b'\n_START_ARTICLE_\nP\xc3\xb5hjas\xc3\xb5da Eesti alal\n_START_SECTION_\nOlukord enne s\xc3\xb5da\n_START_PARAGRAPH_\nRootsi kuninga Karl XI valitsemisajal, 1680. aastal v\xc3\xb5ttis Rootsi riigip\xc3\xa4ev vastu otsuse v\xc3\xb5\xc3\xb5randatud m\xc3\xb5isate riigile tagasiv\xc3\xb5tmiseks kogu riigis, mille tulemusena toimus m\xc3\xb5isate reduktsioon, mis viidi l\xc3\xa4bi nii Rootsi riigis, kui ka Rootsile kuuluvates dominioonides. Liivimaa r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna moodustatud komisjonis, mis kogus dokumentaalseid t\xc3\xb5endeid, millega t\xc3\xb5endada r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna privileege, et nende abil m\xc3\xb5justada Rootsi kuningat Karl XI loobuma m\xc3\xb5isate reduktsioonist Liivimaal osales Johann Reinhold von Patkul. Peamiselt Patkuli m\xc3\xb5jul asus Liivimaa r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna konvent 1692. aastal v\xc3\xa4ga teravasse opositsiooni Rootsi kuninga l\xc3\xa4biviidava reduktsiooni vastu ja 1692. aastal esitati Rootsi kuningale uuesti, kuid tunduvalt teravamas toonis: ta hoiatas kuningat, et kui m\xc3\xb5isnikelt maad \xc3\xa4ra v\xc3\xb5etakse, ei saa nad Rootsi riiki enam piisavalt h\xc3\xa4sti teenida ja v\xc3\xb5ivad viletsusse langemise v\xc3\xa4ltimiseks minna koost\xc3\xb6\xc3\xb6le vaenlastega. Seda pidas Karl XI aga riigireetmiseks, saatis Liivimaa maap\xc3\xa4eva 1693. aastal laiali ja lasi Patkuli l\xc3\xa4hikondlased vangistada. Patkul ise p\xc3\xb5genes 1692. aastal Kuramaale. Aastal 1699 astus Patkul Saksi kuurv\xc3\xbcrsti ja Poola kuninga August Tugeva teenistusse. V\xc3\xa4idetavalt Liivimaa aadlike aitamise nimel asus ta Augustit innustama, loomaks Rootsi-vastast koalitsiooni Venemaa ja Taaniga, seega v\xc3\xb5ib teda pidada \xc3\xbcheks peamiseks P\xc3\xb5hjas\xc3\xb5ja vallap\xc3\xa4\xc3\xa4stjaks. Tema plaanide j\xc3\xa4rgi pidi Rootsi valdused jagatama Taani, Poola ja Venemaa vahel, kusjuures Eesti- ja Liivimaa pidid minema Augustile, kes oleks v\xc3\xa4hemalt Liivimaast moodustanud endale p\xc3\xa4riliku v\xc3\xb5imuga Kuramaa-laadse hertsogkonna, kus aadlikel oleks \xc3\xbclimalt laiad privileegid. Liivimaa r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna esindajana allkirjastas J.R. von Patkul Poola kuninga August II Tugevaga 1699. aastal lepingu, mille kohaselt Liivimaa l\xc3\xa4ks Rzeczpospolita v\xc3\xb5imu alla, s\xc3\xa4ilitades oma kohaliku omavalitsuse (aadelkonna Liivimaa maap\xc3\xa4ev), seadused, ametiasutused ja \xc3\xb5iguse omada oma s\xc3\xb5jaj\xc3\xb5ude. Johann Reinhold von Patkul allkirjastas Poola kuninga August Tugeva esindajaga s\xc3\xb5jalise lepingu Venemaa tsaari Peeter I-ga 1699. aastal Venemaal Moskva-l\xc3\xa4hedases Preobra\xc5\xbeenskis, mille tulemusena moodustus P\xc3\xb5hjaliiga/P\xc3\xb5hjaliit, kuhu kuulusid rootsivastased Venemaa tsaaririik \xe2\x80\x93 tsaari Peeter I, Taani kuningriik \xe2\x80\x93 Frederik IV ning personaalunioonis olevad Saksimaa kuurv\xc3\xbcrstiriik ja Rzeczpospolita (Poola) \xe2\x80\x93 Poola kuninga August Tugeva juhtimisel.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5ja algus\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb5da algas Liivimaal 22. veebruaril (Juliuse kalendri j\xc3\xa4rgi 12. veebruaril) 1700 Saksimaa kuurv\xc3\xbcrsti ja Poola kuninga August II Tugeva v\xc3\xa4gede, ootamatu ilma s\xc3\xb5jakuulutuseta r\xc3\xbcnnakuga Riiale (Riia piiramine (1700)) kindralleitnant krahv Jakob Heinrich von Flemmingi ja kindralmajor Johann Reinhold von Patkuli juhtimisel. Kuulnud Riia r\xc3\xbcndamisest, otsustas Taani kuningas Frederik IV r\xc3\xbcnnata Rootsi liitlast Schleswig-Holsteini hertsogiriiki. 11. m\xc3\xa4rtsil kuulutas Taani Rootsile s\xc3\xb5ja ja Taani v\xc3\xa4ed marssisid Schleswig-Holsteini sisse, vallutades selle osa Schleswigi hertsogkonna. Karl XII maabus 23. juulil 1700 koos liitlastega Taani peasaarel Sj\xc3\xa6llandil, h\xc3\xb5ivas sealsed maa-alad ning augustis asus Kopenhaagenit piirama. Pealinna ei vallutatud, sest Frederik IV tunnistas oma kaotust ja soovis alustada rahul\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisi. 18. augustil s\xc3\xb5lmiti Holstein-Gottorpi ja Taani vahel Travendali rahuleping, mille kohaselt taastati status quo (rootslased lahkusid Sj\xc3\xa6llandist ja taanlased Gottorpist) ning Taani lahkus Rootsi-vastasest koalitsioonist._NEWLINE_31. (20.) augustil, kohe p\xc3\xa4rast seda, kui Peeter I sai teate Konstantinoopoli rahulepingu s\xc3\xb5lmimisest Osmani impeeriumiga Vene-T\xc3\xbcrgi s\xc3\xb5jas, kuulutas Venemaa Rootsile s\xc3\xb5ja. Septembri keskpaigas 1700 j\xc3\xb5udis Vene tsaaririigi eelv\xc3\xa4gi Novgorodist, l\xc3\xa4bi Ingeri, vallutadel teel Jama ja Koporje, tugevalt kindlustatud Narva alla.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5jategevuse kandumine Liivimaale\n_START_PARAGRAPH_\nSuvel 1701 liikusid Rootsi v\xc3\xa4ed l\xc3\xb5unasse, Riia suunas, mida j\xc3\xa4llegi piirasid August II Tugeva v\xc3\xa4ed. 19. (8). juulil (Rootsi kalendri j\xc3\xa4rgi 9. juulil) 1701 olid Saksi (20 000 meest) ja Rootsi s\xc3\xb5jav\xc3\xa4ed Riia all Daugava \xc3\xa4\xc3\xa4res Spilve lahingus vastamisi. Saksi v\xc3\xa4gede \xc3\xbclemjuhataja krahv Adam Heinrich von Steinau laskis end k\xc3\xb5rvalejuhtimisman\xc3\xb6\xc3\xb6vrist \xc3\xa4ra petta ja killustas oma v\xc3\xa4eosad. Nii \xc3\xb5nnestus Rootsi jalav\xc3\xa4el j\xc3\xb5gi \xc3\xbcletada ja sillapea moodustada. Saksi armee kaotas, kuid kogus ennast ja taganes korrap\xc3\xa4raselt. _NEWLINE_Karl h\xc3\xb5ivas oma v\xc3\xa4gedega Miitavi (praegu Jelgava), Poola vasalliriigi Kuramaa hertsogiriigi pealinna ning vallutasid seej\xc3\xa4rel oktoobris kogu Kuramaa. Jaanuaris 1702 liikusid Rootsi v\xc3\xa4e kaugemale l\xc3\xb5unasse Leetu. 23. m\xc3\xa4rtsil 1702 lahkus Karl XII Leedust talvekorterist ja marssis sisse P\xc3\xa4ris-Poolasse.\n_START_SECTION_\n1701. aasta r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretked Eesti- ja Liivimaale\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4rast kaotust Narva all hoidsid Vene v\xc3\xa4ed kaitseliini Volhovi j\xc3\xb5e liinil ja toimusid vaid m\xc3\xb5lemapoolsed v\xc3\xa4ikesed s\xc3\xb5jaretked vastase territooriumile. Liivimaale j\xc3\xa4id kaitseks vaid Wolmar Anton von Schlippenbachi 8000-meheline v\xc3\xa4liv\xc3\xa4gi Tartu piirkonnas ning Abraham Cronhjorti 7000-meheline v\xc3\xa4liv\xc3\xa4gi, Ingerimaal ja Karjalas. Kasutades \xc3\xa4ra Karl XII ja Rootsi peav\xc3\xa4e seotust Poolas, kus p\xc3\xbc\xc3\xbcti August II troonilt t\xc3\xb5ugata, r\xc3\xbcndasid Vene v\xc3\xa4ed Eesti- ja Liivimaad. Aastatel 1701\xe2\x80\x931703 toimunud Vene v\xc3\xa4gede r\xc3\xbc\xc3\xbcstetegevus tabas praegust V\xc3\xb5ru- ja Tartumaad, Viljandi- ja Kagu-P\xc3\xa4rnumaad, seega L\xc3\xb5una-Eestit peaaegu t\xc3\xa4ies ulatuses. Karli selja taga l\xc3\xb5i Venemaa s\xc3\xb5jav\xc3\xa4gi kaks korda v\xc3\xa4ikest Rootsi v\xc3\xa4ge, mis L\xc3\xa4\xc3\xa4nemereprovintside kaitseks oli maha j\xc3\xa4\xc3\xa4nud. Alates 1702. aastast kontrollis Venemaa Eesti- ja Liivimaad, v\xc3\xa4lja arvatud Rootsi kindlusi.\n_START_SECTION_\nR\xc3\xa4pina, Kasaritsa ja R\xc3\xb5uge\n_START_PARAGRAPH_\nRootsi v\xc3\xa4liv\xc3\xa4gede lahkumisel Liivimaale tungisid vene r\xc3\xbc\xc3\xbcstesalgad 1701. aastal L\xc3\xb5una-Eestisse, septembris toimusid lahingud R\xc3\xa4pinas, Kasaritsal ja R\xc3\xb5uges. Kasakate, tatarlaste ja kalm\xc3\xb5kkide r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretked eriti Aluliina piirkonda. 3. septembril tungisid L\xc3\xb5una-Eestisse 3 Vene v\xc3\xa4esalka: B. \xc5\xa0eremetjevi poja, kindralmajor Mihhail \xc5\xa0eremetjevi ca 11 000-meheline salk, millest enamuse moodustasid kasakad, tatarlased ja kalm\xc3\xb5kid; polkovnik Savva Aigustovi salk ca 5000 ja stolnik Jakov Rimski-Korsakovi salk 3700. R\xc3\xbcnnatavat ja r\xc3\xbc\xc3\xbcstatavat piirkonda kaitsesid rootslaste v\xc3\xa4esalgad (ca 3000)._NEWLINE_M. \xc5\xa0eremetjevi salk r\xc3\xbcndas 5. septembril 1701 major Andreas Ludwig von Roseni juhitud Rootsi v\xc3\xa4gede (umbes 600 meest) positsiooni R\xc3\xa4pina juures, kuid need suutsid kaitsta kindlustatud positsioone ega lasknud Vene ratsav\xc3\xa4el V\xc3\xb5handu j\xc3\xb5ge \xc3\xbcletada. Ratsav\xc3\xa4e tiibhaardeman\xc3\xb6\xc3\xb6vri j\xc3\xa4rel, R\xc3\xa4pinast edela pool r\xc3\xbcndasid Vene v\xc3\xa4ed A. von Roseni salka tagalast ning purustasid selle, tappes v Roseni ja ca 400 kaitsjat. 80 kaitsjat v\xc3\xb5eti vangi, s\xc3\xb5jasaagiks saadi 3 lippu ja 2 kahurit. _NEWLINE_S. Aigustovi salk r\xc3\xbcndas aga Rootsi v\xc3\xa4gesid Uue-Kastre m\xc3\xb5isa juures, kus asus kaitsel v\xc3\xa4esalk (ca 160) parun B. Rehbinderi juhtimisel. R\xc3\xbcnnaku alguses suutis Rehbinder saata teatise Kirump\xc3\xa4\xc3\xa4l p\xc3\xb5hij\xc3\xb5ududega asuvale Wolmar Anton von Schlippenbachile. Kuni abiv\xc3\xa4gede kohalej\xc3\xb5udmiseni pidas Rehbinderi salk vastu venelaste r\xc3\xbcnnakule ja abiv\xc3\xa4gede saabumisega aeti S. Aigustovi salk piiri taha._NEWLINE_J. Rimski-Korsakovi salk tungis aga R\xc3\xb5uge m\xc3\xb5isas asuvatele Rootsi v\xc3\xa4gede kaitsesse, Rootsi v\xc3\xa4esalka juhtis major von Nolcken ja rittmeister Brusin, kellega oli v\xc3\xa4esalk (ca 250). Vaatamata ootamatule r\xc3\xbcnnakule suutsid Rootsi v\xc3\xa4ed kaitsta end edukalt kui A. Schlippenbachi saadetud abiv\xc3\xa4gede saabumiseni, kellega koos aeti Vene v\xc3\xa4esalk samuti tagasi \xc3\xbcle piiri. (ru) _NEWLINE_1701. aasta 2. oktoobril (13 ukj)\xc2\xa0? kuulutati Venemaal v\xc3\xa4lja uus suurpealetung Liivimaale. Koondati 18 000-meheline v\xc3\xa4ekorpus 26 kahuriga ning 26. detsembril (6. jaanuaril 1702 ukj) vallutasid Vene v\xc3\xa4ed V\xc3\xb5\xc3\xb5psu ja 28. detsembril purustati Rootsi v\xc3\xa4gede eelsalk.\n_START_SECTION_\n1703. aasta\n_START_PARAGRAPH_\n1703. aastal toimus Boriss \xc5\xa0eremetjevi r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretk, millest j\xc3\xa4id enam-v\xc3\xa4hem puudutamata ainult Harjumaa, L\xc3\xa4\xc3\xa4nemaa, P\xc3\xa4rnumaa kesk- ja p\xc3\xb5hjapoolsed alad ja saared, vangistati palju talupoegi, eriti arvukalt lapsi, ja saadeti nad Ukrainasse.  _NEWLINE_1703. aasta suvel koondas W. A. von Schlippenbach v\xc3\xa4ed L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Virumaale, Kolga metsa. Vene v\xc3\xa4ed tegid \xc3\xbcksikuid r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretki Alutagusesse, Vasknarva piirkonda. Augusti l\xc3\xb5pul asetusid Rootsi v\xc3\xa4ed S\xc3\xb5meru piirkonda, kuid j\xc3\xa4tsid piir\xc3\xa4\xc3\xa4rsed alad idapoolsed alad Vene v\xc3\xa4gede meelevalda, kes seal vabalt said r\xc3\xbc\xc3\xbcstata. Augusti l\xc3\xb5pus tulid Vene v\xc3\xa4ed suurel hulgal \xc3\xbcle parvsilla Narva j\xc3\xb5e, Jaama juures ning l\xc3\xb5id J\xc3\xb5uga k\xc3\xbcla l\xc3\xa4hedal tugipunkti. Tugipunktist l\xc3\xa4htusid Vene v\xc3\xa4gede edasised r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretked: m\xc3\xb6\xc3\xb6da Peipsi j\xc3\xa4rve \xc3\xa4\xc3\xa4rt Avinurmeni ja valgusid ka Vaivara, J\xc3\xb5hvi ja L\xc3\xbcganuse kihelkondadesse. _NEWLINE_5. septembril liikusid Vene v\xc3\xa4ed Viru-Nigula kihelkonda, Rootsi v\xc3\xa4ed aga taganesid S\xc3\xb5merult Rakverre ja seej\xc3\xa4rel Tallinna. 5. septembril \xc3\xbcletasid Vene v\xc3\xa4ed Kunda j\xc3\xb5e ja eelv\xc3\xa4ed tungisid Rakverre, kus viimased Rootsi v\xc3\xa4ed s\xc3\xbc\xc3\xbctasid linnas asunud moonalaod ja taganesid lahinguta. Rakverre j\xc3\xa4\xc3\xa4nud linnaelanikud tapeti ja Rakvere linn p\xc3\xb5letati Vene v\xc3\xa4gede poolt. Vene v\xc3\xa4ed l\xc3\xb5id uue tugipunkti Rakvere juurde, kust suundusid r\xc3\xbc\xc3\xbcstesalgad (kalm\xc3\xb5kid jt) \xc3\xbcmberkaudsetele aladele: Haljala kihelkonda, Kadrina, Rakvere, Jakobi ja Simuna kihelkonda, mis j\xc3\xa4rgmise kahe p\xc3\xa4eva jooksul r\xc3\xbc\xc3\xbcstati._NEWLINE_Virumaa j\xc3\xa4rel tungisid vene r\xc3\xbc\xc3\xbcstesalgad J\xc3\xa4rvamaale, siis Tartumaale, kust Al\xc5\xabksnesse (Marienburgi) ning seej\xc3\xa4rel p\xc3\xb6\xc3\xb6rduti tagasi Venemaale. Eri hinnangutel oli r\xc3\xbc\xc3\xbcstesalkade suurus 5000\xe2\x80\x937000 meest, kuid Rootsi v\xc3\xa4gede paanilise taganemise t\xc3\xb5ttu ei osutatud neile vastupanu ja v\xc3\xb5imaldati r\xc3\xbc\xc3\xbcstata Viru-, J\xc3\xa4rva- ja Tartumaa. Vallutamata j\xc3\xa4i ainult Narva kindlus. Hummuli l\xc3\xa4hingu kaotuse j\xc3\xa4rel v\xc3\xa4ltisid Rootsi v\xc3\xa4ed v\xc3\xa4lilahinguid, piirdusid kindlustatud punktide kaitsmisega ning j\xc3\xa4tsid maapiirkonnad kaitseta ja Vene r\xc3\xbc\xc3\xbcstev\xc3\xa4gede meelevalda. Tegevusvabadust maapiirkondades kasutasid Vene r\xc3\xbc\xc3\xbcstev\xc3\xa4ed, et laastata 1702. aasta s\xc3\xbcgisel Liivimaad ja 1703. aastal Eestimaad, eesm\xc3\xa4rgiga h\xc3\xa4vitada linnade ja kindluste v\xc3\xb5imalikke toidutagavarasi. Senine v\xc3\xa4gede \xc3\xbclemjuhataja A. W. von Schlippenbach asendati kindral Adam Ludwig Lewenhauptiga, Schlippenbach m\xc3\xa4\xc3\xa4rati Eestimaa asekuberneriks.\n_START_SECTION_\n1704. aasta\n_START_PARAGRAPH_\nAastavahetusel 1703/04 toimusid Vene v\xc3\xa4gede r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretked Narva \xc3\xbcmbruskonda. Uusaasta\xc3\xb6\xc3\xb6l tungisid Vene v\xc3\xa4ed Joala juures \xc3\xbcle j\xc3\xb5e ja tungisid Narva alevikku, kus tapsid rootslaste vahisalga ja r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid alevikku. Kindlusest avatud tuli ei tekitanud Vene v\xc3\xa4gedele kahju, kui hommikuks Vene v\xc3\xa4esalgad lahkusid. _NEWLINE_1704. aasta alguses tegid Vene v\xc3\xa4ed ka r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretke Tartumaale:_NEWLINE_ _NEWLINE_\xe2\x80\x9e"1704. aasta jaanuaris tungisid moskoviidid piki Peipsi j\xc3\xa4rve Torma, s\xc3\xbc\xc3\xbctasid k\xc3\xbclad p\xc3\xb5lema ja v\xc3\xb5tsid kaasa palju inimesi alasti ja n\xc3\xa4ljastena. Kes tugeva k\xc3\xbclma k\xc3\xa4es hukkusid v\xc3\xb5i enam edasi minna ei suutnud, need uputati Peipsi j\xc3\xa4rvel j\xc3\xa4\xc3\xa4 alla."\xe2\x80\x9c\n_START_SECTION_\nNarva vallutamine\n_START_PARAGRAPH_\nJaanilinna kindlus alistus 28. augustil, Narva vallutati alles vallutati 30. augustil (9. augustil vkj/10. rkj)), tormijooksu juhtis Peeter I ise, Narva vallutamisele j\xc3\xa4rgnes linna r\xc3\xbc\xc3\xbcstamine moskoovia s\xc3\xb5durite poolt tsaar Peetri enda juhiste kohaselt. _NEWLINE_ _NEWLINE_\xe2\x80\x9e"Ka surnud, olgu k\xc3\xb5rgest v\xc3\xb5i madalast soost, kisti v\xc3\xa4lja haudadest ja visati j\xc3\xb5kke. Kurb ja kole vaatepilt oli, kuidas haiged, kes majades, kindlusvallidel ja mujal lamasid, hunnikusse vankritele laoti ja Narva joast alla kallati, kus nad kaebliku kisaga hukkusid. Sellele \xc3\xb5nnetusele oli v\xc3\xb5rdne asjaolu, et Narva elanikelt k\xc3\xb5ik lapsed 6\xe2\x80\x9314. a. vanuses \xc3\xa4ra v\xc3\xb5eti, et neid Moskooviasse orjadeks viia." \xe2\x80\x9c_NEWLINE_Narva vallutamise j\xc3\xa4rel 30. augustil (19. augustil vkj) s\xc3\xb5lmis Venemaa Rzeczpospolitaga Narvas liidulepingu (Dzia\xc5\x82y\xc5\x84ski ja Golovini pakt), millega viimane astus ametlikult Rootsi vastu s\xc3\xb5tta.\n_START_SECTION_\n1705\n_START_PARAGRAPH_\nNarva ja Tartu vallutamise j\xc3\xa4rel tabas lisaks s\xc3\xb5jakahjudele Eesti- ja Liivimaad ka 1705. ja 1708. aastal viljaikaldus. S\xc3\xb5jak\xc3\xa4ikude k\xc3\xa4igus paljaksriisutud Virumaale Vene v\xc3\xa4ge ei j\xc3\xa4etud ning v\xc3\xa4gi asetses Narvas, v\xc3\xa4ike v\xc3\xa4liv\xc3\xa4gede salk paiknes Vaivara juures, kus nad sooritasid r\xc3\xb6\xc3\xb6vretki, ja kuna mujalt maalt midagi v\xc3\xb5tta ei olnud: _NEWLINE_ _NEWLINE_\xe2\x80\x9etungisid nad \xc3\xbcle Kunda j\xc3\xb5e ja viisid \xc3\xa4ra loomi ja vilja  ning muud mida k\xc3\xa4tte said; ka inimesi surmasid nad, r\xc3\xb6\xc3\xb6visid neilt palju v\xc3\xa4ikeiseid lapsi ja m\xc3\xbc\xc3\xbcsid neid Venemaale orjaks, millega vaestele vanematele parandamatuid haavu l\xc3\xb5id.\xe2\x80\x9c_NEWLINE_1705. aastal tegid Vene v\xc3\xa4ed Narvast r\xc3\xb6\xc3\xb6vretke Rakverele ja seej\xc3\xa4rel Simuna kihelkonda Paasveresse, kus palju hobuseid ja loomi riisususid._NEWLINE_S\xc3\xb5jategevusele mandril lisandus s\xc3\xb5jategevus Soome lahel, kus Rootsi laevastiku ja Venemaa Balti laevastiku vahel toimus Suursaare juures 20. augustil 1705. aastal merelahing, milles Cornelius Ankarstierna juhitud s\xc3\xb5jalaev Reval v\xc3\xb5itis lahingus 7 Vene galeerilaeva.\n_START_SECTION_\n1707\n_START_PARAGRAPH_\n1707. aastal toimus Vene ratsav\xc3\xa4e suurem r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretk P\xc3\xb5hja-Tartumaale, P\xc3\xb5ltsamaa, Puka, Sangaste ja Karula suunas. P\xc3\xb5letati uuesti maha Valga. _NEWLINE_1707. aasta mihklip\xc3\xa4eval tegid Vene v\xc3\xa4ed j\xc3\xa4llegi retke Virumaale, kellele uus kindralkuberner Str\xc3\xb6mberg kogudes kokku v\xc3\xa4e Tallinnast vastu hakkas. Vene v\xc3\xa4ed, kes olid teinud endale leeri Rakvere alla, taganesid Rootsi v\xc3\xa4gede l\xc3\xa4henedes ning Rootsi v\xc3\xa4ed j\xc3\xa4litasid neid kuni Kunda j\xc3\xb5eni, kuid Narva kindlusse varjunud Vene v\xc3\xa4gesid nad ei r\xc3\xbcnnanud. P\xc3\xa4rast Str\xc3\xb6mberi aktiivset kaitset j\xc3\xa4igi Kunda j\xc3\xb5gi mitmeks aastaks piirijooneks Rootsi ja Vene v\xc3\xa4gedele, Vene v\xc3\xa4gede kontrolli alla j\xc3\xa4id Alutaguse ja idapoolne Virumaa, mida nad kontrollisid Narva kindlusest.\n_START_SECTION_\n1708\n_START_PARAGRAPH_\n1708. aastal toimus Vene v\xc3\xa4gede uus suur r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretk Liivimaale, milles Valgamaad laastati metsikult. Talud ja m\xc3\xb5isad p\xc3\xb5letati, vili p\xc3\xb5ldudel tallati ja niideti maha.\n_START_SECTION_\nTartu laastamine\n_START_PARAGRAPH_\nRzeczpospolita ja Venemaa vahel s\xc3\xb5lmitud Bir\xc5\xbea lepinguga pidid Baltimaad v\xc3\xb5idu korral Rootsi \xc3\xbcle minema Rzeczpospolitale. Seet\xc3\xb5ttu k\xc3\xa4skis Peeter I 1708. aasta suvel h\xc3\xa4vitada Tartu linna, mis 1704. aastal oli kapituleerunud Vene v\xc3\xa4gedele. 1708. aastal k\xc3\xbc\xc3\xbcditati Narva ja Tartu kodanikkond Venemaale sundasumisele. Paljud surid, osa p\xc3\xa4\xc3\xa4ses tagasi viis aastat hiljem. Tartus h\xc3\xa4vitati suur osa linnast: losse, kirikuid ja m\xc3\xbc\xc3\xbcre lasti \xc3\xb5hku. Nendest s\xc3\xbcndmustest jutustab eestikeelne K\xc3\xa4su Hansu nutulaul, mis algab s\xc3\xb5nadega: "Oh! Ma waene Tardo Liin\xe2\x80\xa6". J\xc3\xa4id r\xc3\xbc\xc3\xbcstatud kujul ainult \xc3\xbcksikud ehitised.\n_START_SECTION_\nEesti ala rahvastik ja katkuepideemia P\xc3\xb5hjas\xc3\xb5jas\n_START_PARAGRAPH_\nAjaloolase Heldur Palli hinnangul oli Eesti ala rahvaarv t\xc3\xb5usnud 1695. aastaks 350 000\xe2\x80\x93400 000 inimeseni, mis moodustas umbes 10% kogu Rootsi rahvastikust. 1695\xe2\x80\x931697 suri n\xc3\xa4lga hinnanguliselt 70 000\xe2\x80\x9375 000 inimest. Seega elas P\xc3\xb5hjas\xc3\xb5ja eel Eestis maksimaalselt 325 000 inimest. _NEWLINE_1702\xe2\x80\x931703 elas Eestis umbes 350 000 inimest. 1708. aastal oli P\xc3\xb5hja-Eestis taas ikaldus. Ka 1709 oli ikaldus, seekord kogu Eestis. Kaotused olid umbes 40 000 inimest. 1710. aasta katkuepideemia oli Eestis \xc3\xbcks t\xc3\xb5sisemaid ja sai alguse 1704 Ungarist, kust levis edasi Poolasse. Eesti- ja Liivimaal puhkes katk esmalt Riias, mida samal ajal piirasid venelased. Katku levitajataks olid eelk\xc3\xb5ige rotid ja s\xc3\xb5jamehed. Katku viimased n\xc3\xa4hud olid 1713. aastal ja sellesse suri inimesi rohkem kui s\xc3\xb5jategevuse t\xc3\xb5ttu. 1712. aasta Eestis tehtud revisjon n\xc3\xa4itas, et katku suri L\xc3\xa4\xc3\xa4nemaal 82,8%, Harjumaal 80,3%, J\xc3\xa4rvamaal 70,5%, Virumaal 70,4%, Hiiumaal 53,2% ja Vormsil 24,6% elanikkonnast. Kokku p\xc3\xb5hjustas katk kuni 200 000 inimese surma. Eesti rahvastik v\xc3\xa4henes selle j\xc3\xa4rel umbes 150 000 inimesele (umbes sama palju kui 1200. aasta paiku). See oli rahvastikukatastroof, kuigi puudutas eelk\xc3\xb5ige L\xc3\xa4\xc3\xa4ne- ja P\xc3\xb5hja-Eestit, kus oli lausa inimt\xc3\xbchje piirkondi. Aastad 1710\xe2\x80\x931712 j\xc3\xa4id siiski viimaseks suuremaks katkuepideemia levikuperioodiks.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5ja tagaj\xc3\xa4rjed\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xb5hjas\xc3\xb5ja tulemusel sai Venemaa keirsririik vaba p\xc3\xa4\xc3\xa4su L\xc3\xa4\xc3\xa4nemerele; Eesti-, Liivi- ja Ingerimaa l\xc3\xa4ksid Venemaa koosseisu. Venemaast sai Euroopa suurriik uue pealinnaga L\xc3\xa4\xc3\xa4nemere \xc3\xa4\xc3\xa4res. Eesti sai P\xc3\xb5hjas\xc3\xb5jas tugevalt kannatada, sest 1700\xe2\x80\x931710 toimus suur osa lahingutest Eesti pinnal. S\xc3\xb5da ja sellele j\xc3\xa4rgnenud katk h\xc3\xa4vitasid kuni kaks kolmandikku Eesti rahvastikust. Arvatavalt oli eestlasi siis 150 000 \xe2\x80\x93 170 000 inimest._NEWLINE__NEWLINE_S\xc3\xb5jategevuse tulemusena h\xc3\xa4vitati t\xc3\xa4ielikult Tartu linn, sest Peeter I k\xc3\xa4sul lasti see 1708. aastal \xc3\xb5hku. \xc3\x9cks s\xc3\xb5ja tagaj\xc3\xa4rgi oli ka Tartu \xc3\x9clikooli tegevuse lakkamine. Ehkki \xc3\xbclikooli taastamine oli Eestimaa r\xc3\xbc\xc3\xbctelkonna kapitulatsiooni \xc3\xbcks tingimusi, kulus terve sajand, enne kui Aleksander I Tartusse 1802. aastal taas \xc3\xbclikooli rajas.'