b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x84mari lennuv\xc3\xa4li\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\n15. mail 1940 allkirjastati Moskvas S\xc3\xb5jav\xc3\xa4eline kokkulepe Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahel. Lepingus oli 23 artiklit ning 45 punktist koosnenud lisa. Selles otsustati ka praegu L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Harju valda j\xc3\xa4\xc3\xa4va \xc3\x84mari m\xc3\xb5isa tulevik. \xc3\x84marisse kavandati Suurk\xc3\xbcla lennuv\xc3\xa4lja, kokku 240 hektarile. K\xc3\xb5ik maa-alad tuli Punaarmeele \xc3\xbcle anda 1. juuniks 1940.\n_START_SECTION_\nSuurk\xc3\xbcla lennuv\xc3\xa4li\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x84maril asuva s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elennuv\xc3\xa4lja v\xc3\xa4ljaehitamist j\xc3\xa4tkati  1945 aastal; NSV Liidu Kaitseministeerium rajas sinna Balti laevastiku merev\xc3\xa4e varulennuv\xc3\xa4lja, kus hakkasid baseeruma 69. kaugmaa luurelennupolgu amfiiblennukid Catalina PBY-5A ja saatelennukid Jak-9P. \xc3\x84maris asunud \xc3\xbcksuste p\xc3\xb5hilennuv\xc3\xa4ljaks muutus see aastal 1952. N\xc3\xb5ukogude okupatsiooni ajal oli see tuntud eesk\xc3\xa4tt Suurk\xc3\xbcla lennuv\xc3\xa4lja (vene keeles \xd0\xb0\xd1\x8d\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb4\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xbc \xd0\xa1\xd1\x83\xd1\x83\xd1\x80\xd0\xba\xd1\x8e\xd0\xbb\xd1\x8c, aerodrom Suurkjul) nime all, vene s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elaste hulgas levinult ka kui Sirgulii._NEWLINE_Ulatuslikum lennuv\xc3\xa4lja laiendamine algas aastal 1956, kui rajati 2450 m pikkune  lennurada._NEWLINE_20. sajandi viimasel veerandil hakkas \xc3\x84mari lennuv\xc3\xa4lja baasina kasutama NSV Liidu merev\xc3\xa4e Balti laevastiku pommituslennuv\xc3\xa4gi. Alguses baseerusid lennuv\xc3\xa4ljal reaktiivlennukid MiG-15, MiG-17, hiljem ka MiG-21, MiG-27 (1979\xe2\x80\x931984) ja keskmaa pommitus- ja r\xc3\xbcndelennukid Su-24 ning ajuti ka transpordilennukid An-12 ja An-26. (NSV Liidu 321. h\xc3\xa4vituspommitajate lennupolk, s\xc3\xb5jav\xc3\xa4eosa nr 21180 loodi 1977. aastal)._NEWLINE_P\xc3\xa4rast Eesti Vabariigi taastamist ja NSV Liidu lagunemist 1991. aastal oli lennuv\xc3\xa4li aastatel 1991-1994 NSV Liidu \xc3\xb5igusj\xc3\xa4rglase Venemaa F\xc3\xb6deratsiooni lennuv\xc3\xa4e valduses, seal asunud 170. merer\xc3\xbcndelennuv\xc3\xa4epolk viidi \xc3\xbcle T\xc5\xa1ernjahhovski (endine Insterburg Ida-Preisimaal) linna k\xc3\xbclje all asuvasse lennuv\xc3\xa4ebaasi.\n_START_SECTION_\n\xc3\x84mari lennuv\xc3\xa4li\n_START_PARAGRAPH_\nEesti Vabariik v\xc3\xb5ttis \xc3\x84mari lennuv\xc3\xa4lja Venemaa F\xc3\xb6deratsiooni Relvaj\xc3\xb5ududelt \xc3\xbcle 1994. aastal ning andis selle transpordi- ja sideministeeriumi haldusse. 3. aprillil 1996 l\xc3\xa4ks \xc3\x84mari lennuv\xc3\xa4li Eesti Kaitseministeeriumi haldusse, 19. detsembril 1996 andis Eesti valitsus selle \xc3\x95huv\xc3\xa4e Staabi valdusse. 15. mail 1997 asutati \xc3\x84maris lennuv\xc3\xa4ljav\xc3\xa4eosa Lennubaas, mis kujunes hiljem rahvusvahelise kaaluga \xc3\xbchis\xc3\xb5ppuste ja lennuoperatsioonide l\xc3\xa4biviimise paigaks._NEWLINE_Oktoobris 2000 lisandus \xc3\x84mari lennubaasile \xc3\xb5huseirejaam (\xc3\xb5huruumi radarseirejaam). Eesti \xc3\x95huseirekeskus \xc3\x84maris l\xc3\xbclitus kohe Balti riikide \xc3\xb5huruumi j\xc3\xa4lgivasse seirev\xc3\xb5rku BALTNET ning aprillis 2004 ka NATO riikide \xc3\xb5huruumi kaitsev\xc3\xb5rku NATINEADS (NATO Integrated Extended Air Defence System); viimane h\xc3\xb5lmab peale radarite ka \xc3\xb5huruumi kaitset ja juhtimiskeskusi._NEWLINE_Juulis 2004 avati \xc3\x84mari lennubaasis monument k\xc3\xb5igile Eesti eest langenud lennuv\xc3\xa4elastele (Kalju Reiteli skulptuur "Viimane lend").\n_START_SECTION_\nTulevik\n_START_PARAGRAPH_\nAastaks 2010 rekonstrueeriti \xc3\x84mari k\xc3\xb5vakattega lennuv\xc3\xa4li, mis sai NATO n\xc3\xb5udeid arvestava 2750 m pikkuse  maandumisraja, et vajaduse korral Eesti pinnalt s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elisi \xc3\xb5huturbeoperatsioone teostada.'