b'\n_START_ARTICLE_\nRops\n_START_SECTION_\nTemaatika\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4idendites on p\xc3\xb5imitud kaks tasandit: teaduslikkus, mis peegeldab toonast m\xc3\xb5tteviisi, ja muinasjutulisus, mille tekitab argip\xc3\xa4eva toodud kummaline k\xc3\xbcberorganism \xe2\x80\x93 inimesesarnane robottegelane Rops, kes kehastab teaduslik-tehnilise revolutsiooni unistust. Seda murrangulist epohhi \xe2\x80\x93 TTRi ajastut \xe2\x80\x93 iseloomustab teaduse feti\xc5\xa1istlik positsioon ja teadlase enneolematult tugev roll \xc3\xbchiskonnas. Ropsi-n\xc3\xa4idendite kui moodsate muinasjuttude sisuks on teadus, t\xc3\xa4psemalt k\xc3\xbcberneetika, mille p\xc3\xb5hit\xc3\xb5desid lastele seletataksegi. Autor t\xc3\xb5statab tehnokraatiaga seotud eetilisi probleeme, selgitades inimese ja masina metafoorse suhte kaudu s\xc3\xbcdametunnistuse valikuid, hea ja kurja olemust._NEWLINE_N\xc3\xa4idendite \xc3\xbcks p\xc3\xb5hiteemadest seostub n\xc3\xb5ukogude koolikorralduse ja hariduss\xc3\xbcsteemiga, laiemalt \xc3\xbchiskonnakriitikaga, mis on suunatud b\xc3\xbcrokraatliku asjaajamise pihta. Tegelastena esitletakse kolme \xc3\xb5ppurit: eeskujulikku (Kersti), uuenduslikku (J\xc3\xbcri) ja laiska (Toits). \xc3\x9chtlasi selgub, et n\xc3\xb5ukogudeaegne kool on aine- ja \xc3\xb5petajakeskne, reegliks on k\xc3\xa4skude t\xc3\xa4pne t\xc3\xa4itmine, j\xc3\xa4ik m\xc3\xb5tlemine, kollektiivi hea nime eest seismine. Ropsi-n\xc3\xa4idendites v\xc3\xb5ib n\xc3\xa4ha n\xc3\xb5ukogudeaegse \xc3\xb5ppes\xc3\xbcsteemi paroodiat, need r\xc3\xb5hutavad robotliku, s.o b\xc3\xbcrokraatliku v\xc3\xb5i skemaatilise m\xc3\xb5tlemise absurdsust kui tolleaegset normi.\n_START_SECTION_\nRopsi tegelaskuju\n_START_PARAGRAPH_\nRops pole superkangelasest k\xc3\xbcborg, kelle m\xc3\xb5tte- ja tundemaailm on inimese omast t\xc3\xa4iuslikumad, vaid teda on kujutatud liialdatult inimlikuna, humaanseid v\xc3\xa4\xc3\xa4rtusi hindava k\xc3\xbcberorganismina, kes tahab eranditult k\xc3\xb5iki aidata ning p\xc3\xbc\xc3\xbcab m\xc3\xb5ista, mis on hea ja halb. Paraku teeb v\xc3\xa4limuselt \xc3\xbche tavalise J\xc3\xbcri-nimelise koolipoisiga identne robot alatasa midagi valesti ja see \xc3\xa4ratab kaastunnet. Masinlikud t\xc3\xb5ekspidamised ja skemaatiline tegutsemine on Ropsile t\xc3\xa4htsamad kui teiste mure v\xc3\xb5i \xc3\xb5nnetus. Nagu \xc3\xbcks tegelastest teda \xc3\xb5petab: "Sinu viga seisneb selles, et sa k\xc3\xb5iki \xc3\xbchtviisi usud ja aitad. Aga inimesed pole ju \xc3\xbchesugused". Selgub, et v\xc3\xa4limusest \xc3\xbcksi ei piisa, vaid t\xc3\xa4htis on funktsioon. V\xc3\xb5te, et masinal ilmneb mingi viga, k\xc3\xa4ivitabki n\xc3\xa4idendi s\xc3\xbcndmustiku. Teadlase eksimus \xe2\x80\x93 unustada robotile s\xc3\xbcdametunnistuserull monteerimata \xe2\x80\x93 on n\xc3\xa4iliselt pisiviga, kuid siiski t\xc3\xb5siste tagaj\xc3\xa4rgedega. Repliigis "kui tal s\xc3\xbcda sees oleks\xe2\x80\xa6" k\xc3\xb5lab moraal inimese ja tehnika suhte kohta.\n_START_SECTION_\nLavastused\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4idendeid lavastati nii Eestis kui ka paljudes N\xc3\xb5ukogude Liidu, Ida-Euroopa ja Soome teatrites, samuti USA ja Austraalia eesti n\xc3\xa4iteseltskondades. _NEWLINE_1982. aastal lavastas Ellu Puudist n\xc3\xa4idendi Eesti Televisioonis, n\xc3\xa4itlejateks Jaan Tombi nimelise rahvateatri lapsed._NEWLINE_P\xc3\xa4rnu Endlas lavastati n\xc3\xa4idendid uusdramatiseeringuna "Robot Robi" (2005) nime all.'