b'\n_START_ARTICLE_\nToulouse\'i krahvkond\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nToulouse ja Akvitaania (samuti Gascogne) olid taas kord frankide kuningriigi osa. P\xc3\xa4rast oma v\xc3\xb5itu suri Pippin L\xc3\xbchike aastal 768 ning tema j\xc3\xa4rglasteks said Karl Suur ja Karlmann. Selle s\xc3\xbcndmuse tulemusel t\xc3\xb5usis viimase hertsogi Waiferi poeg Hunald \xc3\xbcles frankide v\xc3\xb5imu vastu Akvitaanias. Karl Suur tuli varsti ja alistas ta. Aastal 771 Karlmann suri ja Karl Suurest sai frankide riigi ainuvalitseja. Aastal 778 viis Karl Suur oma armee Hispaaniasse araablaste vastu. Teel tagasi juhtus kuulus s\xc3\xbcndmus Roncesvallesis (prantsuse Roncevaux): Karl Suure j\xc3\xa4relv\xc3\xa4ge r\xc3\xbcndasid samanimelises m\xc3\xa4ekurus m\xc3\xb5ned baski s\xc3\xb5dalased. See viis Karl Suure arusaamisele, et frankide v\xc3\xb5im Gascogne\'is ja Akvitaanias oli veel n\xc3\xb5rk ja et kohalik rahvas ei olnud frankidele t\xc3\xa4ielikult ustav. J\xc3\xa4relikult, sel samal aastal reorganiseeris ta t\xc3\xa4ielikult piirkonna halduse: kehtestati frankide otsehaldus ja frankidest krahvid (frankide kuninga saadikud) seati \xc3\xbcles v\xc3\xb5tmelinnades, nagu Toulouse._NEWLINE_Aastal 781 asutas ta Akvitaania kuningriigi, mis h\xc3\xb5lmas kogu Akvitaania (h\xc3\xb5lmates ametlikult Gascogne\'i) pluss Vahemere ranniku Narbonne\'ist N\xc3\xaemes\'ini (siis tuntud kui Gootia), ja andis Akvitaania krooni oma kolmeaastasele pojale Ludwigile. Teised sellised kuningriigid loodi laiema Karolingide impeeriumi koosseisus kohtades nagu Baieri v\xc3\xb5i Lombardia. Need pidid kindlustama kohalike rahvaste truuduse \xc3\xa4sjavallutatud ja tugevalt kohalike erip\xc3\xa4radega territooriumidel. Kroonid anti Karl Suure poegadele. Akvitaania rahvas oli kogu impeeriumis tuntud oma tugeva s\xc3\xb5ltumatuse vaimu, samuti oma rikkuse poolest. T\xc3\xb5epoolest oli piirkond sel ajal \xc3\xbcsna \xc3\xb5itsev p\xc3\xa4rast toibumist vallutuss\xc3\xb5jast._NEWLINE_Karl Suur omakorda n\xc3\xa4gi, et ta ei saa usaldada Vaskoonia kohalikku aadlit, kelle side ja ustavus frankidele oli habras. Ta hakkas nimetama ustavaid frankidest krahve ja looma krahvkondi (n\xc3\xa4iteks Fezensac), mis pidid v\xc3\xb5itma kohalike isandate, nagu hertsog Lupo, v\xc3\xb5imu. N\xc3\xa4ib, et \xc3\xbcldine j\xc3\xa4relevalve sellel Baski piirialal oli pandud Toulouse\'i krahvi v\xc3\xb5i hertsogi Corso k\xc3\xa4tesse. See poliitika pahandas baske ja aastast 787 v\xc3\xb5i 789 on teada, et Corso p\xc3\xbc\xc3\xbcti kinni arvatavasti hertsog Lupo poja Odalric "Baski" poolt, kes sundis Corso kokkuleppele, mida Karl Suur pidas nii h\xc3\xa4biv\xc3\xa4\xc3\xa4rseks, et asendas ta aastal 790 krahv Guillaume\'iga.       _NEWLINE_Karl Suure valitsusaeg n\xc3\xa4gi \xc3\xbcldiselt L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopa suurt taastumist p\xc3\xa4rast eelnenud Pimedat aega ja Toulouse ei olnud erand. Toulouse oli suur Karolingide s\xc3\xb5jaline kindlustus moslemite Hispaania piiril. S\xc3\xb5jalisi kampaaniaid moslemite vastu k\xc3\xa4ivitati Karl Suure valitsemisajal Toulouse\'ist peaaegu igal aastal. Barcelona vallutati aastal 801, samuti suur osa Katalooniast. Koos Arag\xc3\xb3ni ja Navarra p\xc3\xb5hjaaladega piki P\xc3\xbcreneesid sai piirkond frankide keisririigi l\xc3\xb5unapoolseks margiks (Hispaania mark)._NEWLINE_Aastal 814 Karl Suur suri ja tema ainus elusolev poeg oli Akvitaania kuningas Ludwig, kellest sai keiser Ludwig Vaga (Louis le Pieux). Akvitaania kuningriik anti \xc3\xbcle Ludwig Vaga teisele pojale Pippinile. Gootia lahutati Akvitaania kuningriigist ja hallati keisri poolt otse, seega taasloodi endise Akvitaania hertsogkonna piirid. Probleemid kerkisid varsti. Ludwig Vagal oli kolm poega ja aastal 817 korraldas ta varajase osadeks jaotamise tulevases keisririigi p\xc3\xa4rimises: Pippin kinnitati kuningaks Akvitaanias, Ludwig Sakslane tehti kuningaks Baieris, samas vanem poeg Lothar tehti kaaskeisriks koos tulevase v\xc3\xb5imuga oma vendade \xc3\xbcle. _NEWLINE_Aastal 823 s\xc3\xbcndis Charles II Paljaspea (Charles le Chauve) Ludwig Vaga teisest naisest. \xc3\x95ige pea soovis see panna oma poja p\xc3\xa4rimisliini. Ludwig Vaga oli \xc3\xbcsna n\xc3\xb5rk ja algas v\xc3\xb5itlus \xc3\xbchelt poolt kolme poja ning teiselt poolt nende isa ja selle uue naise vahel, mis l\xc3\xb5puks viis frankide keisririigi t\xc3\xa4ieliku kokkuvarisemiseni. Ludwig Vaga kukutati v\xc3\xb5imult, siis taastati, siis kukutati, siis taastati j\xc3\xa4lle. Aastal 838 Akvitaania Pippin I suri ning Ludwig Vaga ja tema naine kavatsesid Charles II Paljaspea uueks Akvitaania kuningaks teha. Wormsi riigip\xc3\xa4eval aastal 839 jagati keisririik \xc3\xbcmber selliselt: Charles II Paljaspeale anti keisririigi l\xc3\xa4\xc3\xa4neosa, Lotharile kesk- ja idaosa, samas Ludwig Sakslasele j\xc3\xa4i vaid Baieri. Pippin I poeg Pippin II ei n\xc3\xb5ustunud sellise otsusega. Teda tervitati akvitaanlaste poolt (kuid mitte baskide poolt, kes selleks ajaks lahku l\xc3\xb5id ja lahutasid Vaskoonia Akvitaaniast) kuningana ja ta hakkas oma vanaisale vastu. Ludwig Sakslane Baieris oli samuti oma isa otsuse vastu._NEWLINE_L\xc3\xb5puks Ludwig Vaga aastal 840 suri. Vanim poeg Lothar n\xc3\xb5udis kogu keisririiki, puhkes \xc3\xbcldine s\xc3\xb5da. Alguses liidus oma vennapoja Pippin II-ga, liitus Ludwig Sakslane varsti oma poolvenna Charles II Paljaspeaga ja \xc3\xbcheskoos v\xc3\xb5itsid nad Lotharit. Augustis 843 s\xc3\xb5lmisid nad arvatavasti k\xc3\xb5ige t\xc3\xa4htsama lepingu Euroopa ajaloos, Verduni lepingu. Keisririik jagati kolmeks: Charles II Paljaspeale anti l\xc3\xa4\xc3\xa4neosa, Francia Occidentalis (L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Frangimaa, mida varsti kutsuti Prantsusmaaks), Ludwig Sakslasele anti idaosa, Francia Orientalis (Ida-Frangimaa, millest varsti sai Saksa-Rooma riik), samas Lotharile anti keskosa, mis varsti vallutati ja jagati tema kahe venna poolt._NEWLINE_Perekonna vaen tegi keisririigi n\xc3\xb5rgaks ja kaitsetuks. M\xc3\xb5ned sissetungijad anal\xc3\xbc\xc3\xbcsisid olukorda \xc3\xb5igesti ja kasutasid seda \xc3\xa4ra: viikingid. P\xc3\xa4rast Verduni lepingut liikus Charles II Paljaspea l\xc3\xb5unasse alistama Pippin II ja lisama Akvitaaniat oma territooriumile. Esmalt vallutas ta Gootia oma m\xc3\xa4ssuliselt krahvilt (kes oli \xc3\xa4ra kasutanud Karolingide vaenu) ja hukkas ta. Aastal 844 liikus ta l\xc3\xa4\xc3\xa4nde ja asus piirama Toulouse\'i, Akvitaania kuninga Pippin II pealinna. Siiski pidi ta taanduma, olles v\xc3\xb5imetu linna vallutama. Sel samal aastal saabusid viikingid Garonne\'i j\xc3\xb5e suudmesse, v\xc3\xb5tsid Bordeaux ja seilasid \xc3\xbcles kuni Toulouse\'ini, r\xc3\xb6\xc3\xb6vides ja tappes k\xc3\xb5ike piki Garonne\'i j\xc3\xb5e orgu. Toulouse\'ini j\xc3\xb5udes liikusid nad linna r\xc3\xbcndamata tagasi. See on ajaloolaste seas veelgi vaidlusteemaks, kas nad kutsuti Pippin II poolt v\xc3\xb5itluseks Charles II Paljaspea vastu (nagu Charles\'i propaganda hiljem v\xc3\xa4itis), aitasid v\xc3\xb5ita Charles II Paljaspead ja lahkusid korraliku lunarahaga Pippin II-lt, v\xc3\xb5i kas nad kasutasid vaid \xc3\xa4ra s\xc3\xb5da, et tungida maale, kuid liikusid tagasi, kui olid n\xc3\xa4inud tugevat Toulouse\'i garnisoni, kes oli just edukalt tagasi l\xc3\xb6\xc3\xb6nud Charles II Paljaspea._NEWLINE_P\xc3\xa4rast neid s\xc3\xbcndmusi s\xc3\xb5lmis Charles II Paljaspea aastal 845 kuningas Pippin II-ga lepingu, milles ta tunnistas viimast Akvitaania kuningana, mille vastutasuks andis Pippin II Charles II Paljaspeale Akvitaania p\xc3\xb5hjaosa (Poitiers\' krahvkonna). Siiski muutusid akvitaanlased v\xc3\xa4ga vihaseks oma kuninga Pippin II suhtes, v\xc3\xb5ib-olla tema s\xc3\xb5braliku suhtumise p\xc3\xa4rast viikingitesse, kes tekitasid kohutavat kahju rahvastikule, ja nii kutsusid nad aastal 848 Charles II Paljaspea kukutama Pippin II-st. Aastal 849 oli Charles II Paljaspea taas l\xc3\xb5unas ja talle anti hiljuti Pippin II poolt nimetatud Toulouse\'i krahvi Fr\xc3\xa9doloni poolt \xc3\xbcle Akvitaania pealinn Toulouse. Charles II Paljaspea kinnitas Fr\xc3\xa9doloni siis ametlikult Toulouse\'i krahviks. Varsti langes kogu Akvitaania Charles II Paljaspeale ning aastal 852 vangistati Pippin II baskide poolt ja anti \xc3\xbcle tema onule, Charles II Paljaspeale, kes pani ta kloostrisse._NEWLINE_Aastal 852 krahv Fr\xc3\xa9dolon suri ja Charles II Paljaspea nimetas Fr\xc3\xa9doloni venna Raymondi (Raimond) uueks krahviks. See oli eriline teene, tavaliselt olid krahvid vaid haldurid, keda ei valitud samast perekonnast. Siiski osutus see Toulouse\'i krahvide d\xc3\xbcnastia alguseks, k\xc3\xb5ik j\xc3\xa4rgnevad olid krahv Raymond I (Raimond I) j\xc3\xa4reltulijad. Aastal 855, j\xc3\xa4rgides oma vanaisa Karl Suure n\xc3\xa4idet, taasasutas Charles II Paljaspea Akvitaania kuningriigi (ilma Gootiata) ja ta andis krooni oma pojale Charles Lapsele (Charles l\'Enfant). Vahepeal p\xc3\xb5genes Pippin II aastal 854 kloostrist ja ta korraldas Akvitaanias \xc3\xbclest\xc3\xb5usu. See ei osutunud akvitaanlaste seas v\xc3\xa4ga populaarseks ja ta oli edutu. Siis kutsus ta viikingid appi. Aastal 864 piiras Akvitaania Pippin II viikingiarmee eesotsas Toulouse\'i, kus Toulouse\'i krahv pani raevukalt vastu. Piiramine eba\xc3\xb5nnestus ja viikingid l\xc3\xa4ksid r\xc3\xb6\xc3\xb6vima teisi Akvitaania alasid. Pippin II, k\xc3\xb5igist h\xc3\xbcljatud, n\xc3\xa4gi oma ambitsioonide varemeid. Ta p\xc3\xbc\xc3\xbcti kinni ja pandi onu poolt j\xc3\xa4lle kloostrisse, kus ta varsti p\xc3\xa4rast seda suri._NEWLINE_Aastal 866 Charles Laps suri. Charles II Paljaspea tegi siis oma teisest pojast Louis Kogelejast (Louis le B\xc3\xa8gue) uue Akvitaania kuninga. Selleks ajaks oli keskriik Prantsusmaa kuningriigis kiiresti kaotamas v\xc3\xb5imu. Charles II Paljaspea oli \xc3\xbcsna edutu ohjeldama viikingeid, kohalik elanikkond pidi toetuma oma kohalikele krahvidele, et seista viikingitele vastu, ja krahvid muutusid varsti peamiseks v\xc3\xb5imuallikaks, esitades v\xc3\xa4ljakutse Charles II Paljaspea keskv\xc3\xb5imule Pariisis. Kui nende v\xc3\xb5im kasvas, hakkasid nad oma ametit perekonnas p\xc3\xa4randama ja rajasid kohalikke d\xc3\xbcnastiad. Tekkisid s\xc3\xb5jad keskv\xc3\xb5imu ja krahvide vahel, samuti s\xc3\xb5jad v\xc3\xb5istlevate krahvide vahel, mis veelgi kurnas kaitsjaid viikingite vastu. L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopa, eriti Prantsusmaa, oli taas sisenenud uude Pimedasse aega, mis osutus isegi rohkem hukatuslikuks, kui see, mis oli 6. ja 7. sajandil._NEWLINE_Aastal 877 oli Charles II Paljaspea alla andnud: ta s\xc3\xb5lmis Quierzy kapitulaari, mis v\xc3\xb5imaldas krahvidel p\xc3\xa4randada amet poegadele, kui nad surid. See oli feodalismi nurgakivi L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopas. Charles II Paljaspea suri neli kuud hiljem. Uus Prantsusmaa kuningas oli tema poeg Louis Kogeleja, endine Akvitaania kuningas. Louis Kogeleja ei valinud \xc3\xbchtegi oma poega uueks Akvitaania kuningaks, tehes seega l\xc3\xb5pu Akvitaania kuningriigile, mida ei taastatud enam kunagi. Louis Kogeleja suri varsti p\xc3\xa4rast seda aastal 879 ja tema j\xc3\xa4rglasteks olid kaks tema poega, Louis III ja Karlmann. Louis III p\xc3\xa4ris Loode-Prantsusmaa ning Karlmann p\xc3\xa4ris Burgundia ja Akvitaania. Tegelikkuses siiski oli keskv\xc3\xb5im aastatel 870-890 nii n\xc3\xb5rgenenud, et krahvid L\xc3\xb5una-Prantsusmaal saavutasid t\xc3\xa4ieliku autonoomia. Rajatud d\xc3\xbcnastiad valitsesid s\xc3\xb5ltumatult. Keskriik Pariisis ei suutnud oma v\xc3\xb5imu L\xc3\xb5una-Prantsusmaal kinnistada j\xc3\xa4rgmised neli sajandit._NEWLINE_9. sajandi l\xc3\xb5puks muutus Toulouse s\xc3\xb5ltumatu Toulouse\'i krahvkonnna pealinnaks, seda valitses Fr\xc3\xa9doloni asutatud d\xc3\xbcnastia, kes teoorias oli Prantsusmaa kuninga \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu all, kuid tegelikult oli t\xc3\xa4ielikult iseseisev. Toulouse\'i krahvid pidid alguses v\xc3\xb5itlema oma positsiooni s\xc3\xa4ilitamise eest. Enamasti esitas neile v\xc3\xa4ljakutse Auvergne\'i krahvide d\xc3\xbcnastia, kes valitsesid endise Akvitaania kirdeosa ja n\xc3\xb5udsid Toulouse\'i krahvkonda kui oma, ja ajasid isegi ajutiselt Toulouse\'i krahvid Toulouse\'i linnast v\xc3\xa4lja. Siiski suutsid Toulouse\'i krahvid Pimeda aja keskpaigas oma s\xc3\xa4ilitada ja erinevalt paljudest kohalikest d\xc3\xbcnastiatest, mis kadusid, j\xc3\xa4id nemad p\xc3\xbcsima. Nende krahvkond oli vaid v\xc3\xa4ike osake endisest Akvitaaniast, tegelikult selle kaguosa. Siiski v\xc3\xb5tsid nad Auvergne\'i krahvi Guillaume Vaga (Guillaume le Pieux) surmaga aastal 918 Gootia, mis oli olnud Auvergne\'i krahvide perekonnas kaks p\xc3\xb5lvkonda. Sellega nad rohkem kui kahekordistasid oma territooriumi, \xc3\xbchendades taas kord Toulouse\'i Vahemere rannikuga Narbonne\'ist N\xc3\xaemes\'ini. Toulouse\'i krahvkond v\xc3\xb5ttis oma selge kuju, Toulouse\'ist l\xc3\xa4\xc3\xa4nes Rh\xc3\xb4ne\'i j\xc3\xb5eni idas, \xc3\xbcksus, mis s\xc3\xa4ilis kuni Prantsuse revolutsioonini kui Languedoc\'i provints. Toulouse ei saanud kunagi enam Akvitaania osaks, mille pealinnaks hilisematel aegadel sai Poitiers, siis Bordeaux. Algul k\xc3\xbcll s\xc3\xa4ilisid m\xc3\xa4lestused Akvitaaniast Toulouse\'is tugevalt. Auvergne\'i krahv Guillaume Vaga oli esimene, kes taastas endale 890. aastatel Akvitaania hertsogi tiitli. Siis p\xc3\xa4ris Poitiers\' krahv aastal 927 tiitli. Aastal 932 v\xc3\xb5itles Prantsusmaa kuningas Raoul Poitiers\' krahvi vastu ja see andis Akvitaania hertsogi tiitli \xc3\xbcle oma uuele liitlasele Toulouse\'i krahvile Raymond III Pons\'ile (Raimond III). Siiski ei t\xc3\xa4hendanud tiitel palju. Endise Akvitaania erinevad krahvid olid k\xc3\xb5ik s\xc3\xb5ltumatud ja ei tunnistanud kellegi \xc3\xbclemv\xc3\xb5imu. _NEWLINE_Erinevad kildkonnad v\xc3\xb5istlesid Prantsusmaa trooni p\xc3\xa4rast, kuid kuna kogu keskv\xc3\xb5im oli kadunud, omas Prantsusmaa kuningas peaaegu t\xc3\xbchja tiitlit. P\xc3\xa4rast Raouli surma \xc3\xb5nnestus teisel kildkonnal panna troonile Inglise t\xc3\xb5ugu Karolingide prints Louis IV Meretagune (Louis IV d\'Outremer). Raymond III Pons oli vastaskildkonnast ja kohe, kui ta aastal 950 suri, kinkis Louis IV Akvitaania hertsogi tiitli Poitiers\' krahvile Guillaume III Linalakale (Guillaume III T\xc3\xaate d\'\xc3\x89toupe), kes oli Louis IV liitlane. Sellest ajast alates kasutas Akvitaania hertsogi tiitlit Poitiers\' krahvide perekond, kelle v\xc3\xb5imubaas Poitou oli endise Akvitaania loodeosas. Toulouse\'i krahvid unustasid varsti igasuguse unistuse Akvitaaniast. Karolingist Prantsusmaa kuninga Louis V surmaga aastal 987 \xc3\xb5nnestus Robertiinide kildkonnal l\xc3\xb5puks oma pealik Hugues Capet Prantsuse troonile valida. Sellega l\xc3\xb5ppes Karolingide d\xc3\xbcnastia t\xc3\xb5husalt. Hugues Capet oli Kapetingide d\xc3\xbcnastia asutaja, mis valitses Prantsusmaal j\xc3\xa4rgmised kaheksa sajandit. Siiski on siit alates Prantsusmaa ajalugu Toulouse\'i jaoks ebaoluline, v\xc3\xa4hemalt kuni 13. sajandini._NEWLINE_Toulouse\'i krahvid laiendasid oma valitsemist Vahemere rannikule, kuid nad ei saanud pikalt nautida suurt valdust, mis neil oli \xc3\xb5nnestunud saada. 10. sajand oli ehk halvim sajand L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopale viimasel kahel aastatuhandel. Neli sajandit p\xc3\xa4rast L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Rooma riigi langemist oli tsivilisatsioon v\xc3\xa4henenud, kunstid ja haridus olid v\xc3\xa4ga kehvas seisus. Karl Suure ajal toimus l\xc3\xbchikeseks ajaks kultuuri ja korra taass\xc3\xbcnd, kuid varsti, koos sissetungide tagasitulekuga (eriti viikingite), langes L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopa taas. P\xc3\xb5hjuseks olid dramaatilised kodus\xc3\xb5jad, nagu eelpool selgitatud, samuti halb ilm, katk, rahvastiku v\xc3\xa4henemine. Terved L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopa alad langesid tagasi k\xc3\xb5nnumaaks. Linnad t\xc3\xbchjenesid t\xc3\xa4ielikult. Kirikud olid mahaj\xc3\xa4etud v\xc3\xb5i paljaks r\xc3\xb6\xc3\xb6vitud; kirik koges teravat moraalilangust. Tundus, nagu oleks Rooma riigi p\xc3\xa4rand t\xc3\xa4ielikult kadunud. Kultuur alates antiikajast oli s\xc3\xa4ilinud vaid v\xc3\xa4hestes hajutatud kloostrites. See oli teravas kontrastis siis \xc3\xb5itseva C\xc3\xb3rdoba emiraadiga Hispaanias v\xc3\xb5i B\xc3\xbctsantsiga. Teine selle aja fenomen oli keskv\xc3\xb5imu t\xc3\xa4ielik kadumine. V\xc3\xb5im killustus, langedes esiteks krahvide k\xc3\xa4tesse, siis viikontite, siis tuhandete kohalike feodaalisandate k\xc3\xa4tesse. 10. sajandi l\xc3\xb5puks valitses Prantsusmaal tuhandeid kohalikke valitsejaid, kes kontrollisid vaid \xc3\xbchte linna, v\xc3\xb5i \xc3\xbchte lossi ja v\xc3\xa4heseid k\xc3\xbclasid \xc3\xbcmberringi. Toulouse ja selle krahvkond peegeldas t\xc3\xa4pselt seda olukorda. Aastatel 900\xe2\x80\x93980 kaotasid Toulouse\'i krahvid j\xc3\xa4rk-j\xc3\xa4rgult kontrolli krahvkonna \xc3\xbcle, igas krahvkonna osas tekkisid kohalikud d\xc3\xbcnastilised valitsejad. 10. sajandi l\xc3\xb5puks omasid Toulouse\'i krahvid v\xc3\xb5imu vaid v\xc3\xa4heste valduste \xc3\xbcle laiali \xc3\xbcle krahvkonna. Isegi Toulouse\'i linna valitses viikont Toulouse\'i krahvidest s\xc3\xb5ltumatult. _NEWLINE_Ka sissetungid tulid tagasi. Kuulsal C\xc3\xb3rdoba emiraadi valitsejal \xe2\x80\x98Abd ar-Ra\xe1\xb8\xa9m\xc4\x81n III-l \xc3\xb5nnestus taas\xc3\xbchendada moslemite Hispaania ja t\xc3\xb5sta C\xc3\xb3rdoba emiraat oma k\xc3\xb5rgpunkti, muutes selle aastal 929 prestii\xc5\xbeseks C\xc3\xb3rdoba kalifaadiks. 920. aastatel k\xc3\xa4ivitas ta \xc3\xbcldise pealetungi kristlike kuningriikide vastu Hispaania p\xc3\xb5hjaosas. Aastal 920 (ja v\xc3\xb5ib-olla ka aastal 929) \xc3\xbcletas \xc3\xbcks tema armeesid P\xc3\xbcreneed ja j\xc3\xb5udis kuni Toulouse\'ini, ilma linna vallutamata. Aastal 924 k\xc3\xa4ivitasid madjarid (ungarlaste esivanemad) ekspeditsiooni l\xc3\xa4\xc3\xa4ne suunas ja j\xc3\xb5udsid Toulouse\'ini, kuid neid v\xc3\xb5itis Toulouse\'i krahv Raymond III Pons. 10. sajandi l\xc3\xb5pus j\xc3\xa4tsid k\xc3\xb5ik Karolingide s\xc3\xb5jad ja neile j\xc3\xa4rgnenud sissetungid Toulouse\'i krahvkonna korratusse. Suured maa-alad j\xc3\xa4id harimata, paljud talud t\xc3\xbchjenesid. Toulouse tuli ehk veidi paremini toime, kui P\xc3\xb5hja-Prantsusmaa selles m\xc3\xb5ttes, et selle l\xc3\xa4hedus moslemite Hispaaniale t\xc3\xa4hendas, et oli tugev teadmiste ja kultuuri vool, mis tuli C\xc3\xb3rdoba koolidest ja tr\xc3\xbckikodadest. Toulouse s\xc3\xa4ilitas erinevalt P\xc3\xb5hja-Prantsusmaast ka Rooma \xc3\xb5iguse, ja hoidis \xc3\xbcldiselt rohkem Rooma p\xc3\xa4randit, isegi nendel rasketel aegadel. Seal oli pinnas tsivilisatsiooni taastumiseks._NEWLINE_Karolingide l\xc3\xb5pp t\xc3\xa4histas feodalismi algust. _NEWLINE_Aastatuhande alguses algatas vaimulikkonna minnalaskev suhtumine ja kiriku konfiskeerimine Toulouse\'i valitsuse poolt jumalateenistuste allak\xc3\xa4igu. Saint-Sernini kirik, Daurade\'i basiilika ja Saint-\xc3\x89tienne\'i katedraal ei s\xc3\xa4ilinud korralikult. Tekkisid uued religioossed voolud, nagu Cluny reform. _NEWLINE_Piiskop Isarn p\xc3\xbc\xc3\xbcdis paavst Gregorius VII abiga k\xc3\xb5ike tagasi korda teha. Ta andis Daurade\'i basiilika aastal 1077 Cluny abtidele. Saint-Serninis kohtas ta tugevat vastuseisu praost Raymond Gayrardi isikus, kes oli just ehitanud haigemaja vaestele ja oli teinud ettepaneku ehitada basiilika. _NEWLINE_Krahv Guilhem IV toetusel sai Saint Raymond aastal 1096 l\xc3\xb5puks paavst Urbanus II-lt loa p\xc3\xbchenduda ehitamisele. Religioossed t\xc3\xbclid olid just \xc3\xa4ratanud Toulouse\'i usu. See taass\xc3\xbcnd kaasnes uue demograafilise kasvuga, mida toetas tehniliselt palju t\xc3\xb5husam p\xc3\xb5llumajandus. _NEWLINE_Saint-Micheli ja Saint Cyprieni eeslinnad ehitati sel perioodil. Daurade\'i sild \xc3\xbchendas aastal 1181 Saint-Cyprieni eeslinna linna v\xc3\xa4ravatega. Saint-Sernini ja Saint-Pierre des Cuisines\'i eeslinnad laienesid samuti m\xc3\xa4rkimisv\xc3\xa4\xc3\xa4rselt._NEWLINE_11. sajandi l\xc3\xb5pp t\xc3\xa4histas krahv Raymond IV lahkumist ristis\xc3\xb5tta. J\xc3\xa4rgnesid erinevad p\xc3\xa4riluss\xc3\xb5jad, milles piirati mitu korda Toulouse\'i. Aastal 1119 kuulutas Toulouse\'i rahvas Alfonso Jordani krahviks. Alfonso Jordan, soovides t\xc3\xa4nada rahvast, v\xc3\xa4hendas kohe makse. _NEWLINE_Krahvi surmaga loodi 8 capitularii valitsus. Krahvi alluvuses vastutasid nad regulatsioonide ja seaduste j\xc3\xb5ustamise eest. Rae esimesed aktid on dateeritud aastal 1152. _NEWLINE_Aastal 1176 omas chapitre 12 liiget, iga\xc3\xbcks neist esindas m\xc3\xb5nd Toulouse\'i piirkonda v\xc3\xb5i eeslinna. Konsulid asusid kiiresti krahv Raimond V vastaspoolele. Toulouse\'i rahvas jagunes ja p\xc3\xa4rast 10 aastat v\xc3\xb5itlust, aastal 1189, sai raad l\xc3\xb5puks krahvi oma alluvusse. _NEWLINE_Aastal 1190 algas tulevase raekoja ehitamine. 24-liikmeline arvatavasti valitav raad andis endale politsei, kaubanduse, kehtestamise \xc3\xb5igused ja algatas m\xc3\xb5ne konflikti l\xc3\xa4himate linnadega. Toulouse oli tavaliselt v\xc3\xb5idukas, laiendades patria tolosana domineerimist. _NEWLINE_Vaatamata kuninga sekkumisele andis raeh\xc3\xa4rrade valitsus ligikaudu 600 aastaks linnale suhtelise s\xc3\xb5ltumatuse, kuni Prantsuse revolutsioonini. _NEWLINE_Anekdootlikult kannavad kohaliku ragbitiimi Stade Toulousain m\xc3\xa4ngijad t\xc3\xa4na raeh\xc3\xa4rrade punast ja musta v\xc3\xa4rvi._NEWLINE_Katarlus on doktriin materiaalse ja vaimse eksistentsi eraldiasumisest, mille \xc3\xbcheks v\xc3\xb5imalikuks inspiratsiooniks v\xc3\xb5isid olla Bulgaaria bogomiilid. See l\xc3\xa4ks konflikti ortodoksse usutunnistusega. "Ketseriteks" kutsutuna leidsid katarid tugevat poolehoidu 12. sajandi L\xc3\xb5una-Prantsusmaal. Simon IV de Montfort p\xc3\xbc\xc3\xbcdis neid v\xc3\xa4lja juurida. _NEWLINE_Toulouse\'i j\xc3\xb5udis katarite doktriin samuti. Ortodoksne Valge vennaskond j\xc3\xa4litas ketserlikku Musta vennaskonda linna t\xc3\xa4navail. Abt Foulques kasutas seda \xc3\xa4ra, kuna ketserid olid tema v\xc3\xb5lausaldajad, ja julgustas inkvisitsiooni. _NEWLINE_M\xc3\xb5ned inimesed \xc3\xbchinesid "valgete" v\xc3\xb5itlejatega, teised otsustasid aidata piiratavat rahvast. Konsulid ei soovinud julgustada Toulouse\'i jagunemist ja trotsisid paavsti v\xc3\xb5imu, keeldudes ketsereid tuvastamast. Katoliiklasest Toulouse\'i krahv Raymond VI, kes oli kirikust v\xc3\xa4lja heidetud vaidluse t\xc3\xb5ttu paavstiga, pooldas hiljem ketsereid, kuna ta n\xc3\xa4gi, et ristis\xc3\xb5da v\xc3\xb5ttis B\xc3\xa9zier\' h\xc3\xa4vitamisega \xc3\xb5ela tee._NEWLINE_Aastal 1211 oli esimene Toulouse\'i piiramine Simon de Montfort\'i poolt edutu, kuid kaks aastat hiljem v\xc3\xb5itis ta edukalt Toulouse\'i armeed. \xc3\x84hvardades tappa palju pantvange, sisenes ta aastal 1216 linna ja nimetas end krahviks. _NEWLINE_Simon de Montfort tapeti kiviga Toulouse\'i piiramisel aastal 1218. Kuni viimase piiramiseni v\xc3\xb5itlesid "valged" Toulouse\'i rahva vastu. Louis VII otsustas aastal 1219 l\xc3\xb5puks loobuda. Raymond VI tunnistas rahva toetust, kes aitas kaitsta tal tema huve, andes raeh\xc3\xa4rradele \xc3\xa4ra viimased ees\xc3\xb5igused._NEWLINE_13. sajandil liikus poliitika vastassuunas, v\xc3\xb5rreldes eelmiste sajanditega. Aastal 1229 algatas Pariisi leping Toulouse\'i \xc3\xbclikooli asutamise, mis oli m\xc3\xb5eldud teoloogia, samuti Aristotelese filosoofia \xc3\xb5petamisele. Kopeerituna Pariisi mudelist pidi \xc3\xb5petamine lagundama ketserliku liikumise. _NEWLINE_Algatati mitmeid mungaordusid, nagu fr\xc3\xa8res pr\xc3\xaacheurs kogudus. Nende koduks sai Les Jacobins. Paralleelselt algas Toulouse\'i m\xc3\xbc\xc3\xbcride vahel pikk inkvisitsiooniperiood. Hirm repressioonide ees sundis t\xc3\xa4htsad kodanikud maapakku, v\xc3\xb5i usku vahetama. Inkvisitsioon kestis ligikaudu 400 aastat, tehes Toulouse\'ist oma pealinna. _NEWLINE_Krahv Raimond VII tunnistati ketseriks ja suri aastal 1249 p\xc3\xa4rijata. Toulouse\'i krahvkond anti Prantsusmaa kuningale, kes kehtestas oma \xc3\xb5iguse. Raeh\xc3\xa4rrade v\xc3\xb5imu v\xc3\xa4hendati. 13. sajandil alustasid Prantsuse kuningad abielude kasutamist oma m\xc3\xb5ju laiendamiseks Prantsusmaa l\xc3\xb5unaosas. Kuningas Louis VIII "L\xc3\xb5vi" \xc3\xbcks poeg, Poitou krahv Alphonse abiellus Toulouse\'i krahvi p\xc3\xa4rijanna Jeanne\'iga. Teine poeg Louis IX "P\xc3\xbcha" (1214\xe2\x80\x931270) abiellus Marguerite de Provence\'iga. Louis VIII noorem poeg Anjou krahv Charles abiellus aastal 1246 Provence\'i p\xc3\xa4rijanna B\xc3\xa9atrice\'iga._NEWLINE_Aastal 1323 rajati Toulouse\'is trubaduuride l\xc3\xbc\xc3\xbcrika s\xc3\xa4ilitamiseks Consist\xc3\xb2ri del Gai Saber. Toulouse\'ist sai oksitaani kirjaliku kultuuri keskus j\xc3\xa4rgmiseks sajaks aastaks; Consistori oli viimati aktiivne aastal 1484. _NEWLINE_Tugevdades oma kohta halduskeskusena, kasvas linn rikkamaks, osaledes Bordeaux veini kaubanduses Inglismaaga, samuti teravilja ja tekstiili. _NEWLINE_Koos inkvisitsiooniga m\xc3\xb5jutasid linna mitmed ohud. Katk, tuli ja \xc3\xbcleujutus laastasid piirkondi. Saja-aastane s\xc3\xb5da h\xc3\xa4vitas Toulouse\'i. Vaatamata tugevale sisser\xc3\xa4ndele v\xc3\xa4henes rahvastik 70 aastaga 10 000 asuka v\xc3\xb5rra. Toulouse\'is elas aastal 1405 vaid 22 000 inimest.'