b'\n_START_ARTICLE_\nIkoon (semiootika)\n_START_PARAGRAPH_\nIkoon ehk ikooniline m\xc3\xa4rk (inglise keeles icon; s\xc3\xb5na algallikas on vanakreeka s\xc3\xb5na \xce\xb5\xe1\xbc\xb0\xce\xba\xcf\x8e\xce\xbd (eik\xc5\x8dn)) on Charles Sanders Peirce\'i j\xc3\xa4rgi m\xc3\xa4rk, mille puhul esitis ja objekt on seotud sarnasussuhte kaudu. Teised m\xc3\xa4rgit\xc3\xbc\xc3\xbcbid esitise ja objekti seose loomuse j\xc3\xa4rgi on indeks ja s\xc3\xbcmbol._NEWLINE_Semiootikas ja keeleteaduses m\xc3\xb5eldakse t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval tavaliselt ikooni all m\xc3\xa4rki, mis toimib m\xc3\xa4rgina t\xc3\xa4nu sellele, et tal on t\xc3\xa4histatava esemega (referendiga) tajutav sarnasus. Sarnasus v\xc3\xb5ib olla visuaalne, k\xc3\xb5laline v\xc3\xb5i muud laadi, kuid on igal juhul eristatav meelevaldsest t\xc3\xa4histusest._NEWLINE_Ikooniliste m\xc3\xa4rkide t\xc3\xbc\xc3\xbcpilised n\xc3\xa4ited on pildid, millel kujutatakse reaalsete objektidega sarnaseid motiive, (n\xc3\xa4iteks portreed). Ka mudelid on teatavad ikoonid. Ikoonide n\xc3\xa4idetena nimetatakse veel: diagramme, teet\xc3\xa4hiseid, maakaarte, asendiplaane, m\xc3\xbcrade edasiandmist muusikas; vahakujusid panoptikumis; fotosid, maale; joonistusi; ka onomatopeetilisi s\xc3\xb5nu, nagu "kukeleegu!" ja "atsihh!".\n_START_SECTION_\nPeirce\n_START_PARAGRAPH_\nPeirce\'i terminoloogias erineb ikoon s\xc3\xbcmbolist, mis on m\xc3\xa4rk, mille seos t\xc3\xa4histatavaga ei p\xc3\xb5hine "ei sarnasusel ega p\xc3\xb5hjuse ja tagaj\xc3\xa4rje seosel". Ikoon on m\xc3\xa4rk, mille puhul esitise ja objekti vahel on "t\xc3\xa4heldatav kujutamisseos, sarnasus". "Ikoon" Peirce\'i m\xc3\xb5ttes on suures osas s\xc3\xbcnon\xc3\xbc\xc3\xbcmne "s\xc3\xbcmboliga" Euroopa terminitraditsioonis._NEWLINE_Ka Peirce ise r\xc3\xa4\xc3\xa4gib m\xc3\xb5nikord selles seoses sarnasusest v\xc3\xb5i analoogiast (CP 3.362, W 5: 243). Algul ta kasutab "ikooni" asemel s\xc3\xb5nu "sarnasus" (likeness) ja "koopia". Sarnasus t\xc3\xa4hendab \xc3\xbchisjoonte olemasolu. Tavaliselt aga r\xc3\xa4\xc3\xa4gib ta m\xc3\xa4rgi ja objekti \xc3\xbchistest kvaliteetidest v\xc3\xb5i tunnustest._NEWLINE_Ikoon (icon, likeness, semblance) on Peirce\'i j\xc3\xa4rgi m\xc3\xa4rk, mis t\xc3\xa4histab oma objekti omaduse t\xc3\xb5ttu, mis on neile \xc3\xbchine, kuid mis ikoonil on iseenesest, s\xc3\xb5ltumatult suhtest objektiga. Ikoon (n\xc3\xa4iteks portree v\xc3\xb5i diagramm) meenutab v\xc3\xb5i j\xc3\xa4ljendab oma objekti. Ikoonil on iseenesest teatud tunnus v\xc3\xb5i aspekt, mis on (v\xc3\xb5i on m\xc3\xb5eldud olema) ka objektil ning v\xc3\xb5imaldab t\xc3\xb5lgendada ikooni m\xc3\xa4rgina isegi juhul, kui objekt ei eksisteeri. Ikoon t\xc3\xa4histab olemuslikult oma "aluse" (ground) p\xc3\xb5hjal. (Peirce defineeris alust mingi omaduse puhta abstraktsioonina ning m\xc3\xa4rgi alust selle omaduse puhta abstraktsioonina, mille suhtes m\xc3\xa4rk osutab oma objektile, olgu siis sarnasuse t\xc3\xb5ttu, v\xc3\xb5i s\xc3\xbcmboli puhul omistades objektile selle omaduse.)._NEWLINE_Peirce defineeris ikooni d\xc3\xbcnaamilise objekti ehk "reaalse objekti" suhtes, mis ei pea olema tegelikult olemasolev asi, vaid v\xc3\xb5ib olla ka pelgalt v\xc3\xb5imalik v\xc3\xb5i isegi kujutletav entiteet. Sellised n\xc3\xa4htused on reaalsed, sest neil on inimeste vaimule reaalne m\xc3\xb5ju._NEWLINE_Peirce\'i j\xc3\xa4rgi ei ole tegelikult olemasolevat objekti representeeriv ikoon primaarselt ikoon (olemasolev objekt ei saa olla ka s\xc3\xbcmboli objekt, sest s\xc3\xbcmbol on \xc3\xbcldine). Olemasolevat objekti denoteeriv m\xc3\xa4rk on indeks, mis v\xc3\xb5ib sisaldada ikooni. N\xc3\xa4iteks fotod on primaarselt indeksid ja sekundaarselt ikoonid._NEWLINE_Peirce nimetas ikooni eraldi nimetusest, pildiallkirjast v\xc3\xb5i muust sellega seotud indeksist h\xc3\xbcpoikooniks ning jaotas h\xc3\xbcpoikoonid kolmeks klassiks: a) kujutis, mis s\xc3\xb5ltub lihtsast omadusest; b) diagramm, mille seesmised suhted, mis on peamiselt d\xc3\xbcaadilised v\xc3\xb5i d\xc3\xbcaadilistena v\xc3\xb5etud, representeerivad analoogia p\xc3\xb5hjal suhteid milleski; ja c) metafoor, mis representeerib m\xc3\xa4rgi representeerivat iseloomu, representeerides parallelismi milleski muus. Diagramm v\xc3\xb5ib olla geomeetriline v\xc3\xb5i seisneda algebraliste avaldiste reas v\xc3\xb5i isegi \xc3\xbcldises vormis "K\xc3\xb5ik __ on ___", mida, nagu iga diagrammi, saab loogiliselt v\xc3\xb5i matemaatiliselt teisendada. Peirce\'i j\xc3\xa4rgi tehakse matemaatikat diagrammim\xc3\xb5tlemise abil, mis seisneb diagrammide vaatlemises ja nendega katsetamises.\n_START_SECTION_\nTsitaadid\n_START_PARAGRAPH_\n"Sarnasused ja koopiad (...) t\xc3\xa4histavad oma objekte ainult niiv\xc3\xb5rd, kui neil on nendega mingi tegelik sarnasus, st nad langevad nendega mingite tunnuste poolest kokku." (W 1: 467, 1866)_NEWLINE_"Kolmas juhtum on see, kus mingi duaalne suhe m\xc3\xa4rgi ja tema objekti vahel on k\xc3\xb5dunud ning seisneb pelgas sarnasuses nende vahel. Ma nimetan m\xc3\xa4rki, mis k\xc3\xa4ib millegi kohta ainult sellep\xc3\xa4rast, et ta meenutab teda, ikooniks. Ikoonid asendavad nii t\xc3\xa4ielikult oma objekte, et neid vaevalt eristatakse nendest. Niisugused on geomeetria diagrammid. Niiv\xc3\xb5rd kui diagrammil on \xc3\xbcldine t\xc3\xa4hendus (signification), ei ole ta k\xc3\xbcll puhas ikoon; kuid oma arutluste keskel me suurel m\xc3\xa4\xc3\xa4ral unustame selle abstraktsuse, ja diagramm ongi meie jaoks asi ise. N\xc3\xb5nda on maali vaatamisel hetk, mil me kaotame teadlikkuse, et ta pole asi ise, eristus tegeliku ja koopia vahel kaob, ja ta on hetkeks puhas unistus, \xe2\x80\x93 mitte mingi konkreetne ese, ja ometi mitte \xc3\xbcldine. Sel hetkel me vaatame ikooni." (\'On the Algebra of Logic: A Contribution to the Philosophy of Notation\', EP 1:226, CP 3.362, 1885 v\xc3\xb5i 1883)_NEWLINE_"V\xc3\xb5ib olla pelk m\xc3\xb5istussuhe m\xc3\xa4rgi ja t\xc3\xa4histatava asja vahel; sel juhul see m\xc3\xa4rk on ikoon." (\'One, Two, Three: Fundamental Categories of Thought and of Nature\', W 5:245, 1885)_NEWLINE_"\xc3\x9cks v\xc3\xa4ga t\xc3\xa4htis triaad on j\xc3\xa4rgmine: on leitud, et on kolme liiki m\xc3\xa4rgid, mis k\xc3\xb5ik on igasuguses m\xc3\xb5tlemises h\xc3\xa4davajalikud; esimene on diagramm-m\xc3\xa4rk (diagrammatic sign) ehk ikoon, mis ilmutab sarnasust v\xc3\xb5i analoogiat k\xc3\xb5neainega; teine on indeks, mis nagu n\xc3\xa4itav v\xc3\xb5i siduv ases\xc3\xb5na sunnib t\xc3\xa4helepanu konkreetsele objektile, mida peetakse silmas seda kirjeldamata; kolmas on \xc3\xbcldine nimi v\xc3\xb5i kirjeldus, mis t\xc3\xa4histab oma objekti ideede assotsiatsiooni v\xc3\xb5i harjumusliku seose abil nime ja t\xc3\xa4histatava tunnuse vahel." (\'One, Two, Three: Fundamental Categories of Thought and of Nature\', W 5:243, 1885)_NEWLINE_"Ikoon on esitis, mille representatiivne kvaliteet on selle esmasus Esimesena. See t\xc3\xa4hendab, kvaliteet, mis tal asjana on, teeb ta kohaseks olema esitis. Seega on iga asi kohane olema asendus sellele, mis on tema sarnane. Asenduse m\xc3\xb5iste k\xc3\xa4tkeb otstarbe ja seega ehtsa kolmasuse m\xc3\xb5istet.) Seda, kas on teisi asenduste liike v\xc3\xb5i ei ole, saame n\xc3\xa4ha. Esitusel ainult esmasuse abil saab olla ainult sarnane objekt. Seega m\xc3\xa4rk kontrasti abil denoteerib oma objekti ainult kahe kvaliteedi vahelise kontrasti ehk teisasuse abil. M\xc3\xa4rk esmasuse abil on oma objekti kujutis (image) ning rangemalt \xc3\xb6eldes saab olla ainult idee. Sest ta peab tekitama t\xc3\xb5lgend-idee; ja v\xc3\xa4line objekt erutab idee reaktsiooniga ajule. Aga k\xc3\xb5ige rangemalt v\xc3\xb5ttes ei saa isegi idee olla ikoon, v\xc3\xa4lja arvatud v\xc3\xb5imalikkuse ehk esmasuse m\xc3\xb5ttes. Ainult v\xc3\xb5imalikkus on ikoon puhtalt oma kvaliteedi t\xc3\xb5ttu; ja selle objekt saab olla ainult esmasus. Aga m\xc3\xa4rk saab olla ikooniline, st representeerida oma objekti, p\xc3\xb5hiliselt oma sarnasuse kaudu, milline tema olemisviis ka poleks. Kui tahetakse nimis\xc3\xb5na, siis ikoonilist esitist v\xc3\xb5ib nimetada h\xc3\xbcpoikooniks. Mis tahes materiaalne kujutis, nagu n\xc3\xa4iteks maal, on representeerimisviisi poolest suuresti konventsionaalne; aga iseenesest, ilma legendi v\xc3\xb5i sildita, v\xc3\xb5ib seda nimetada h\xc3\xbcpoikooniks. (CP 2.276, 1902)_NEWLINE_"H\xc3\xbcpoikoonid v\xc3\xb5ib j\xc3\xa4medalt jagada esmasuse mooduse j\xc3\xa4rgi, milles nad osalevad. Need, mis osalevad lihtsates kvaliteetides, ehk esimesed esmasused, on kujutised (images); need, mis representeerivad \xc3\xbche asja osade (peamiselt d\xc3\xbcaadilisi v\xc3\xb5i sellistena vaadeldavaid) suhteid analoogsete suhetega omaenda osade vahel, on diagrammid; need, mis representeerivad esitise representatiivset iseloomu, representeerides parallelismi milleski muus, on metafoorid." (CP 2.277, 1902)_NEWLINE_"Kolmes m\xc3\xa4rkide j\xc3\xa4rgus (ikoon, indeks, s\xc3\xbcmbol) v\xc3\xb5ib t\xc3\xa4heldada korrap\xc3\xa4rast progressiooni (\xc3\xbcks, kaks, kolm). Ikoonil ei ole objektiga, mida ta representeerib, d\xc3\xbcnaamilist seost; tema kvaliteedid lihtsalt juhtuvad sarnanema objekti kvaliteetidega ja tekitama vaimus, mille sarnasus see on, analoogseid aistinguid. Aga tegelikult ei ole ta nendega seoses. Indeks on oma objektiga f\xc3\xbc\xc3\xbcsiliselt seotud; nad moodustavad orgaanilise paari, kuid t\xc3\xb5lgendaval vaimul ei ole selle seosega muud seost, kui et ta t\xc3\xa4heldab neid, kui need on kujunenud. S\xc3\xbcmbol on oma objektiga seotud s\xc3\xbcmbolit kasutava vaimu idee t\xc3\xb5ttu, ilma milleta sellist seost ei oleks olemas." (CP 2.299, 1893)_NEWLINE_"Ikoon on m\xc3\xa4rk, millel oleks see tunnus, mis teeb ta t\xc3\xa4henduslikuks, isegi juhul, kui tema objekti poleks olemas; nagu n\xc3\xa4iteks tinapliiatsi kriips, mis representeerib geomeetrilist joont." (\'Dictionary of Philosophy & Psychology\' vol. 2, CP 2.304, 1902)_NEWLINE_"Suuremal astmel k\xc3\xb5dunud m\xc3\xa4rk on originaalm\xc3\xa4rk (Originalian Sign) ehk ikoon, mille t\xc3\xa4henduslikkus tulebb lihtsalt tema kvaliteedist. Niisugused on n\xc3\xa4iteks kujutlused, kuidas ma teatud asjaoludel toimiksin, n\xc3\xa4itavatena mulle, kuidas teine inimene t\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt toimiks. Me \xc3\xbctleme, et portree inimesest, keda me ei ole n\xc3\xa4inud, on veenev. Niiv\xc3\xb5rd kui ma pelgalt selle alusel, mida ma selles n\xc3\xa4en, j\xc3\xb5uan idee kujundamiseni inimesest, keda see representeerib, on see ikoon. Aga tegelikult ei ole see puhas ikoon, sest mind m\xc3\xb5jutab suuresti teadmine, et see on tagaj\xc3\xa4rg, mida kunstniku kaudu p\xc3\xb5hjustab originaali v\xc3\xa4limus, ning on seega ehtsas vastupanusuhtes tolle originaaliga. Ma tean pealegi, et portreedel on vaid \xc3\xbcliv\xc3\xa4ike sarnasus originaaliga, v\xc3\xa4lja arvatud teatud konventsionaalsetes aspektides ja konventsionaalse v\xc3\xa4\xc3\xa4rtuste skaala j\xc3\xa4rgi, jne." (\'Minute Logic\', CP 2.92, 1902)_NEWLINE_"Ikoon on esitis, mille representeeriv omadus on selle esmasus esimesena. See t\xc3\xa4hendab, omadus, mis tal kui asjal on, teeb ta sobivaks olema esitis. Seega on iga asi sobiv olema iga sellise asja asendaja, mille sarnane ta on. (Asendaja m\xc3\xb5iste h\xc3\xb5lmab otstarbe m\xc3\xb5iste, ja seega ehtsa kolmasuse m\xc3\xb5iste.) Kas on teisi asendaja liike v\xc3\xb5i mitte, seda saame n\xc3\xa4ha. Esitisel \xc3\xbcksnes esmasuse kaudu saab olla ainult sarnane objekt. Niisiis t\xc3\xa4histab m\xc3\xa4rk kontrasti t\xc3\xb5ttu oma objekti ainult kontrasti ehk teisasuse t\xc3\xb5ttu kahe omaduse vahel. M\xc3\xa4rk esmasuse t\xc3\xb5ttu on oma objekti kujutis ja rangemalt \xc3\xb6eldes saab olla ainult idee. Sest ta peab tekitama t\xc3\xb5lgend-idee; ja v\xc3\xa4line objekt tekitab idee reaktsiooni kaudu ajule. Aga k\xc3\xb5ige rangemalt \xc3\xb6eldes ei saa isegi mitte idee, v\xc3\xa4lja arvatud v\xc3\xb5imalikkuse ehk esmasuse m\xc3\xb5ttes, olla ikoon. \xc3\x9cksnes v\xc3\xb5imalikkus on ikoon puhtalt oma omaduse t\xc3\xb5ttu; ja selle objekt saab olla \xc3\xbcksnes esmasus. (\'A Syllabus of Certain Topics of Logic\', EP 2:273, 1903)_NEWLINE_"Ikoon [...] on rangelt v\xc3\xb5imalikkus, mis k\xc3\xa4tkeb v\xc3\xb5imalikkust, ja seega v\xc3\xb5imalikkus, et ta on esitatud v\xc3\xb5imalikkusena, on selle k\xc3\xa4tketud v\xc3\xb5imalikkuse v\xc3\xb5imalikkus. \xc3\x9cksnes seda liiki esitises v\xc3\xb5ib siis t\xc3\xb5lgend olla objekt." (\'A Syllabus of Certain Topics of Logic\', EP 2:277, 1903)_NEWLINE_"Ikoon on m\xc3\xa4rk, mis osutab objektile, mida ta t\xc3\xa4histab, pelgalt omaenda tunnuste t\xc3\xb5ttu, mis tal on hoolimata sellest, kas m\xc3\xb5ni niisugune objekt tegelikult eksisteerib v\xc3\xb5i mitte. On t\xc3\xb5si, et kui niisugust objekti pole tegelikult olemas, siis ikoon ei toimi m\xc3\xa4rgina; kuid sellel pole mingit pistmist tema m\xc3\xa4rgiiseloomuga. Mis tahes asi, olgu see omadus, eksisteeriv indiviid v\xc3\xb5i seadus, on iga asja m\xc3\xa4rk, nii kaua kui ta on tolle asja sarnane ning teda kasutatakse selle m\xc3\xa4rgina." (\'A Syllabus of Certain Topics of Logic\', EP 2:291, CP 2.247, 1903)_NEWLINE_"Ikoon on esitis, mis t\xc3\xa4idab esitise funktsiooni mingi tunnuse t\xc3\xb5ttu, mis tal on iseeneses ja mis tal ikkagi oleks, kui tema objekti ei eksisteeriks. Nii et on k\xc3\xbcll t\xc3\xb5si, et kentauri skulptuur ei ole esitis, kui pole sellist asja nagu kentaur. Ent kui ta kentauri representeerib, siis oma kuju t\xc3\xb5ttu; ja see kuju on tal ikka, olgu siis kentaur olemas v\xc3\xb5i mitte." (Harvard Lectures on Pragmatism, CP 5.73, 1903)_NEWLINE_"... ikooni saab kahtlemata kategooriateks jaotada; kuid iooni m\xc3\xb5iste iseenesest niisugust jaotust tingimata ei n\xc3\xb5ua. Sest puhas ikoon ei tee mingit vahet iseenda ja oma objekti vahel. Ta representeerib mida iganes ta v\xc3\xb5ib representeerida, ja mis iganes, mille sarnane ta on, ta niiv\xc3\xb5rd ka on. See on ainult n\xc3\xb5ndaoleku asi." (Harvard Lectures on Pragmatism, CP 5.74, 1903)_NEWLINE_"Ikoon on esitis sellest, mida ta representeerib, ja vaimu jaoks, mis teda sellena t\xc3\xb5lgendab, seet\xc3\xb5ttu, et ta on vahetu kujutis, see t\xc3\xa4hendab tunnuste t\xc3\xb5ttu, mis kuuluvad talle iseeneses kui tajutavale objektile ning mis tal ikkagi oleks, kui looduses poleks \xc3\xbchtki objekti, mida ta meenutaks, ja kuigi teda kunagi ei t\xc3\xb5lgendataks m\xc3\xa4rgina. Ta on n\xc3\xa4htumuse loomusega, ja sellisena ta eksisteerib rangelt \xc3\xb6eldes ainult teadvuses, kuigi tavak\xc3\xb5nepruugis ja siis, kui \xc3\xa4\xc3\xa4rmine t\xc3\xa4psus pole n\xc3\xb5utav, me laiendame termini "ikoon" v\xc3\xa4listele objektidele, mis tekitavad teadvuses kujutise enda. Geomeetriline diagramm on hea n\xc3\xa4ide ikoonist. Puhas ikoon ei saa edasi anda mitte mingit positiivset ega faktilist informatsiooni; sest ta ei taga, et mingi niisugune asi looduses olemas on. Ent ta on \xc3\xa4\xc3\xa4rmiselt v\xc3\xa4\xc3\xa4rtuslik, v\xc3\xb5imaldades t\xc3\xb5lgendajal uurida, missugune oleks sellise objekti iseloom, juhul kui m\xc3\xb5ni selline oleks olemas. Geomeetria illustreerib seda piisavalt." (\'Logical Tracts, No. 2\', CP 4.447, c. 1903)_NEWLINE_"Suhte j\xc3\xa4rgi nende d\xc3\xbcnaamilise objektiga ma jaotan m\xc3\xa4rgid ikoonideks, indeksiteks ja s\xc3\xbcmboliteks (jaotus, mille ma andsin 1867. aastal). Ma defineerin ikooni m\xc3\xa4rgina, mis on m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud oma d\xc3\xbcnaamilise objekti poolt m\xc3\xa4rgi enda seesmise loomuse t\xc3\xb5ttu. Niisugune on iga omadusm\xc3\xa4rk, nagu n\xc3\xa4gemus, \xe2\x80\x93 v\xc3\xb5i tunne, mida tekitab muusikapala, midagi peetakse representeerivaks seda, mida helilooja silmas pidas. Niisugune v\xc3\xb5ib olla \xc3\xbcksikm\xc3\xa4rk, nagu individuaalne diagramm; \xc3\xbctleme, vigade jaotusk\xc3\xb5ver." (Kiri Lady Welbyle, CP 8.335, 1904)_NEWLINE_"Ikoon on m\xc3\xa4rk, mis sobib niisugusena kasutamiseks sellep\xc3\xa4rast, et tal on t\xc3\xa4histatav kvaliteet." (\'New Elements\', EP 2:307, 1904?)_NEWLINE_"... , m\xc3\xa4rgi (kui venitada see s\xc3\xb5na k\xc3\xb5ige laiemate piirideni, millekski, mis m\xc3\xa4\xc3\xa4ratuna mingi objekti poolt m\xc3\xa4\xc3\xa4rab mingi t\xc3\xb5lgenduse selle l\xc3\xa4bi olema m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud sellesama objekti poolt) olemuse anal\xc3\xbc\xc3\xbcs viib t\xc3\xb5estuseni, et iga m\xc3\xa4rk on m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud oma objekti poolt kas esiteks objekti tunnustes osalemise kaudu, kui ma nimetan seda m\xc3\xa4rki ikooniks; teiseks, selle kaudu, et ta on tegelikult ja oma individuaalses olemasolus seotud selle individuaalse objektiga, kui ma nimetan seda m\xc3\xa4rki indeksiks; kolmandaks, enam v\xc3\xb5i v\xc3\xa4hem ligikaudse kindluse kaudu, et seda t\xc3\xb5lgendatakse objekti t\xc3\xa4histamisena, harjumuse (seda terminit ma kasutan nii, et ta h\xc3\xb5lmab loodusliku kalduvuse) tagaj\xc3\xa4rjel, kui ma nimetan seda m\xc3\xa4rki s\xc3\xbcmboliks." (\'Prolegomena to an Apology for Pragmaticism\', CP 4.531, 1906)_NEWLINE_"... Ma olin t\xc3\xa4hele pannud, et k\xc3\xb5ige sagedamini kasulik m\xc3\xa4rkide jaotus on trihhotoomia p\xc3\xb5hjal esiteks sarnasusteks (Likenesses), ehk nagu ma eelistan \xc3\xb6elda, ikoonideks, mis on selleks, et representeerida oma objekte ainult niiv\xc3\xb5rd, kui nad meenutavad neid iseenesest, teiseks indeksiteks, mis representeerivad oma objekte s\xc3\xb5ltumatult igasugusest sarnasusest nendega, ainult tegelike seoste t\xc3\xb5ttu nendega, ja kolmandaks s\xc3\xbcmboliteks, mis representeerivad oma objekte s\xc3\xb5ltumatult nii igasugusest sarnasusest kui ka igasugusest tegelikust seosest, sest nende t\xc3\xb5lgendajate kalduvused v\xc3\xb5i faktilised harjumused tagavad, et neid nii m\xc3\xb5istetakse." (\'A Sketch of Logical Critics\', EP 2:460\xe2\x80\x93461, 1909 v\xc3\xb5i 1911)\n_START_SECTION_\nHilisem semiootika\n_START_PARAGRAPH_\nCharles Morris v\xc3\xb5ttis ikooni ja referendi vahelise sarnasuse astme kohta kasutusele termini "ikoonilisus". Charles Morris. Ta \xc3\xbctleb: "M\xc3\xa4rk on ikooniline niiv\xc3\xb5rd, kui tal endal on denotaatide omadused; muidu on ta mitteikooniline. Inimese portree on suuresti ikooniline, kuid pole seda t\xc3\xa4ielikult, sest maalitud l\xc3\xb5uendil ei ole naha tekstuuri ega k\xc3\xb5ne- ja liikumisv\xc3\xb5imet, mis portreteeritaval inimesel on. Film on ikoonilisem, kuid mitte t\xc3\xa4ielikult ikooniline. T\xc3\xa4ielikult ikooniline m\xc3\xa4rk denoteeriks alati, sest ta oleks ise denotaat." Denotaat on reaalselt olemasolev asi v\xc3\xb5i niisuguste asjade klass. Ikoonilise m\xc3\xa4rgi ja denotaadi suhtest r\xc3\xa4\xc3\xa4gib ta omaduste kaudu. Need omadused v\xc3\xb5ivad olla kvaliteedid v\xc3\xb5i suhted._NEWLINE_Rudi Keller nimetab ikonifikatsiooniks (Ikonifizierung) muud laadi m\xc3\xa4rgi, n\xc3\xa4iteks indeksi (s\xc3\xbcmptomi) muutumist ikooniks. Keller nimetab Peirce\'i m\xc3\xa4rgiteooriat representatsionistlikuks ning vastandab sellele oma instrumentalistliku m\xc3\xa4rgiteooria, milles ta defineerib ikooni j\xc3\xa4rgmiselt: "Ikooni ei tee ikooniks mitte sarnasus, vaid t\xc3\xb5lgendamise meetod, assotsiatiivne j\xc3\xa4reldus.". Ikoon toimib Kelleri j\xc3\xa4rgi "assotsiatsiooniimpulsina".\n_START_SECTION_\nIkooniliste m\xc3\xa4rkide kasutamine\n_START_PARAGRAPH_\nPaljud vanad kirjad, n\xc3\xa4iteks kiilkiri, kasutasid ikoone. Suulises k\xc3\xb5nes on sellega v\xc3\xb5rreldav onomatop\xc3\xb6a. Sellised m\xc3\xa4rgis on siiski pigem s\xc3\xbcmbolid, sest sarnasus on nende puhul v\xc3\xa4hene ning selle t\xc3\xa4htsus pole kuigi oluline. Pealegi ei t\xc3\xa4hista lindu t\xc3\xa4histav ideogramm v\xc3\xb5ib-olla mitte enam lindu ennast, vaid abstraktset m\xc3\xb5istet \'kergem kui \xc3\xb5hk\' v\xc3\xb5i lindjumalust ja tema valitsemisala, n\xc3\xa4iteks surma._NEWLINE_T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval kasutatakse ikoone n\xc3\xa4iteks piktogrammidena n\xc3\xa4iteks liiklusm\xc3\xa4rkidel, riideesemete hooldusjuhenditel, k\xc3\xa4imlapiktogrammidel, keelusiltidel (millel on kujutatud n\xc3\xa4iteks l\xc3\xa4bit\xc3\xb5mmatud sigaretid, koerad v\xc3\xb5i mobiiltelefonid), infotahvlitel ja maakaartidel. Graafilises kasutajaliideses on ikoonid vahend graafiliste kasutajapindade lihtsamaks kujundamiseks (n\xc3\xa4iteks paberikorvi kujutis). Selliseid piktogramme kasutatakse kiire ja lihtsa info edastamiseks eeldusel, et stiliseeritud kujutise eeskuju on vaatajale tuttav ning m\xc3\xa4rk on sellep\xc3\xa4rast intuitiivselt m\xc3\xb5istetav.'