b'\n_START_ARTICLE_\nMartinus I\n_START_SECTION_\nPaavstiks saamine\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I p\xc3\xbchitseti paavstiks 5. juulil v\xc3\xb5i 21. juulil 649. Ta ei oodanud B\xc3\xbctsantsi keisri ega eksarhi mandaati._NEWLINE_B\xc3\xbctsantsi keiser Konstans II keeldus teda seet\xc3\xb5ttu tunnustamast legitiimse paavstina.\n_START_SECTION_\nMonoteletismi taunimine\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I pidas 15.\xe2\x80\x9331. oktoobrini 649 Lateraani palees sinodi, kus osales 105 piiskoppi. Sinod m\xc3\xb5istis hukka monoteletismi ja Konstans II edikti "Typose"._NEWLINE_Paavst teavitas sinodi otsustest keisrit, ekskommunitseeris Konstantinoopoli eelmised patriarhid Sergios I, Pyrrhos I ja valitseva patriarhi Paulos II, Aleksandria patriarhi Kyrose, Thessalon\xc3\xadki piiskopi Paulose ning Phrani piiskopi Theodorose. Ta m\xc3\xa4\xc3\xa4ras Filadelfia piiskopi Johannese vikaariks Palestiinasse, mis oli monoteletismi toetajate kants.\n_START_SECTION_\nVangistamine\n_START_PARAGRAPH_\nKeiser Konstans II saatis patriarh Paulos II \xc3\xb5hutusel aastal 649 eksarh Olympiose Rooma, kes pidi sundima paavsti tunnustama edikti "Typost". Juhul kui paavst ei soostuvat edikti tunnustama, pidi eksarh paavsti kinni v\xc3\xb5tma. Eksarh n\xc3\xa4gi, et paavst on Roomas v\xc3\xa4ga populaarne ja tema kaitseks oli loodud rahvamiilits. Eksarh andis oma kannupoisile korralduse, et see tapaks paavsti Santa Maria Maggiore kirikus. Kui plaan ei \xc3\xb5nnestunud, siirdus eksarh Sitsiiliasse ja langes v\xc3\xb5itluses muhameedlastega._NEWLINE_Keiser m\xc3\xa4\xc3\xa4ras uueks eksarhiks Theodoros Kalliopase, kelle ta saatis Itaaliasse. Kalliopas saabus Rooma 15. juunil 653. Ta v\xc3\xb5ttis 17. juunil 653 podagrat p\xc3\xb5denud voodihaige paavsti Lateraani palees kinni. Kalliopas teatas vaimulikele keisri otsusest, mille j\xc3\xa4rgi oli Martinus saanud paavstiks ebaseaduslikuks ja seet\xc3\xb5ttu oli ta keisri otsusega ametist tagandatud. Seda kuup\xc3\xa4eva peavad paljud kirikuajaloolased Martinus I ametiaja l\xc3\xb5pu kuup\xc3\xa4evaks._NEWLINE_Martinus ei soovinud verevalamist ja keeldus vastupanu osutamisest. Ta viidi Roomast laevaga koos kuue kaaslasega Konstantinoopolisse. Reisi v\xc3\xa4ltel vaevasid teda podagra, d\xc3\xbcsenteeria ja \xc3\xbclevaatajate brutaalne kohtlemine. Laev peatus N\xc3\xa1xose saarel ja saabus Konstantinoopolisse 17. septembril 653 (mitte 654, segadus on tingitud Martinuse kirja t\xc3\xb5lgendusest, mille j\xc3\xa4rgi on arvatud, et ta viibis N\xc3\xa1xose saarel umbes aasta)._NEWLINE_Martinus j\xc3\xa4eti m\xc3\xb5neks ajaks laevatekile, et rahvahulk saaks teda m\xc3\xb5nitada. Seej\xc3\xa4rel viidi ta Prandearia vanglasse, kus ta veetis vangistuses 93 p\xc3\xa4eva. Vangistuses kannatas ta brutaalset kohtlemist, k\xc3\xbclma, n\xc3\xa4lga ja janu._NEWLINE_19. detsembril 653 peeti Martinuse \xc3\xbcle kohut, teda s\xc3\xbc\xc3\xbcdistati reetmises, kuna ta oli s\xc3\xbc\xc3\xbcdistuse j\xc3\xa4rgi abistanud eksarh Olympiost riigip\xc3\xb6\xc3\xb6rdekatses ja kavatsenud kutsuda B\xc3\xbctsantsi-vastasesse s\xc3\xb5tta araablased. Teda koheldi protsessi ajal kui diakonit ja endist saadikut._NEWLINE_Kohtuotsusega m\xc3\xb5isteti ta surma ja teda piitsutati avalikult. Ta v\xc3\xb5eti riidest lahti ja veeti l\xc3\xa4bi Konstantinoopoli t\xc3\xa4navate. L\xc3\xb5puks pandi ta 85 p\xc3\xa4evaks Diomede vanglasse, kuid Konstantinoopoli patriarhi Paulos II palvel asendati surmaotsus pagendusega._NEWLINE_Martinus andis korralduse, et tema \xc3\xa4raolekul peavad Roomat valitsema \xc3\xbcks \xc3\xbclempreester, \xc3\xbcks \xc3\xbclemdiakon ja primicerius._NEWLINE_Martinus pandi 26. m\xc3\xa4rtsil 654 Konstantinoopolis laeva peale ja ta saabus sama aasta 15. mail Krimmi, kus parasjagu oli n\xc3\xa4ljah\xc3\xa4da. Ta kirjutas Krimmist enne surma veel kaks kirja.\n_START_SECTION_\nNeitsi Maarja igavese neitsilikkuse dogma\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I peetud Lateraani sinod dogmatiseeris aastal 649 neitsi Maarja igavese neitsilikkuse._NEWLINE_Sinodi otsuses s\xc3\xb5nastati, et \xc3\xb5nnistatud igavene neitsi ja p\xc3\xa4rispatuta Maarja sai Jeesus Kristuse ilma inimliku sugu\xc3\xbchteta, vaid P\xc3\xbcha Vaimu abil. Ta ei kaotanud oma neitsilikkust Kristust s\xc3\xbcnnitades ega hiljem.\n_START_SECTION_\nSuhtumine munklusesse\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I tunnustas munklust. Kirikuajaloolase Piazza j\xc3\xa4rgi kuulus ta basiliaanide ordusse.\n_START_SECTION_\nMisjon\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I saatis Ravenna piiskoppi Johannese Dalmaatsiasse misjoneerima slaavlasi.\n_START_SECTION_\nSuhted Prantsusmaa piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nMaastrichti piiskop Amandus soovis paavstilt juhiseid, kuna ta ei suutnud oma piiskopkonnas saavutada korda. Paavst andis talle vajalikud juhised ja k\xc3\xa4skis pidada sinodit.\n_START_SECTION_\nOrdinatsioonid\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I ordineeris 33 piiskoppi, 11 preestrit ja 5 diakonit_NEWLINE_Tema ajal sai preestriks (kardinalpreester) hilisem paavst Eugenius I.\n_START_SECTION_\nMoraaliteoloogia\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I paistis silma suure heldusega vaeste vastu.\n_START_SECTION_\nSurm\n_START_PARAGRAPH_\nMartinus I suri 16. septembrill 655 Chersonesoses Krimmis n\xc3\xa4lja, podagra, d\xc3\xbcsenteeria ja brutaalse kohtlemise tagaj\xc3\xa4rjel. Ta maeti neitsi Maarjale p\xc3\xbchendatud kohalikku kirikusse._NEWLINE_Traditsiooni j\xc3\xa4rgi lasi Sergius II tema s\xc3\xa4ilmed \xc3\xbcmber matta Rooma San Martino ai Monti kirikusse._NEWLINE_Martinust austatakse katoliku kirikus ja \xc3\xb5igeusu kirikus p\xc3\xbchaku ja m\xc3\xa4rtrina. Tema m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4ev oli katoliku kirikus 12. november, kuid alates 1969. aastast on see 13. aprill._NEWLINE_\xc3\x95igeusu kirikus on tema m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4evad 13. aprill, 14. aprill ja 15. september._NEWLINE_Teda on kunstis kujutatud paavstina, kes hoiab k\xc3\xa4es raha v\xc3\xb5i viibib vangikongis. Teda on kujutatud ka koos hanedega.\n_START_SECTION_\nHinnang\n_START_PARAGRAPH_\nKirikuajaloolane J. N. D. Kelly iseloomustab teda kui resoluutset ja julget vaimulikku.'