b'\n_START_ARTICLE_\nPjotr Voznessenski\n_START_PARAGRAPH_\nPjotr Nikolajevit\xc5\xa1 Voznessenski (vene \xd0\x9f\xd1\x91\xd1\x82\xd1\x80 \xd0\x9d\xd0\xb8\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb5\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x92\xd0\xbe\xd0\xb7\xd0\xbd\xd0\xb5\xd1\x81\xd0\xb5\xd0\xbd\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb9; 23. detsember 1867 Peterburi \xe2\x80\x93 25. jaanuar 1918 Peterburi) oli vene insener ja sillaehitaja._NEWLINE_1915. aastal sai ta V klassi inseneriks, mis vastas Venemaa Keisririigi teenistusastmete tabelis riigin\xc3\xb5uniku astmele._NEWLINE_Pjotr Voznessenski hukkus traagiliselt 25. jaanuaril 1918.\n_START_SECTION_\nHaridustee ja t\xc3\xb6\xc3\xb6k\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\nTa l\xc3\xb5petas 1891. aastal Keiser Aleksander I teedeinseneride instituudi Peterburis ja astus Teedeministeeriumi teenistusse, kus tegeles uute raudteeliinide rajamisel eeluurimist\xc3\xb6\xc3\xb6dega ja j\xc3\xa4relevaatajana k\xc3\xa4imasolevatel raudtee-ehituse objektidel._NEWLINE_ _NEWLINE_Voznessenski tegeles ka tehnorajatiste projekteerimisega. Tema tuntuim sillaprojekt on Riia raudteesild \xc3\xbcle Daugava j\xc3\xb5e (projekteerimine algas 1902. aastal, sild valmis alles 1914). _NEWLINE_Tema jooniste j\xc3\xa4rgi valmistati Poolas Riias asuva Aleksandri viadukti fermid (1906, hiljem, 1960. aastatel viadukt kapitaalselt rekonstrueeriti)._NEWLINE_Ta koostas S\xc3\xb5zrani\xe2\x80\x93Vjazma raudteele kavandatud umbes 10-verstase tunneli viimistlust\xc3\xb6\xc3\xb6de projekti. Tunnel pidi Volga j\xc3\xb5es\xc3\xa4ngi alt \xc3\xbchendama Batraki ja Ob\xc5\xa1arovka raudteejaamu. Seoses Esimese maailmas\xc3\xb5ja algusega ehitus k\xc3\xbclmutati ja hiljem loobuti sellest.  _NEWLINE_1916. aastal korraldas Teedeministeerium piiratud osav\xc3\xb5tuga konkursi mitmeavalise kahekorruselise konsooltala-s\xc3\xb5restiksilla projekteerimiseks \xc3\xbcle Volga j\xc3\xb5e Saratovis. Silla pikkuseks oli kavandatud 2,5 km ja suurima ava silde pikkuseks 160 m. Voznessenski konkursiprojekt j\xc3\xa4i kolmandaks, parimaks lahenduseks hinnati professor Grigori Perederi eelprojekt.'