b'\n_START_ARTICLE_\nInes Maidre\n_START_PARAGRAPH_\nInes Maidre (s\xc3\xbcndinud 22. detsembril 1958 P\xc3\xa4rnus) on eesti organist. Ta elab Norras ja t\xc3\xb6\xc3\xb6tab Bergeni Griegi Akadeemia \xc3\xb5ppej\xc3\xb5una.\n_START_SECTION_\n\xc3\x95pingud\n_START_PARAGRAPH_\nTema muusikaline haridustee sai alguse klaveri\xc3\xb5pingutest Tallinna Muusikakeskkoolis ja j\xc3\xa4tkus klaveri ja oreli erialal Eesti Muusikaakadeemias professorite Bruno Luki ja Hugo Lepnurme k\xc3\xa4e all (diplom cum laude m\xc3\xb5lemal erialal). Aastatel 1989\xe2\x80\x931991 j\xc3\xa4tkas ta \xc3\xb5pinguid Prantsusmaal Daniel Rothi juures (diplom Prix d\xe2\x80\x99Excellence). Lisaks sellele on ta t\xc3\xa4iendanud end arvukatel meistrikursustel.\n_START_SECTION_\nTegevus\n_START_PARAGRAPH_\nTa on esinenud paljude soolokontsertidega nii kodu- kui ka v\xc3\xa4lismaal, sealhulgas kuulsates katedraalides nagu Westminster Abbey Londonis ja Notre-Dame Pariisis._NEWLINE_Tema repertuaar on ulatuslik ja mitmekesine, sisaldades muusikat eri aegadest ja stiilidest. Lemmikvaldkonnaks on prantsuse muusika. P\xc3\xb5nevaks on peetud Ines Maidre n\xc3\xbc\xc3\xbcdismuusikat\xc3\xb5lgendusi, samuti on ta olnud mitmete eesti oreliteoste esmaesitaja. Ines Maidre esituses on k\xc3\xb5lanud ka paljude orkestriteoste (sealhulgas Poulenci, Jongeni, Artur Kapi orelikontserdid) orelipartiid._NEWLINE_Ines Maidre on salvestanud orelimuusikat raadiotele ja firmadele Forte ja Antes. 1994. aasta Eesti Televisiooni dokumentaalfilmis eesti oreliheliloojast Peeter S\xc3\xbcdast esitas ta enamiku helilooja oreliteostest.\n_START_SECTION_\nPreemiad\n_START_PARAGRAPH_\n1991. aastal saavutas Ines Maidre esikoha konkursil "Concours Musicale d\'Ile de Fance\'il Versailles" (Premier Prix Unanimite)._NEWLINE_Oman\xc3\xa4oliste kontserdikavade (\xe2\x80\x9cLuigelaulud orelile\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cKatedraali aknad\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cH\xc3\xbcmnimuusika l\xc3\xa4bi aegade\xe2\x80\x9d jt) ning eesti orelimuusika helisalvestiste eest p\xc3\xa4lvis Ines Maidre 1995. aastal Eesti Kultuurkapitali aastapreemia.'