b'\n_START_ARTICLE_\nMihhail Uljanov\n_START_PARAGRAPH_\nMihhail Aleksandrovit\xc5\xa1 Uljanov (vene keeles \xd0\x9c\xd0\xb8\xd1\x85\xd0\xb0\xd0\xb8\xd0\xbb \xd0\x90\xd0\xbb\xd0\xb5\xd0\xba\xd1\x81\xd0\xb0\xd0\xbd\xd0\xb4\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\xa3\xd0\xbb\xd1\x8c\xd1\x8f\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb2; 20. november 1927 Bergamaki k\xc3\xbcla \xe2\x80\x93 26. m\xc3\xa4rts 2007 Moskva) oli vene teatri- ja filmin\xc3\xa4itleja, lavastaja ja stsenarist. Alates 1950. aastast t\xc3\xb6\xc3\xb6tas ta Jevgeni Vahtangovi nimelises Riiklikus Akadeemilises Teatris, kus oli aastaid kunstiliseks juhiks.\n_START_SECTION_\nElulugu\n_START_PARAGRAPH_\nMihhail Uljanov s\xc3\xbcndis Omski oblasti Muromtsevo rajoonis Bergamaki k\xc3\xbclas kolhoosi esimehe perekonnas. Lapsep\xc3\xb5lve ja nooruse veetis ta Tara linnas, mida pidas surmani oma kodulinnaks._NEWLINE_Aastal 1942 hakkas ta kooli k\xc3\xb5rvalt aktiivselt k\xc3\xbclastama nende linna s\xc3\xb5ja eest evakueerunud ukraina teatristuudiot. Esimest korda astus ta teatrilaval \xc3\xbcles lavastuses "Mustlased". P\xc3\xa4rast kooli l\xc3\xb5petamist suundus Uljanov 1944. aastal Omskisse, kus \xc3\xb5ppis kaks aastat Omski Draamateatri stuudios. _NEWLINE_Andeka noore n\xc3\xa4itleja tee viis edasi pealinna Moskvasse, kus ta \xc3\xb5ppis aastatel 1946\xe2\x80\x931950 Vahtangovi nimelise teatri juures tegutsenud Boriss \xc5\xa0t\xc5\xa1ukini nimelises teatrikoolis. Teatrikooli l\xc3\xb5petamise j\xc3\xa4rel sai temast n\xc3\xa4itleja sealsamas Vahtangovi-nimelises teatris, millega j\xc3\xa4i seotuks surmani. _NEWLINE_Aastast 1953 m\xc3\xa4ngis Mihhail Uljanov ka kinos ja televisioonis. Tema esimene roll oli telelavastuses "Jegor Bul\xc3\xb5t\xc5\xa1ev ja teised" ("\xd0\x95\xd0\xb3\xd0\xbe\xd1\x80 \xd0\x91\xd1\x83\xd0\xbb\xd1\x8b\xd1\x87\xd0\xb5\xd0\xb2 \xd0\xb8 \xd0\xb4\xd1\x80\xd1\x83\xd0\xb3\xd0\xb8\xd0\xb5"). Filmilavastajana tegi ta oma deb\xc3\xbc\xc3\xbcdi 1969. aastal filmiga "Vennad Karamazovid" ("\xd0\x91\xd1\x80\xd0\xb0\xd1\x82\xd1\x8c\xd1\x8f \xd0\x9a\xd0\xb0\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xbc\xd0\xb0\xd0\xb7\xd0\xbe\xd0\xb2\xd1\x8b"), mille ta lavastas kahasse Kirill Lavroviga. Oma ainsa filmistsenaariumi kirjutas ta 1974. aastal valminud filmile "K\xc3\xb5ige viimane p\xc3\xa4ev" ("\xd0\xa1\xd0\xb0\xd0\xbc\xd1\x8b\xd0\xb9 \xd0\xbf\xd0\xbe\xd1\x81\xd0\xbb\xd0\xb5\xd0\xb4\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb9 \xd0\xb4\xd0\xb5\xd0\xbd\xd1\x8c"), mis oli \xc3\xbchtlasi teiseks ja viimaseks tema lavastatud filmiks._NEWLINE_Teatrilavastajana deb\xc3\xbcteeris ta 1973. aastal V. Rozovi n\xc3\xa4idendiga "Situatsioon" ("\xd0\xa1\xd0\xb8\xd1\x82\xd1\x83\xd0\xb0\xd1\x86\xd0\xb8\xd1\x8f"). Alates septembrist 1987 kuni surmani oli Mihhail Uljanov Vahtangovi nimelise teatri kunstiline juht. _NEWLINE_Aastatel 1989\xe2\x80\x931992 oli Uljanov NSV Liidu rahvasaadik ja valiti aastal 1991 ka NLKP Keskkomitee liikmeks._NEWLINE_Aastast 1996 oli ta Venemaa Teatritegelaste Liidu auesimees._NEWLINE_Mihhail Uljanov suri 26. m\xc3\xa4rtsil 2007 Moskvas soolehaiguse t\xc3\xbcsistustesse, olles viibinud haiglas alates 22. m\xc3\xa4rtsist. Ta maeti s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eliste auavalduste saatel Moskva Novodevit\xc5\xa1je kalmistule.'