b'\n_START_ARTICLE_\nGeostatsionaarne orbiit\n_START_SECTION_\nOrbiidi stabiilsus\n_START_PARAGRAPH_\nGeostatsionaarne orbiit on saavutatav ainult k\xc3\xb5rgustel, mis on v\xc3\xa4ga l\xc3\xa4hedased 35 786\xc2\xa0km-ile, ning orbiitidel, mis on t\xc3\xa4pselt ekvaatori kohal. Sellel orbiidil on objektide kiirused 3,07\xc2\xa0km/s ning orbiidi periood on 1436 minutit, mis on peaaegu t\xc3\xa4pselt v\xc3\xb5rdne \xc3\xbche \xc3\xb6\xc3\xb6p\xc3\xa4evaga ning v\xc3\xb5rdne 23,934461223 tunniga. See tagab, et satelliit on koosk\xc3\xb5las Maa p\xc3\xb6\xc3\xb6rlemise perioodiga ning on Maalt vaadates statsionaarse jalaj\xc3\xa4ljega. K\xc3\xb5ik geostatsionaarsed satelliidid asuvad sellel ringil._NEWLINE_Kombinatsioon Kuu gravitatsioonist, P\xc3\xa4ikese gravitatsioonist ja Maa ellipsoididilisest kujust t\xc3\xa4hendab, et igal geostatsionaarsel objektil hakkab orbiidi tasand pretsesseerima. Selle pretsessiooni periood on umbes 53 aastat ning algne inklinatsiooni gradient, mis on umbes 0,85 kraadi aastas, viib selleni, et umbes 26,5 aasta j\xc3\xa4rel on maksimaalne inklinatsioon 15 kraadi. Et seda orbitaalset h\xc3\xa4iritust korrigeerida on vajalikud regulaarsed orbitaalsed man\xc3\xb6\xc3\xb6vrid, mille jaoks on satelliidile vaja anda aasta jooksul umbes 50\xc2\xa0m/s suurune delta-v. Delta-v on kiirus, mida on vaja objektile anda, et orbiidi man\xc3\xb6\xc3\xb6vrit teha._NEWLINE_Teine efekt, millega tuleb arvestada, on pikkuskraadide nihe, mida p\xc3\xb5hjustab Maa as\xc3\xbcmmeetrilisus, ehk teisis\xc3\xb5nu on ekvaatori kuju v\xc3\xa4hesel m\xc3\xa4\xc3\xa4ral elliptiline. Seet\xc3\xb5ttu on geostatsionaarsel orbiidil kaks stabiilset tasakaalupunkti, mis on 75,3\xc2\xb0E ja 104,7\xc2\xb0W, ning kaks mittestabiilset tasakaalupunkti, mis on 165,3\xc2\xb0E ja 14,7\xc2\xb0W. Suvaline geostatsionaarne objekt, mis asub nende kahe tasakaalupunkti vahel kiireneb aeglaselt stabiilsete tasakaalupunktide poole. Tulemuseks hakkab objekt perioodiliselt tasakaalupunkti \xc3\xbcmber liikuma. Selle efekti korrigeerimiseks on vajalikud kontrolliman\xc3\xb6\xc3\xb6vrid, mis vajavad kuni 2\xc2\xa0m/s delta-v suurust m\xc3\xb5jutust satelliidile. Vajaliku delta-v hulk s\xc3\xb5ltub ka soovitavast pikkuskraadist._NEWLINE_P\xc3\xa4ikesetuule ja radiatsiooni poolt tekitatav j\xc3\xb5ud avaldavad orbiidi stabiilsusele samuti m\xc3\xb5ju, mis ajapikku viivad geostatsionaarsel orbiidil oleva objekti selle algsest orbiidist eemale._NEWLINE_Kui satelliitidele ei viida Maa pealt k\xc3\xbctust juurde v\xc3\xb5i kui ei kasutata taastuvaid j\xc3\xb5uallikaid, siis seab orbiidi stabiilsus k\xc3\xbctuse tarbimise t\xc3\xb5ttu limiidi satelliidi eluajale sellel kindlal orbiidil.\n_START_SECTION_\nSatelliitide orbiidil paiknemine\n_START_PARAGRAPH_\nK\xc3\xb5ik satelliidid geostatsionaarsel orbiidil peavad asuma \xc3\xbchel ringil ekvaatori kohal. Kuna satelliitide kommunikatsioon ei tohi omavahel interfereeruda operatsioonide k\xc3\xa4igus, siis on sellel orbiidil piiratud arv "kohti", sest kommunikatsiooniks sobivad raadiosagedused on limiteeritud. Piirangutest tulenevalt tekib ka konflikte erinevate riikide vahel, kes tahavad sarnaseid kohti orbiidil (probleemiks riikidel, mis asuvad samadel pikkuskraadidel, aga erinevatel laiuskraadidel) ning tahavad jaotada satelliitide sagedusi. Sageduste jaotamiste ja nendega seotud probleemidega tegeleb Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit._NEWLINE_1976. aasta Bogota deklaratsioonis proovisid kaheksa riiki ekvaatoril kuulutada nende kohal oleva kosmoseala enda territooriumiks, kuid sellega ei oldud rahul teiste riikide poolt. N\xc3\xbc\xc3\xbcdseks tegeleb taoliste teemade lahendamisega Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit.\n_START_SECTION_\nPiirangud satelliitide elueale\n_START_PARAGRAPH_\nKui satelliitidel saab k\xc3\xbctus otsa, siis ei suuda need enam p\xc3\xbcsida geostatsionaarsel orbiidil. Tavaliselt saatjad ja \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud satelliidil asuvad alams\xc3\xbcsteemid kestavad kauem kui k\xc3\xbctus ning teatud hulka satelliite on seet\xc3\xb5ttu v\xc3\xb5imalik kasutada ka osaliselt inklineeritud orbiitidel, kus on maajaamade poolt tagatud korralik satelliitide j\xc3\xa4lgimiss\xc3\xbcsteem. Kui satelliidid on oma eluea l\xc3\xb5pus, siis liiguvad need geostatsionaarselt orbiidilt surnuaia orbiidile, kus ei seata ohtu uutele satelliitidele, mis tulevikus \xc3\xbcles lastakse. Nii v\xc3\xa4lditakse t\xc3\xb6\xc3\xb6tavate satelliitide kokkup\xc3\xb5rkeid kakosmosepr\xc3\xbcgiga.'