b'\n_START_ARTICLE_\nKeeleteadus\n_START_SECTION_\nLingvistikast l\xc3\xa4hemalt\n_START_PARAGRAPH_\nKeeleteadlased ehk lingvistid anal\xc3\xbc\xc3\xbcsivad inimkeelt, j\xc3\xa4lgides heli ja t\xc3\xa4henduse koosm\xc3\xb5ju. Foneetika on k\xc3\xb5nelise ja mittek\xc3\xb5neliste helide teadus. Samuti uurib see akustikalisi ja artikulatsioonilisi omadusi. Keele t\xc3\xa4henduse uurijad tegelevad aga seda, kuidas keeled kodeerivad isendite, omaduste ja teiste aspektide omavahelisi suhteid, et edastada, t\xc3\xb6\xc3\xb6delda ja anda t\xc3\xa4hendust ning m\xc3\xb5ista ja lahendada keelelist ebaselgust. Semantika tegeleb t\xc3\xb5este v\xc3\xa4idetega, kuid pragmaatika tegeleb sellega, kuidas olukorra kontekst t\xc3\xa4henduse loomist m\xc3\xb5jutab._NEWLINE_Grammatika on reeglite s\xc3\xbcsteem, mis reguleerib h\xc3\xa4\xc3\xa4likute loomist ja kasutamist keeles. Need reeglid kehtivad nii k\xc3\xb5nele kui t\xc3\xa4hendusele ning sisaldavad alareegleid, mis reguleerivad fonoloogiat, morfoloogiat ja s\xc3\xbcntaksit._NEWLINE_Stilistika h\xc3\xb5lmab kirjutatud, viidatud v\xc3\xb5i k\xc3\xb5neldud diskursust erinevate k\xc3\xb5nekommuunide, \xc5\xbeanrite ja massimeedia toimetuslike v\xc3\xb5i narratiivsete formaatide abil. Paelograafia on kirjutatud tekstide uurimine keelekontekstis. Keeleteadus on viinud ka selliste teadusharudeni nagu ps\xc3\xbchholingvistika, neurolingvistika, biolingvistika ja keele omandamine._NEWLINE_Lisaks tegeleb lingvistika sotsiaalsete, kultuuriliste ja poliitiliste faktoritega, mis m\xc3\xb5jutavad keelt ning mille abil m\xc3\xa4\xc3\xa4ratletakse lingvistilist ja keelep\xc3\xb5hist konteksti. Uurimused ajaloolise lingvistika ja lingvistika arengu kohta keskenduvad sellele, kuidas keeled arenevad ja muutuvad, eriti pikema aja jooksul._NEWLINE_Lingvistikaga seotud alad h\xc3\xb5lmavad semiootikat (uurib otsest v\xc3\xb5i kaudset keelt l\xc3\xa4bi s\xc3\xbcmbolite ja m\xc3\xa4rkide), kirjanduskriitikat (kirjanduse, kino, kunsti v\xc3\xb5i avaldatud allikate ajalooline ja ideoloogiline anal\xc3\xbc\xc3\xbcs), t\xc3\xb5lkimine (k\xc3\xb5neldud v\xc3\xb5i kirjutatud teksti t\xc3\xa4henduse \xc3\xbcleviimine \xc3\xbchest keelest teise) ja logopeedia (metoodika, mis parandab foneetilisi puudeid ja h\xc3\xa4ireid).\n_START_SECTION_\nSissejuhatus\n_START_PARAGRAPH_\nMida me m\xc3\xb5istame t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval lingvistika all. Mis on lingvistika? K\xc3\xb5ige lihtsam vastus on, et see on keeleteadus. Teaduslik l\xc3\xa4henemine keeleteadusele sisaldab kriitilist suhtumist ja keeldumist k\xc3\xb5igest sellest, mis ei ole kriitiline, selline m\xc3\xb5tlemine p\xc3\xbc\xc3\xbcdleb objektiivsusele. Keeleteadlased toetuvad keelest tulenevalt tegelikele andmetele. Kuid samas on lingvistide peamine eesm\xc3\xa4rk kirjeldada seda, kuidas keelt r\xc3\xa4\xc3\xa4gitakse. Mitte nii v\xc3\xa4ga seda, kuidas "peab" r\xc3\xa4\xc3\xa4kima, vaid seda, kuidas inimesed tegelikult keelt k\xc3\xb5nelevad._NEWLINE_Teaduslik l\xc3\xa4henemine ei ole seotud ainult andmete kogumisega. Lingvistide t\xc3\xb6\xc3\xb6ks on ka h\xc3\xbcpoteeside paikapidavuse testimine, \xc3\xbcldistuste tegemine, teooriate v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tamine. Nende huvi on v\xc3\xa4lja t\xc3\xb6\xc3\xb6tada teooriaid, mis seletavad keele fenomene ja keelekasutust. Erandid on seejuures m\xc3\xa4\xc3\xa4rava t\xc3\xa4htsusega \xe2\x80\x93 need esitavad justkui v\xc3\xa4ljakutse \xc3\xbcldistusele ning sunnivad uurija \xc3\xbcle ja \xc3\xbcmber m\xc3\xb5tlema asjasse puutuva. Sellised eesm\xc3\xa4rgid t\xc3\xa4hendavad t\xc3\xa4pset ja selges\xc3\xb5nalist ideede v\xc3\xa4ljendust ja sama t\xc3\xa4pset ja kriitilist m\xc3\xb5tete testimist._NEWLINE_Millised on lingvistide peamised uurimisvaldkonnad?\xc2\xa0M\xc3\xb5ned n\xc3\xa4ited: foneetika, morfoloogia, s\xc3\xbcntaks, semantika, ps\xc3\xbchholingvistika ja neurolingvistika (ps\xc3\xbchholingvistika kasutab meetodeid ps\xc3\xbchholoogiast, neurolingvistika kasutab arstiteaduslikke meetodeid), keele omandamine, ajalooline lingvistika, sotsiolingvistika, diskursuse anal\xc3\xbc\xc3\xbcs, korpuseanal\xc3\xbc\xc3\xbcs, et\xc3\xbcmoloogia._NEWLINE_\xc3\x9cheks oluliseks ideeks n\xc3\xbc\xc3\xbcdisaegses lingvistikas on m\xc3\xa4rgi m\xc3\xb5iste. M\xc3\xa4rgi puhul k\xc3\xb5rvutatakse t\xc3\xa4hendus ja kuju/vorm (ing k form). Viis kuidas seda kujutatakse ja t\xc3\xa4hendust. M\xc3\xb5ned n\xc3\xa4ited: m\xc3\xa4rk \xe2\x82\xac t\xc3\xa4histab eurot, p\xc3\xb6ial p\xc3\xbcsti m\xc3\xa4rk t\xc3\xa4hendab heakskiitu, jah vms. M\xc3\xa4rgid v\xc3\xb5ivad sisaldada ka heli, mida pigem kuuldakse kui n\xc3\xa4hakse \xe2\x80\x93 suuliselt v\xc3\xa4lja \xc3\xb6eldud. \xc3\x9che tuntuma struktualisti Ferdinand Saussure erilisus seisnes sellest, et ta vaatas keelt kui m\xc3\xa4rkide keelt. See t\xc3\xa4hendab esmalt seda, et keel koosneb m\xc3\xa4rkidest ning teisalt seda, et m\xc3\xa4rgid on vastastikuses seoses ja moodustavad selliselt s\xc3\xbcsteemi; m\xc3\xa4rgid ei eksisteeri isolatsioonis \xc3\xbcksteisest. M\xc3\xa4rk ise on justkui arbitraarne, aga vastastikuses seoses teiste m\xc3\xa4rkidega omandab t\xc3\xa4henduse nagu malendid malelaual._NEWLINE_\xc3\x96eldakse, et k\xc3\xb5lal ja ortograafilisel kirjutusviisil ei ole loomulikku seost (seos on arbitraarne). Iga kuju on sama hea kui mistahes kuju v\xc3\xa4ljendamaks t\xc3\xa4hendust "puu", \xc3\xbckski ei viita t\xc3\xa4hendusele (kui sa ei oska keelt, siis ei oskaks t\xc3\xa4hendust arvata, kui kuuled seda vormi) ja samat\xc3\xa4henduslikke s\xc3\xb5nakujude kuju osas on v\xc3\xa4he sarnasusi, kui just ei ole tegemist sugulaskeeltega._NEWLINE_Mis on ikooniline m\xc3\xa4rk keeles? Tiiu Erelt \xc3\xbctleb ajakirjas Oma Keel, et ikoon on \xc3\xbcks m\xc3\xa4rgiliike, mis kujutab oma objekti sarnasuse alusel \xe2\x80\x93 l\xc3\xbchidalt piltkujutis. Ikooniline m\xc3\xa4rk keeles. Mitmes keelest v\xc3\xb5ib leida n\xc3\xa4iteid, kus on s\xc3\xb5nu, mis on sarnased selle looma onomatopoeetilise h\xc3\xa4\xc3\xa4litsusega. Need s\xc3\xb5nad ei ole enam onomatopoeesia, kuna s\xc3\xb5na viitab loomale v\xc3\xb5i linnule, mitte helile. Selliseid s\xc3\xb5nu nimetatakse ikoonilisteks. Veel keerulisem n\xc3\xa4ide ikoonilisusest keeles on seotud h\xc3\xa4\xc3\xa4lduse kirjutamisega: pikk v\xc3\xb5i pikkkk. Pikenenud s\xc3\xb5na t\xc3\xa4histab suuruse muutust \xe2\x80\x93 asi on v\xc3\xa4ga pikk v\xc3\xb5i suur. Gooniyandi keeles v\xc3\xb5ib pikendada girabingarri "pikk" ja giraaabingarri t\xc3\xa4hendades "v\xc3\xa4ga pikk". T\xc3\xa4hendus on seotud s\xc3\xb5na kujuga pikk ja griabingarri iseendaga.\n_START_SECTION_\nKeele s\xc3\xbcntagmaatilisus ja paradigmaatilisus\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xbcntagmaatilised seosed on lineaarsed seosed. Keel on esitatud seostatult, seosed on s\xc3\xb5nade vahel, vormide vahel ja lausestus on seostatud. Keelem\xc3\xa4rgid ei ole kokku sobitatud suvaliselt, vaid on seostatud \xc3\xbcksteisega kindlal viisil._NEWLINE_Paradigmaatilisuse m\xc3\xb5iste t\xc3\xa4histab hierarhilisi suhteid keeles.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nKeeleteaduse alged tekkisid Vana-Indias. Vana-Kreekas tunti juba s\xc3\xb5naliike ja k\xc3\xa4\xc3\xa4ndeid. Keskaja L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopas tegeldi peamiselt ladina, araabia ja heebrea keelega._NEWLINE_Laialdasem huvi maailma keelte vastu t\xc3\xa4rkas 17. ja 18. sajandil._NEWLINE_Iseseisvaks teaduseks arenes keeleteadus alles 19. sajandil, kui keelte ajalugu hakati selgitama sugulaskeelte v\xc3\xb5rdlemise alusel. Tekkis v\xc3\xb5rdlev-ajalooline keeleteadus. Selle rajajate seas olid taani keeleteadlane Rasmus Kristian Rask ning sakslased Franz Bopp ja Jacob Grimm.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4henemised keeleteadusele\n_START_PARAGRAPH_\nTeoreetiline l\xc3\xa4henemine seisneb m\xc3\xb5nede keeleteadlaste h\xc3\xbcpoteesil, et inimese ajus on osa, mis v\xc3\xb5imaldab inimestel v\xc3\xb5tta \xc3\xbcle lingvistilist k\xc3\xa4itumist. See "universaalne grammatika" aitab hinnanguliselt lapsi, kes \xc3\xb5pivad keelt, ning seab piirid, millised laused on \xc3\xbcksk\xc3\xb5ik millises keeles grammatilised. Selle vaate pooldajad arvavad, et keel ei ole arenenud peamiselt suhtlemiseks, vaid leiavad, et keel on tekkinud inimm\xc3\xb5tete struktureerimiseks ja t\xc3\xb6\xc3\xb6tlemiseks._NEWLINE_Funktsionaalne l\xc3\xa4henemine seisneb \xe2\x80\x93 vastukaaluks teoreetilisele l\xc3\xa4henemisele \xe2\x80\x93 teoorial, et keel on suhtluss\xc3\xbcsteem, mis on arenenud koost\xc3\xb6iste tegevuste ja koost\xc3\xb6\xc3\xb6v\xc3\xb5rgustike jaoks. Sellised teooriad n\xc3\xa4evad keelt kui t\xc3\xb6\xc3\xb6riista, mis tekib ja kohaneb vastavalt kasutaja suhtlemisvajadusele. Samuti v\xc3\xa4idavad funktsionaalsed teooriad, et keele arengus on kultuuriline areng olulisem faktor kui bioloogiline areng.\n_START_SECTION_\nMetsik lingvistika\n_START_PARAGRAPH_\nMetsik lingvistika \xe2\x80\x93 inimese kodustamata keelev\xc3\xb5ime. Inimese keelelised v\xc3\xb5imed on ilmselgelt palju suuremad, kui ta ise usub need olevat. "Keel on see, mis on kirjas raamatus" Keele kaks v\xc3\xa4ljendusvormi \xe2\x80\x93 k\xc3\xb5ne ja kiri \xe2\x80\x93 on teineteise suhte as\xc3\xbcmmeetrilised. Me ei tea, kus on meie keele piirid, kuid piiridel juhtub just huvitavam._NEWLINE_Igal looduskehal on oma nimi, heli ja akustiline varjukuju. Sellist keelepraktikat v\xc3\xb5imendavad s\xc3\xbcnesteetilist p\xc3\xa4ritolu aistingud, mis tekivad vormi akustilisest tajumisest._NEWLINE_S\xc3\xbcnesteesia ehk kognitiivne s\xc3\xbcmbolism \xe2\x80\x93 helide tajumine v\xc3\xa4rvidena, vormide tajumine helidena jne. Ilma sellise aluseta ei oleks ilmselt saanud tekkida metafoor ja m\xc3\xb5tlemine v\xc3\xb5rdkujude abil._NEWLINE_Tantsimine oli hea viis omavahel suhelda, kuna see l\xc3\xb5i eelduse v\xc3\xb5\xc3\xb5raga samastuda ja \xc3\xbcksteist m\xc3\xb5ista. T\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt on mitmete kultuurin\xc3\xa4htuste algus just rituaalsetes tantsudes._NEWLINE_K\xc3\xb5ige \xc3\xbcrgsem keeletaju \xe2\x80\x93 animistlik k\xc3\xb5nelus kivide, puude, lindude ja loomadega. S\xc3\xbcgavaim lingvistiline fenomen.\n_START_SECTION_\nKirja teke\n_START_PARAGRAPH_\nVanal ajal oli keel tasakaal inimese ja maailma vahel, samuti maagiline m\xc3\xb5tlemise t\xc3\xb6\xc3\xb6riist. Kirja tulekuga muutus keel aja jooksul pelgalt kommunikatsioonivahendiks. Selle t\xc3\xb5ttu surid v\xc3\xa4lja mitmed keele arhailisemate vormidega seotud kultuurin\xc3\xa4htused._NEWLINE_Inimese suhted keelega muutusid keerulisemaks, kuna eelnevale tuli hakata keeles otsima t\xc3\xa4hendusi ning neid m\xc3\xb5testada, samuti aru saada, milline suhe on t\xc3\xa4hendusel inimesega._NEWLINE_Kirja levimise k\xc3\xb5ige otsesem kaasn\xc3\xa4he on see, et kultuuripraktika hakkab parasiteerima t\xc3\xa4henduse ideel. Anal\xc3\xbc\xc3\xbcsiv inimene elab pidevalt hirmu ja kahtluse seisundis, kuna inimesel pole j\xc3\xb5udu kogu t\xc3\xa4henduste laviini kontrolli all ja tasakaalus hoida. Iga uus t\xc3\xa4hendus v\xc3\xb5ib p\xc3\xb5hjustada s\xc3\xbcsteemis uue varingu._NEWLINE_Kirja tekkega arenesid k\xc3\xb5ik m\xc3\xa4rgis\xc3\xbcsteemid, kirjast arenes hea maailma kogemise ja salvestamise viis, kirjast sai v\xc3\xb5imu t\xc3\xb6\xc3\xb6riist (isalt pojale traditsioon asendus k\xc3\xb5ikjal kirjapandud teksti vastuvaieldamatu t\xc3\xb5ega).'