b'\n_START_ARTICLE_\nRobert N. Bellah\n_START_PARAGRAPH_\nRobert Neelly Bellah (23. veebruar 1927, Altus, Oklahoma, USA \xe2\x80\x93 30. juuli 2013, Oakland, California, USA) oli USA sotsioloog, California \xc3\x9clikooli Berkeleys sotsioloogiaprofessor, keda tunti rahvusvaheliselt religioonisotsioloogina._NEWLINE_Robert Bellah poolt teadusse toodud m\xc3\xb5istetest \xc3\xbcks tuntumaid on tsiviilreligioon (inglise keeles civil religion), mida ta kirjeldas 1967. aastal ilmunud raamatus "Civil Religion in America" j\xc3\xa4rgnevalt: "Iga kogukond vajab oma sisemiseks kestvuseks religioosset dimensiooni v\xc3\xb5i \xc3\xbchte kindlat ideoloogiat, mis eksisteerib kirikute ja religioonide k\xc3\xb5rval ja on \xc3\xbcsna selgelt neist eraldatud." Tsiviilreligiooni m\xc3\xa4\xc3\xa4ratlemiseni j\xc3\xb5udis Bellah, uurides Ameerika \xc3\x9chendriikide valitsuse ja riigipeade tegevust nagu presidentide ametisseastumise rituaale ja k\xc3\xb5nesid.  Nii kinnitab USA presidendi ametivande l\xc3\xb5pul korratav George Washingtoni tsitaat "Nii aidaku mind Jumal" Bellah\' hinnangul USA "k\xc3\xb5rgeima poliitilise v\xc3\xb5imu usulist legitimatsiooni". Ajaloolane Jaak Valge kasutab t\xc3\xb5lkevastet "kodanikureligioon" ning nimetab seda laenuks Jean Jacques Rousseau\'lt._NEWLINE_Religiooni osa Ameerika \xc3\xbchiskonnas on Robert Bellah kirjeldanud n\xc3\xb5nda: "Piibellik religioon puudutab kogu elu \xe2\x80\x93 nii sotsiaalseid, majanduslikke ja poliitilisi n\xc3\xa4htusi kui ka eraasju. Piibellik keel on Ameerika avaliku ja poliitilise arutluse osa, ka kirikud rakendavad j\xc3\xa4tkuvalt oma m\xc3\xb5ju avalikus elus." _NEWLINE_2011. aastal ilmunud teoses "Religion in Human Evolution" p\xc3\xbc\xc3\xbcab Bellah kultuurikriitik Tanel Perni s\xc3\xb5nul "esitada kogu inimevolutsiooni h\xc3\xb5lmavat k\xc3\xa4sitlust religioonist ning selle bioloogilistest ja kultuurilistest l\xc3\xa4tetest, kuid takerdub teoreetilise v\xc3\xb5i kriitilise m\xc3\xb5tlemise j\xc3\xa4lgi ajades kristluse-eelsesse aega, kuna sealt edasi muutub hoomamatuks nii uurimismaterjal kui ka seda k\xc3\xa4sitlev teoreetiline kirjandus". Sellest hoolimata nimetab Pern raamatut "suurejooneliseks".'