b'\n_START_ARTICLE_\nElbert Tuganov\n_START_PARAGRAPH_\nElbert Tuganov (22. veebruar 1920 Bakuu \xe2\x80\x93 22. m\xc3\xa4rts 2007 Tallinn) oli Eesti animaator, filmilavastaja ja stsenarist._NEWLINE_Aastal 1958 lavastas ta Eesti esimese nukufilmi "Peetrikese unen\xc3\xa4gu". Ta on \xc3\xbcheksa esimese kohaliku nukufilmi lavastaja, mist\xc3\xb5ttu teda peetakse selle \xc5\xbeanri rajajaks Eestis.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa4ritolu ja haridus\n_START_PARAGRAPH_\nElbert Tuganov s\xc3\xbcndis Aserbaid\xc5\xbeaani pealinnas Bakuus eestlasest ema ja osseedist isa pojana. Tema perekond on Osseetia moslemitest k\xc3\xb5rgaadli esindajad, kellest on v\xc3\xb5rsunud kaks tsaariarmee kindralit \xe2\x80\x93 Aslambek Tuganov ja Hambi Tuganov. Elberti isa oli skulptor. Aastal 1927 saatsid vanemad ta elama Saksamaale Berliini, kus elas ja tegutses n\xc3\xa4itlejana Elberti emapoolne t\xc3\xa4di. Berliinis elas ta k\xc3\xb5ik oma kooliaastad ja l\xc3\xb5petas seal 1939. aastal Fichte-nimelise g\xc3\xbcmnaasiumi._NEWLINE_Kooli k\xc3\xb5rvalt hakkas ta varakult ise raha teenima, olles statistiks varietees ja m\xc3\xbc\xc3\xbces sigarette \xc3\xb6\xc3\xb6lokaalides. Tema peamiseks huviks kujunes juba lapsep\xc3\xb5lves filmikunst, aga ta osales ka kohalike vene skaudiorganisatsioonide tegevuses. 1936. aasta suveol\xc3\xbcmpiam\xc3\xa4ngudel t\xc3\xb6\xc3\xb6tas ta v\xc3\xa4lissportlaste giidi ja t\xc3\xb5lgina, sest valdas eesti, vene, inglise ja saksa keelt._NEWLINE_Aastatel 1937\xe2\x80\x931939 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Tuganov Berliini kolmes joonisfilmistuudios, tehes seal algul k\xc3\xb5iki vajalikke t\xc3\xb6id, spetsialiseerudes hiljem aga v\xc3\xa4rvijaks.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb5jav\xc3\xa4eteenistus\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xb5petanud 1939. aastal Berliinis g\xc3\xbcmnaasiumi, otsustas s\xc3\xbcnnij\xc3\xa4rgne Eesti Vabariigi kodanik Tuganov asuda ajutiselt elama Eestisse, et l\xc3\xa4bida siin kohustuslik kaitsev\xc3\xa4eteenistus. Seej\xc3\xa4rel plaanis ta p\xc3\xb6\xc3\xb6rduda Saksamaale tagasi, et j\xc3\xa4tkata \xc3\xb5pinguid arhitektuuri erialal._NEWLINE_Eestis valis ta teenistuseks Ratsar\xc3\xbcgemendi Tartus, kus ta sai kaprali auastme. Hiljem viidi ta \xc3\xbcle S\xc3\xb5jakooli \xc3\xb5ppeeskadroni. Saksamaale tagasip\xc3\xb6\xc3\xb6rdumise plaanid ei teostunud aga kunagi, sest seoses poliitiliste muudatustega Eestis arvati Tuganov 1. septembril 1940 Punaarmee koosseisu ja Saksamaa kallaletungi j\xc3\xa4rel N\xc3\xb5ukogude Liidule juunis 1941 paigutati koos \xc3\xb5ppeeskadroniga \xc3\xbcmber Tjumeni linna._NEWLINE_Teise maailmas\xc3\xb5ja aastatel teenis ta 8. Eesti Laskurkorpuse tagavarapolgu koosseisus. Tuganov demobiliseeeriti jaanuaris 1946 nooremleitnandi auastmes.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb6\xc3\xb6 Tallinnfilmis\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4rast demobiliseerimist 1946. aastal asus Elbert Tuganov t\xc3\xb6\xc3\xb6le stuudios Tallinnfilm, kus tema rolliks oli tiitrite ja pealkirjade loomine. Kui 1950. aastatel hakati Tallinnfilmis tootma m\xc3\xa4ngufilme, siis sai tema vastutusalaks kombineeritud merev\xc3\xb5tete teostamine._NEWLINE_Tuganov konstrueeris erilise seadme animeeritud v\xc3\xb5tete tegemiseks, mida nimetatakse multipingiks. Selle seadme olemasolu v\xc3\xb5imaldas hakata Tallinnfilmis tootma ka animafilme. Esimese nukufilmi "Peetrikese unen\xc3\xa4gu" lavastas 1958. aastal Tuganov ise, kasutades alusena taani kirjaniku Jens Sigsgaardi muinasjuttu "Palle \xc3\xbcksinda maailmas". Operaatoriks oli Aim\xc3\xa9e Beekman, operaatori abiks Heino Pars ja kunstnikuks Rein Raamat._NEWLINE_Aastatel 1958\xe2\x80\x931963 lavastas Elbert Tuganov Tallinnfilmis Eesti esimesed \xc3\xbcheksa nukufilmi. Mitmed neist p\xc3\xa4lvisid rahvusvahelise tunnustuse \xe2\x80\x93 1960. aastal sai Bukaresti rahvusvahelisel filmifestivalil auhinna nukufilm "Metsamuinasjutt" ja 1963. aastal p\xc3\xa4rjati eriauhinnaga Deauville\'i rahvusvahelisel astronautika- ja kosmosefilmide festivalil 1961. aastal valminud nukufilmi "Ott kosmoses"._NEWLINE_Hiljem hakkas Tuganov lavastama nukufilme t\xc3\xa4iskasvanutele, eksperimenteerides seal lamenukkudega. Tuntud on tema filmid "Just nii" (1963), "Park" (1966), "Jonn" (1966), "Hammasratas" (1968) ja "Jalak\xc3\xa4ijad" (1971). Paralleelselt j\xc3\xa4tkus lastele m\xc3\xb5eldud joonisfilmide loomine \xe2\x80\x93 meenutamist v\xc3\xa4\xc3\xa4rivad "Hiirejaht" (1965), "Ahvipoeg Fips" (1968), "Aatomik" (1970) ning "Aatomik ja J\xc3\xb5mmid" (1970). Kokku valmis aastatel 1958\xe2\x80\x931981 Elbert Tuganovil kolmk\xc3\xbcmmend kaheksa nukufilmi, millest enamikule kirjutas ta ise ka stsenaariumi. Tema loomingut on m\xc3\xb5jutanud k\xc3\xb5ige enam t\xc5\xa1ehhi ja inglise animatsioonikoolkond._NEWLINE_Aastal 1975 esilinastus pealkirja all "Inspiratsioon" tema reportaa\xc5\xbefilm laulupeost, mille valmistamiseks kasutas ta piksillatsioonfilmimist. Tuganovi loodud on ka maailma esimene stereoskoopiline nukufilm "Suveniir" (1977)._NEWLINE_Nukufilmi ajaloost ja kujunemisest lavastas Tuganov 1967. aastal aimefilmi "\xc5\xbdanri s\xc3\xbcnd". Oma karj\xc3\xa4\xc3\xa4ri l\xc3\xb5puaastatel keskendus ta aga reklaamfilmide loomisele. Aastatel 1983\xe2\x80\x931985 oli ta \xc3\xbcheksa reklaamfilmi re\xc5\xbeiss\xc3\xb6\xc3\xb6riks._NEWLINE_Aastal 1981 sai Elbert Tuganov Eesti NSV Kinoliidu juhatuse liikmeks.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xb5rvaleh\xc3\xbcpe L\xc3\xa4\xc3\xa4nde\n_START_PARAGRAPH_\nAastal 1982 l\xc3\xa4ks Tuganov pensionile._NEWLINE_Viibides turismireisil Marokos ja Hispaanias palus Tuganov 6. oktoobril 1982 poliitilist varjupaika Hispaanias. Selle selgituseks kirjutas ta avaliku kirja, mille esitas m\xc3\xb5ni p\xc3\xa4ev hiljem t\xc3\xa4ielikult Vabadusraadio eestikeelne saade. Eesti ajakirjandus, kellele kiri samuti oli adresseeritud, kirja ei avaldanud. 1982. aasta novembri algul heitis Eesti NSV Kinoliidu juhatus Elbert Tuganovi liidu liikmeskonnast v\xc3\xa4lja, p\xc3\xb5hjenduseks kodumaa reetmine._NEWLINE_M\xc3\xb5ne kuu p\xc3\xa4rast naasis Tuganov Hispaania N\xc3\xb5ukogude Liidu saatkonna kaudu Eestisse ja kirjutas uue avaliku kirja, milles kahetses oma tegu. See kiri avaldati ajalehes Sirp ja Vasar. See pealesunnitud kiri s\xc3\xbc\xc3\xbcdistas ka eesti pagulasi (teiste seas Vladimir-Georg Karassev-Orgusaart), kes Tuganovi kirja Vabadusraadioni olid toimetanud._NEWLINE_Hiljem tunnistas Tuganov oma m\xc3\xa4lestustes, et ta oli ammune NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee (KGB) agent ning teda \xc3\xa4rah\xc3\xbcppamisele t\xc3\xb5uganud seigad esimeses avalikus kirjas olid puhas v\xc3\xa4ljam\xc3\xb5eldis. Samuti on ta oma m\xc3\xa4lestustes "Jalutusk\xc3\xa4ik l\xc3\xa4bi sajandi" (Tallinn, 1998, lk 273\xe2\x80\x93276) kaudselt vabandanud teda L\xc3\xa4\xc3\xa4nes aidanud inimeste ees, m\xc3\xa4rkides, et \xc3\xbcksnes Vabadusraadio on Tuganovi kirjad avaldanud t\xc3\xa4ielikult.\n_START_SECTION_\nKirjanduslik tegevus\n_START_PARAGRAPH_\nFilmit\xc3\xb6\xc3\xb6 k\xc3\xb5rvalt ja p\xc3\xa4rast seda tegutses Elbert Tuganov ka kirjamehe ja t\xc3\xb5lkijana. Aastal 1979 ilmus pealkirja all "Liikuvad pildid" tema koostatud \xc3\xbclevaade animafilmi ajaloost. Aastal 1998 avaldas ta pealkirja all "Jalutusk\xc3\xa4ik l\xc3\xa4bi sajandi" oma memuaarid._NEWLINE_Ta t\xc3\xb5lkis eesti keelde osseetide rahvuseepose "Nardid". See ilmus tr\xc3\xbckis 2005. aastal.'