b'\n_START_ARTICLE_\nAbhaasia ajalugu\n_START_PARAGRAPH_\nAbhaasia ajalugu on \xc3\xbclevaade Abhaasia alade ajaloost.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xbchikokkuv\xc3\xb5te\n_START_PARAGRAPH_\nAbhaasia kuulus 9.\xe2\x80\x936. sajandil eKr Kolchise riigi alla, mis 63 aastal eKr liideti Egrisi riigi alla. 107 eKr l\xc3\xa4ks ta Pontose ja 63 eKr Rooma riigi koosseisu. 780. aastatel moodustati Abhaasia kuningriik d\xc3\xbcnastiate liitmisega saadud Egrise riigist, mis oma tippajal h\xc3\xb5ivas Ida-Gruusia, sealhulgas Tbilisi. 11. sajandiks l\xc3\xa4ks Abhaasia Gruusia \xc3\xbchendatud kuningriigi koosseisu. 1570. aastatel sai Abhaasiast Osmanite riigiga l\xc3\xb5dvalt seotud piirkond. 1810. aastal protektoraadina, alates 1864. aastast inkorporeeritult sai maast Venemaa keisririigi osa. N\xc3\xb5ukogude v\xc3\xb5imu ajal kuulutati Abhaasia autonoomseks 1919, 1921. aastal sai sellest n\xc3\xb5ukogude vabariik, 1931. aastal sai sellest Gruusia NSV koosseisus olev autonoomne vabariik. 1989\xe2\x80\x931991 leidsid aset kokkup\xc3\xb5rked abhaaside ja grusiinide vahel. Aastal 1992 kuulutas Abhaasia v\xc3\xa4lja iseseisvuse. Puhkes s\xc3\xb5da Gruusia keskvalitsusega, mille tagaj\xc3\xa4rjel enamik grusiine p\xc3\xb5genes Abhaasiast. 1994. aasta relvarahuga j\xc3\xa4i Abhaasiale faktiline kontroll suurema osa \xc3\xbcle oma territooriumist, augustis 2008 h\xc3\xb5ivati ka \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud osa (Kodori oru piirkond). Venemaa ja m\xc3\xb5ned teised riigid tunnustasid seej\xc3\xa4rel Abhaasia Vabariigi iseseisvust.\n_START_SECTION_\nEsiaeg\n_START_PARAGRAPH_\nEsimesed teadaolevad asulad Abhaasia territooriumil on vanema paleoliitikumi k\xc3\xbcttide-korilaste laagrid. K\xc3\xb5ige vanemad leiud p\xc3\xa4rinevad Ia\xc5\xa1hthvast (Ia\xc5\xa1tuhhist), Gumistast, Kelasurist ja Ot\xc5\xa1amt\xc5\xa1irast._NEWLINE_Nooremas paleoliitikumis elati p\xc3\xb5hiliselt mere \xc3\xa4\xc3\xa4res._NEWLINE_Mesoliitikumis ja neoliitikumis ilmusid suuremad p\xc3\xbcsiasulad ning said alguse maaharimine, loomakasvatus ja keraamika. 4. aastatuhandel eKr olid arenenud maaharimine ja karjakasvatus, kangakudumine, keraamika, kivi, vase ja pronksi t\xc3\xb6\xc3\xb6tlemine. Arenes vahetus._NEWLINE_Varaseimad megaliitide leiud p\xc3\xa4rinevad 3. aastatuhande algusest eKr ning j\xc3\xa4tkuvad pronksiajal (2. aastatuhandel eKr) nn Abhaasia dolmenitena, mis tavaliselt koosnevad neljast p\xc3\xbcstkivist ja \xc3\xbchest kattekivist, millest m\xc3\xb5ned kaaluvad 50 tonni. K\xc3\xb5ige uuritum seda t\xc3\xbc\xc3\xbcpi dolmen p\xc3\xa4rineb E\xc5\xa1era leiukohast. Arvatakse, et umbes sel ajal asendas patriarhaat matriarhaadi ja majandus hakkas p\xc3\xb5hinema maaharimisel._NEWLINE_Nooremal pronksiajal ilmusid arenenumad pronksist t\xc3\xb6\xc3\xb6riistad._NEWLINE_Rauaajast p\xc3\xa4rinevad Kolchise kultuuri leiud._NEWLINE_1. aastatuhandel eKr hakkasid tekkima klassi\xc3\xbchiskonna alged. Musta mere idarannikul tekkisid esimesed linnalised asulad.\n_START_SECTION_\nAntiikaeg\n_START_PARAGRAPH_\n9.\xe2\x80\x936. sajandil eKr kuulus Abhaasia ala Kolchise riigi koosseisu. Kolchisele kuulus suur osa svanide ja sanide alasid._NEWLINE_Piirkonna kirjapandud ajalugu algab Mileetose kreeklaste saabumisega Kolchise rannikule 6.\xe2\x80\x935. sajandil eKr. Nad rajasid sadamakolooniaid Musta mere idarannikule, mille seast Dioskurias kohal sai \xc3\xbcmberkaudsete h\xc3\xb5imudega kauplemise, sealhulgas orjakaubanduse t\xc3\xa4htsaks keskuseks. Seda dioskuuride j\xc3\xa4rgi nimetatud linna peetakse Suhhumi eellaseks. Teised t\xc3\xa4htsad kolooniad olid Gyenos, Triglitis ja hiljem Pityus vastavalt praeguste rannikulinnade Ot\xc5\xa1amt\xc5\xa1ira, Gagra ja Pitsunda l\xc3\xa4hedal._NEWLINE_Strabon kirjutas oma "Geograafias": "Lakoonlased asusid elama Heniohhiasse; viimaste eestvedajad olid Krekassos ja Amphistratos, dioskuuride vankrijuhid; n\xc3\xa4htavasti nende j\xc3\xa4rgi saidki heniohhid nime." See nimi on tuletatud kreeka s\xc3\xb5nast, mis t\xc3\xa4hendab vankrijuhti._NEWLINE_Juba 6. sajandil eKr sattusid kreeklaste kontrolli alla ka m\xc3\xa4ekurud, mille kaudu veeti Ioonia importesemeid (Tsebelda, Tkuart\xc5\xa1al). 5.\xe2\x80\x934. sajandil j\xc3\xb5udsid neid teid m\xc3\xb6\xc3\xb6da P\xc3\xb5hja-Kaukaasiasse pronkskiivrid ning muud esemed ja materjalid. Samal ajal tulid Abhaasia alal tarvitusele ka esimesed h\xc3\xb5bem\xc3\xbcndid; neid vermiti mere\xc3\xa4\xc3\xa4rsetes kreeka linnades._NEWLINE_Samast ajast leidub kreeka linnade territooriumilt ja \xc3\xbcmbrusest arvukaid ratsamatuseid ratsmekomplektidega, mis on iseloomulikud Kubanimaa sk\xc3\xbc\xc3\xbcdi kultuurile. Ot\xc5\xa1amt\xc5\xa1ira ja E\xc5\xa1era asulate v\xc3\xa4ljakaevamised on n\xc3\xa4idanud, et kreeklased elasid seal algselt palkmajades, mille kuju oli laenatud kohalikelt elanikelt. Peale sisseveetud n\xc3\xb5ude kasutasid hellenid olmes laialdaselt ka kohalikke voolitud ja pottsepan\xc3\xb5usid, mille t\xc3\xb5id endaga kaasa naised, keda kreeklased meeleldi v\xc3\xb5tsid kohalike rahvaste seast._NEWLINE_Abhaasia kreeka kolooniate \xc3\xb5itseaeg oli 3.\xe2\x80\x931. sajandil eKr. Dioskuriases t\xc3\xb6\xc3\xb6tas laevatehas, vermiti m\xc3\xbcnte._NEWLINE_Alates 653. aastast eKr pidid Kolchis ja Ibeeria tagasi l\xc3\xb6\xc3\xb6ma P\xc3\xa4rsia vallutuskatseid. Aleksander Suur Abhaasia ala ei vallutanud. Hellenismi m\xc3\xb5jul sai ametlikuks keeleks kreeka keel._NEWLINE_Piirkonna rahvaid nimetatakse klassikalistes allikates m\xc3\xa4rkimisv\xc3\xa4\xc3\xa4rselt paljudeks ja erinevateks. Herodotos, Strabon ja Plinius Vanem \xc3\xbctlevad, et Dioskuriases ja teistes linnades k\xc3\xb5neldi paljusid keeli. M\xc3\xa4ed lahutasid ja eraldasid rahvaid ning soodustasid keelte ja murrete mitmekesisust ning etnilist kirevust. K\xc3\xb5ige informeeritumadki kaasaegsed allikad annavad piirkonna rahvaste nimedest ja elupaikadest segase pildi ning r\xc3\xa4\xc3\xa4givad v\xc3\xa4he sisemaa geograafiast ja rahvastikust. M\xc3\xb5ned antiikaegsed rahvanimed olid koondnimed. Arvatakse, et tol ajal leidsid Abhaasia alal ja selle \xc3\xbcmbruses aset ulatuslikud rahvaste r\xc3\xa4ndamised. On tehtud mitu katset \xc3\xa4ra tunda m\xc3\xb5nd rahvast, keda antiikallikad kirjeldavad. Plinius Vanema Apsilae 1. sajandil pKr ja Arrianose Abasgoi 2. sajandil eKr on samastatud vastavalt abhaaside ja abasiinide esivanematega, teiste uurijate arvates aga on tegu kartvelite h\xc3\xb5imude nimedega. Sama vaidlusalused on teiste antiikallikates mainitud rahvaste (sealhulgas Heniochi ja Sanigae) identiteet ja p\xc3\xa4ritolu. Arheoloogial on harva \xc3\xb5nnestunud leida materiaalsete kultuuride ning ebaselgete rahvanimede vahelist seost._NEWLINE_"Kharthlis Tshovreba" j\xc3\xa4rgi olid Abhaasia ala ja kogu L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Gruusia algasukad Arian-Kharthlist tulnud Toogarma (Jaafeti, Noa poja pojapoja) poja Egrose j\xc3\xa4rglased._NEWLINE_2. ja 1. sajandi vahetusel rajas Pontose kuningas Mithridates VI Eupator, kes oli Rooma-vastases liidus Suur-Armeeniaga, Dioskuriasesse oma tugipunkti. Ta vallutas 107 eKr (v\xc3\xb5i umbes 110 eKr) koos \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud Kolchisega Abhaasia ala. Aastal 65 eKr v\xc3\xb5itis Pontose Rooma riik. See kaotus t\xc3\xb5i kaasa linnaelu languse Abhaasia alal ja \xc3\xbcmbritseva ala t\xc3\xbchjenemise._NEWLINE_Pompeius v\xc3\xb5itis Kolchises 63 eKr p\xc3\xa4rast \xc3\xa4gedaid lahinguid Abhaasias kohalikku pealikku (sceptuchus) Olthacest ning seadis valitsema d\xc3\xbcnast Aristarchuse, kes j\xc3\xa4i v\xc3\xb5imule 47. aastani eKr. P\xc3\xa4rast Pompeiuse langemist kasutas Mithridatese poeg, Bosporuse riigi ja Pontose kuningas, \xc3\xa4ra, et Caesar oli l\xc3\xa4inud Egiptusse, ning vallutas Kolchise, Armeenia ja osa Kapadookiast ning v\xc3\xb5itis Rooma v\xc3\xa4ejuhti Domitius Calvinust._NEWLINE_Pharnakese pojapoja Polemon II sundis Nero v\xc3\xb5imust loobuma ning Pontos ja Kolchis inkorporeeriti 63 pKr Rooma provintsi Galatiasse ja 81 pKr Kapadookiasse._NEWLINE_Ajaarvamise vahetusest saadik kindlustusid roomlased Abhaasia rannikualadel. Dioskuriasesse rajasid nad kindluse. Aastal 65 sai Dioskurias nimeks Sebastopolis._NEWLINE_Kuigi k\xc3\xb5ik suuremad mere\xc3\xa4\xc3\xa4rsed kindlused olid roomlaste k\xc3\xa4es, oli Rooma v\xc3\xb5im piirkonna \xc3\xbcle n\xc3\xb5rk. Aastal 69 toimus Kolchises ja Pontoses Anicetuse juhtimisel \xc3\xbclest\xc3\xb5us, mis suruti maha. Tasandikku ja rannikut laastasid sageli m\xc3\xa4girahvad, kelle seas k\xc3\xb5ige v\xc3\xa4gevamad olid soanes (svanid) ja heniochi. Nad allusid nominaalselt Roomale, kuid rajasid oma riigid ning neil oli suur iseseisvus._NEWLINE_2. sajandil asus Rooma garnison Pityusesse (praegu Pitsunda)._NEWLINE_Lazicas j\xc3\xa4tkus helleniseerumine. Hoolimata Rooma riigi v\xc3\xb5itlusest Partiasse s\xc3\xa4ilis Lazicas suhteline rahu, kuigi partlased korduvalt ida poolt r\xc3\xbcndasid._NEWLINE_Kristlus hakkas piirkonnas levima 1. sajandil. P\xc3\xa4rimuse j\xc3\xa4rgi tegutsesid Kolchises apostlid Andreas ja Siimon Kananaios, kes suri Suaniri l\xc3\xa4hedal m\xc3\xa4gedes m\xc3\xa4rtrisurma. Hellenistlik usund, mitraism ja kohalikud usundid olid siiski levinud v\xc3\xa4hemalt 4. sajandini._NEWLINE_Rooma riigi n\xc3\xb5rgenedes said kohalikud h\xc3\xb5imud rohkem omavalitsus\xc3\xb5igust: nad said ise nimetada oma valitsejaid, kuid Rooma pidi nad heaks kiitma. 130. aastatel koosnes Kolchis l\xc3\xb5unast p\xc3\xb5hja j\xc3\xa4rgmistest riikidest: Machelons, Heniochi, Lazica, Apsilia, Abazgia ja Sanigia. Abhaasia rahvaste (apsiilide, abasgide, misimiaanide ja saniigide) v\xc3\xbcrstiriigid (need h\xc3\xb5imuliidud hakkasid kujunema ajaarvamise vahetuse paiku) olid l\xc3\xa4\xc3\xa4nest itta Saniigia (V\xc3\xa4ike-Abhaasia piirkonnas, pealinn Tsandr\xc3\xb5p\xc5\xa1, Tsanba d\xc3\xbcnastia), Abazgia (pealinn Anakopia (Nov\xc3\xb5i Afon), Anosiidide d\xc3\xbcnastia), Apsiilia (pealinn Sebastopolis (Suhhumi), Julianiidide d\xc3\xbcnastia), Misiminia (pealinn Tsahhare)._NEWLINE_Apsiile mainib esimesena Plinius Vanem 1. sajandil pKr. P\xc3\xb5hjalikud andmed on Arrianosel, kes k\xc3\xbclastas Sebastopolist 137. Siis valitses apsiile Julianus, kes oli saanud valitsemis\xc3\xb5iguse kinnituse 98 Trajanuselt. 1.\xe2\x80\x932. sajandil asusid apsiilid suures osas L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Kolchisest Rioni j\xc3\xb5est p\xc3\xb5hja poole Sebastopoliseni. K\xc3\xb5ige selgemad andmed selle kohta on Prokopiosel, kelle j\xc3\xa4rgi apsiilid 6. sajandil elasid Musta mere \xc3\xa4\xc3\xa4res sellest kohast, kus rannik teeb j\xc3\xa4rsu p\xc3\xb6\xc3\xb6rde l\xc3\xa4\xc3\xa4nde (t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva Ot\xc5\xa1amt\xc5\xa1irast kagus), kuni abasgide kindluse Tracheiani (t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva Nov\xc3\xb5i Afon), ja m\xc3\xa4gedes olid nende naabriks alaanid alates Suur-Kaukasuse kurudest._NEWLINE_Apsiilidel kujunes v\xc3\xb5rdlemisi varakult poliitiline ja kultuuriline Rooma-orientatsioon, mis teostus eesk\xc3\xa4tt mere\xc3\xa4\xc3\xa4rse Sebastopolise kaudu. Pole juhuslik, et Apsiilide peamised keskused koondusid Tsebelda orgu, teel Kluhhori kuruteeni, mis huvitas roomlasi sest ajast saadik, kui nad rannikule saabusid._NEWLINE_3. sajandil hakkas Lazica (Egrisi), mida valitses l\xc3\xa4\xc3\xa4negruusia h\xc3\xb5im lazoi (lazid), domineerima suuremas osas Kolchisest. Prokopiose j\xc3\xa4rgi olid isegi abasgoi pealikud allutatud lazoi kuningatele._NEWLINE_Krimmis elanud goodid (Krimmi goodid) tegid 253 r\xc3\xb6\xc3\xb6vretke Kolchisesse, kuid Pityuse Rooma garnison l\xc3\xb5i nad tagasi. Rooma okupatsioon kestis 4. sajandini.\n_START_SECTION_\nB\xc3\xbctsantsi periood\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4rast Rooma riigi jagamist oli Abhaasia B\xc3\xbctsantsi huvisf\xc3\xa4\xc3\xa4ris. Seal toimus v\xc3\xb5imuv\xc3\xb5itlus B\xc3\xbctsantsi ning Sassaniidide P\xc3\xa4rsia vahel, mis kulmineerus Lazi s\xc3\xb5jaga 542\xe2\x80\x93562. S\xc3\xb5da t\xc3\xb5i kaasa Lazica allak\xc3\xa4igu. S\xc3\xbcgaval metsades elavad abasgoi saavutasid teatud autonoomia B\xc3\xbctsantsi v\xc3\xb5imu all. Nende maa, mida B\xc3\xbctsantsis tunti Abazgia nime all, oli t\xc3\xa4htis eunuhhide allikas. Kuigi Nikaia kirikukogul 325 viibis kohal ka Pityuse metropoliit, kristianiseeriti Abhaasia rahvas osaliselt alles 6. sajandiks, mil keiser Justinianus I saatis sinna misjon\xc3\xa4rid._NEWLINE_B\xc3\xbctsants rajas kaitsekindlustused, mille j\xc3\xa4\xc3\xa4nus v\xc3\xb5ib-olla t\xc3\xa4nini s\xc3\xa4ilinud Kelasuri m\xc3\xbc\xc3\xbcr._NEWLINE_Sedam\xc3\xb6\xc3\xb6da, kuidas abasgoi tugevnesid, hakati Abazgia all m\xc3\xb5istma suuremat piirkonda, kus elasid ka megrelid ja svanid._NEWLINE_7. sajandil sai Abhaasiast autonoomne v\xc3\xbcrstiriik, mille v\xc3\xbcrstid (kreeka keeles arch\xc5\x8dn, gruusia keeles eristavi) m\xc3\xa4\xc3\xa4ras B\xc3\xbctsants. V\xc3\xbcrstide residents oli Anakopia (Nov\xc3\xb5i Afon). Arvatakse, et need v\xc3\xbcrstid vahendasid B\xc3\xbctsantsi poliitilist ja kultuurilist m\xc3\xb5ju L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Kaukaasias._NEWLINE_Araablased j\xc3\xb5udsid piirkonda 730. aastatel, kuid neil ei \xc3\xb5nnestunud seda vallutada. Sel ajal j\xc3\xb5udis Gruusia annaalidesse esimest korda nimi Abhazethi (\'abhaaside maa\'), millest p\xc3\xa4rineb Abhaasia nimi enamikus keeltes.\n_START_SECTION_\nAbhaasia kuningriik\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc3\xbcnastiliste abieludega ning liitudega teiste Gruusia v\xc3\xbcrstidega omandas Abazgia valitsev d\xc3\xbcnastia suurema osa Lazicast. 780. aastatel kuulutas Leon II end abhaaside kuningaks. Kasaaride abiga \xc3\xb5nnestus kuningas Leonil B\xc3\xbctsantsi \xc3\xbclemv\xc3\xb5imust vabaneda. Nii rajas kuningas Leon II iseseisva Abhaasia kuningriigi._NEWLINE__NEWLINE_Kasaaride abiga laiendas kuningas Leon riiki tunduvalt, h\xc3\xb5ivates muu hulgas Imerethi, misj\xc3\xa4rel pealinn viidi \xc3\xbcle Khuthaisisse. _NEWLINE_Enamik ajaloolasi on n\xc3\xb5us, v\xc3\xb5ttes aluseks Gruusia ajaloolaste arvamuse, et Abhaasia kuningad olid kuningriigi hilisemal perioodil juba gruusiakeelsed ja kuningriigis domineeris kartvelirahvuste kultuur. Et teha l\xc3\xb5pp B\xc3\xbctsantsi kiriklikule m\xc3\xb5jule, allutati kohalik piiskopkond Gruusia kiriku Mtsheta katolikaadile._NEWLINE_Seda riiki nimetatakse uuemas ajalookirjutuses sageli Egrisi-Abhaasia riigiks, sest keskaegsed allikad pidasid uut kuningriiki Egrisi (Lazica) j\xc3\xa4reltulijaks ning kasutasid vaheldumisi m\xc3\xb5lemat nime._NEWLINE_Abhaasia kuningriigi hiilgeaeg oli ajavahemikus 850\xe2\x80\x93950, kui ta valitses kogu L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Gruusiat ning pretendeeris ka Ida-Gruusiale._NEWLINE_Nimesid "Abhaasia" ja "abhaasid" kasutati tol ajal kogu kuningriigi ja selle elanike kohta hoolimata etnilisest kuuluvusest.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9chendatud Gruusia koosseisus\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 989 tuli Abhaasias v\xc3\xb5imule Bagrat III Bagratiidide d\xc3\xbcnastiast, kes oli Abhaasia p\xc3\xa4rinud oma emalt. Aastal 1008 p\xc3\xa4ris ta oma isalt ka Gruusia (Kharthli) ning \xc3\xbchendas Abhaasia kuningriigi ja Gruusia kuningriigi \xc3\xbchtseks Gruusia feodaalriigiks, mille hiilgeaeg oli kuninganna Thamari ajal [1184\xe2\x80\x931213]. Seega toimus Gruusia ja Abhaasia \xc3\xbchinemine \xc3\xbchtseks Gruusia kuningriigiks d\xc3\xbcnastilise abielu teel._NEWLINE_Kaasaegsed Gruusia kuningad mainivad sageli rahvast nimega apsar, kelle keelest olevat v\xc3\xb5etud Thamari poja prints Georgi lisanimi La\xc5\xa1a, mis t\xc3\xa4hendab \'valgustus\'. Seda nime on m\xc3\xb5ned keeleteadlased v\xc3\xb5rrelnud abhaasi s\xc3\xb5nadega a-la\xc5\xa1a \'selge\' ja a-la\xc5\xa1ara \'valgus\' ning oletanud, et tegu oli abhaaside esivanematega._NEWLINE_Gruusia kroonikate j\xc3\xa4rgi andis Thamar osa Abhaasiast valitseda \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (abhaasip\xc3\xa4raselt T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba, hiljem T\xc5\xa1at\xc5\xa1ibaia) v\xc3\xbcrstisuguv\xc3\xb5sale. P\xc3\xa4rimuse j\xc3\xa4rgi oli tegu Sh\xc4\xabrw\xc4\x81n Sh\xc4\x81h\'ide j\xc3\xa4reltulijatega, mis seletab ka gruusiakeelset nime. \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze d\xc3\xbcnastia valitses Abhaasiat kuni Venemaa v\xc3\xb5imu alla minekuni 1860. aastatel._NEWLINE_Abhaasia s\xc3\xa4ilitas \xc3\xbchendatud Gruusia riigis laialdase autonoomia._NEWLINE_Genova riik rajas 14. sajandil Abhaasia rannikule kaubandusfaktooriaid, kuid need j\xc3\xa4id p\xc3\xbcsima \xc3\xbcksnes l\xc3\xbchikeseks ajaks._NEWLINE_Mongolite riigi ja Timuri vallutuste ajal piirkond palju kannatada ei saanud, kuid need tegid Gruusia kuldajale l\xc3\xb5pu. Kuningriik lagunes 15. sajandi l\xc3\xb5puks mitmeks iseseisvaks v\xc3\xb5i suure autonoomiaga v\xc3\xbcrstiriigiks.\n_START_SECTION_\nImerethi \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu all ja iseseisva v\xc3\xbcrstiriigina\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 1463 sai Abhaasia v\xc3\xbcrstiriik Gruusia kuningriigist s\xc3\xb5ltumatuks, kuigi ta j\xc3\xa4i Imerethi \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu alla, olles viimase vasall. Aastal 1491 kadus Abhaasia v\xc3\xbcrstiriigil, Gurial, Samegrelol ja Svanethil formaalne s\xc3\xb5ltuvus Imerethist, mis oli n\xc3\xb5rgenenud._NEWLINE_Abhaasia v\xc3\xbcrstid pidasid m\xc3\xb5nda aega lakkamatut s\xc3\xb5da oma nominaalsete s\xc3\xbcser\xc3\xa4\xc3\xa4nide megreli v\xc3\xbcrstidega, mist\xc3\xb5ttu riigi piirid pidevalt muutusid. Aastast 1491 kuni 16. sajandi keskpaigani oli Abhaasia v\xc3\xbcrstiriik periooditi, s\xc3\xb5ltuvalt vastastikuste s\xc3\xb5jaretkede tulemustest, teatud m\xc3\xa4\xc3\xa4ral s\xc3\xb5ltuvuses megreli Dadiani v\xc3\xbcrstidest. XVII sajandi l\xc3\xb5pul \xc3\xb5nnestus Abhaasia v\xc3\xbcrstiriigil paika panna kagupiir Inguri j\xc3\xb5el, mis on t\xc3\xa4nini Abhaasia l\xc3\xb5unapiir._NEWLINE_M\xc3\xb5ned vanema aja ajaloolased, sealhulgas Vahhu\xc5\xa1ti, ning m\xc3\xb5ned uuema aja ajaloolased v\xc3\xa4idavad, et Kelasuri m\xc3\xbc\xc3\xbcri rajas Samegrelo v\xc3\xbcrst Levan II Dadiani kaitseks abhaaside vastu.\n_START_SECTION_\nOsmanite riigi \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu all\n_START_PARAGRAPH_\nOsmanite riigi s\xc3\xb5jalaevastik okupeeris 1451 ajutiselt Tshumi (praegune Suhhumi) fordi. 1570ndatel vallutati linn p\xc3\xbcsivamalt ning muudeti T\xc3\xbcrgi tugipunktiks nimega Suhum-Kale (sellest Suhhumi nimi)._NEWLINE_Aastal 1555 jagati Gruusia ning \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud L\xc3\xb5una-Kaukaasia Osmanite riigi ja Safaviidide P\xc3\xa4rsia riigi vahel. Abhaasia koos \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Gruusiaga l\xc3\xa4ks Osmanite riigi v\xc3\xb5imkonda. Abhaasia v\xc3\xbcrstiriik oli Osmanite riigist vasalls\xc3\xb5ltuvuses ja pidi t\xc3\xbcrklastele tribuuti maksma. Et paikneti impeeriumi \xc3\xa4\xc3\xa4realadel ja tegemist oli \xc3\xa4sja liidetud piirkonnaga, oli s\xc3\xb5ltuvus T\xc3\xbcrgi sultanist esialgu suhteliselt v\xc3\xa4ike._NEWLINE_Nii sattus Abhaasia islami ning t\xc3\xbcrgi kultuuri m\xc3\xb5ju alla, mist\xc3\xb5ttu aja jooksul n\xc3\xb5rgenesid tema kultuurilised ja kiriklikud sidemeid Gruusiaga. Alates 17. sajandist l\xc3\xa4ksid paljud abhaasid islamiusku. N\xc3\xb5ukogude ajaloolaste v\xc3\xa4itel p\xc3\xbc\xc3\xbcdis T\xc3\xbcrgi p\xc3\xa4rast vallutust h\xc3\xa4vitada abhaasi rahva materiaalset ja vaimset kultuuri ning p\xc3\xb6\xc3\xb6rata elanikkonda v\xc3\xa4givaldselt islamiusku, mis viis relvastatud \xc3\xbclest\xc3\xb5usudeni (sealhulgas 1725, 1728, 1733, 1771, 1806)._NEWLINE_17. sajandi l\xc3\xb5pupoole killunes Abhaasia mitmeks l\xc3\xa4\xc3\xa4nivalduseks nii, et suur ala j\xc3\xa4i ilma keskv\xc3\xb5imuta. Piirkonnas \xc3\xb5itses orjakaubandus ja piraatlus._NEWLINE_Mitme Gruusia ajaloolase s\xc3\xb5nul muutus piirkonna rahvastik sel ajal tunduvalt, sest p\xc3\xb5hjakaukaasia h\xc3\xb5imud, sealhulgas ad\xc3\xb5geed ja t\xc5\xa1erkessid r\xc3\xa4ndasid teiselt poolt Suur-Kaukasust sisse ning segunesid peamiselt grusiinidest koosneva kohaliku rahvaga; nii olevatki tekkinud abhaasi rahvas. Selline teooria abhaaside v\xc3\xa4ljakujunemisest on teravas vastuolus Abhaasia ajaloolaste teaduslike uuringute ja arvamusega._NEWLINE_18. sajandi keskel t\xc3\xb5stsid abhaasid Osmanite riigi vastu m\xc3\xa4ssu ning vallutasid Suhhumi. T\xc3\xbcrklased v\xc3\xb5tsid siiski varsti linna tagasi ning panid seda valitsema \xc3\xbche lojaalse v\xc3\xbcrsti \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba) suguv\xc3\xb5sast._NEWLINE_Abhaasias ei ole kunagi tuntud p\xc3\xa4risorjust selle traditsioonilises m\xc3\xb5istes. Feodaalkord sellisel kujul, nagu seda tunti Euroopas, sealhulgas Venemaal ja Gruusias, Abhaasiasse ei levinud. Kaasaegsete kirjelduste kohaselt puudus Abhaasias sunnismaisus ning maaomandus ja elanikkonna enamiku moodustasid eri taipidesse (klannidesse) koondunud isiklikult vabad kogukondlased (anhaju). Taibijuhi, \xc3\xbclikkonna ja \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud taibiliikmete suhted p\xc3\xb5hinesid vastastikusel austusel ja aktsepteerimisel. Oma \xc3\xbchiskonnakorralduselt olid abhaasid tunduvalt l\xc3\xa4hemal Loode-Kaukaasia isiklikult vabadest kogukondlastest koosnevale ub\xc3\xb5hhi-t\xc5\xa1erkessi maailmale kui Gruusias 13.\xe2\x80\x9314. sajandil kehtestatud feodaalkorrale. Abhaasia \xc3\xbchiskonna alus oli maapiirkonna kogukond (ak\xc3\xb5t). Selline \xc3\xbchiskonnakorraldus \xc3\xbchendas k\xc3\xb5ik elanikkonnakihid. Peale selle oli tegemist "sugulusega" \xc3\xbclikute ja lihtrahva vahel, mis oli "immutatud emapiimaga" (atal\xc3\xb5ga). V\xc3\xbcrstid ja \xc3\xbclikud andsid oma lapsi kasvatamiseks vabade kogukondlaste peredesse; laste \xc3\xbcleskasvatajaid loeti l\xc3\xa4hedasteks sugulasteks. Niinimetatud "m\xc3\xa4gifeodalismis" olid tugevalt juurdunud sugulus- ja h\xc3\xb5imusuhted. V\xc3\xbcrsti ja \xc3\xbclikute v\xc3\xb5im toetus vabadest kogukondlastest s\xc3\xb5jameestele (d\xc5\xbeigittidele) ja kirikule. Algselt oli p\xc3\xb5llumaa \xc3\xbchiskasutuses. Kuid p\xc3\xb5llumajanduse arenedes ja intensiivistudes, ei olnud p\xc3\xb5llumaa enam \xc3\xbchiskasutuses, vaid kuulus kindlale perele v\xc3\xb5i talule. K\xc3\xb5igile \xc3\xbchiseks kasutamiseks j\xc3\xa4id endiselt karja- ja metsamaad ning veekogud,_NEWLINE_Abhaaside \xc3\xbchiskond koosnes seega nn "demokraatlikest" vabadest (m\xc3\xa4gilaste) kogukondadest. Kuiv\xc3\xb5rd ka abhaaside madalamad elanikkonnakihid olid maaomanikud, ei olnud nad otseses s\xc3\xb5ltuvuses \xc3\xbclikkonnast ja rikkamast elanikkonnakihist. Vastastikune majanduslik abi ja toetus soodustas heaolu atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri ning v\xc3\xa4listas v\xc3\xb5imaliku puuduse tekke. Abhaaside hulgas sisuliselt puudusid vaesed, mis k\xc3\xb5neleb sellest, et nende \xc3\xbchiskond oli \xc3\xbcles ehitatud suhtelisele \xc3\xb5iglusele. Mis puudutab aga abhaaside majandust, siis omas see naturaalmajanduslikku iseloomu. Abhaasid tegelesid metallide, naha ja puidu t\xc3\xb6\xc3\xb6tlemisega, keraamika \xe2\x80\x93 ja sadulsepatoodete valmistamisega, kudumisega ning p\xc3\xbcssirohu valmistamisega. Kuid tegemist oli kodut\xc3\xb6\xc3\xb6nduslike toodetega ja seda k\xc3\xa4sit\xc3\xb6\xc3\xb6d ei m\xc3\xbc\xc3\xbcdud vaid vahetati. Abhaasidele olid vastumeelsed igasugused kaup \xe2\x80\x93 raha suhete ilmingud. Kaubandusega linnades tegelesid v\xc3\xa4lismaalastest t\xc3\xbcrklased, armeenlased, kreeklased ja megrelid, kes maksid selle eest Abhaasia valitsejale ja teistele feodaalidele makse. Kuni aastani 1866 p\xc3\xbcsis kirjeldatud \xc3\xbchiskonnakorraldus vaid v\xc3\xa4heste muutustega.\n_START_SECTION_\nAbhaasia v\xc3\xbcrstiriik Venemaa keisririigi protektoraadina\n_START_PARAGRAPH_\nKui Venemaa oli 18. sajandil T\xc3\xbcrgit s\xc3\xb5jaliselt v\xc3\xb5itnud ning liidendanud Krimmi khaaniriigi, kasvas tema m\xc3\xb5ju piirkonnas. Kaukaasia rahvaste ja venelaste vahel puhkesid v\xc3\xa4ikesed, kuid pidevad konfliktid. See viis l\xc3\xb5puks Kaukaasia s\xc3\xb5jani, milles Venemaa vallutas P\xc3\xb5hja- ja L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Kaukaasia. Kaks suuremat Gruusia kuningriiki liidendati 1801\xe2\x80\x931810, mis kergendas Venemaa tungimist s\xc3\xbcgavamale Kaukaasiasse. Enamik teisi v\xc3\xbcrstiriike inkorporeeriti j\xc3\xa4rk-j\xc3\xa4rgult aastaks 1864._NEWLINE_18. sajandi l\xc3\xb5pul p\xc3\xbc\xc3\xbcdis T\xc3\xbcrgi Abhaasia \xc3\xbcle t\xc3\xa4ielikku kontrolli kehtestada ning osa abhaaside \xc3\xbclikuid palus Abhaasia sisemise verise v\xc3\xb5imuv\xc3\xb5itluse k\xc3\xa4igus abi Venemaa keisrilt. Vene-T\xc3\xbcrgi s\xc3\xb5ja (1806\xe2\x80\x931812) ajal vallutasid venelased 1810 Suhhumi. P\xc3\xa4rast seda asus T\xc3\xbcrki \xc3\xbcmber esimene abhaasidest p\xc3\xb5genike laine 19. sajandil (5000 inimest). Valitsema seati Venemaa kaitsealune Sefer Ali-Bei \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba), kes n\xc3\xb5ustus Abhaasia saamisega Venemaa vasallriigiks. 1810. aastal kuulutas Aleksander I Abhaasia Venemaa protektoraadiks. P\xc3\xa4rast seda p\xc3\xb6\xc3\xb6rdus Sefer Ali-Bei \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba) islamist kristlusse ning v\xc3\xb5ttis endale nimeks Giorgi._NEWLINE_Venemaa \xc3\xbclemv\xc3\xb5im ei ulatunud esialgu palju kaugemale Suhhumi ja Bz\xc3\xb5bi \xc3\xbcmbrusest ning \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud osa j\xc3\xa4i t\xc3\xbcrgis\xc3\xb5bralike islamiusuliste aadlike k\xc3\xa4tte, mist\xc3\xb5ttu ei muudetud kohalikku elukorraldust ja kuulumine Venemaa koosseisu Abhaasia aadlit ega kogukondlasi ei h\xc3\xa4irinud. Nii j\xc3\xa4i Abhaasiale ka sel perioodil k\xc3\xbcllalt suur autonoomia. Abhaasia v\xc3\xbcrst oli oma valduste seesmistes k\xc3\xbcsimuste otsustamisel s\xc3\xb5ltumatu ja allus eranditult Venemaa keisrile, mitte Venemaa v\xc3\xb5imude poolt m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud Kaukaasia asevalitsejale._NEWLINE_Osmanite riigi ja p\xc3\xb5hjakaukaasia h\xc3\xb5imude vaheliste konfliktide taustal \xc3\xb5nnestus venelastel 1829\xe2\x80\x931842 j\xc3\xa4rk-j\xc3\xa4rgult saada oma kontrolli alla kogu Abhaasia._NEWLINE_L\xc3\xbc\xc3\xbcasaamine Krimmi s\xc3\xb5jas (1853\xe2\x80\x931856) sundis Venemaad Abhaasiast T\xc3\xbcrgi kasuks loobuma. Ent n\xc3\xbc\xc3\xbcdki j\xc3\xa4i valitsev \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba) d\xc3\xbcnastia v\xc3\xa4hemalt nominaalselt Abhaasias v\xc3\xb5imule. Olukord muutus uuesti, kui Venemaa Aleksander II valitsemise ajal p\xc3\xa4rast pikki ja veriseid v\xc3\xb5itlusi 1864. aastal alistas kogu P\xc3\xb5hja-Kaukaasia. Viimast vastupanu Venemaa v\xc3\xa4gedele Kaukaasias osutasid abhaasi-ad\xc3\xb5gee keeli k\xc3\xb5nelevad sadzide m\xc3\xa4gikogukonnad, Mz\xc3\xb5mta j\xc3\xb5e \xc3\xbclemjooksul (Medoveide h\xc3\xb5imuliitu kuulunud aht\xc5\xa1ipsoud v\xc3\xb5i aht\xc5\xa1ipsid Kbaadas) ning Pshu (Bz\xc3\xb5bi \xc3\xbclemjooksul) ja Aibga (Psou ja Bz\xc3\xb5bi j\xc3\xb5gede vahelisel alal, Ha\xc5\xa1upse j\xc3\xb5e \xc3\xbclemjooksul) piirkondades. Viimaste Abhaasia m\xc3\xa4gilaste vastupanukollete mahasurumisel m\xc3\xa4ngisid olulist rolli grusiinide, suurriigi ustavate teenrite, v\xc3\xa4ed. Koos Venemaa v\xc3\xa4gedega v\xc3\xb5tsid nad osa pidulikust v\xc3\xb5iduparaadist Kbaadas, (Krasnaja Poljanas, Punase Lagedal) 21. mail 1864._NEWLINE_Abhaasiat, kui senist puhverriiki, Venemaa ja T\xc3\xbcrgi vahel, polnud enam vaja ning \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba) d\xc3\xbcnastia pidi oma v\xc3\xb5imu t\xc3\xa4ielikult Venemaa keisrile \xc3\xbcle andma. Viimane Abhaasia v\xc3\xbcrst Mihhail \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba) 1864 esialgselt vangistati. Seej\xc3\xa4rel viidi ta juba raskelt haigena Venemaale, kuhu sunniti j\xc3\xa4\xc3\xa4ma pagendusse (Stavropol, Rostov, Vorone\xc5\xbe). M. \xc5\xa0erva\xc5\xa1idze (T\xc5\xa1at\xc5\xa1ba) suri Vorone\xc5\xbeis 1866. aastal. Nii p\xc3\xbcsistus Venemaa v\xc3\xb5im alles 1866.\n_START_SECTION_\nVenemaa keisririigi v\xc3\xb5imu all\n_START_PARAGRAPH_\n1864. aastal t\xc3\xbchistas keiser Abhaasiale antud laialdase autonoomia ja eristaatuse Venemaa keisririigis. Abhaaside \xc3\xbclest\xc3\xb5us 1866. aastal elanikkonna maksustamise ja solvamise t\xc3\xb5ttu (Abhaasia vabadele kogukondlastele esitati uute Venemaa v\xc3\xb5imurite poolt \xc3\xbcleskutse vabaneda makstava maksu eest oma senistest juhtidest. Nii vabad kogukondlased kui ka Abhaasia \xc3\xbclikkond k\xc3\xa4sitlesid sellist ettepanekut r\xc3\xa4ige solvanguna kuna oli tegemist vabade \xc3\xbcksteisest lugupidavate kogukondlastega, mitte orjapidajate ja orjadega. \xc3\x9chtlasi solvas abhaase hingep\xc3\xb5hjani Venemaa v\xc3\xb5imurite k\xc3\xb5rk, \xc3\xbcleolev ja neile \xc3\xbclalt alla suunatud suhtlushoiak ning robustne esinemisstiil, kuiv\xc3\xb5rd omavahel, ka eri seisusest abhaaside vahel, toimis ilma eranditeta vastastikune lugupidamine.) suruti veriselt maha ja arvukalt abhaase p\xc3\xb5genes T\xc3\xbcrki. Maha suruti ka teine \xc3\xbclest\xc3\xb5us 1877, mis oli seotud T\xc3\xbcrgi v\xc3\xa4gede maabumisega ja abhaaside asumisega j\xc3\xa4rjekordses Vene-T\xc3\xbcrgi s\xc3\xb5jas t\xc3\xbcrklaste poolele._NEWLINE_\xc3\x9clest\xc3\xb5usude mahasurumine t\xc3\xb5i kaasa suure muutuse rahvastikus. Venelaste karmide repressioonide t\xc3\xb5ttu emigreerus v\xc3\xb5i sunniti emigreeruma aastatel 1864\xe2\x80\x931878 T\xc3\xbcrki suur osa islamiusulisi abhaase, kes moodustasid abhaasi rahvastikust v\xc3\xa4idetavalt 60% ehk umbes 200 000 inimest (kaasaegsed rahvaloendusandmed ei ole p\xc3\xa4ris usaldatavad) koos teiste Kaukaasia muslimitega (neid v\xc3\xa4ljasaadetuid nimetatakse muhaad\xc5\xbeiriteks)._NEWLINE_Kujunenud situatsioonis arutas Gruusia intelligents entusiasmiga t\xc3\xbchjaks j\xc3\xa4\xc3\xa4nud maade koloniseerimist. Thbilisi intelligents veenis Venemaa juhtkonda Abhaasia ainult megrelitega koloniseerimise kasulikkuses ja edukuses. Selle eesm\xc3\xa4rgi saavutamiseks v\xc3\xa4ljendas Gruusia intelligents Venemaa Keisririigi ametnikele igal sammul oma lojaalsust, \xc3\xbcritades nii saada erandlikku \xc3\xb5igust Abhaasiale. N\xc3\xa4iteks kirjutas kuulus Gruusia publitsist Jakob Kogeba\xc5\xa1vili oma programmilises artiklis 1877. aastal: "\xc3\x9cmberasumine on, ilma igasuguse kahtluseta, mitte ajutine vaid alatiseks. Abhaasia ei n\xc3\xa4e enam kunagi oma poegi", m\xc3\xa4rkides veel,"...kitsikus ja maa puuduj\xc3\xa4\xc3\xa4k Megreelias...teevad paljude megrelite asumise Abhaasiasse eriti nende poolt soovitavaks". Muuhulgas toodi artiklis \xc3\xa4ra, et "...megrelid peavad esimesena asuma v\xc3\xa4ljasaadetud abhaaside asemele...". Ka teised allikad m\xc3\xa4rgivad, et Abhaasia asustamine Megreelia elanikega oli edukas. Megrelid m\xc3\xa4ngisid Abhaasias sama rolli, mis kasakad Venemaa keisririigi P\xc3\xb5hja-Kaukaasia piirkonnas, olles saavutanud privilegeeritud positsiooni, t\xc3\xa4nu osalusele Venemaa keisririigi poolel s\xc3\xb5jas Kaukaasia rahvaste, sealhulgas abhaaside, vastu (1817\xe2\x80\x931864). Tahtmine hallata "verest t\xc3\xbchjaks jooksvat" Abhaasiat oli sedav\xc3\xb5rd suur, et J. Kogeba\xc5\xa1vili s\xc3\xb5nade kohaselt oli Abhaasia t\xc3\xbchjaks j\xc3\xa4\xc3\xa4nud regioonide asustamine megrelitega lausa riikliku t\xc3\xa4htsusega \xc3\xbclesanne. Tulemuseks oli megrelite massiline asumine Abhaasiasse. 1879. aastal asutati Abhaasia keskosas Merkheuli k\xc3\xbcla, 1881. aastal Besletka, 1882. aastal Akapa, 1883. aastal Kelasur ja Pshap k\xc3\xbclad, jne._NEWLINE_Kartveli kolonisatsioon Abhaasias oli sedav\xc3\xb5rd tormiline, et tekitas \xc3\xa4revust Venemaa Tsaaririigi v\xc3\xb5imudes. Venemaa huvid p\xc3\xb5rkusid otseselt grusiinide huvidega. Aastal 1881 hinnati abhaaside arvuks Venemaa keisririigis 20 000. Need abhaasid, kes j\xc3\xa4id paigale ega p\xc3\xb6\xc3\xb6rdunud kristlusse, kuulutati jooksikuteks ning neilt v\xc3\xb5eti \xc3\xb5igus elada rannikupiirkonnas ja linnades. Kolmk\xc3\xbcmmend aastat ehk 1877\xe2\x80\x931907 loeti Venemaa Keisririigis abhaase "s\xc3\xbc\xc3\xbcdiolevaks rahvuseks". "S\xc3\xbc\xc3\xbcdioleva rahvuse" staatus v\xc3\xb5eti maha Venemaa Keisririigi valitsusjuhi Pjotr Stol\xc3\xb5pini ettepanekul 1907. aastal seoses sellega, et abhaasid ei osalenud 1905. aastal revolutsioonilises tegevuses, mida ei saa \xc3\xb6elda grusiinide kohta._NEWLINE_P\xc3\xa4rast 1877. aasta abhaaside \xc3\xbclest\xc3\xb5usu "verre uputamist" Venemaa ja Megreelia \xc3\xbchendv\xc3\xa4e poolt (megrelid \xc3\xa4rgitasid abhaase megrelite poolt alustatud \xc3\xbclest\xc3\xb5usuga liituma kuid j\xc3\xb5udude vahekorra muutudes, \xc3\xbclest\xc3\xb5usu keskfaasis, vahetasid poolt ja asusid tegutsema koos Venemaa v\xc3\xa4gedega abhaaside vastu), suunasid Venemaa Keisririigi v\xc3\xb5imud piirkonda immigrantide tulva, mille k\xc3\xa4igus rajati muuhulgas Kaukaasia Musta mere ranniku l\xc3\xa4hedusse v\xc3\xb5i eelm\xc3\xa4estikku, sh Abhaasiasse Suhhumi \xc3\xbcmbrusse ja Psou j\xc3\xb5e l\xc3\xa4hedale, viis eestlaste k\xc3\xbcla. 20. sajandi alul parandasid tervist ning puhkasid Kaukaasia m\xc3\xa4gedes ja Musta mere \xc3\xa4\xc3\xa4res sealhulgas Abhaasias kohalike eestlaste k\xc3\xbclalisena Eduard Vilde ja Anton Hansen Tammsaare,._NEWLINE_1897. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid abhaasid 60\xe2\x80\x9365% Suhhumi maakonna rahvastikust ning \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud olid peamiselt grusiinid. Suhhumi maakonnas oli umbes 100 000 elanikku ning selle territoorium kattus enam-v\xc3\xa4hem praeguse Abhaasia omaga. 1904. aasta hinnangul oli aga abhaase Venemaa territooriumil veel ainult 25 000 \xe2\x80\x93 30 000 ning 1911. aasta hinnangul elas Suhhumi maakonnas (see oli siis praegusest Abhaasiast v\xc3\xa4iksem, sest osa territooriumist oli Khuthaisi kubermangust \xc3\xbcle viidud Kubani kubermangu) 43 000 inimest, kellest kaks kolmandikku olid megrelid ja \xc3\xbcks kolmandik abhaasid._NEWLINE_T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva Abhaasia ajaloolased v\xc3\xa4idavad, et suured alad j\xc3\xa4id inimt\xc3\xbchjaks ning, et kristlastest grusiinid, armeenlased ja venelased asusid sinna elama alles hiljem. Gali piirkonnas (Samurzakan) on megrelitel \xc3\xb5nnestunud varem seal enamuses elanud abhaasid "gruusiastada". Veel 20. sajandi alul seal elanud abhaasid on pidevalt Inguri j\xc3\xb5e teiselt kaldalt Samegrelost sisse r\xc3\xa4nnanud megrelite poolt assimileeritud,_NEWLINE_Kodori orgu (Tsebelda ja/v\xc3\xb5i Dali\xe2\x80\x93Tsabali piirkond) asustas 19. sajandi keskel abhaasih\xc3\xb5im tsabaldid. P\xc3\xa4rast peaaegu 100%-list muslimitest tsabaldide, kes olid Venemaa v\xc3\xb5imudele meeleheitlikku vastupanu osutanud, T\xc3\xbcrki k\xc3\xbc\xc3\xbcditamist aastatel 1865\xe2\x80\x931878 sai v\xc3\xb5imalikuks Svanethist svanide asumine Kodori orgu._NEWLINE_Eeltoodu vaidlustavad gruusia ajaloolased, kes v\xc3\xa4idavad, et kohalikud gruusia h\xc3\xb5imud megrelid ja svanid olid piirkonnas pidevalt elanud Kolchise riigi eksisteerimisest alates.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xb5ukogude v\xc3\xb5imu all\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 1919 kuulutati Abhaasia autonoomseks piirkonnaks, 4. m\xc3\xa4rtsil 1921 Abhaasi N\xc3\xb5ukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (Abhaasi NSV-ks). Detsembris 1922 kirjutasid Abhaasi NSV ja Gruusia NSV kui rahvusvahelise \xc3\xb5iguse subjektid alla erilisele Liidulepingule, mille j\xc3\xa4rgi toimus \xc3\xbchinemine Gruusia NSV-ga f\xc3\xb6deratiivsetel lepingulistel alustel. Gruusia NSV kaudu kuulus Abhaasi NSV Taga-Kaukaasia Sotsialistlikku F\xc3\xb6deratiivsesse N\xc3\xb5ukogude Vabariiki (Taga-Kaukaasia SFNV), milles vastavalt lepingule omas Abhaasi NSV 1/3 Gruusia NSV kohtadest. Vastavalt s\xc3\xb5lmitud Liidulepingule astuti vastastikku s\xc3\xb5jalisse, poliitilisse ja finants-majanduslikku liitu. Abhaasi NSV ja Gruusia NSV riiklik-\xc3\xb5iguslikud suhted olid seega lepingulisel alusel, mille kohaselt s\xc3\xa4ilis lepingupoolte v\xc3\xb5rd\xc3\xb5iguslik staatus. Vaatamata sellele, et rea volitusi andis Abhaasi NSV \xc3\xbcle Gruusia NSV-le, s\xc3\xa4ilis Abhaasi NSV suver\xc3\xa4\xc3\xa4nsus ja territoriaalne terviklikkus. Abhaasi NSV p\xc3\xb5hiseaduses oli r\xc3\xb5hutatud Abhaasi NSV unikaalset staatust NSV Liidus._NEWLINE_1931. aastal taandas NSV Liidu grusiinist diktaator Jossif Stalin Abhaasia unikaalse staatuse ja t\xc3\xbchistas Gruusia NSV-ga s\xc3\xb5lmitud erilise liidulepingu ning kuni 1991. aastani oli piirkond Abhaasi ANSV-na Gruusia NSV koosseisus. Kuni aastani 1931 \xc3\xb5nnestus abhaasidel suures osas Abhaasias ise p\xc3\xbcsida vabariigi juhtorganites ja kohalikku elu juhtida, kuid siis muutus olukord selles osas drastiliselt. Tegemist oli Josif Stalini meelevaldse otsusega, mille juures abhaaside arvamust ei k\xc3\xbcsitud._NEWLINE_ANSV staatusse taandatud Abhaasias asusid Gruusia v\xc3\xb5imud abhaase taga kiusama eesm\xc3\xa4rgiga abhaasid assimileerida ja liita Abhaasia l\xc3\xb5plikult ning ilma autonoomiata Gruusia p\xc3\xb5hiterritooriumiga. P\xc3\xa4rast Abhaasia selle ajaj\xc3\xa4rgu poliitilise liidri Nestor Lakoba m\xc3\xbcrgitamist Thbilisis Gruusia Kommunistliku Partei Keskkomitee 1 sekret\xc3\xa4ri Lavrenti Beria poolt 1936. aastal algas grusiinide senisest veelgi massilisem asumine Abhaasia aladele. Rahvusliku l\xc3\xb5hestamise ning jaga-ja-valitse-m\xc3\xa4ngu eriliseks meistriks Kaukaasias oligi Abhaasia p\xc3\xa4ritolu megrel Lavrenti Beria, kes igati soodustas grusiinide \xc3\xbcmberasumist Abhaasiasse._NEWLINE_M\xc3\xb5ningate eranditega t\xc3\xb5rjuti abhaasid peaaegu t\xc3\xa4ielikult Abhaasia autonoomse piirkonna ja kohaliku elu juhtimisest k\xc3\xb5rvale ning abhaasid muudeti j\xc3\xa4rjest kahanevaks v\xc3\xa4hemuseks oma ajaloolisel asualal. Olulist rolli hakkasid etendama Abhaasia juhtimisel, poliitilises nomenklatuuris ja teistel v\xc3\xb5imupositsioonidel eelk\xc3\xb5ige massiliselt sisser\xc3\xa4nnanud megrelid._NEWLINE_Abhaasia t\xc3\xa4hestik viidi \xc3\xbcle ladina t\xc3\xa4hestikult gruusia t\xc3\xa4hestikule, j\xc3\xa4ttes arvestamata, et gruusia t\xc3\xa4hestiku alusel ei olnud v\xc3\xb5imalik paljusid abhaasikeelseid s\xc3\xb5nu grammatiliselt \xc3\xb5igesti kirjutada. Koolides hakkas \xc3\xb5petus toimuma gruusia keeles, abhaasi keelt kuni 1950. aastani eraldi \xc3\xb5ppeainena ei \xc3\xb5petatud, sihikindlalt teostati assimilatsiooni, abhaaside gruusiastamise ja "uus\xc3\xbcmberasunike poliitikat". Massiliselt nimetati \xc3\xbcmber koha- ja t\xc3\xa4navanimesid, asendades abhaasiap\xc3\xa4rased nimed gruusiap\xc3\xa4rastega, jne. Aastatel 1937\xe2\x80\x931953 asustati Gruusia siserajoonidest Abhaasiasse \xc3\xbcmber k\xc3\xbcmneid tuhandeid grusiine, mis suurendas oluliselt grusiinide osakaalu Abhaasia elanikkonnas. Nn demograafiline ekspansioon kestis edasi ka Stalini-j\xc3\xa4rgsel perioodil. L\xc3\xb5pptulemus oli, et kui 1886. a grusiinid moodustasid Abhaasia elanikkonnast vaid 6%, siis 1989 oli neid juba 45,7%. Grusiinidest asustuskolonistide \xc3\xbcmberasumist korraldati juba alates 1937. aastast, vaatamata sellele, et vaba maad Abhaasias praktiliselt enam ei olnud. \xc3\x9cmberasumise korraldajad olid j\xc3\xa4tnud t\xc3\xa4helepanuta asjaolu, et 2/3 Abhaasiast h\xc3\xb5lmasid m\xc3\xa4ed. Abhaaside gruusiastamisvastased meeleavaldused aastatel 1957, 1967 ja 1978 reaalseid soovitavaid tulemusi abhaasidele ei toonud._NEWLINE_P\xc3\xa4rast diktaator Jossif Stalini surma 1953. aastal olukord abhaaside jaoks m\xc3\xb5nev\xc3\xb5rra leevendus. J\xc3\xa4rgnevatel aastatel muutis Moskva oma suhtumist. Seati koguni sisse rahvuslikud kvoodid, mille kohaselt abhaasid, kes 1959. aastal moodustasid vaid 15,9% Abhaasia rahvastikust, said endale ebaproportsionaalselt suure m\xc3\xb5ju vabariigi juhtorganites. T\xc3\xa4iesti m\xc3\xb5istetavalt ei parandanud see rahvustevahelisi suhteid, kuna selleks ajaks juba enam kui 40% Abhaasia elanikest moodustavad grusiinid tundsid end selgelt diskrimineerituna. Mihhail Gorbat\xc5\xa1ovi algatatud ja 17. m\xc3\xa4rtsi 1991 referendumil N\xc3\xb5ukogude Liidu s\xc3\xa4ilitamise k\xc3\xbcsimuses anti Abhaasias 98,6% h\xc3\xa4\xc3\xa4li N\xc3\xb5ukogude Liidu s\xc3\xa4ilitamise poolt, samal ajal kui grusiinid ja armeenlased referendumit boikoteerisid. Abhaasid h\xc3\xa4\xc3\xa4letasid N\xc3\xb5ukogude Liidu s\xc3\xa4ilitamise poolt, kuna neil oli tekkinud p\xc3\xb5hjendatud kartus, et iseseisev Gruusia v\xc3\xb5ib apsuad oma vabariigi juhtimisest t\xc3\xa4ielikult k\xc3\xb5rvale t\xc3\xb5rjuda._NEWLINE_Alates 1988. aasta l\xc3\xb5pust toimus Gruusias P. Ingorokva ideede reanimeerimine, mis oma \xc3\xbchem\xc3\xb5ttelisuse ja kergesti k\xc3\xa4ttesaadavuse t\xc3\xb5ttu on ka praegu laialt Gruusia elanikkonna, intelligentsi aga eriti mittespetsialistide hulgas levinud. 14. novembril 1990 tuli Gruusias populistliku loosungi "Gruusia grusiinide jaoks" harjal v\xc3\xb5imule uus megrelist liider Zviad Gamsahhurdia. Paljud Gruusia poliitikud k\xc3\xa4sitlesid eeltoodud loosungit kui \xc3\xbcleskutset rahvusringkondade likvideerimiseks. "Aitab minevikust r\xc3\xa4\xc3\xa4kimisest, et oleme vennad, jne. Vaja on k\xc3\xb5nelda tulevikust, sellest, et need on meie vaenlased \xe2\x80\x93 abhaasid, osseedid, ja meil on vaja palju m\xc3\xb5istust ja tarkust, et mitte kaotada lahingut", \xe2\x80\x93 kirjutas 1989 akadeemik A. Bakradze, \xc3\xbcks tuntud Gruusia intelligentsi esindajatest. V\xc3\xb5ttes aluseks P. Ingorokva r\xc3\xa4igeid v\xc3\xb5ltsinguid hakkasid Gruusia liidrid Z. Gamsahhurdia, M. Kostava, A. Bakradze, jt, miitingutel Thbilisis, Suhhumis, Gagras ning perioodiliselt ajakirjanduses avalikult esinema ja sisendama kartvelitest elanikkonnale, et Abhaasia \xe2\x80\x93 see on grusiinide maa, aga abhaasid, need on grusiinid. Eriti p\xc3\xbc\xc3\xbcdsid eristuda paljud Gruusia kirjanikud. Igap\xc3\xa4evaselt Gruusia ajakirjandus, raadio ja televisioon provotseeris abhaase, \xc3\xb6eldes, et nad on nn "t\xc3\xa4namatud k\xc3\xbclalised" grusiinide maal, et nad on "apsuid" ning nende autonoomia tuleb t\xc3\xbchistada,, Need "haritud grusiinid" ei h\xc3\xa4benenud 1989. aastal tr\xc3\xbckkida Gruusia Kirjanike Liidu ajakirja kaanele provokatsioonilise \xc3\xbcleskutse: "\xc3\x84rge sundige meid, et peaksime \xc3\xbchel ilusal p\xc3\xa4eval k\xc3\xa4tte v\xc3\xb5tma relva ja, kuiv\xc3\xb5rd teil ei ole olemas \xc3\xb5iglustunnet, siis n\xc3\xa4itama teile, kui k\xc3\xbclalistele, teed sinna, kust te paar sajandit tagasi saabusite". Tundes arvulist \xc3\xbclekaalu, teatasid grusiinid, et see on nende maa, aga abhaasid need on "tulnukad m\xc3\xa4gedest", ja \xc3\xbcldse, see ei ole rahvus, kuna neid on nii "v\xc3\xa4he"._NEWLINE_Perestroika-aegadel tundsid abhaasid, et Gruusia p\xc3\xbc\xc3\xbcab abhaaside positsioone veelgi murendada. M\xc3\xa4rtsis 1989 toimus L\xc3\xb5hn\xc3\xb5s Abhaasia rahvuslaste konverents, millel esitati n\xc3\xb5udmised taastada aastatel 1921\xe2\x80\x931931 kehtinud Abhaasia p\xc3\xb5hiseadus. N\xc3\xb5uti, et taastataks Abhaasia NSV ja selle unikaalne lepinguline staatus v\xc3\xb5rd\xc3\xb5iguslikus liidus Gruusia NSV-ga. N\xc3\xb5udmised esitas Suhhumi \xc3\x9clikooli abhaasi rahvusest rektor ajalooteaduste professor Stanislav Lakoba._NEWLINE_Abhaaside n\xc3\xb5udmised j\xc3\xa4eti t\xc3\xa4helepanuta. 1989. aastal p\xc3\xa4rast L\xc3\xb5hn\xc3\xb5 konverentsi toimunud rahutustes hukkus paark\xc3\xbcmmend inimest. Zviad Gamsahhurdia v\xc3\xb5imup\xc3\xa4evil kuulutati kogu Gruusia ainsaks riigikeeleks gruusia keel. Abhaasi keel ei saanud Abhaasias mingit staatust. \xc3\x9chtlasi l\xc3\xb5petati Thbilisist saadud korralduse alusel abhaasi keeles k\xc3\xb5rghariduse andmine ainsas abhaasia keeles toimivas k\xc3\xb5rgkoolis \xe2\x80\x93 Suhhumi \xc3\x9clikoolis, mis muudeti Thbilisi \xc3\x9clikooli filiaaliks._NEWLINE_1988. aastast alustati Gruusias grusiine senisest veelgi enam soosiva rahvusliku poliitika ellurakendamist, mis osaliselt saigi edasiste relvastatud konfliktide peap\xc3\xb5hjuseks. 1990. a oli parlamendis minoriteetide esindatus pea olematu ning riigis valitses arusaam, et etnilised v\xc3\xa4hemused ei tohi omada grusiinidega sama staatust, samuti oli 1990. a vastuv\xc3\xb5etud kodakondsusseadus rahvusv\xc3\xa4hemuste suhtes selgelt diskrimineeriv._NEWLINE_1989 juulis toimunud abhaaside ja grusiinide vahel toimunud verine konflikt ei olnud tingitud etnilistest erinevustest eri rahvuste vahel. Konflikti p\xc3\xb5hjused olid "ideoloogiline vastasseis" ja poliitiline v\xc3\xb5itlus. Akadeemik Andrei Sahharov nimetas Gruusiat "v\xc3\xa4ikeseks impeeriumiks". Ta toetas abhaase, nimetades \xc3\xa4ra, et "erilise t\xc3\xa4helepanuga tuleb suhtuda v\xc3\xa4ikerahvuste probleemidesse ning , et suurrahvuste vabadusi ja \xc3\xb5igusi tuleb rakendada v\xc3\xa4ikerahvuste huve kahjustamata",,,_NEWLINE_Abhaaside iseseisvusp\xc3\xbc\xc3\xbcdlusi toetas alati ka Eesti ajaloolane, orientalist ja poliitik Linnart M\xc3\xa4ll.'