b'\n_START_ARTICLE_\nEduard von Stackelberg\n_START_PARAGRAPH_\nVabah\xc3\xa4rra Eduard Otto Emil Karl Adam von Stackelberg (6. november (vkj) 18. november 1867 Sillam\xc3\xa4e \xe2\x80\x93 7. aprill 1943 M\xc3\xbcnchen) oli Stackelbergide suguv\xc3\xb5ssa kuulunud Eestimaa poliitik ja m\xc3\xb5isnik._NEWLINE_Eduard von Stackelberg s\xc3\xbcndis Sillam\xc3\xa4el ja \xc3\xb5ppis Narva prog\xc3\xbcmnaasiumis, 1886. aastal l\xc3\xb5petas ta Tartu Friedrich Kollmanni erag\xc3\xbcmnaasiumi. _NEWLINE_1886\xe2\x80\x931892 \xc3\xb5ppis Eduard von Stackelberg Tartu \xc3\xbclikoolis matemaatikat ja keemiat, l\xc3\xb5petas stuudiumi keemiakandidaadi kraadiga. \xc3\x9clikoolis astus korporatsiooni Estonia, oli \xc3\xbchiskondlikult aktiivne ning valiti korporatsiooni oldermanniks, bur\xc5\xa1ikohtunikuks, aukohtunikuks ja eestseisuse liikmeks._NEWLINE_1892\xe2\x80\x931896 t\xc3\xa4iendas end Dresdenis, Leipzigis, Pariisis, Heidelbergis ja Peterburis, t\xc3\xb6\xc3\xb6tades Nobeli auhinna laureaadi Wilhelm Ostwaldi, Gabriel Lippmanni ning vene f\xc3\xbc\xc3\xbcsiku ja geof\xc3\xbc\xc3\xbcsiku, \xc3\xbche seismoloogia rajaja v\xc3\xbcrst Boriss Golits\xc3\xb5ni laboris. P\xc3\xa4rast Liivimaale naasmist oli ta 1896\xe2\x80\x931898 Tartu \xc3\xbclikoolis professor Gustav Tammanni assistent. _NEWLINE_1898. aastal p\xc3\xa4ris Eduard von Stackelberg Stackelbergidele kuulunud Sutlema, L\xc3\xbcmandu ja M\xc3\xa4ek\xc3\xbcla m\xc3\xb5isad, mis asusid Eestimaa kubermangus Harjumaal Hageri kihelkonnas, ning loobus teadust\xc3\xb6\xc3\xb6st._NEWLINE_1899. aastal valiti ta Eestimaa r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna omavalitsusorgani Eestimaa r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna sekret\xc3\xa4riks, aastatel 1911\xe2\x80\x931912 oli ta r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna peamehe aset\xc3\xa4itja._NEWLINE_1912. aastal valiti ta Eestimaa maan\xc3\xb5unikuks, kellena t\xc3\xb6\xc3\xb6tas kuni 1914. aastani, mil ta p\xc3\xa4rast alanud I maailmas\xc3\xb5da saksameelsuses s\xc3\xbc\xc3\xbcdistatuna Saksamaa keisririigi toetamises saadeti koos perekonnaga sundasumisele Siberisse Jenisseiskisse, kus viibis kuni 1917. aasta revolutsioonini._NEWLINE_1918. aastal p\xc3\xa4rast Eestisse naasmist j\xc3\xa4tkas Eduard von Stackelberg t\xc3\xb6\xc3\xb6d Eestimaa maan\xc3\xb5unikuna. 1918. aasta alguses k\xc3\xbc\xc3\xbcditati ta Tallinnas v\xc3\xb5imu v\xc3\xb5tnud enamlaste poolt koos teiste baltisaksa aadlikega uuesti Siberisse, seekord Krasnojarskisse. Siberi asumiselt p\xc3\xa4\xc3\xa4sesid k\xc3\xbc\xc3\xbcditatud r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna esindajad ja ka Eduard von Stackelberg tagasi p\xc3\xa4rast Brest-Litovski rahulepingu allakirjutamist m\xc3\xa4rtsis, mille \xc3\xbcheks tingimuseks oli k\xc3\xbc\xc3\xbcditatute vaba tagasip\xc3\xa4\xc3\xa4semine kodumaale._NEWLINE_1918. aasta s\xc3\xbcgisel emigreerus Eduard von Stackelberg Saksamaale \xc3\x9clem-Baierimaal M\xc3\xbcncheni l\xc3\xa4hdal asuvasse Lochenisse, kus ta oli Schleswig-Holsteini kristlike heategevusasutuste \xc3\xbchenduse alaline revident kuni 1927. aastani ja tema abikaasa pidas \xc3\x9clem-Baieris talu. 1930. aastate alguses astus von Stackelberg natsionaalsotsialistliku partei liikmeks._NEWLINE_1927\xe2\x80\x931934 kirjutas Stackelberg oma eluk\xc3\xa4igu kohta 1860. aastate l\xc3\xb5pust kuni 1930. aastate alguseni kaheosalise m\xc3\xa4lestusteraamatu "\xc3\x9che baltlase v\xc3\xb5itlustee. P\xc3\xbc\xc3\xbcdlused, v\xc3\xb5idud ja kaotused"._NEWLINE_Eduard von Stackelberg suri M\xc3\xbcnchenis 7. aprillil 1943.'