b'\n_START_ARTICLE_\nKaal (kaalumisseade)\n_START_PARAGRAPH_\nKaal on seade keha massi m\xc3\xb5\xc3\xb5tmiseks kehale harilikult m\xc3\xb5juva raskusj\xc3\xb5u kaudu. Lihtsaimat t\xc3\xbc\xc3\xbcpi kangkaaludel toimub m\xc3\xb5\xc3\xb5tmine m\xc3\xb5\xc3\xb5detava massi tasakaalustamisega \xc3\xbche v\xc3\xb5i mitme teadaoleva massi ehk kaaluvihi vastu. Kangkaalude abil saab massi m\xc3\xb5\xc3\xb5ta korrektselt ka erineva gravitatsiooniv\xc3\xa4lja puhul. Vedrukaalu, mille t\xc3\xb6\xc3\xb6p\xc3\xb5him\xc3\xb5te seisneb j\xc3\xb5u m\xc3\xb5jul deformeerunud vedru pikkuse m\xc3\xb5\xc3\xb5tmisel, kasutamisel s\xc3\xb5ltub n\xc3\xa4it aga gravitatsioonist, olles sama massi korral maakera poolusel ja ekvaatoril erinev._NEWLINE_V\xc3\xb5rd\xc3\xb5lgseid kangkaale v\xc3\xb5ib leida t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval veel m\xc3\xb5nest laborist. Tehnilisi m\xc3\xb5\xc3\xb5tmisi tehakse peamiselt mittev\xc3\xb5rd\xc3\xb5lgsete kangkaaludega, mille \xc3\xb5lgade suhe on kas muutumatu (n\xc3\xa4iteks 1:10 detsimaalkaal, 1:100 sajandikkaal, 1:200, 1:500, 1:1000) v\xc3\xb5i muutuv (liikuva vihiga kaalud, margapuu). Massi m\xc3\xa4\xc3\xa4ramisel kasutatakse ka kaale, mis p\xc3\xb5hinevad kvartsniidi v\xc3\xb5i spiraalvedru v\xc3\xa4\xc3\xa4ndenurga (torsioonkaal), vedeliku r\xc3\xb5hu (h\xc3\xbcdrauliline kaal) v\xc3\xb5i elektrijuhi takistuse m\xc3\xb5\xc3\xb5tmisel. Laborites kasutatakse anal\xc3\xbc\xc3\xbctilisi kaale v\xc3\xa4ikeste ainekoguste massi m\xc3\xb5\xc3\xb5tmiseks. Nendel kaaludel on m\xc3\xb5\xc3\xb5tealus l\xc3\xa4bipaistvas klaasustega kambris, et v\xc3\xa4ltida ruumi \xc3\xb5huvoolude toimet kaalumisprotseduurile. Kaalumine uuematel anal\xc3\xbc\xc3\xbctilistel kaaludel toimub elektromagneetilisel j\xc3\xb5u kompenseerimise p\xc3\xb5him\xc3\xb5ttel . Veelgi v\xc3\xa4iksemate ainekoguste kaalumiseks kasutatakse mikrokaale, millega on v\xc3\xb5imalik m\xc3\xb5\xc3\xb5ta mikrogrammi suurusi masse. Kvartskristallmikrokaal m\xc3\xb5\xc3\xb5dab massi t\xc3\xa4nu kvartskristalli piesoelektrilistele omadustele.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xb5endeid kangkaalude olemasolu kohta v\xc3\xb5ib leida juba I-III aastatuhandest eKr . Lihtsat mittev\xc3\xb5rd\xc3\xb5lgset kaalu, margapuu sarnast bismarit, hakati laialdaselt kasutama ligikaudu aastast 400 eKr . Esimeseks vedrukaaluks peetakse Richard Salteri 1770. aastal loodud kaalu . Suurbritannias v\xc3\xb5eti vedrukaalud laialdaselt kasutusse p\xc3\xa4rast 1840. aasta postireformi (Uniform Penny Post), kui R. W. Winfield leiutas \xe2\x80\x9ck\xc3\xbc\xc3\xbcnlajalg-kaalu" kirjade ja pakkide kaalumiseks . See muutis postit\xc3\xb6\xc3\xb6tajate t\xc3\xb6\xc3\xb6 palju kiiremaks, sest sai palju kiiremini kaaluda kui kangkaaludega. 1940nendatel v\xc3\xb5eti kasutusse elektroonilisi seadmeid, mis muutsid vedrukaalude lugemise t\xc3\xa4psemaks . Koormusandurid, v\xc3\xa4ikesed s\xc3\xb5lmed, mis muudavad r\xc3\xb5hku (v\xc3\xb5i j\xc3\xb5udu) digitaalsignaaliks, olid olemas juba 19. sajandi l\xc3\xb5pus, aga v\xc3\xb5eti kasutusse alles 20. sajandi l\xc3\xb5pus, kuna muutusid piisavalt t\xc3\xa4pseks, et v\xc3\xb5tta laiemasse kasutusse .'