b'\n_START_ARTICLE_\nHispania Tarraconensis\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nFoiniiklased ja puunialased koloniseerisid Vahemere ranniku 8. kuni 6. sajandil eKr. Hiljem rajasid ka kreeklased piki rannikut kolooniaid. Roomlased saabusid 2. sajandil eKr._NEWLINE_Keiserlik Rooma provints Tarraconensis asendas Hispania Citeriori, mida valitses Augustuse reorganiseerimisega aastal 27 eKr hilise vabariigi konsul._NEWLINE_Selle keskus oli Tarraco (t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva Tarragona Kataloonias). Kantaabria s\xc3\xb5jad (29\xe2\x80\x9319 eKr) t\xc3\xb5id kogu Ibeeria Rooma \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu alla Tarraconensisesse. Astuurlased ja kantaabrid Ibeeria p\xc3\xb5hjarannikul olid viimased rahvad, keda tuli rahustada. Tarraconensis oli keiserlik provints ja eraldi kahest muust Ibeeria provintsist \xe2\x80\x94 Lusitaaniast (t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva Portugal ilma p\xc3\xb5hjapiirkonnata, pluss Hispaania Extremadura) ja senatiprovints Baeticast, mis vastab Hispaania l\xc3\xb5unaosale v\xc3\xb5i Andaluusiale. Galba, kes oli keiser l\xc3\xbchidalt aastatel 68\xe2\x80\x9369, valitses provintsi aastast 61. Plinius Vanem oli Tarraconensise prokuraator (73). Diocletianuse ajal, aastal 293, jaotati Hispania Tarraconensis kolmeks v\xc3\xa4iksemaks provintsiks: Gallaecia, Carthaginensis ja Tarraconensis. Keiserlik provints Hispania Tarraconensis kestis kuni 5. sajandi sissetungideni, alates aastast 409, kui sueebid, vandaalid ja alaanid \xc3\xbcletasid P\xc3\xbcreneed, ning l\xc3\xb5petades L\xc3\xa4\xc3\xa4negootide kuningriigi rajamisega._NEWLINE_Sissetung p\xc3\xb5hjustas ulatuslikku metallide kasutamist, eriti kulla, tina ja h\xc3\xb5beda. Las M\xc3\xa9dulase uhtkullakaevandused n\xc3\xa4itavad, et Rooma insenerid t\xc3\xb6\xc3\xb6tlesid setteid v\xc3\xa4ga suurel mahul, kasutades mitmeid kuni 48 km pikki akvedukte, et kasutada \xc3\xbcmbritsevate m\xc3\xa4gede vett. Kiirete veevoogude suunamisega pehmele kivimile v\xc3\xb5isid nad h\xc3\xbcdraulilise kaevandamise meetoditega (Ruina montium) suurel hulgal kulda eraldada. Kui kuld oli ammendunud, j\xc3\xa4rgnesid nad maa-alustele p\xc3\xbcriidikihtidele tunnelite kaudu, kasutades tuleseadet, et l\xc3\xb5hkuda palju k\xc3\xb5vemaid kulda kandvaid kivimeid. Plinius Vanem annab hea \xc3\xbclevaate Hispanias kasutatavatest meetoditest, eeldatavasti tema enda t\xc3\xa4helepanekute p\xc3\xb5hjal.\n_START_SECTION_\nReligioon\n_START_PARAGRAPH_\nK\xc3\xb5ige populaarsem jumalus Hispanias oli Isis, talle j\xc3\xa4rgnes Kybele, suur ema. Kartaago-foiniikia jumalused Melqart (nii p\xc3\xa4ikese- kui ka merejumal) ja Tanit-Caelestis (emakuninganna v\xc3\xb5imalike kuu-sidemetega) olid ka populaarsed. Rooma panteon neelas identifitseerimise kaudu kiiresti kohalikud jumalused (Melqartist sai n\xc3\xa4iteks Hercules, keda kreeklased olid pikka aega v\xc3\xb5tnud oma Heraklese variandina). Baal Hammon oli Kartaago peajumal ja oli ka Hispanias t\xc3\xa4htis. Egiptuse jumalad Bes ja Osiris leidsid ka kummardajaid.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4ljavedu\n_START_PARAGRAPH_\nTarraconensisest veeti v\xc3\xa4lja metsamaterjali, kinaveri, kulda, rauda, tina, pliid, savin\xc3\xb5usid, marmorit, veini ja oliivi\xc3\xb5li.'