b'\n_START_ARTICLE_\nMarkuse evangeelium\n_START_SECTION_\nNimetus\n_START_PARAGRAPH_\nMarkuse evangeelium kirjutati algselt kreeka keeles ja oli pealkirjastamata. Traditsiooni alusel hakati seda nimetama kreeka keeles \xce\x9a\xce\xb1\xcf\x84\xe1\xbd\xb0 \xce\x9c\xe1\xbe\xb6\xcf\x81\xce\xba\xce\xbf\xce\xbd. Vulgatas on evangeelium kui "Evangelium secundum Marcum".\n_START_SECTION_\nAutorlus ja adressaat\n_START_PARAGRAPH_\nEvangeeliumi tekstis pole selle kirjutajat m\xc3\xa4rgitud, autori nimi ilmub esimest korda hiljem lisatud pealkirjas. Traditsiooni ja kirikuisade kirjutiste j\xc3\xa4rgi on evangeeliumi autoriks apostel Pauluse kaaslane Johannes Markus, keda mainitakse Apostlite tegudes, kuid suure t\xc3\xb5en\xc3\xa4osusega on tegu tundmatu Markuse-nimelise kristlasest autoriga, kes k\xc3\xb5neles kreeka keelt ja elas v\xc3\xa4ljaspool Palestiinat, ning kelle tekst on suunatud mittejuutidest kristlaskonnale, kellele on vaja selgitada Palestiina juutide tavasid. Seda toetavad tekstis esinevad selgitused n\xc3\xa4iteks variseride rituaalse k\xc3\xa4tepesu kohta salmides 7:3-4, latinismide esinemine ja m\xc3\xb5ned arameakeelsed v\xc3\xa4ljendid, mis on t\xc3\xb5lgitud kreeka keelde, n\xc3\xa4iteks salmides 15:34.\n_START_SECTION_\nTekkelugu\n_START_PARAGRAPH_\nTeoloogid pakuvad evangeeliumi koostamiseks ajavahemikku 60-75, mis teeb Markuse evangeeliumist vanima kanoonilise evangeeliumi. Varasem k\xc3\xa4sitlus pidas l\xc3\xbchemat Markuse evangeeliumit Matteuse evangeeliumi kokkuv\xc3\xb5tteks ning kanoonilist j\xc3\xa4rjekorda ka s\xc3\xb5ltuvuslikuks j\xc3\xa4rjestuseks, kuid enamus \xc3\xb5petlasi peab praegu vanimaks Markuse evangeeliumit. Selle h\xc3\xbcpoteesi kohaselt kasutasid Luuka ja Matteuse evangeeliumi autorid Markuse evangeeliumit \xc3\xbche alusallikana, kuid kirjutasid oma tekste \xc3\xbcksteisest s\xc3\xb5ltumatuna. Prognoositud ajavahemiku l\xc3\xb5pu tingibki s\xc3\xbcnoptiline argument, mille kohaselt selleks, et Matteuse ja Luuka evangeeliumid oleksid saanud kasutada Markuse evangeeliumit alusallikana, pidi see valmima hiljemalt 75. aastaks. Prognoosi alguspunkt on paindlikum nii traditsiooni kui akadeemilise l\xc3\xa4henemise poolest._NEWLINE_Evangeeliumi vanimad s\xc3\xa4ilinud katkendid sisalduvad Pap\xc3\xbc\xc3\xbcrus 45 manuskriptil 3. sajandist. Varasemates terviktekstides Codex Sinaiticuse ja Codex Vaticanuse k\xc3\xa4sikirjades puudub evangeeliumi viimane peat\xc3\xbckk Mk 16:9\xe2\x80\x9320. Puuduvat kirjakohta tsiteerivad aga 2. sajandil Justinus M\xc3\xa4rter ja Tatianus.\n_START_SECTION_\nStiil ja struktuur\n_START_PARAGRAPH_\nSuurim r\xc3\xb5hk Markuse evangeeliumi tekstis on Jeesuse viimastel p\xc3\xa4evadel Jeruusalemmas (peat\xc3\xbckid 11-13) ning Tema surmal (14-15). Evangeeliumi keskse s\xc3\xb5numina v\xc3\xb5ib vaadelda Peetruse tunnistust (8:27-30), mis jagab jutustuse kaheks: esimene pool tegeleb Jeesuse imetegude ja kuulutust\xc3\xb6\xc3\xb6ga Galileas ning teine pool kannatuste ettekuulutamiste, Jeesuse surma ja \xc3\xbclest\xc3\xb5usmisega. T\xc3\xb5en\xc3\xa4oline originaalvariant l\xc3\xb5ppeb salmiga Mk 16:8, mis kirjeldab t\xc3\xbchja haua leidnud naiste p\xc3\xb5genemist ja hirmu p\xc3\xa4rast vaikimist. Salmid 16:9-20 on tekstianal\xc3\xbc\xc3\xbcsile ja k\xc3\xa4sikirjade dateerimisele tuginedes ilmselt hilisema \xc3\xbcmberkirjutaja poolt \xc3\xbcsna varakult evangeeliumile lisatud. Olenemata hilisemast p\xc3\xa4ritolust loetakse pikemat varianti kanooniliseks ning tr\xc3\xbckitakse sageli osana Markuse evangeeliumist. Pikem l\xc3\xb5pp kirjeldab \xc3\xbclest\xc3\xb5usnud Jeesuse ilmumist inimestele ja taevassev\xc3\xb5tmist._NEWLINE_Evangeeliumis kasutatud keel on lihtne ja rahvap\xc3\xa4rane ning sisaldab mitmeid latinisme. Tekstis sisalduvad laused on tavaliselt l\xc3\xbchikesed ning algavad sides\xc3\xb5naga "ja" (\xce\xba\xce\xb1\xe1\xbd\xb6)._NEWLINE_Markuse evangeelium koosneb 16 peat\xc3\xbckist, mis jagunevad pikendatud versioonis 678 salmiks, algses versioonis 666 salmiks.\n_START_SECTION_\nTeoloogia\n_START_PARAGRAPH_\nTekstianal\xc3\xbc\xc3\xbcsi alusel on teoloogid pakkunud, et Markuse evangeelium annab rohkem edasi Peetruse m\xc3\xa4lestusi ja \xc3\xb5petusi kui teised evangeeliumid. Aleksandria Clemensi v\xc3\xa4itel olevad Rooma kristlased Markust palunud kirja panna Peetruse jutluseid ja jutustusi. Evangeeliumis on Peetruse isikut kujutatud kriitiliselt, kuid inimlikult._NEWLINE_Evangeelium r\xc3\xb5hutab nii Jeesuse kui ka tema j\xc3\xa4rgijate kannatuste vajalikkust, mille taustaks on t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt algkristliku kogukonna vaenamine. Kristlasi kutsutakse \xc3\xbcles k\xc3\xa4ima Jeesuse j\xc3\xa4lgedes. J\xc3\xbcngreid on kujutatud sageli n\xc3\xb5rkade, m\xc3\xb5istmatute ja piiratutena, olles s\xc3\xbcnoptilistest evangeeliumitest selles osas k\xc3\xb5ige kriitilisem._NEWLINE_Jeesus r\xc3\xb5hutab evangeeliumis vana ja uue \xc3\xb5petuse erisust, kaldudes mitmel korral k\xc3\xb5rvale Moosese seadusest. N\xc3\xa4iteks kuulutab ta salmides 7:1-23 puhtuse- ja toiduseaduste uuendamist, kuulutades puhtaks k\xc3\xb5ik toidud p\xc3\xb5hjendusega, et v\xc3\xa4ljast tulev ei saa inimest seestpoolt r\xc3\xbcvetada. Selline j\xc3\xa4reldus oli eriti oluline mittejuutidest kristlaskonnale.\n_START_SECTION_\nKristoloogia\n_START_PARAGRAPH_\nJeesust on evangeeliumis kirjeldatud vaimude v\xc3\xa4ljaajajana, tervendajana, imetegijana, Kristusena, Messiana, Inimese Pojana ja paaris kohas ka Jumala Pojana, n\xc3\xa4iteks salmis 15:39. Mitmes kirjakohas k\xc3\xa4sib Jeesus tunnistajatel oma isikust ja tegudest vaikida (nn. messiaanliku saladuse motiiv), mille p\xc3\xb5hjenduseks v\xc3\xb5ib olla autori p\xc3\xbc\xc3\xbcd v\xc3\xa4hendada pingeid juutliku messia-kujutluse ja Jeesuse kuulutust\xc3\xb6\xc3\xb6 ebamessiaanliku iseloomu vahel. Samuti leidub Markuse evangeeliumis teistest s\xc3\xbcnoptilistest evangeeliumitest enam kirjeldusi Jeesuse inimlikkusest ja emotsionaalsusest.\n_START_SECTION_\nEvangeelium eesti keeles\n_START_PARAGRAPH_\nGeorg M\xc3\xbclleri jutlustest 17. sajandi algusest on s\xc3\xa4ilinud varasemad teadaolevad eestikeelsed kirjakohad Markuse evangeeliumist._NEWLINE_Tekst ilmus esmakordselt tervikuna eesti keeles 1686 "Wastses Testamendis" kui "Se Evangelium Sestp\xc3\xb6hast Markussest \xc3\xbclles-kirjotetu". 1694 M\xc3\xbcncheni k\xc3\xa4sikirjas on kiri pealkirjastatud "Ewangelium P\xc3\xbchha Markussest \xc3\xbclleskirjotud" ja 1739 Piiblis "Ewangelium P\xc3\xbchhast Markussest \xc3\xbclleskirjotud."'