b'\n_START_ARTICLE_\nVarjuteater (romaan)\n_START_SECTION_\nRetseptsioon\n_START_PARAGRAPH_\nViivi Luik ei m\xc3\xa4\xc3\xa4ratle "Varjuteatrit" ei reisikirja ega m\xc3\xa4lestusteraamatuna, vaid nimetab seda selgelt romaaniks. Kirjanduskriitik Kaarel Kressa on raamatut nimetanud mosaiiktekstiks, mille t\xc3\xbckke eristavad v\xc3\xa4rvide asemel eri ajaj\xc3\xa4rgud ning t\xc3\xbckkideks on m\xc3\xa4lupildid ja v\xc3\xa4ikesed vaatlused._NEWLINE_Rein Veidemann nimetas "Varjuteatrit" p\xc3\xa4rast ilmumist Mats Traadi "\xc3\x95elate lambi" k\xc3\xb5rval teiseks 2010. aasta eesti proosas\xc3\xbcndmuseks. _NEWLINE_2010. aastal ilmunud "Varjuteatril" on otsesed sidemed 1985. aastal ilmunud "Seitsmenda rahukevadega", eelk\xc3\xb5ige otseste viidete (Rooma j\xc3\xb5udmine sai alguse 1949. aastal kodukandist), aga ka tinglikumate \xc3\xbchenduste n\xc3\xa4ol (tagasivaade lapsep\xc3\xb5lve 1950. aastatel). Romaani on v\xc3\xb5rreldud ka Aare Pilve "Ramadaaniga" (2010), mis kujutab samuti s\xc3\xbcgavamat sissevaadet Itaaliasse. Joel Sangale toob "Varjuteater" meelde ka Curzio Malaparte "Kaputti" (1944) .'