b'\n_START_ARTICLE_\nSiricius\n_START_SECTION_\nPaavstiks saamine ja skisma\n_START_PARAGRAPH_\nSiricius sai paavstiks detsembris 384. Tema ametisse asumise kuup\xc3\xa4evaks on pakutud 15. detsembrit, 17. detsembrit, 22. detsembrit v\xc3\xb5i 29. detsembrit._NEWLINE_Ka vastupaavst Ursinus soovis paavstiks saada. Vana-Rooma keiser Valentinianus II tunnustas Siriciust 23. veebruaril v\xc3\xb5i 25. veebruaril 385.\n_START_SECTION_\nTeoloogilised vaidlused\n_START_PARAGRAPH_\n386 noomis Siricius usurpaator Maximust, kes oli hukanud Priscillianuse. Ta ekskommunitseeris Trieri piiskopi Felixi, kes oli Priscillanuse s\xc3\xbc\xc3\xbcdistaja ja keeldus tagasi osadusse v\xc3\xb5tmast piiskoppe, kes hukkamise heaks kiitsid. 397 kutsus ta kohtlema priskilliaane leebemalt._NEWLINE_Ajavahemikul 390\xe2\x80\x93392 peetud sinodil m\xc3\xb5istis Siricius hukka munk Jovinianuse, kes kritiseeris paastumist ja ts\xc3\xb6libaati._NEWLINE_390 m\xc3\xb5istis ta hukka Bonosuse._NEWLINE_Ta toetas Antiookia skismas Johannes Chrysostomose m\xc3\xb5jutusel patriarhina Flavianost._NEWLINE_Ta taunis "Liber Pontificalise" j\xc3\xa4rgi manilust.\n_START_SECTION_\nLiturgilised otsused\n_START_PARAGRAPH_\nSiricius oli \xc3\xbcks esimesi paavste, kes olevat kasutanud tiitlit Pontifex Maximus._NEWLINE_Ta oli esimene paavst, kelle poolt v\xc3\xa4lja antud dekreetide kohta on teavet. Ta kohustas, et paavsti dekreedid tuleb selle saajal saata edasi teistesse kogudustesse._NEWLINE_Ta saatis oma esimese dekreedi 10. veebruaril v\xc3\xb5i 11. veebruaril 385 Tarragona piiskopile Himeriusele. "Liber Pontificalis" vahendab Siriciuse otsust piiskopile, et ketserlusest kristlikku osadusse tagasip\xc3\xb6\xc3\xb6rdunu saab koguduse t\xc3\xa4isliikmeks, kui piiskop asetab talle terve koguduse juuresolekul oma k\xc3\xa4ed peale._NEWLINE_Ta s\xc3\xa4testas, et diakoniks v\xc3\xb5ib ordineerida isikuid 30-aastaselt, preestriks 40-aastaselt ja piiskopiks 50 aastaselt._NEWLINE_385 andis ta Thessalon\xc3\xadki piiskopile privileegi kinnitada Ill\xc3\xbc\xc3\xbcrias k\xc3\xb5ik piiskoplikud otsused._NEWLINE_6. jaanuaril 386 pidas ta Roomas sinodi, kus ta muuhulgas s\xc3\xa4testas, et \xc3\xbchtki piiskoppi ei tohi ordineerida ilma paavsti loata, piiskopiks tuleb m\xc3\xa4\xc3\xa4rata v\xc3\xa4\xc3\xa4rikas vaimulik ning diakonid ja preestrid peavad pidama ts\xc3\xb6libaati._NEWLINE_J\xc3\xb5ulude t\xc3\xa4histamisel eristas ta Kristuse S\xc3\xbcndimise P\xc3\xbcha (25. detsember) ja Issanda Ilmumise P\xc3\xbcha (6. jaanuar).\n_START_SECTION_\nOrdineerimised\n_START_PARAGRAPH_\n"Liber Pontificalise" j\xc3\xa4rgi ordineeris Siricius 31 preestrit, 16 diakonit ja 32 piiskoppi._NEWLINE_Traditsiooni j\xc3\xa4rgi p\xc3\xbchitses Siricius aastal 397 \xc5\xa0otimaa piiskopiks Niniani.\n_START_SECTION_\nSuhted Hieronymuse ja Paulinusega\n_START_PARAGRAPH_\n390 toetas Siricius Johannes Chrysostomost ja Rufinust Aquileiast, kes ei saanud Hieronymusega h\xc3\xa4sti l\xc3\xa4bi._NEWLINE_395 k\xc3\xbclastas Roomat Paulinus Nolast.\n_START_SECTION_\nUus kirik\n_START_PARAGRAPH_\n390 p\xc3\xb5hitses Siricius sisse Rooma San Paolo kiriku.\n_START_SECTION_\nKirjad\n_START_PARAGRAPH_\nSiriciuselt on teada 13 kirja.\n_START_SECTION_\nHinnang\n_START_PARAGRAPH_\nHieronymus iseloomustas Siriciust kui lihtsameelset inimest. Paulinus Nolast kirjeldas teda kui k\xc3\xbclmalt tagasihoidlikku vaimulikku.\n_START_SECTION_\nSurm\n_START_PARAGRAPH_\nSiricius suri 26. novembril 399 ja maeti Roomas San Silvestro kirikusse, "Liber Pontificalise" j\xc3\xa4rgi aga Priscilla katakombi._NEWLINE_Siriciust austati algselt katoliku kirikus p\xc3\xbchakuna, kuid Hieronymuse kriitika t\xc3\xb5ttu hiljem mitte. Benedictus XIV otsusega 1748 tunnustati teda taas p\xc3\xbchakuna. Tema m\xc3\xa4lestusp\xc3\xa4ev on 26. november._NEWLINE_Teda austatakse p\xc3\xbchakuna ka \xc3\xb5igeusu kirikus.'