b'\n_START_ARTICLE_\nPost-rock\n_START_PARAGRAPH_\nPost-rock on alternatiivroki ja progressiivse roki allsuund, milles kasutatakse k\xc3\xbcll rokkmuusikas tavalisi pille, kuid selle r\xc3\xbctmika ja muusika tekstuur ei ole traditsioonilisele rokile iseloomulikud. Tavaliselt on selle suuna muusika instrumentaalne._NEWLINE_Kuigi post-rock\'i juured on 1980ndate ja 1990ndate indie rock\'is, on nendel muusikaliselt v\xc3\xa4he \xc3\xbchist._NEWLINE_1990ndatel nimetati t\xc3\xa4htsamateks post-rock\'i artistideks teiste seas Don Caballero ja Tortoise, kuid kuna nende stiilid olid \xc3\xbcksteisest v\xc3\xa4ga erinevad, p\xc3\xa4lvis see stiilim\xc3\xa4\xc3\xa4ratlus nii kuulajate kui teiste artistide seas teravat vastukaja.\n_START_SECTION_\nTermin\n_START_PARAGRAPH_\nLevinud seisukoha j\xc3\xa4rgi kasutas terminit "post-rock" esimesena muusikakriitik Simon Reynolds ansambli Bark Psychosis albumi "Hex" arvustuses, mis ilmus 1994. aasta m\xc3\xa4rtsis ajakirjas Mojo. Ta kasutas seda terminit kirjeldades muusikat, mis "kasutab rokile iseloomulikke pille mitte-rokilikel eesm\xc3\xa4rkidel: kasutab kitarre k\xc3\xb5lav\xc3\xa4rvi ja tekstuuri edasiandmiseks, selle asemel, et m\xc3\xa4ngida riffe ja j\xc3\xb5ulisi akorde"._NEWLINE_Juulis 2005 kirjutas Reynolds oma blogis, et ta oli seda terminit kasutanud juba varem, muusikaajalehes Melody Maker. Samuti kirjutas ta, et termin pole tema enda loodud: "ma uskusin, et olin selle termini loonud, kuid avastasin aastaid hiljem, et see oli kasutusel olnud juba \xc3\xbcle aastak\xc3\xbcmne". Terminit oli 1975. aastal kasutanud ajakirjanik James Wolcott oma artiklis Todd Rundgrenist, kuigi teistsuguses t\xc3\xa4henduses.'