b'\n_START_ARTICLE_\nHenry Aiken\n_START_PARAGRAPH_\nHenry David Aiken (3. juuli 1912 Portland, Oregon \xe2\x80\x93 30. m\xc3\xa4rts 1982 Cambridge, Massachusetts) oli USA filosoof, kes tegeles eetika ja esteetikaga._NEWLINE_Ta sai bakalaureusekraadi Portlandi Reed College\'ist, magistrikraadi Stanfordi \xc3\xbclikoolist ja doktorikraadi Harvardi \xc3\xbclikoolist. Ta oli Guggenheimi stipendiaat ja \xc3\xb5petas filosoofiat 1940ndatel Columbia \xc3\xbclikoolis ja Washingtoni \xc3\xbclikoolis, 1946\xe2\x80\x931965 Harvardi \xc3\xbclikoolis ning oli 1965\xe2\x80\x931980 Brandeisi \xc3\xbclikooli Charles Goldmani filosoofia ja ideedeajaloo professor. Ta \xc3\xb5petas filosoofia ajalugu, t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva eetikat ning Euroopa ja Ameerika eksistentsialismi._NEWLINE_Ta on kritiseerinud Harvardi \xc3\xbclikooli, kus oli \xc3\xb5petamiskauge ja \xc3\xb5ppej\xc3\xb5ududest eemale hoidev rektor (Nathan Pusey), kitsa erialase suunitlusega bakalaureuse\xc3\xb5pe ning 500 kuulajaga vooruloengud, kus on v\xc3\xb5imatu \xc3\xbcli\xc3\xb5pilastega suhelda. Nende puuduste t\xc3\xb5ttu l\xc3\xa4ks ta \xc3\xbcle Brandeisi \xc3\xbclikooli, kus loengus on harva \xc3\xbcle 60\xe2\x80\x9370 \xc3\xbcli\xc3\xb5pilase ja kus \xc3\xbcli\xc3\xb5pilased olid tema s\xc3\xb5nul teravamad (abrasive) ja kriitilisemad kui Harvardis.\n_START_SECTION_\n\xc3\x9clikooli kimbatus\n_START_PARAGRAPH_\nRaamatus "Predicament of University" \xc3\xbctleb Aiken, et USA suured \xc3\xbclikoolid on muutunud juhitamatuteks ja nende intellektuaalne kasutegur langeb. \xc3\x9clikooli peavad juhtima \xc3\xb5petlaste valitud esindajad, kelle \xc3\xbcle rektoril ega hoolekogul ei ole v\xc3\xb5imu. USA \xc3\xbclikoolide keskne probleem on kitsalt professionaalsete \xc3\xb5ppekavade lepitamine \xc3\xbcldise humanitaarhariduse traditsiooniga. Humanitaarias on segadus k\xc3\xb5ige suurem. Hariduse reformimisse peab olulise panuse andma vabastatud anal\xc3\xbc\xc3\xbctiline filosoofia. Kui kogu k\xc3\xb5rghariduse ideoloogia tuleb reformida, siis ei saa \xc3\xbckski teadlane end teadjaks pidada. \xc3\x9clikool peab olema avatud k\xc3\xb5igile olenemata vanusest ning nad peavad saama samasugused kraadid, nagu antakse noortele. \xc3\x9clikoolid v\xc3\xb5ivad ellu j\xc3\xa4\xc3\xa4da, kuid ainult juhul, kui tehakse muudatused, mis teevad need elluj\xc3\xa4\xc3\xa4mise v\xc3\xa4\xc3\xa4rilisteks.\n_START_SECTION_\nHume\'i kohustuseteooria originaalsus\n_START_PARAGRAPH_\nArtiklis "The Originality of Hume\'s Theory of Obligation" \xc3\xbctleb Aiken, et David Hume\'i j\xc3\xa4rgi ei ole tema meelest kohustuslikku vaadet, r\xc3\xa4\xc3\xa4kimata moraalsest v\xc3\xb5i poliitilisest vaatekohast. \xc3\x9ckski printsiip ei ole iseenesest kohustuslik. Sarnaselt George Edward Moore\'i lahtise k\xc3\xbcsimuse printsiibiga (k\xc3\xbcll rohkem Harold Arthur Prichardi ja William David Rossi moodi) v\xc3\xb5ib k\xc3\xbcsida: "Aga kas alati peaks seda tegema?" Mitte et see (v\xc3\xb5i m\xc3\xb5ni teine) argument oleks definitiivne. William Frankena arvas, et ta sai lahtise k\xc3\xbcsimuse argumendist jagu, aga see oli k\xc3\xb5igest viik. Lahtine k\xc3\xbcsimus "Aga kas seda peaks tegema?" on paremal juhul induktiivne. Kuigi lahtise k\xc3\xbcsimuse argument ei t\xc3\xb5esta midagi, on see \xc3\xbcsna usutav: k\xc3\xbcsimust saab esitada j\xc3\xa4rjest uute kohustuste kohta. Aikeni meelest on Hume\'i juhtumil mitterange "t\xc3\xb5estus", et kohustuse m\xc3\xb5iste peab alati olema lahtine: meil on ainult kohustuse kontseptsioonid, kuid puudub kohustuse m\xc3\xb5iste. \xc3\x9ckski kohustus ei ole definitiivne. Igat sorti kohustusel v\xc3\xb5i isegi kohustusel endal on tarvilikud v\xc3\xb5i piisavad tingimused, kuid ei ole kohustuse kui niisuguse definitiivseid piisavaid ja tarvilikke tingimusi._NEWLINE_R\xc3\xa4\xc3\xa4gime n\xc3\xbc\xc3\xbcd moraalsest kohustusest. Hume eristab "Traktaadis inimloomusest" s\xc3\xb5na moral kaht t\xc3\xa4hendust. \xc3\x9ches t\xc3\xa4henduses k\xc3\xa4ib see k\xc3\xb5igi "moraalsete" valdkondade kohta, nii et moraalsete kohustuste hulka kuuluvad ka poliitilised, \xc3\xb5iguslikud ja religioossed (vaevalt siit \xc3\xbcldse m\xc3\xb5ni kohustus v\xc3\xa4lja j\xc3\xa4\xc3\xa4b). Kitsamas m\xc3\xb5ttes vastandub moraalne selgelt poliitilisele kohustusele. Poliitilised kohustused selles kitsamas m\xc3\xb5ttes on lojaalsuse kohustused n\xc3\xa4iteks rahvusriigile. Moraalsed kohustused j\xc3\xa4\xc3\xa4vad alles, kui riigis on revolutsioon v\xc3\xb5i kodus\xc3\xb5da. Erinevalt Edmund Burke\'ist r\xc3\xb5hutas Hume, et revolutsioonid v\xc3\xb5ivad olla \xc3\xb5igustatud, aga p\xc3\xa4rast revolutsiooni tuleb kohe kehtestada \xc3\xb5igluse reeglid, mis Hume\'i jaoks k\xc3\xa4ivad suurelt jaolt omandi ja omandi\xc3\xb5iguste kohta. Kas moraalsed kohustused on poliitiliste kohustuste aluseks? Hume \xc3\xbctleb "Traktaadis" \xc3\xbchem\xc3\xb5tteliselt, et ei ole. Lojaalsuskohustused ei s\xc3\xb5ltu moraalsest kohustusest ja neid ei saa nendega paratamatuega \xc3\xb5igustada. V\xc3\xb5ib-olla annavadki moraalsed kohustused \xc3\xbcldse (v\xc3\xb5ib-olla ainsa) p\xc3\xb5hjendi poliitilise \xc3\xbchiskonna rajamiseks, kuigi Hume pidas juttu loomuseisundist m\xc3\xb5ttetuseks. Kui aga riik on rajatud, on poliitilised kohustused (v\xc3\xb5ib-olla n\xc3\xb5rgalt) s\xc3\xb5ltumatud. Millised moraalsed kohustused siis alles j\xc3\xa4\xc3\xa4vad? Kas ainult inimeste kohustused ja \xc3\xb5igused \xc3\xbcksteise suhtes? Paljud kohustused ei ole vastastikused, vaid ainult retsiprooksed. Kohustused on vastastikused, kui m\xc3\xb5lema osapoole \xc3\xb5igused ja kohustused on t\xc3\xa4pselt samad. N\xc3\xa4iteks vanemate ja laste v\xc3\xb5i valitsejate ja tavakodanike puhul see pole nii._NEWLINE_Aikeni meelest \xc3\xbctleb Hume, et saavad olla kategoriseerimata kohustused kui niisugused. On n\xc3\xa4iteks sinu ja minu vahelised kohustused. Need on meie kui lihtsalt isikute vahel. On ka inimeste kohustused (need pole tingimata seotud \xc3\xb5igustega) teiste suhtes, kellel pole kohustusi. N\xc3\xa4iteks v\xc3\xb5ib mul olla kohustus hoolitseda oma koera eest. Koomas inimesel v\xc3\xb5ib olla \xc3\xb5igusi, kuid tal pole kohustusi. Surijal v\xc3\xb5ib olla \xc3\xb5igusi, kuid tal pole kohustusi. Filosoofid p\xc3\xbc\xc3\xbcavad teada saada s\xc3\xb5nade t\xc3\xa4hendusi v\xc3\xb5i vorme, samuti elu vorme. Inimene ei pruugi olla m\xc3\xb5istusega loom ega naerev loom, kuid ta on kindlasti k\xc3\xb5nelev ja kirjutav loom. Selle suure ja ainulaadse v\xc3\xb5ime poolest erineb ta k\xc3\xb5igist teistest eluvormidest. Aiken oleks peaaegu valmis nimetama seda definitsiooniks, kuigi ta ei salli definitsioone, v\xc3\xa4lja arvatud praktiliseks otstarbeks. Hume oli keelefilosoof k\xc3\xb5ige laiemas ja rikkamas m\xc3\xb5ttes. Aga ta p\xc3\xbc\xc3\xbcdles tarkuse poole k\xc3\xb5igi jaoks. \xc3\x9ckski filosoof, isegi mitte Sokrates, ei armastanud tarkust rohkem kui tema. Ta andis panuse meie \xc3\xbchisesse tarkusesse peaaegu igas valdkonnas, ka v\xc3\xa4ljaspool filosoofiat (epistemoloogia, metaf\xc3\xbc\xc3\xbcsika, eetika, poliitika, juura, kunstifilosoofia, religioon). Ta oli Adam Smithi tunnistuse j\xc3\xa4rgi ka suurep\xc3\xa4rane majandusteadlane, ja poliitiline \xc3\xb6konoomia on fundamentaalne humanitaarne valdkond._NEWLINE_Pole oluline, kas Hume pidas religioosset kohustust fundamentaalseks v\xc3\xb5i mitte, kuigi v\xc3\xb5ib tunduda, et ei pidanud. Oletame, et ma ei kohtle sind mitte lihtsalt moraalse v\xc3\xb5i poliitilise isikuna, kellel on vastavad \xc3\xb5igused ja kohustused, et ma hakkan n\xc3\xa4gema, et sinu moraalsel v\xc3\xb5i poliitilisel olemisel on mingisugune religioosne aspekt. Siis (Hume\'i j\xc3\xa4rgi) sa oled saanud mulle p\xc3\xbchaks. Religioon ei ole ainult suhe Jumalaga, vaid k\xc3\xb5igega, mida peetakse p\xc3\xbchaks ja koheldakse p\xc3\xbchana. Sel juhul on raske k\xc3\xa4sitada religioosset kohustust definitiivse kohustuseliigina. See leidub igal pool ning on t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt \xc3\xbcks tavalisemaid ja vahettegematumaid kohustuse vorme. Kas saab \xc3\xbcldse eristada religioosseid kohustusi muudest? Tundub, et Hume\'i j\xc3\xa4rgi pole kohustust, millel poleks p\xc3\xbchaduse j\xc3\xa4lge. Sellep\xc3\xa4rast pole arusaadav, kuidas saab r\xc3\xa4\xc3\xa4kida religioossest kohustusest kui ainulaadsest kohustuse vormist. On k\xc3\xbcll religioossed institutsioonid, kuid need ei pruugi olla p\xc3\xbchad. saab t\xc3\xb5siselt k\xc3\xbcsida, kas see v\xc3\xb5i teine kirik v\xc3\xb5i usutunnistus on t\xc3\xb5esti p\xc3\xbcha. Iga kohustus saab religioosseks, kui seda suurendada. Kas aga p\xc3\xbchadusetunne v\xc3\xb5ib v\xc3\xa4heneda? Ilmselt saab see v\xc3\xa4heneda hoiakuks sinu suhtes, kelle vastu kohustusi ei tunta v\xc3\xb5i ei ole. P\xc3\xbchadusetunne v\xc3\xb5ib t\xc3\xa4ielikult kaduda, n\xc3\xa4iteks teadvusekaotuse puhul. Hume v\xc3\xa4idab, et religioossed kohustused ja \xc3\xb5igused on defineerimatud ning neid saab kirjeldada ainult mitmesuguste mittes\xc3\xbcnon\xc3\xbc\xc3\xbcmsete terminite abil._NEWLINE_Aiken v\xc3\xa4idab, et Hume\'i j\xc3\xa4rgi ei ole kohustuslikku vaadet, r\xc3\xa4\xc3\xa4kimata moraalsest v\xc3\xb5i poliitilisest vaatekohast. Kui religioossed kohustused alluvad lahtisele k\xc3\xbcsimusele, siis ka moraalsed, poliitilised, juriidilised ja teised. L\xc3\xbchidalt, on lihtsalt kohustused. Ja see kohustuse m\xc3\xb5iste on k\xc3\xbcll kirjeldatav, kuid mitte defineeritav, ning on raske oletada, et kohustusem\xc3\xb5iste on \xc3\xbcldse olemas._NEWLINE_Sellel vaatel on \xc3\xa4raarvamatud j\xc3\xa4relmid. Tuleb v\xc3\xa4lja, et kohustust on t\xc3\xa4iesti v\xc3\xa4\xc3\xa4riti m\xc3\xb5istetud. Ei ole religioosset vaatekohta, moraalset vaatekohta ega muud sellist vaatekohta. Lahtise k\xc3\xbcsimuse argumendil on t\xc3\xa4htis rakendus igas jutu- v\xc3\xb5i tegutsemisvaldkonna. N\xc3\xa4iteks v\xc3\xb5ib iga inimesedefinitsiooni korral alati k\xc3\xbcsida: "Aga kas ta on selle definitsiooni m\xc3\xb5ttes inimene?" Kas inimene on m\xc3\xb5istusega loom? Jah ja ei. Kas inimene on naerev loom? Jah, aga mitte alati. Kas Jumal on defineeritav? Alati saab k\xc3\xbcsida: "Aga kas Jumal on k\xc3\xb5ikv\xc3\xb5imas, k\xc3\xb5ikteadev ja k\xc3\xb5ikarmuline?"_NEWLINE_Ei saa eitada, et meil on kohustused, kuigi m\xc3\xb5ned filosoofid, nagu Paul Ziff, on v\xc3\xa4itnud, et me saame ilma nendeta l\xc3\xa4bi. Aga isegi Ziff piiras end lubadustega. Paistab, et Friedrich Nietzsche pidas sealpool head ja kurja olevast r\xc3\xa4\xc3\xa4kides midagi niisugust silmas. Aga nii "Moraali genealoogiast" kui ka "Sealpool head ja kurja" \xc3\xbctlevad, et "\xc3\xb5ilsatel" on kohustused teiste \xc3\xb5ilsate vastu ja neil on nende poolt \xc3\xb5igused. Aga sidusat teooriat kohustuse kui niisuguse kohta pole pakutud._NEWLINE_V\xc3\xb5ib tunduda, nagu Aiken oleks kasutanud Hume\'i oma kohustuse antiteooria esitamiseks. Kui me tahame, saame kirjeldada lihtsalt kohustusi ilma niisuguste s\xc3\xb5nadeta nagu "religioosne" ja "moraalne". Aga need kirjeldused j\xc3\xa4tavad palju t\xc3\xb5lgendamisruumi. Hume\'i puhul ongi nii. Tema filosoofia p\xc3\xb5him\xc3\xb5iste on sentiment. Ta ei r\xc3\xa4\xc3\xa4gi ainult moraalsetest ja religioossetest sentimentidest, vaid \xc3\xbctleb "Uurimuses inimm\xc3\xb5istusest", et faktiv\xc3\xa4ited v\xc3\xa4ljendavad heakskiidu v\xc3\xb5i mitteheakskiidu sentimenti. Hume oli \xc3\xbcks t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva halvustavas m\xc3\xb5ttes k\xc3\xb5ige v\xc3\xa4hem sentimentaalseid inimesi. Ta r\xc3\xa4\xc3\xa4kis t\xc3\xb5tt ainult siis, kui v\xc3\xa4itis, et kuulub humaansuse parteisse. V\xc3\xa4hesed s\xc3\xb5brad oleksid nimetanud teda sentimentaalseks, kuigi teda oleks \xc3\xb5ige olnud nimetada sentimendiinimeseks tollases m\xc3\xb5ttes. Enamik tema sentimente olid heatahtlikud, ja ta pidas end \xc3\xb5igusega humanistiks s\xc3\xb5na parimas m\xc3\xb5ttes._NEWLINE_Mida pidas Hume silmas sentimendi all peale selle, et see on k\xc3\xbclm kirg (calm passion)? Sentiment on nii \xc3\xb6elda tunnetuslik emotsioon v\xc3\xb5i emotsionaalne tunnetus. See on kirglik (passional), aktiivne, tegusid suunav, kuid ka tunnetuslik. Sentimendi v\xc3\xa4ljendus on v\xc3\xb5i v\xc3\xb5ib olla t\xc3\xb5ene v\xc3\xb5i v\xc3\xa4\xc3\xa4r v\xc3\xb5i \xc3\xb5igemini t\xc3\xb5en\xc3\xa4oline v\xc3\xb5i ebat\xc3\xb5en\xc3\xa4oline._NEWLINE_Paljud emotivistid, eriti Charles Stevenson, on m\xc3\xb5istnud heakskiitu puhtemotiivsena. Stevensoni j\xc3\xa4rgi on v\xc3\xa4\xc3\xa4rtusotsustuse t\xc3\xa4hendus umbes niisugune. "X on hea" t\xc3\xa4hendab: "Ma kiidan X-i heaks; (palun) tee seda sina ka." Aga "heaks kiitma" ei ole emotiivne v\xc3\xa4ljend. Kui \xc3\xb6eldakse: "Ma kiidan X-i heaks," sii ei v\xc3\xa4ljendata lihtsalt emotsiooni v\xc3\xb5i tunnet selle suhtes. Stevensoni j\xc3\xa4rgi pole heakskiidul ja soovimisel v\xc3\xb5i huvitumisel erilist t\xc3\xa4hendusvahet. Aga kui ma \xc3\xbctleksin: "Ma kiidan Thomas Jeffersoni heaks, siis minu s\xc3\xb5nad v\xc3\xa4ljendaks otsustust. See t\xc3\xa4hendab sama, mis "Minu otsustuse j\xc3\xa4rgi oli Thomas Jefferson hea inimene." Stevensoni positsioon ei pea paika. Hinnang on v\xc3\xa4ide, mis v\xc3\xa4idab midagi, mida v\xc3\xb5i mille eitust saab kinnitada. "Traktaadis" on Hume seisukohal, et moraalne heakskiit on otsustuse printsiip. See mitte ainult ei modifitseeri teisi kirgi, vaid ka korrigeerib neid. Hume \xc3\xbctleb: "Ma ei tunne sama elavat naudingut Kreekas 2000 aastat tagasi elanud inimese voorustest kui tuttava s\xc3\xb5bra voorustest..."; "Siiski ma ei hinda \xc3\xbchte rohkem kui teist. Ja minu heakskiit \xc3\xbche k\xc3\xa4itumisele ei erine p\xc3\xb5him\xc3\xb5tteliselt minu heakskiidust teie k\xc3\xa4itumisele." "Oleks v\xc3\xb5imatu, et me kunagi koos m\xc3\xb5istlikult vestleksime, kui iga\xc3\xbcks meist vaatleks iseloome ja isikuid ainult nii, nagu nad tema erilisest vaatepunktist paistavad. Sellep\xc3\xa4rast me nonde pidevate l\xc3\xbchendamiste \xc3\xa4rahoidmiseks ning asjade kohta p\xc3\xbcsivama otsustuseni j\xc3\xb5udmiseks j\xc3\xa4\xc3\xa4me m\xc3\xb5ningate p\xc3\xbcsivate ja \xc3\xbcldiste vaatepunktide juurde ning asetame end oma m\xc3\xb5tetes alati nendesse, olgu meie praegune olukord milline tahes." Meie konkreetsed moraalisentimendid on \xc3\xbcsna erinevad olenevalt sellest, kui kaugel me kiidetavast v\xc3\xb5i laidetavast oleme. On ilmne, et nii on ka ilu puhul. T\xc3\xb6\xc3\xb6s "On the Standard of Taste" \xc3\xbctleb Hume, et esteetilised otsustused on \xc3\xbcsna erinevad pelkadest maitsev\xc3\xa4ljendustest, mis v\xc3\xb5ivad olla pelgad emotsiooni v\xc3\xb5i tunde v\xc3\xa4ljendused. Ma v\xc3\xb5in John Miltonile eelistada Ogalviet, aga sellep\xc3\xa4rast ei tehta otsustust, et Ogalvie on Miltonist parem, imetlusv\xc3\xa4\xc3\xa4rsem luuletaja. Maitse \xc3\xbcle ei vaielda, kuid ilmselt sellep\xc3\xa4rast, et maitsev\xc3\xa4ljendused on suuresti mittekognitiivsed ja mitteotsustuslikud. Kirjanduslik heakskiit on aga otsustuse tegemine, ja see on tunnetuslik. Aristotelese j\xc3\xa4rgi on otsustus v\xc3\xa4ide, mis on enamalt jaolt t\xc3\xb5ene._NEWLINE_Meie konkreetsed sentimendid olenevad olukorrast, kuid \xc3\xbcldistes v\xc3\xa4idetes v\xc3\xb5i otsustustes me tavaliselt ignoreerime neid, kuid kasutame s\xc3\xb5nu, mis v\xc3\xa4ljendavad meeldimist v\xc3\xb5i mittemeeldimist, suuresti nii, nagu j\xc3\xa4\xc3\xa4ksime \xc3\xbchte vaatepunkti. See toimub t\xc3\xa4nu kogemusele, mis varsti \xc3\xb5petab meile sama sentimentide v\xc3\xb5i \xc3\xb5igemini jutu korrigeerimise meetodit. Aga need korrigeeringud oleksid kasutud, kui see korrigeerimismeetod oleks inertne ega saaks m\xc3\xb5jutada sentimente ja kirgi, millest me neid tuletame. Hume\'i j\xc3\xa4rgi saab kirge modifitseerida ainult teise kirega. Kui hoiakud, mida v\xc3\xa4ljendavad \xc3\xbcldisi otsuseid, oleksid t\xc3\xa4iesti mitteaktiivsed, ei saaks need m\xc3\xb5jutada moraalset ja muud k\xc3\xa4itumist. "Sellised korrigeeringud on tavalised k\xc3\xb5igi meelte puhul; ja oleks t\xc3\xb5esti v\xc3\xb5imatu, et me saaksime keelt kasutada v\xc3\xb5i oma sentimente \xc3\xbcksteisele teatada, kui me ei korrigeeriks asjade hetkelisi paistvusi ega vaataks praegusest olukorrast \xc3\xbcle." Hume v\xc3\xb5tab sentimendiv\xc3\xa4ljendusi teatamise vormidena. Ja on kahtlane, kas emotiivset juttu v\xc3\xb5ib nimetada teatamise vormiks. Moraalireeglid on m\xc3\xb5istuse vorm. Seda on lihtne m\xc3\xb5ista, "kui arvestada, mida me enne \xc3\xbctlesiime selle m\xc3\xb5istuse kohta, mis suudab meie kirele vastu seista; ja mille kohta me leidsime, et see pole midagi muud kui kirgede \xc3\xbcldine rahulik (calm) m\xc3\xa4\xc3\xa4ramine (determination), mis rajaneb mingil kaugel vaatel." K\xc3\xb5ik otsustused on heakskiidu v\xc3\xb5i mitteheakskiidu v\xc3\xa4ljendused. Aiken arvab, et Hume\'i arusaam k\xc3\xb5igist otsustusevormidest on suuresti vastuolus igasuguse emotivismiga. Hume ei ole emotivist ja kogu tema kohustuseteooria on tugevalt antiemotivistlik. Ja tema positsioon ei ole George Edward Moore\'i m\xc3\xb5ttes naturalistlik. Ta on "sentimendi" filosoof, selles on tema geenius._NEWLINE_Kogu filosoofia asi on Aikeni j\xc3\xa4rgi armastada tarkuset ja p\xc3\xbc\xc3\xbcelda selle poole. Ja tarkus seisneb suuresti sentimentide kujundamises t\xc3\xa4pselt nii, nagu Hume neid kirjeldab ja kujundab. Muidugi ei saa keegi olla tark, kui ta ainult kujundab neid. Harva on olnud m\xc3\xb5ni tark, kes suudab k\xc3\xb5nelda. Kujutleme tarkusearmastajat, kes on \xc3\xbcksk\xc3\xb5ikne enda ja oma armastatute elatusvahendite vastu. Ainult p\xc3\xbchakud, ja v\xc3\xa4hesed meist on p\xc3\xbchakud, on \xc3\xbcksk\xc3\xb5iksed maailma h\xc3\xbcvede vastu. Hume ei olnud p\xc3\xbchak ja oleks naernud, kui keegi oleks teda p\xc3\xbchakuks nimetanud. Leslie Stephen nimetas John Stuart Milli ratsionalismi p\xc3\xbchakuks, aga Stephen oli sentimentalist, ja Mill oleks olnud viimane, kes oleks aktsepteerinud oma elu niisugust kirjeldust. Hume\'i jaoks ei ole p\xc3\xbchak kasulik moraalne ega religioosne kategooria. P\xc3\xbchakud on religioossed neurootikud. Me oleme inimesed! Meie asi on elu siin maa peal ja elukombed siin._NEWLINE_Hume\'i kohustuseteooria originaalsus on vaieldamatu. Ta n\xc3\xa4itab, miks moraalne vaatepunkt, poliitiline vaatepunkt, religioosne vaatepunkt, kui v\xc3\xb5tta neid nagu William Frankena ja Kurt Baier, ei t\xc3\xb6\xc3\xb6ta. Moraalsest vaatepunktist pole v\xc3\xb5imalik t\xc3\xa4ielikult aru saada, isegi mitte ideaalse filosoofilise eksperimendina. Vaatepunktid on igas valdkonnas kahtlemata olemas, kuid need on indiviidide v\xc3\xb5i kogukondade vaatepunktid. Need kujunevad ajalooliselt. Need on kultuuriti ja tsivilisatsiooniti v\xc3\xa4ga erinevad. See on vaieldamatu. Ei ole kohustuslikku vaadet ning kohustuse, samuti moraalse, poliitilise v\xc3\xb5i religioosse kohustuse definitsioonid on illusoorsed.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\nTemal ja tema abikaasal Helenil s\xc3\xbcndis viis last.'