b'\n_START_ARTICLE_\nPunatulilane\n_START_SECTION_\nKirjeldus\n_START_PARAGRAPH_\nValmikud toituvad \xc3\xb5ietolmust ja lehet\xc3\xa4iliste mesikastest ning neid v\xc3\xb5ib kohata kevadel ja suve alguses hekkides ning metsaservade taimestikus. Tal on kommensialistlikud suhted \xc3\xa4mblikulaadsete klassi kuuluvate ebaskorpionilistega (Pseudoscorpiones), kes kasutavad tulilasi transpordivahendina. T\xc3\xa4iskasvanud punatulilane on 15\xe2\x80\x9320 mm pikkune, punaste kattetiibade ja rindmikuga, jalad, pea ja tundlad on mustad. Sarnaneb stepitulilasega (Pyrochroa serraticornis), kellel on aga punane pea ja ribitulilasega (Schizotus pectinicornis), kes on v\xc3\xa4iksem, pruunikama v\xc3\xa4rvusega ja kellel on pronotumi tagaosas must laik. Emaseid ja isaseid isendeid saab eristada tundlate j\xc3\xa4rgi, mis emastel on saagjad, isastel aga kamjad._NEWLINE_Vastsed on oran\xc5\xbeika v\xc3\xa4rvusega ja lamendunud kehaga. Nende areng kestab 2\xe2\x80\x933 aastat, nad on karnivoorid, toitudes teistest putukatest ning elavad lahtise puukoore all v\xc3\xb5i k\xc3\xb5dunevas puidus.'