b"\n_START_ARTICLE_\nSonaat\n_START_SECTION_\nSonaadi ajalugu\n_START_PARAGRAPH_\n16. sajandi l\xc3\xb5pus (hilisrenessansi perioodil) t\xc3\xa4histati Itaalias s\xc3\xb5naga sonata (itaalia keeles sonare 'k\xc3\xb5lama') lihtsalt intrumentaalpala. Sellel ei olnud mingit kindlat vormi ja see sarnanes teise tolleaegse instrumentaal\xc5\xbeanri, kantsooniga._NEWLINE_Barokiajastul nimetati sonaadiks teost ansamblile. Algul koosnes mitmest erineva karakteriga l\xc3\xb5igust, hiljem mitmest iseseisvast osast. 17. sajandi l\xc3\xb5puks kujunes v\xc3\xa4lja kaks sonaadit\xc3\xbc\xc3\xbcpi: kirikusonaat ja kammersonaat. Kirikusonaat oli neljaosaline (osade tempod aeglane-kiire-aeglane-kiire), kammersonaat koosnes sissejuhatusest ja kahest kuni neljast tantsulise iseloomuga osast. Kammersonaat sarnaneb tantsus\xc3\xbcidiga. Klassikalised n\xc3\xa4ited m\xc3\xb5lemast sonaadit\xc3\xbc\xc3\xbcbist l\xc3\xb5i Arcangelo Corelli."