b'\n_START_ARTICLE_\nLeon \xc5\xa0abad\n_START_PARAGRAPH_\nLeon \xc5\xa0abad (vene keeles \xd0\x9b\xd0\xb5\xd0\xbe\xd0\xbd \xd0\x9c\xd0\xb0\xd0\xbd\xd1\x83\xd1\x81\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\xa8\xd0\xb0\xd0\xb1\xd0\xb0\xd0\xb4 Leon Manussovit\xc5\xa1 \xc5\xa0abad; 19. jaanuar (vkj 6. jaanuar) 1902 Minsk \xe2\x80\x93 29. august 1982 Moskva) oli juudi p\xc3\xa4ritolu N\xc3\xb5ukogude Liidu arstiteadlane (onkoloog)._NEWLINE_Tema isa oli p\xc3\xa4rit Vilniusest._NEWLINE_Ta l\xc3\xb5petas 1924. aastal Leningradi 1. Meditsiiniinstituudi._NEWLINE_Alates 1938. aastast oli ta professor ning 1941. aastani Leningradi 2. Meditsiiniinstituudi patoloogilise anatoomia kateedri juhataja. Aastatel 1942\xe2\x80\x931943 oli ta Krasnojarski Riikliku Meditsiiniinstituudi patoloogilise anatoomia kateedri juhataja._NEWLINE_Alates 1935. aastast oli ta \xc3\x9cleliidulises Eksperimentaalmeditsiini Instituudis ning NSV Liidu Meditsiiniteaduste Akadeemia Morfoloogiainstituudis ja Onkoloogiainstituudis eksperimentaalontoloogia laboratooriumi (1958. aastast kantserogeensete agensite laboratooriumi) juhataja. Need laboratooriumid rajas ta ise. Ta oli mitu korda sunnitud laboratooriumi taaslooma uues kohas._NEWLINE_Ta osales Rahvusvahelise V\xc3\xa4hiuurimise Keskuse loomisel._NEWLINE_Alates 1953. aastast oli ta NLKP liige.\n_START_SECTION_\nLooming\n_START_PARAGRAPH_\nTa oli \xc3\xbcks alusepanijaid eksperimentaalonkoloogia alasele uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6le N\xc3\xb5ukogude Liidus. Umbes 1980. aastani oli ta \xc3\xbcks N\xc3\xb5ukogude Liidu juhtivaid onkolooge._NEWLINE_Ta uuris kantserogeenseid aineid. Tema esimene uurimus puudutas adenoomi spontaanset ja t\xc3\xb5rvast tingitud teket hiirte kopsus. Ta kirjeldas esimesena neid haigusi eksperimentaalonkoloogiliste meetodite abil._NEWLINE_Ta leidis v\xc3\xa4hihaigete kehast endogeenseid aineid (organismi elutegevuse produkte), millel on kantserogeenne toime. Samuti uuris ta kantserogeensete ainete levikut v\xc3\xa4liskeskkonnas._NEWLINE_\xc5\xa0abad pidaski pahaloomuliste kasvajate p\xc3\xb5hjuseks kas v\xc3\xa4liskeskkonnast p\xc3\xa4rit (eksogeensete) v\xc3\xb5i organismi sisekeskkonnast p\xc3\xa4rinevate (endogeensete) keemiliste ainete (blastomogeensete ainete) toimet. Ta uuris nende ainete toimemehhanisme._NEWLINE_V\xc3\xa4hieelset seisundit uurides jaotas ta selle morfoloogiliste tunnuste j\xc3\xa4rgi neljaks j\xc3\xa4rguks._NEWLINE_Peale selle uuris ta pahaloomuliste kasvajate prof\xc3\xbclaktikat ja onkoloogia ajalugu._NEWLINE_Ta tegi \xc3\xbchena esimestest maailmas j\xc3\xb5upingutusi, et kantserogeensete ainete sisaldust keskkonnas normeeritaks. Selleks organiseeris ta interdistsiplinaarset koost\xc3\xb6\xc3\xb6d._NEWLINE_Raamatute v\xc3\xa4ljaandmiseks tuli \xc5\xa0abadil teha suuri pingutusi, sest meditsiinikirjastusi oli v\xc3\xa4he ja v\xc3\xb5imalused olid limiteeritud. Peale selle kiusati teda poliitilistel motiividel taga._NEWLINE_Aastal 1947 avaldas ta raamatu, mis tegi kokkuv\xc3\xb5tte tema 20 aasta pikkusest uurimist\xc3\xb6\xc3\xb6st eksperimentaalonkoloogia alal ning v\xc3\xb5rdles seda maailmas tehtuga._NEWLINE_Aastal 1950 avaldas ta raamatu Mstislav Novinskist, kes 1875 esimesena maailmas siirdas koerale teise koera kasvaja, rajades uue suuna eksperimentaalonkoloogias. Seda meetodit kasutatakse t\xc3\xa4nini._NEWLINE_Aastal 1967 ilmunud raamatus uuris \xc5\xa0abad mitmete pahaloomuliste kasvajate patogeneesi, v\xc3\xb5rreldes eksperimentaalseid ja kliinilisi andmeid. \xc3\x9chena esimestest maailmas \xc3\xbctles ta v\xc3\xa4lja seisukoha, et ei ole v\xc3\xa4hki ilma v\xc3\xa4hieelse seisundita ning et v\xc3\xa4hieelse seisundi diagnoosimine ja ravi on t\xc3\xb5hus v\xc3\xa4hkt\xc3\xb5ve prof\xc3\xbclaktika._NEWLINE_Aastal 1969 ilmunud raamatus uuris \xc5\xa0abad eksogeensetre ja endogeensete blastomogeensete ainete t\xc3\xa4htsust pahaloomuliste kasvajate etioloogias ja patogeneesis. Ta n\xc3\xa4itas esimesena, et inimese organismis v\xc3\xb5ivad olla blastomogeensed ained, tekitades kasvajaid loomadel, kellele oli manustatud v\xc3\xa4hki surnud inimeste kudede ekstrakte._NEWLINE_Aastal 1970 ilmunud raamatus on kirjeldatud keemiliste kantserogeenide r\xc3\xbchmi, nende struktuuri ja toimet, loomkatsete \xc3\xbcldprintsiipe ja metoodikat jms. Samuti anal\xc3\xbc\xc3\xbcsis ta, kuidas loomkatsete tulemusi ekstrapoleerida inimesele._NEWLINE_Aastal 1973 ilmunud raamatus p\xc3\xb6\xc3\xb6ras ta t\xc3\xa4helepanu sellele, et keskkonnas ringlevad kantserogeenid v\xc3\xb5ivad \xc3\xbcle minna \xc3\xbchest sf\xc3\xa4\xc3\xa4rist teise, n\xc3\xa4iteks \xc3\xb5hust mulda, mullast taimedesse, loomas\xc3\xb6\xc3\xb6dasse, inimeste toidusse jne. P\xc3\xa4ikesekiirte ja mulla mikroorganismide toimel v\xc3\xb5ivad nad laguneda._NEWLINE_Kokku avaldas ta \xc3\xbcle 400 teadust\xc3\xb6\xc3\xb6 ja 9 monograafiat._NEWLINE_\xc5\xa0abad reageeris kiiresti uutele probleemidele. N\xc3\xa4iteks uuriti tema laboratooriumis Leningradis \xc3\xbchena esimestest maailmas tubakatoodete kantserogeenset toimet, mida kahtlustati 1951. aastal.'