b'\n_START_ARTICLE_\nSergius II\n_START_SECTION_\nPaavstiks saamine\n_START_PARAGRAPH_\nSergius II valiti paavstiks Rooma aadli toetusel jaanuaris 844 (Salvador Miranda andmetel 25. jaanuaril) San Martino kirikus, kuna Rooma elanikud olid Lateraani palees kuulutanud paavstiks diakon Johannese. Sergiuse toetajad h\xc3\xb5ivasid varsti Lateraani palee, kuid s\xc3\xa4\xc3\xa4stsid tema palvel surma m\xc3\xb5istetud Johannese elu, kes saadeti kloostrisse._NEWLINE_Sergius II p\xc3\xbchitseti ametisse Rooma Peetri kirikus ilma Frangi keisri Lothar I ametliku tunnustuseta, nagu seda s\xc3\xa4testas 824. aasta konstitutsioon. Paavsti valimise kinnitas hiljem Rooma sinod.\n_START_SECTION_\nSuhted Frangi riigiga\n_START_PARAGRAPH_\nKuna Sergius II p\xc3\xbchitseti ametisse ilma Frangi keisri tunnustuseta, saatis keiser Lothar I 844 Itaaliasse oma poja, Itaalia asekuninga Ludwigi ja Metzi peapiiskopi Drogo, kelle v\xc3\xa4ed r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid paavsti valduseid._NEWLINE_Sergius II v\xc3\xb5ttis Ludwigi Roomas pidulikult vastu, kuid pidi tema n\xc3\xb5udel korraldama sinodi, mis kinnitas Sergiuse paavstiks. Paavst kroonis 15. juunil 844 Ludwigi Itaalia kuningaks ja m\xc3\xa4\xc3\xa4ras Drogo Alpidest p\xc3\xb5hja pool asuvate maade apostellikuks vikaariks. Paavst ja kuningas leppisid kokku, et tulevikus ei p\xc3\xbchitseta \xc3\xbchtki paavsti ametisse ilma keisri n\xc3\xb5usolekuta. Samas keeldus paavst Ludwigile andmast lojaalsusvannet, p\xc3\xb5hjendades seda sellega, et vannet v\xc3\xb5idakse anda keisrile, kuid mitte tema pojale. Ka ei soostunud paavst rehabiliteerima Ludwig Vaga vastu 835 asunud ja hiljem tagandatud Reimsi piiskoppi Ebbot ja Narbonne\xe2\x80\x99i piiskoppi Bartholomeust.\n_START_SECTION_\nSuhted Itaalia piiskoppidega\n_START_PARAGRAPH_\nSergius II \xc3\xbcritas 846. aastal lahendada Grado patriarhi Veneriuse ja Aquileia patriarhi Andrease vahelist t\xc3\xbcli._NEWLINE_Ta nimetas Bari piiskopi Angelariuse Bari ja Canossa piiskopiks.\n_START_SECTION_\nSisepoliitika\n_START_PARAGRAPH_\nKaasaegsed kritiseerisid Sergius II-t tema finantseerimisviiside p\xc3\xa4rast, kuna tema ajal lokkas kirikuametkondades simoonia. Kui araablased vallutasid augustis 846 Gregoriopolise kindluse ning r\xc3\xbc\xc3\xbcstasid 25. augustil Rooma Peetri kiriku ja San Paolo fuori le Mura kiriku, siis pidasid kaasaegsed seda Jumala m\xc3\xa4rgiks._NEWLINE_Paavst p\xc3\xb6\xc3\xb6rdus abi saamiseks keisri ja Ludwigi poole, kuid tulemusteta ja araablaste r\xc3\xbcnnaku l\xc3\xb5i l\xc3\xb5puks tagasi Spoleto hertsog Guido.\n_START_SECTION_\nUued kardinalid\n_START_PARAGRAPH_\nSergius II ajal sai kardinaliks kolm vaimulikku: Santi Quattro Coronati vaimulik ja hilisem paavst Leo, vaimulik Fortunatus Amalarius ja diakon Nicolaus.\n_START_SECTION_\nOnupojapoliitika\n_START_PARAGRAPH_\nSergius II ordineeris oma venna Benedictuse Albano piiskopiks. Benedictusest sai ka Frangi keisri esindaja Roomas.\n_START_SECTION_\nSergius II kultuuriloos\n_START_PARAGRAPH_\nSergius II ajal ehitati Lateraani basiilika juurdeehitised ja taastati Marcianuse akvedukt._NEWLINE_Donna Woolfolk Cross on Sergiust kujutanud oma teoses "Paavst Johanna", kus ta heidab talle ette \xc3\xb5gardlust.\n_START_SECTION_\nSurm\n_START_PARAGRAPH_\nSergius II suri 27. jaanuaril 847 ja maeti Rooma Peetri kirikusse.'