b'\n_START_ARTICLE_\nEdmund Eysler\n_START_SECTION_\n\xc3\x95pingud\n_START_PARAGRAPH_\nJuudi kaupmehe poeg. Vanemate soov oli, et \xc3\xb5piks inseneriks, kuid l\xc3\xa4hedane tutvus Leo Falliga otsustas ning m\xc3\xb5lemad l\xc3\xa4ksid \xc3\xb5ppima Viini konservatooriumi klaverit Robert Fuchsi ning kompositsiooni Carl Lafite ja Franz Schmidti ning muusikaajalugu Ernst Decsey juhendamise alla. Sai klaveri\xc3\xb5petaja ja kapellmeistri diplomi. Esines Bertha von Suttneri muusikalis-kirjanduslikel salongi\xc3\xb5htutel ja hankis elatist klaveritundidega. 1901. aastal sai kapellmeistri koha ja loobus klaveri\xc3\xb5petaja ametist.\n_START_SECTION_\nHelilooming\n_START_PARAGRAPH_\nHelilooja karj\xc3\xa4\xc3\xa4r algas kammermuusikat ja klaveripalade komponeerimisega. Kirjutas esimeste lavateostena muusika balletile "Schlaraffenland" ("K\xc3\xbcllusemaa") ja ooperi "Das Fest auf Solhaug" ("Pidustused Solhaugis"). M\xc3\xb5lemad j\xc3\xa4id t\xc3\xa4helepanuta. Heatahtlike sugulaste vahendusel viidi ta kokku maineka libretisti Ignatz Schnitzeriga, kes oli kirjutanud libreto operetile "Zigeunerbaron" ("Mustlasparun"). Schnitzeril oli veel libreto "Der Hexenspiegel" ("N\xc3\xb5iapeegel"), mille p\xc3\xb5hjal soovitas Eysleril komponeerida ooperi. Seda too ka tegi, kuid muusika kukkus v\xc3\xa4lja ooperi jaoks liiga lihtne ja Viini Hofoper ei v\xc3\xb5tnud seda lavastada. Soovitati valminud ooperimuusika \xc3\xbcmber teha operetiks. 1903. aastal valmiski selle baasid operett "Bruder Straubinger" ("Vennad Straubingerid"), mis osutus \xc3\xbclimalt edukaks. Selle opereti laul "K\xc3\xbcssen ist keine S\xc3\xbcnd" ("Suudelda pole patt") muutus kiiresti rahvusvaheliseks l\xc3\xb6\xc3\xb6klauluks. Enne seda valminud esimene operett "Das Gastmahl des Lucullus" ("Luculluse pidus\xc3\xb6\xc3\xb6k") oli \xc3\xa4ratanud vaid hetkelist t\xc3\xa4helepanu. P\xc3\xa4rast "Straubingereid" olid tema operetid \xc3\xbcle 30 aasta pidevalt Austria ja Saksamaa teatrite m\xc3\xa4ngukavas. Publikule sobis nende lihtne harmoonia ja haarav lugude arran\xc5\xbeeering. Neid oopusi kanti tavaliselt ette Viini B\xc3\xbcrgertheateris, mille peakomponistiks (Hauskomponist) ta 1910. aastal t\xc3\xb5steti.\n_START_SECTION_\nNatside p\xc3\xb5lu all\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4rast saksa natsionaalsotsialistide 1938. aasta Austria an\xc5\xa1lussi ja natside v\xc3\xb5imu kehtestamist sattus oma juudi p\xc3\xa4ritolu t\xc3\xb5ttu p\xc3\xb5lu alla. Vaatamata sellele, et tema operett "Die gold\'ne Meisterin" ("Kuldne meister") oli olnud \xc3\xbcks Hitleri lemmikuid. F\xc3\xbc\xc3\xbcrer ei teadnud aga siis, et autor Eysler on juut. Sellele vaatamata keelati nii tema kui ka teiste juudi soost heliloojate teoste esitamine. Seet\xc3\xb5ttu kaotas operettide komponeerimine m\xc3\xb5tte. Vaatamata represseerimisohule loobus Eysler erinevalt teistest juudi soost muusikutest ja vaimuinimestest emigreerumisest. Tal \xc3\xb5nnestus s\xc3\xb5prade ja perekonna abiga peidetuna natsire\xc5\xbeiim ja s\xc3\xb5da \xc3\xbcle elada. P\xc3\xa4rast s\xc3\xb5da taastas ta Viinis otsekohe oma operetihelilooja positsiooni ning oli kuni surmani armastatud ja lugupeetud helilooja.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\n1897. aastal kohtas Leopoldine (Poldi) Allnochi, kes aga ei soovinud juudi kommetele vastavat abielu. Seet\xc3\xb5ttu astus Eysler 3. aprillil 1898 katoliku usku ja samal p\xc3\xa4eval toimus nende kiriklik laulatus. Neil oli kaks t\xc3\xbctart Gretl ja Maria (Mizzi). _NEWLINE_Eysleri hauale Viini Keskkalmistul on paigaldatud m\xc3\xa4lestussammas ja s\xc3\xbcnnikodule Viini Hernalsi linnaosas m\xc3\xa4lestustahvel._NEWLINE_Komponeeris 61 lavateost, nendest 56 on operetid, burleskid, Posse\'d, Singspiel\'id ja muusikalised kom\xc3\xb6\xc3\xb6diad. Need on valdavalt lihtsakoelised, olustikulised ja rahvaliku s\xc3\xbc\xc5\xbeeega. Nendest 11 on \xc3\xbchevaatuselised. Komponeeris ka oopereid, ballette, olustikupilte ja \xc3\xbche pantomiimi. Sellest laialdasest loomingust ei p\xc3\xa4\xc3\xa4senud lavale vaid 5 teost. Operetiloomingust olid eriti populaarsed "Bruder Straubinger", "Der lachende Ehemann" ("Naerev abikaasa") ja "Die gold\'en Meisterin". Need on ka ainsad operetid, mida saksa keelt k\xc3\xb5nelevates maades t\xc3\xa4nap\xc3\xa4evalgi aeg-ajalt ette kantakse.\n_START_SECTION_\nLavastusi Eestis\n_START_PARAGRAPH_\nEestis on lavastatud operett "Der fidele Geiger" ("Viiuldaja") pealkirjaga "Ah see Paul" (Vanemuine, 1927). Opereti "Der lachende Ehemann" lavastus kandis nime "L\xc3\xb5bus abielumees" (Estonia 1913), "Donauliebchen" ("Doonau kallike") oli aga "Doonau neiu" (Estonia, 1934) ja "Jouppla jouppla" (Endla 1927).'