b'\n_START_ARTICLE_\nVolmari ordulinnus\n_START_SECTION_\nLinnuse algusest Liivi s\xc3\xb5jani\n_START_PARAGRAPH_\n1224 \xe2\x80\x93 l\xc3\xa4ti ajaloolased oletavad, et linnuse ehitus algas varsti p\xc3\xa4rast latgalite maade minekut Riia piiskopi k\xc3\xa4est M\xc3\xb5\xc3\xb5gavendade ordu alla samal aastal. T\xc3\xb5en\xc3\xa4oliselt v\xc3\xb5is Volmaris asuda l\xc3\xa4tlaste Beverini linnus, sest seda suuremat l\xc3\xa4tlaste keskust r\xc3\xbcndasid eestlased k\xc3\xb5ige sagedamini ja selleks ei tulnud Koiva j\xc3\xb5ge \xc3\xbcletada. Beverini samastamiseks Volmariga leidub ka kaudseid t\xc3\xb5endeid. On arvatud ka Sotecle v\xc3\xb5i Autine linnuse paiknemist Volmaris, kuid need peaks asuma siiski m\xc3\xb6\xc3\xb6da Koivat edasi Riia poole. Viimased v\xc3\xa4ljakaevamised Riia arheoloogi Tatjana Berga juhtimisel kinnitavad, et enne kivilinnust asus sel kohal puitlinnus, mis oli k\xc3\xbcll samuti ristir\xc3\xbc\xc3\xbctlite ehitatud ja viitab sellele, et sakslased piirdusid alguses puitlinnusega._NEWLINE_1281 asutasid Liivi ordumeister ja Riia peapiiskop koos Volmari kiriku, mis keskajal ka linna kaitses\xc3\xbcsteemi kuulus._NEWLINE_1283, nagu v\xc3\xa4idavad baltisaksa ajaloolasedja on kirjas ka 14. sajandi alguses kirjutatud Hermann Warthberge kroonikas, alustati ordumeistri Wilhelm von Schauerburgi (Williken de Endorp) poolt Volmarisse latgalite muinaslinnuse asukohale kivilinnuse ja koost\xc3\xb6\xc3\xb6s peapiiskop Johann de Lunega P\xc3\xbcha Simeoni kiriku ehitust. Schauerburg olevat rajanud ka Asti ja Trikata ordulinnuse. Nimetatud ordumeister tegeles \xc3\xbcsna usinalt Liivi ordu keskmaa kindlustamisega, andes n\xc3\xa4iteks samal aastal ka Viljandile Riia linna\xc3\xb5igused._NEWLINE_Ehituseks sobivat p\xc3\xb5llukivi on neist paigust raske leida. Seep\xc3\xa4rast olevat legendi j\xc3\xa4rgi minema veetud k\xc3\xb5ik, mis k\xc3\xa4tte saadi ka l\xc3\xa4tlast hiie- ja kultuskohtadest ning k\xc3\xa4\xc3\xa4bastest._NEWLINE_1323. aastal on linnust esmakordselt kroonikas mainitud. Hilisematel sajanditel r\xc3\xa4\xc3\xa4gitakse linnusest juba \xc3\xbcsna tihti. Samal aastal anti asulale linna\xc3\xb5igused._NEWLINE_1413 reisis Flandria ja Prantsusmaa senj\xc3\xb6\xc3\xb6r Guilbert de Lannoy m\xc3\xb6\xc3\xb6da Liivimaad ja kirjeldas Volmarit, kui kindlustatud linna, kus siis asus ka Liivi ordu peakorter._NEWLINE_30. m\xc3\xa4rtsil 1491 s\xc3\xb5lmiti Volmari kokkulepe, mis l\xc3\xb5petas ametlikult k\xc3\xbcmmekond aastat kestnud vastasseisu ja s\xc3\xb5jategevuse Liivi ordu ja Riia peapiiskopi vahel ning Riia linna vahel. Alla kirjutasid ordumeister Johann Friedrich von Loringhofen, peapiiskop Michael Hildebrandt ja Riia linna esindajad._NEWLINE_1539 anti Veneetsias v\xc3\xa4lja rootsi piiskopi Olaus Magnuse P\xc3\xb5hja-Euroopa maakaart "Carta marina", millel Volmarit (Velmar) on kujutatud suure kindlusetingm\xc3\xa4rgiga t\xc3\xa4htsa keskusena.\n_START_SECTION_\nLinnus Liivi s\xc3\xb5jas\n_START_PARAGRAPH_\n1546 oli Volmaris maap\xc3\xa4ev, kus Liivimaa seisused otsustasid, et koadjuutoriametisse (ordumeistri aset\xc3\xa4itjaks ja hilisemaks mantlip\xc3\xa4rijaks) v\xc3\xb5ib v\xc3\xa4lismaa v\xc3\xbcrstid\xc3\xbcnastiate liikmeid valida ainult k\xc3\xb5igi seisuste ja maaisandate \xc3\xbcksmeelsel n\xc3\xb5usolekul._NEWLINE_1556 toimus Volmaris ordumeister Heinrich von Galenile aset\xc3\xa4itja ehk koadjuutori valimine. Vanade tavade vastaselt sai selleks orduvastases tegevuses kahtlustatava maamarssali Jasper von Munsteri asemel hoopis Viljandi komtuur Wilhelm von F\xc3\xbcrstenberg. Kuna viimane oli Daugavpilsi komtuuriks oleku ajal korraldanud r\xc3\xbc\xc3\xbcsteretki Poolale kuuluva Leedu aladele, siis \xc3\xa4rritas see asjaolu ja ka ordu Poola vastasus eriti Poola kuningat Zygmunt II Augustit. Oli alanud Liivimaa s\xc3\xb5ja eelm\xc3\xa4ng. Sama aasta juunis vallutas ordu Riia Peapiiskopkonna linnused ja vangistas Riia peapiiskopi markkrahv Wilhelmi. Kuna Poola kuningal oli peapiiskopkonna suhtes protektsiooni\xc3\xb5igus, siis \xc3\xa4hvardas ordut s\xc3\xb5da Poolaga. Juulis saabusid Volmarisse rahuvahendajateks Rooma paavsti ja Saksa kuninga saadikud. 12. augustil koostati seal rahuleping. _NEWLINE_1558. aasta 13. m\xc3\xa4rtsil peeti Volmaris Liivimaa maap\xc3\xa4eva, kus arutati, kuidas maad venelaste eest kaitsta. Moskva tsaari juurde otsustati saata saatkond tribuudiga. Tartu piiskopi Hermanni reeturlikkuse t\xc3\xb5ttu missioon eba\xc3\xb5nnestus. _NEWLINE_Septembri l\xc3\xb5pus l\xc3\xa4ks ordumeistri koadjuutor Gotthard Kettler Volmarist v\xc3\xa4gedega vahepeal venelaste vallutatud Tartu Piiskopkonda neilt tagasi v\xc3\xb5tma. Novembri keskpaigaks aktsioon takerdus, koadjuutor sai vigastada ja osa v\xc3\xa4gedest naasis Volmarisse talvelaagrisse. _NEWLINE_1560. aasta veebruari algul r\xc3\xbcndas Volmari linnuse varustus\xc3\xbclem Bernt van Hoevel \xc3\xbcmbruskonnas ringiluusivaid venelaste salkasid ratsav\xc3\xa4ega. Juuni l\xc3\xb5pus kogunesid ordu Kuramaa v\xc3\xa4ed, maamarssal, Sigulda komtuur ja peapiiskopi v\xc3\xa4ed Volmarisse, liikusid sealt edasi Trik\xc4\x81tasse ja kavatsesid Poola kuninga poolt appisaadetud leedulastega Venemaale vastus\xc3\xb5jak\xc3\xa4igule suunduda, kuid hertsog Magnuse vahelesegamise t\xc3\xb5ttu j\xc3\xa4i see \xc3\xa4ra. Juulis kavatsesid venelased Tartust Volmarit r\xc3\xbcnnata, kuid kuna ordu peav\xc3\xa4ed asusid Trikata l\xc3\xa4hedal, siis l\xc3\xbckati s\xc3\xb5jak\xc3\xa4iku edasi. 2. augustil, H\xc3\xa4rgm\xc3\xa4e lahingus, h\xc3\xa4vines ordu s\xc3\xb5jaline juhtkond puuduliku luureinfo t\xc3\xb5ttu kokkup\xc3\xb5rkes vene \xc3\xbclemjuhataja v\xc3\xbcrst \xc5\xa0uiski peaj\xc3\xb5ududega t\xc3\xa4ielikult. Seej\xc3\xa4rel 18.\xe2\x80\x9319. augusti paiku r\xc3\xb6\xc3\xb6visid ja p\xc3\xb5letasid Vene v\xc3\xa4ed 40 000 mehega Pihkva v\xc3\xbcrsti Pjotr Ivanovit\xc5\xa1 \xc5\xa0uiski juhtimisel k\xc3\xbcll Volmari \xc3\xbcmbruses, kuid linna ja linnust vallutada ei suutnud. Sealt suunduti V\xc3\xb5nnu peale. Novembris oli ordumeister sunnitud mitmed ordu keskmaa-linnused, sealhulgas pealinnused V\xc3\xb5nnu ja Volmari Poola kuningale pantima. _NEWLINE_1561. aasta 28. novembril alistusid Volmari ja V\xc3\xb5nnu linnad \xc3\xbches Liivi ordumeistri ja orduaadli esindajate ning Riia peapiiskopiga Vilniuses Poola kuningale._NEWLINE_1562 laamendasid Vene v\xc3\xa4ed j\xc3\xa4lle linna \xc3\xbcmbruses, kuid tormijooksuga linnust ja linna vallutada ei \xc3\xb5nnestunud._NEWLINE_1562. aasta 10. juunil l\xc3\xa4\xc3\xa4nistas Poola kuningas Zygmunt II August Volmari linnuse \xc3\xbclemaks t\xc3\xb5usnud Bernhard von Hoewelnile t\xc3\xa4nut\xc3\xa4heks truuduse eest ulatuslikud maavaldused Volmarist Valga poole j\xc3\xa4\xc3\xa4vas \xc3\x89vele (Wohlfahrt) kihelkonnas. Bernhard suri 1566.\n_START_SECTION_\nLinnus Poola v\xc3\xb5imu ajal\n_START_PARAGRAPH_\n1564\xe2\x80\x931576 oli Volmaris staarostiks Aleksander Po\xc5\x82ubi\xc5\x84ski, \xc3\xbcks Poola v\xc3\xa4ejuhte Liivimaal._NEWLINE_1577. aasta juunis andsid Volmari aadlikud linnuse hertsog Magnuse v\xc3\xa4gede k\xc3\xa4tte. Detsembri keskel piiras Ivan Grozn\xc3\xb5i oma v\xc3\xa4gedega Volmari sisse ja vallutas selle Magnuse meeste \xc3\xa4raandlikkuse t\xc3\xb5ttu kergesti. Staarost Po\xc5\x82ubi\xc5\x84ski v\xc3\xb5eti kinni ja viidi Venemaale. Eri aegadel viibisid linnuses ka Vene tsaar Ivan Grozn\xc3\xb5i ja v\xc3\xbcrst Andrei Kurbski. _NEWLINE_Oktoobris 1578, p\xc3\xa4rast Poola-Rootsi v\xc3\xa4gede suurt v\xc3\xb5itu V\xc3\xb5nnu all, langes Volmari linnus tagasi poolakate k\xc3\xa4tte. Lahkudes l\xc3\xb5hkusid venelased linnust._NEWLINE_1582 l\xc3\xb5i kuningas Stefan Bathory Liivimaale V\xc3\xb5nnu piiskopkonna, millele allutas ka Volmari. 1588. aastast oli V\xc3\xb5nnu piiskopiks Otto Schenking, kes ehitas Volmari linnusesse uue torni, mille poolakad 1601. aastal rootslasi piirates puruks pommitasid._NEWLINE_1600. aasta detsembri l\xc3\xb5pus piirasid rootslased Volmari sisse. Suurt\xc3\xbckkideta \xc3\xa4hvardamine ja piiramine l\xc3\xb5ppes edutult. 24. detsembril oli Jacob von der Pahlen Astist (Burtnieki) rootslastele teatanud, et poolakad on Volmari evakueerinud ja et \xc3\xbche \xc3\xb6\xc3\xb6p\xc3\xa4evaga suudetaks linnus \xc3\xa4ra v\xc3\xb5tta. Teade ei olnud siiski p\xc3\xa4ris t\xc3\xb5ene._NEWLINE_Jaanuaris 1601 (8. detsembril 1600) l\xc3\xb5hkusid rootslased suurt\xc3\xbckitulega osa m\xc3\xbc\xc3\xbcre, vallutasid k\xc3\xb5igepealt linna ja siis linnuse. Teistel andmetel toimus see p\xc3\xa4rast 29. jaanuari 1601._NEWLINE_18. oktoobril 1601 (vana kalendri j\xc3\xa4rgi) j\xc3\xb5udis poolakate 15 000-meheline v\xc3\xa4gi kuningas Zygmunt III ja suurkantsler Jan Zamoyski juhtimisel Volmari alla. Algul polnud piiramissuurt\xc3\xbckke ja poolakad ei suutnud suurt midagi korda saata. L\xc3\xb5puks need saabusid ja 18. detsembril, p\xc3\xa4rast kuuep\xc3\xa4evast pommitamist alistus linn ja p\xc3\xa4ev hiljem linnus. Rootsi 300-mehelisel garnisonil lubati linnusest lahkuda, vangistati ainult v\xc3\xa4e\xc3\xbclemad Karl Gyllenhielm ja Jakob Pontus De la Gardie._NEWLINE_1607. aasta juunis tungisid Rootsi v\xc3\xa4ed saksa krahvi Joachim Friedrich von Mansfeldi juhtimisel poolakate valduses olevale Liivimaale ning kuna Poola s\xc3\xb5jav\xc3\xa4gi oli Leedus laagris, h\xc3\xb5ivasid m\xc3\xb5ned linnused, sealhulgas Volmari. Krooniku v\xc3\xa4itel oli rootslastel mehi 2000 ringis, poolakatel oli linnuses ainult 15 meest. 11. novembril ehk P\xc3\xbcha Martini p\xc3\xa4eval vallutas 1000-meheline Poola v\xc3\xa4e\xc3\xbcksus hetman Jan Karol Chodkiewiczi juhtimisel linnuse 300 saksa ratsamehe k\xc3\xa4est tagasi. Eelmisel \xc3\xb6\xc3\xb6l olid nad vallutanud linna._NEWLINE_1608. aasta teisel poolel tulid rootslased uuesti Mansfeldi juhatusel luhtunud Tartu piiramiskatselt Volmari alla. Ei suutnud aga linnust vallutada, kuna Ruhja ja Tarvastu staarost Wolmar Fahrensbach (1586\xe2\x80\x931633) seal end oma meestega visalt kaitses. Rootslased suundusid edasi Kirump\xc3\xa4\xc3\xa4 peale._NEWLINE_1613 asutas poolakate poolt Volmari kirikusse ametisse pandud katoliku preester Welkenhof linnusesse kirikum\xc3\xb5isa, mida hakati kutsuma Wolmar \xe2\x80\x93 Wolmarshofiks.\n_START_SECTION_\nLinnus Rootsi v\xc3\xb5imu ajal\n_START_PARAGRAPH_\n4. jaanuaril 1622 vallutasid rootslased Volmari l\xc3\xb5plikult poolakate k\xc3\xa4est. Rootsi kuningas Gustav II Adolf annetas linnusel\xc3\xa4\xc3\xa4ni riigikantsler Axel Oxienstiernale. Hiljem langes valdus reduktsiooniga j\xc3\xa4lle riigile tagasi. Volmari linnusel\xc3\xa4\xc3\xa4ni kuulusid algselt Kaugershofi, Zempeni ja Muremoise m\xc3\xb5isad ja Kokenhofi ja Palmhofi vakused, kuid Oxienstierna sai omale suured maavaldused 13 m\xc3\xb5isa ja 2 linna \xe2\x80\x93 V\xc3\xb5nnu ja Volmariga. 1623\xe2\x80\x931625 laastas linna katk, maa oli t\xc3\xb6\xc3\xb6k\xc3\xa4test t\xc3\xbchjenenud ja Volmari l\xc3\xa4hedale toodi asunikeks suur hulk soomlasi._NEWLINE_1633 k\xc3\xbclastas Volmarit Adam Olearius, kes oma reisikirjas m\xc3\xa4rkis, et linnuses olid veel paljud avarad ruumid t\xc3\xa4iesti kasutusk\xc3\xb5lbulikud ja delegatsiooni v\xc3\xb5ttis vastu kohalik komandant. Linn aga olevat olnud tugevalt purustatud._NEWLINE_1634. aastast p\xc3\xa4rineval ja Stockholmi S\xc3\xb5jaarhiivis asuval linnuse ja linna plaanil veel v\xc3\xa4ljaehitatud bastionaals\xc3\xbcsteemi m\xc3\xa4rgata pole, on ainult paar v\xc3\xa4ikest muldkindlustust Riia ja Tartu v\xc3\xa4rava juures. Edaspidi koostati linnuse plaane veel 1649., 1669., 1673., 1680. ja 1688. aastal. Kuna viimasel, Eberhard Tolcki koostatud plaanil on juba m\xc3\xa4rgitud 2 bastioni linnuse ja 4 bastioni linna \xc3\xbcmber, siis v\xc3\xb5ib \xc3\xb6elda, et XVII sajandi II poolel kindlustati linnust, kuhjati muldvallid ja ehitati bastionid. \xc3\x9chel rootsiaegsel linnuseplaanil on n\xc3\xa4ha, et tollastel v\xc3\xb5imudel olid suured kavad: linna plaaniti laiendada Raatesi oru p\xc3\xb5hjakaldale ja ehitada v\xc3\xa4lja poolkaarekujuliselt \xc3\xbcmber linnuse ning \xc3\xbcmbritseda see bastioniv\xc3\xb6\xc3\xb6ndiga. See j\xc3\xa4i P\xc3\xb5hjas\xc3\xb5ja t\xc3\xb5ttu teostamata._NEWLINE_1657 oli linn j\xc3\xa4lle poolakate valduses. Linn ja linnus k\xc3\xa4isid k\xc3\xa4est k\xc3\xa4tte._NEWLINE_1658 vallutasid linnuse l\xc3\xb5puks rootslased krahv Douglase juhtimisel ja enam poolakatele ei andnud._NEWLINE_1681 \xe2\x80\x93 veidi p\xc3\xa4rast seda aastat tugevdati ja remonditi kindlusem\xc3\xbc\xc3\xbcre._NEWLINE_13. augustil 1688 inventariseeris revisjonikomissar parun Gustavo von Mengden "kuningliku lossi" Volmaris._NEWLINE_1689 tulekahjus p\xc3\xb5les Volmari t\xc3\xa4iesti maha.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xb5hjas\xc3\xb5ja aeg ja hilisem periood\n_START_PARAGRAPH_\n4. septembril 1702 P\xc3\xb5hjas\xc3\xb5ja ajal h\xc3\xb5ivasid linna ja linnuse Peeter I v\xc3\xa4ed Boriss \xc5\xa0eremetevi juhtimisel. Linnus l\xc3\xb5huti ja enam seda ei taastatud. _NEWLINE_1703 p\xc3\xb5letasid venelased linna ja linnuse maha._NEWLINE_1772 ja 1774 olid linnas suured tulekahjud, p\xc3\xa4rast mida hakati linnust ehitusmaterjali saamiseks ja linna kivimajade ehitamiseks lammutama. 1783 sai Volmari maakonnalinnaks. Linnuse territooriumile XVIII\xe2\x80\x93XX sajandini ehitatud hoonetes asus enne apteek, n\xc3\xbc\xc3\xbcd on seal muuseum ja restoran._NEWLINE_1791. aastast p\xc3\xa4rineval joonistusel on n\xc3\xa4ha linnusevaremed juba enam-v\xc3\xa4hem t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evases ulatuses s\xc3\xa4ilinuna._NEWLINE_1920.\xe2\x80\x931930. aastatel l\xc3\xa4ti ajaloolased keskaegsete linnuste uurimisega praktiliselt ei tegelenud, kuna neid rajatisi peeti v\xc3\xb5\xc3\xb5ra saksa feodaalkultuuri p\xc3\xa4randiks. \xc3\x9cksikuid v\xc3\xa4ljakaevamisi tehti teistel eesm\xc3\xa4rkidel._NEWLINE_1937. aastal linnuseplatool ette v\xc3\xb5etud v\xc3\xa4ljakaevamistel ei saanud muinaslinnuse olemasolu kinnitust, mis aga k\xc3\xbcsimust veel l\xc3\xb5plikult ei otsustanud, kuna hilisema kivilinnuse ehitusel h\xc3\xa4vinesid linnam\xc3\xa4el enamasti algsed kultuurikihid._NEWLINE_P\xc3\xa4rast teist maailmas\xc3\xb5da on linnuse ja vanalinna territooriumil aeg-ajalt kaevatud, ikka eesm\xc3\xa4rgiga leida otsitavat Beverini maalinna. On leitud k\xc3\xbcll hulgaliselt relvi ja ehteid, kuid Beverini seni mitte. Riia arheoloog T. Berga on veendunud, et vana latgalite maalinn peab linnuse territooriumil asuma, ainult et see on \xc3\xbcsna s\xc3\xbcgaval. Viimatised kaevamised viidi l\xc3\xa4bi, kui tekkis vajadus ehitada muuseumile linnusevaremetesse uus hoone, sest muuseumi s\xc3\xa4ilikute arv k\xc3\xbc\xc3\xbcndib juba \xc3\xbcle 60 000 \xc3\xbchiku. Rajoonijuht Regina Martenberga on r\xc3\xa4\xc3\xa4kinud, et linnusekohta on kutsutud ka ekstrasensse, kes on kinnitanud, et maalinn j\xc3\xa4\xc3\xa4b 4\xe2\x80\x935 meetri s\xc3\xbcgavusele ja et osa linnaalast on vajunud v\xc3\xb5i uhutud Koiva j\xc3\xb5kke.\n_START_SECTION_\nEhitus\n_START_PARAGRAPH_\nEhitust\xc3\xbc\xc3\xbcbilt on tegemist linnusem\xc3\xa4e looduslikku kuju j\xc3\xa4rgiva mantelringm\xc3\xbc\xc3\xbcriga \xc3\xbcmbritsetud laiendatud maja- v\xc3\xb5i tornlinnusega._NEWLINE_Linnus asus Raatesi oja ja Koiva j\xc3\xb5e s\xc3\xbcgavate orgude vahele moodustunud k\xc3\xb5rgel ja kitsal m\xc3\xa4eneemikul, mis l\xc3\xa4\xc3\xa4ne-edela poole sujuvalt laieneb ja moodustab edasi linna territooriumi, ning koosnes mantelringm\xc3\xbc\xc3\xbcriga \xc3\xbcmbritsetud pea- ja I eeslinnusest. Linnusekindlustuste hulka loeti ka linnuse ja linna vahele j\xc3\xa4\xc3\xa4nud m\xc3\xbc\xc3\xbcride ja kahe \xc3\xbcmara nurgatorniga \xc3\xbcmbritsetud ning \xc3\xbclek\xc3\xa4igusillaga varustatud vallikraav, mis moodustas II eeslinnuse. Sealjuures planeeriti juba varakult linnuse ette linnaasustust, mis oleks olnud linnusele otsekui "kaitsekilbiks" ja moodustanud III eeslinnuse. Raatesi oja suudme juurde oli rajatud vesiveski, mille poolt \xc3\xbcles paisutatud tiik kaitses veel omakorda linnust ida- ja p\xc3\xb5hjak\xc3\xbcljest._NEWLINE_Esimene suurem ehitusperiood j\xc3\xa4i XIII sajandi viimasesse veerandisse, kui Volmarisse p\xc3\xbcstitati kirik ning loss ja linn saadi \xc3\xbchendada \xc3\xbchise kaitses\xc3\xbcsteemiga. Kindluse v\xc3\xa4lism\xc3\xbc\xc3\xbcrid j\xc3\xa4rgisid vana linnuse loodusega seotud kuju. Pealinnuse kiilukujuliselt ahenevas idapoolses otsas asusid pearuumid, kus k\xc3\xb5ige muu hulgas on XVII sajandil mainitud \xc3\xbcht suurt saali, mille v\xc3\xb5lvid toetusid keskpiilaritele. Selline ruumikujundus oli eriti populaarne XIV sajandil ordu ehitusstiilis. Pea- ja I eeslinnus kokku moodustasid p\xc3\xb5hiplaanilt ebaregulaarse ristk\xc3\xbcliku pikkusega u 100 m, laiusega 30\xe2\x80\x9350 m ja m\xc3\xbc\xc3\xbcripaksusega 2,25 m._NEWLINE_Pealinnusest m\xc3\xbc\xc3\xbcridega eraldatuna asus l\xc3\xa4\xc3\xa4nes eeslinnus, v\xc3\xb5i nagu nimetavad selles mitte veel eriti kompetentsed protokollijad XVII sajandist, \xe2\x80\x9eder Rehmter\xe2\x80\x9c. Eeslinnus oli linnast eraldatud kindlustatud m\xc3\xbc\xc3\xbcril\xc3\xb5ikudega, mille sisek\xc3\xbcljed olid varustatud rea hoonetega, millel olid alumised korrused palklagedega kaitstud, \xc3\xbclemised korrused olid aga varustatud tellisv\xc3\xb5lvidega. 1634 aasta plaanil on I eeslinnuses n\xc3\xa4idatud poolringis 9 v\xc3\xb5lvitud ruumi. Kolmekordne v\xc3\xa4ravas\xc3\xbcsteem sidus lossi linnaga. Linnapoolse \xc3\xbcmartornidevahelise m\xc3\xbc\xc3\xbcri ja I eeslinnuse mantelringm\xc3\xbc\xc3\xbcri vahel oli 30 m laiune ja 6 m s\xc3\xbcgavune vallikraav, millest \xc3\xbcle viis v\xc3\xa4ravaid \xc3\xbchendav \xc3\xbclest\xc3\xb5stetava osaga sild._NEWLINE_Linn kujutas endast k\xc3\xb5ige v\xc3\xa4ljaspoolsemat kaitses\xc3\xbcsteemi ja moodustas lossile teataval m\xc3\xa4\xc3\xa4ral suure eeslinnuse. Kogu kompleks \xe2\x80\x93 pealinnus, eeslinnused ja linn \xe2\x80\x93 on v\xc3\xa4ga iseloomulik vanematele kaitseehitistele, millest enamikku v\xc3\xb5ib Vana-Liivimaal umbkaudu dateerida aastasse 1300. Nagu keskpiilaritega ruumide olemasolu n\xc3\xa4itab, on ka XIV sajandil lossi t\xc3\xa4iustatud, ja seda on tehtud veelgi hiljem, mida t\xc3\xb5endavad XV sajandist p\xc3\xa4rinevad m\xc3\xbc\xc3\xbcrik\xc3\xb5rgendused ja \xc3\xbcmartornid. P\xc3\xa4rast bastionite rajamist XVII sajandi II poolel kaitses linna l\xc3\xa4\xc3\xa4nek\xc3\xbcljest ka kuiv vallikraav. Oma roll linna ja linnuse kaitses\xc3\xbcsteemis oli samuti kiriku v\xc3\xb5imsal ja k\xc3\xb5rgel tellistest laotud tornil.\n_START_SECTION_\nPraegune seisukord\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval on s\xc3\xa4ilinud vaid kohatised l\xc3\xb5igud I eeslinnuse loode-, l\xc3\xa4\xc3\xa4ne- ja edelapoolsetest m\xc3\xbc\xc3\xbcridest u 2 korruse k\xc3\xb5rguselt ning hoonete vundamendid. Pealinnuse m\xc3\xbc\xc3\xbcrid v\xc3\xb5ivad olla s\xc3\xa4ilinud maa sees v\xc3\xb5i seal kohal asetsevate hoonete keldrites. Allesj\xc3\xa4\xc3\xa4nud m\xc3\xbc\xc3\xbcriosad on enamjaolt konserveeritud ja kohati ka restaureeritud. Seisukord on \xc3\xbcsna rahuldav ja edasise h\xc3\xa4vinemise oht on v\xc3\xa4ike. Enamjaolt pealinnuse alale j\xc3\xa4\xc3\xa4b arvatavasti kunagise linnam\xc3\xb5isa Wolmarshofi hoonestus, mis n\xc3\xbc\xc3\xbcd kenasti korrastatud ja kus asub praegu Volmari linnamuuseum._NEWLINE_Linnuse idabastioni hakati XIX sajandil nimetama Valteri m\xc3\xa4eks (Valterkalnin\xc5\xa1, Walterh\xc3\xbcgel) linnas elanud luteri piiskopi Fr. Walteri auks, t\xc3\xa4nu kellele asutati Cimze \xc3\xb5petajate seminar.'