b'\n_START_ARTICLE_\nVladimir Galkin\n_START_SECTION_\nEluk\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\nTa s\xc3\xbcndis aastal 1888 Valgas. Ta l\xc3\xb5petas P\xc3\xa4rnus g\xc3\xbcmnaasiumi. Aastal 1905 astus ta vabatahtlikuna teenima ihukaardiv\xc3\xa4e 6. dragunipolku. Samal aastal saadeti ta \xc3\xb5ppima Tveri ratsav\xc3\xa4ekooli, p\xc3\xa4rast selle l\xc3\xb5petamist aastal 1908 edutati ta kornetiks ja ta m\xc3\xa4\xc3\xa4rati teenima 2. Pavlogradi kaardiv\xc3\xa4e husaaripolku. Kuid kaardiv\xc3\xa4eteenistus ei olnud talle hingel\xc3\xa4hedane ning m\xc3\xa4rtsis 1909 lahkus ta teenistusest ja alustas t\xc3\xb6\xc3\xb6d ametnikuna rahandusministeeriumis._NEWLINE_Aastal 1915 sai ta 3. Doni kasakapolgu koosseisus Vubisi j\xc3\xb5e\xc3\xa4\xc3\xa4rses lahingus haavata. P\xc3\xa4rast paranemist j\xc3\xa4tkas ta teenistust  \xc3\x95huv\xc3\xa4e 10. lennueskadrillis ning oli seej\xc3\xa4rel 5. armee lennusalgas alguses adjutant, hiljem lendurvaatleja. Septembris 1916 astus ta Sevastoopoli lennukooli, mille l\xc3\xb5petas aasta hiljem. 28. augustil kaotas ta lennuk juhitavuse, kuid Galkin p\xc3\xa4\xc3\xa4ses \xc3\xb5nnekombel p\xc3\xb5rutusega. Novembris 1917 arreteerisid bol\xc5\xa1evikud ta, kuid tal \xc3\xb5nnestus vahi alt p\xc3\xb5geneda ja naasta kodulinna Valgasse. Vene kodus\xc3\xb5jast v\xc3\xb5ttis ta osa Loodearmee koosseisus, alguses vabatahtlike lennueskadrillis Stanis\xc5\x82aw Bu\xc5\x82ak-Ba\xc5\x82achowiczi staabi alluvuses, seej\xc3\xa4rel (juulist 1919) armee \xc3\xb5huv\xc3\xa4e\xc3\xbcksuse \xc3\xbclema alluvuses. 22. juulil 1919 sai temast Loodearmee 2. lennusalga \xc3\xbclem._NEWLINE_22. jaanuaril 1921 ilmus registreerumisele Eesti s\xc3\xb5jav\xc3\xa4kke. Oli sel ajal laeva masinist ning saabus just merelt. V\xc3\xb5eti arvele s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elendurina ning arvati reservi. Kuna tema eesti keele oskuses kaheldi, siis saadeti ta jaanuaris 1924 eesti keele eksamile. Sooritas need edukalt ning 30. aprillil 1924 esitas palve ennast lennuv\xc3\xa4eteenistusse v\xc3\xb5tta, kuid see l\xc3\xbckati tagasi. 09. detsembril 1924 korda ta palvet ning alates 21. jaanuarist 1925 v\xc3\xb5eti leitnandi auastmes Lennuv\xc3\xa4er\xc3\xbcgementi lenduriks. Positiivsele otsusele aitas kaasa ilmselt see, et ta oli olnud \xc3\xbcks esimesi ohvitsere, kes 1. detsembril 1924 hommikul oma algatusel S\xc3\xb5jav\xc3\xa4gede Staapi ilmus, et m\xc3\xa4ssu mahasurumisele kaasa aidata. Ta arvati Balti jaama tagasiv\xc3\xb5tmiseks moodustatud  grupi koosseisu._NEWLINE_28. aprillil 1925 viidi ta \xc3\xbcle 1. Soomusrongir\xc3\xbcgementi soomusrongi "Kapten Irv" kuulipildujakompanii vaguni\xc3\xbclemaks.'