaa\xc5\xbei kataloogi. Samuti j\xc3\xa4tkas ta t\xc3\xb6\xc3\xb6d raamatu- ja teatrikunstnikuna, viimast peamiselt Mosva Suures Teatris. _NEWLINE_Aastal 1926 Benois emigreerus N\xc3\xb5ukogude Liidust Prantsusmaale ning elas Pariisis. Ta t\xc3\xb6\xc3\xb6tas peamiselt teatrikost\xc3\xbc\xc3\xbcmide ja lavakujunduse kunstnikuna. P\xc3\xa4rast Teist maailmas\xc3\xb5da t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Aleksandr Benois m\xc3\xb5nda aega Milanos La Scala teatris.   _NEWLINE_1955. aastal andis Benois v\xc3\xa4lja kahes k\xc3\xb6ites "Memuaarid"._NEWLINE_Aleksandr Benois suri 9. veebruaril 1960 Pariisis.'