b"\n_START_ARTICLE_\nD\xc3\xbcnaamiline koormus\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc3\xbcnaamiline koormus on m\xc3\xb5iste tugevus\xc3\xb5petusest, mis t\xc3\xa4hendab suure kiirusega muutuvat koormust. Sellise koormusega kaasneb konstruktsiooni ja selle \xc3\xbcksikute elementide v\xc3\xb5nkumine v\xc3\xb5i vibratsioon. Pinged d\xc3\xbcnaamilisel koormusel \xc3\xbcletavad tavaliselt mitu korda pingeid staatilisel koormusel._NEWLINE_Konstruktsioonielementide arvutamine d\xc3\xbcnaamilisele koormusele on keerukam kui arvutamine staatilisele koormusele. P\xc3\xb5hjus seisneb \xc3\xbchest k\xc3\xbcljest d\xc3\xbcnaamilise koormuse m\xc3\xb5jul tekkivate sisej\xc3\xb5udude ja pingete leidmise meetodite ning teisest k\xc3\xbcljest materjalide mehaaniliste omaduste m\xc3\xa4\xc3\xa4ramise meetodite suuremas keerukuses d\xc3\xbcnaamilise koormuse puhul. N\xc3\xa4iteks eriti l\xc3\xbchikese kestusega koormuse ehk l\xc3\xb6\xc3\xb6kkoormuse toimel paljud materjalid, mis staatilisel koormamisel olid plastsed, k\xc3\xa4ituvad habrastena. Paljukordsel d\xc3\xbcnaamilisel koormusel materjalide tugevus alaneb j\xc3\xa4rsult._NEWLINE_D\xc3\xbcnaamilisele koormusele arvutamise \xc3\xbcldmeetod p\xc3\xb5hineb teoreetilisest mehaanikast tuntud d'Alemberti printsiibil. Vastavalt sellele printsiibile v\xc3\xb5ib iga liikuvat keha vaadelda hetkelises tasakaalus olevana, kui kehale m\xc3\xb5juvate v\xc3\xa4lisj\xc3\xb5ududele lisada inertsj\xc3\xb5ud, mis v\xc3\xb5rdub keha massi ja kiirenduse korrutisega ning on suunatud vastupidi kiirendusele. Seep\xc3\xa4rast juhtudel, kui inertsj\xc3\xb5ud on teada, saab igasuguste kitsendusteta rakendada l\xc3\xb5ikemeetodit ja m\xc3\xa4\xc3\xa4rata sisej\xc3\xb5ude tasakaalutingimuste abil. Kui aga inertsj\xc3\xb5udude leidmine on raskendatud (nagu n\xc3\xa4iteks l\xc3\xb6\xc3\xb6gi puhul), siis kasutatakse d\xc3\xbcnaamiliste pingete ja deformatsioonide arvutamisel energia j\xc3\xa4\xc3\xa4vuse seadust."