b'\n_START_ARTICLE_\nIan Smith\n_START_SECTION_\nVarane poliitiline tegevus\n_START_PARAGRAPH_\nSmith s\xc3\xbcndis Rodeesias Selukwe kaevanduslinnas kolmelapselise perekonna noorima lapsena. Teise maailmas\xc3\xb5ja ajal teenis ta algul Rodeesia kuninglikes \xc3\xb5huj\xc3\xb5ududes ja viidi seej\xc3\xa4rel piloodina \xc3\xbcle Suurbritannia kuninglike \xc3\xb5huj\xc3\xb5udude teenistusse. Ta teenis lennuv\xc3\xa4es s\xc3\xb5ja l\xc3\xb5puni vaatamata 1943. aastal l\xc3\xa4bi elatud raskele lennu\xc3\xb5nnetusele, mille tulemusel vajas ta plastilist l\xc3\xb5ikust._NEWLINE_P\xc3\xb6\xc3\xb6rdunud p\xc3\xa4rast s\xc3\xb5da tagasi kodumaale Rodeesiasse, ostis ta Selukwe l\xc3\xa4histele talu ja hakkas aktiivselt kaasa l\xc3\xb6\xc3\xb6ma kohalikus poliitilises elus. 1948. aastal osales ta L\xc3\xb5una-Rodeesia Liberaalse Partei nimekirjas seadusandliku kogu valimistel ja sai selle liikmeks. Aastal 1953 vahetas ta erakondlikku kuuluvust ja liitus \xc3\x9chinenud F\xc3\xb6deraalse Parteiga. Selle sammu tingis tema toetus kolme Suurbritannia koloonia \xe2\x80\x93 L\xc3\xb5una-Rodeesia, P\xc3\xb5hja-Rodeesia ja Njassamaa \xe2\x80\x93 \xc3\xbchendamisele._NEWLINE_Nimetatud partei koosseisus valiti ta sama aasta detsembris kolme koloonia \xc3\xbchendamisel loodud Rodeesia ja Njassamaa F\xc3\xb6deratsiooni parlamendi liikmeks. Poliitiliselt j\xc3\xa4i ta siiski p\xc3\xbcsimatuks, lahkudes 1962. aastal ka \xc3\x9chinenud F\xc3\xb6deraalsest Parteist ja moodustades uue, Rodeesia Reformipartei. M\xc3\xb5ne kuu p\xc3\xa4rast \xc3\xbchines see Dominiooniparteiga, moodustades Rodeesia Rinde. Uue partei koosseisus valiti Smith 1962. aastal parlamenti tagasi ja nimetati peaminister Winston Fieldi valitsuses rahandusministriks.\n_START_SECTION_\nPeaminister\n_START_PARAGRAPH_\nPeaminister Winston Field oli sunnitud suutmatuse t\xc3\xb5ttu saavutada Rodeesia iseseisvust aprillis 1964 tagasi astuma ja uueks peaministriks valiti senine rahandusminister Ian Smith._NEWLINE_Smithi valitsus keeldus t\xc3\xa4itmast Suurbritannia n\xc3\xb5uet tagada enne iseseisvuse v\xc3\xa4ljakuulutamist neegritest koosnevale elanikkonna enamusele v\xc3\xb5rdsed poliitilised \xc3\xb5igused, v\xc3\xa4ites, et nende hariduslik ja majanduslik tase ei ole piisav nende kaasamiseks riigi juhtimisse._NEWLINE_11. novembril 1965 kuulutas ta Rodeesia \xc3\xbchepoolselt iseseisvaks ja sai uue riigi esimeseks peaministriks. K\xc3\xb5ik riigid keeldusid Rodeesia iseseisvust tunnustamast ja \xc3\x9cRO kehtestas Rodeesia vastu sanktsioonid._NEWLINE_Aastal 1969 t\xc3\xb6\xc3\xb6tas Ian Smithi valitsus v\xc3\xa4lja uue p\xc3\xb5hiseaduse projekti, millega pidi Rodeesiast saama vabariik. Seni oli riigipeana tunnistatud Suurbritannia monarhi Elizabeth II. Vabariik kuulutati v\xc3\xa4lja j\xc3\xa4rgmisel, 1970. aastal ja esimeseks presidendiks sai Clifford Dupont peaminister Smithi Rodeesia Rindest._NEWLINE_Kuigi rahvusvaheline mittetunnustamispoliitika ei m\xc3\xb5jutanud oluliselt Rodeesia igap\xc3\xa4evaelu, muutis see keeruliseks rahvusvahelise suhtluse. Samuti p\xc3\xb5hjustas hulgaliselt probleeme \xc3\xbcha tugevamaks muutuv neegrite enesem\xc3\xa4\xc3\xa4ramisliikumine Rodeesia sees, mis viis ka relvakonfliktideni. 1970. aastatel j\xc3\xa4tkasid m\xc3\xb5jukad riigid nagu Ameerika \xc3\x9chendriigid, L\xc3\xb5una-Aafrika Vabariik ja Suurbritannia Smithi valitsuse m\xc3\xb5jutamist._NEWLINE_Aastal 1976 n\xc3\xb5ustus Smith l\xc3\xb5puks muutma valimiss\xc3\xbcsteemi, andes v\xc3\xb5imaluse ka neegritele riigi poliitilises elus aktiivselt osaleda. Tegelikult alustas ta osavat venitamispoliitikat, pidades iga \xc3\xbcksikasja \xc3\xbcle detailseid k\xc3\xb5nelusi rahvusvahelisel tasandil. Siseriiklikult t\xc3\xb5i Smithi venitamistaktika kaasa relvav\xc3\xb5itluse \xc3\xa4genemise. Aastad 1977\xe2\x80\x931979 olid Rodeesia kodus\xc3\xb5jas k\xc3\xb5ige verisemad._NEWLINE_1979. aastal toimusid Rodeesia esimesed mitmerassilised parlamendivalimised, kus peamised vasakpoolsed opositsiooniparteid keeldusid osalemast. Valimiste j\xc3\xa4rel nimetati Rodeesia \xc3\xbcmber Zimbabwe Rodeesiaks ja juunis 1979 loovutas Ian Smith peaministri ameti piiskop Abel Muzorewale, riigi esimesele ja ainsale neegrist valitsusjuhile._NEWLINE_Opositsiooni k\xc3\xb5rvalej\xc3\xa4\xc3\xa4mise t\xc3\xb5ttu valimistest aga kodus\xc3\xb5da j\xc3\xa4tkus ja septembris 1979 s\xc3\xb5lmitud kokkuleppe kohaselt kehtestati sama aasta detsembris riigis uuesti Briti koloniaalv\xc3\xb5im, mis asus rahvusvahelise kogukonna toel valmistama ette uusi demokraatlikke valimisi.\n_START_SECTION_\nHilisem poliitiline tegevus\n_START_PARAGRAPH_\n1980. aastal toimunud parlamendivalimised v\xc3\xb5itis \xc3\xbclekaalukalt Robert Mugabe juhitud vasakpoolne ZANU partei. Pettunud Smith ja tema toetajad Rodeesia Rindest n\xc3\xb5udsid valimistulemuste t\xc3\xbchistamist, samuti tehti plaane s\xc3\xb5jav\xc3\xa4elise riigip\xc3\xb6\xc3\xb6rde korraldamiseks, et takistada Mugabe v\xc3\xb5imuletulekut._NEWLINE_Smithi poja Aleci vahendusel j\xc3\xb5uti 3. m\xc3\xa4rtsil 1980 siiski l\xc3\xa4bir\xc3\xa4\xc3\xa4kimisteni Mugabe ja Smithi vahel, mille tulemusena saavutati kompromiss ja lepiti kokku \xc3\xbchisvalitsuse moodustamises. _NEWLINE_Ian Smithist sai parlamendiopositsiooni ametlik juht. Kuigi tema toetus vahepeal kahanes, saavutas ta koos oma toetajatega 1985. aasta valimistel taas edu, v\xc3\xb5ites 15 valgetele reserveeritud 20 parlamendikohast. Kuna see ei meeldinud \xc3\xbcha enam diktaatorlikke meetodeid rakendavale Mugabele, t\xc3\xbchistas ta lihtsalt valgetele m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud parlamendikohtade kvoodi, milleks tal oli ka konstitutsiooniline \xc3\xb5igus._NEWLINE_Smith loobus seej\xc3\xa4rel aktiivsest poliitilisest tegevusest ning asus elama oma talusse, asudes kritiseerima uut s\xc3\xbcsteemi ajakirjanduse ja raamatute veergudel. Aastal 1997 ilmus tema autobiograafia "Suur reetmine" ("The Great Betrayal") ja 2001. aastal selle j\xc3\xa4rg "Kibe l\xc3\xb5ikus" ("Bitter Harvest")._NEWLINE_Aastal 2005 suundus Smith ravile Kaplinna L\xc3\xb5una-Aafrika Vabariiki, kuhu j\xc3\xa4igi elama. Kuni Ian Smithi surmani novembris 2007 kandis tema eest hoolt lesestunud kasut\xc3\xbctar Jean.\n_START_SECTION_\nIsiklikku\n_START_PARAGRAPH_\nIan Douglas Smith abiellus 1948. aastal Janet Wattiga. Neil oli \xc3\xbcks poeg, Alexander ehk Alec Smith (1949\xe2\x80\x932006), aga peres kasvas ka kaks last Janet Watti eelmisest abielust \xe2\x80\x93 Robert ja Jean. _NEWLINE_Ian Smithi abikaasa Janet suri 1994. aastal.'