b'\n_START_ARTICLE_\nPredikatsioon (filosoofia)\n_START_PARAGRAPH_\nPredikatsioon (ladina keeles praedicare, teatavaks tegema, v\xc3\xa4lja kutsuma; praedicatio, v\xc3\xa4lja\xc3\xbctlemine, teatavakstegemine) on filosoofias esemele (Gegenstand), asjale (Ding), objektile (Objekt), asjaolule (Sachverhalt)) omaduse omistamine v\xc3\xb5i selle \xc3\xa4rav\xc3\xb5tmine._NEWLINE_Loogikas nimetatakse esemega seotud v\xc3\xa4ljendit ka \xc3\xbcksikterminiks (Nominator, proper name) ning (laias t\xc3\xa4henduses) omadusega seotud v\xc3\xa4ljendit predikaadiks. Wilhelm Kamlah defineerib predikatsiooni oma "Loogilises propedeutikas" (Logischen Prop\xc3\xa4deutik) k\xc3\xb5neaktina, mille puhul objekti \xc3\xbcksiktermin ja predikaat identifitseeritakse ning objektile omistatakse v\xc3\xb5i sellelt v\xc3\xb5etakse \xc3\xa4ra omadusi. _NEWLINE_Predikatsioon toimib klassifitseerija v\xc3\xb5i kategoriseerijana. Predikatsiooni kaudu toimuvad keelelised eristamised. Koos referentsiga viib predikatsioon maailma keelelise jaotamiseni._NEWLINE_Predikatsioon v\xc3\xb5ib olla ka preditseerimise kui toimingu tulemus, st v\xc3\xa4ljend ise v\xc3\xb5i ka t\xc3\xa4histatava esemega seotud predikaat (omadus, suhe (Relation)), st v\xc3\xa4ljendi v\xc3\xa4ljendamine, v\xc3\xa4lja\xc3\xbctlemine, t\xc3\xa4hendus v\xc3\xb5i sisu (vt propositsioon).'