b'\n_START_ARTICLE_\nIndividualism\n_START_SECTION_\nM\xc3\xb5iste kasutuselev\xc3\xb5tt ja areng\n_START_PARAGRAPH_\nSeda m\xc3\xb5istet on kasutatud juba 15. sajandil v\xc3\xb5i isegi varem L\xc3\xa4\xc3\xa4ne-Euroopa metaf\xc3\xbc\xc3\xbcsikat k\xc3\xa4sitlevates t\xc3\xb6\xc3\xb6des, kuid enamasti m\xc3\xa4rgiti selle s\xc3\xb5naga "inimest".Alates 17. sajandist m\xc3\xa4rgib m\xc3\xb5iste\xc2\xa0individuaalset eraldatust._NEWLINE_Inglise keeles kasutati s\xc3\xb5na "individualism" esmakordselt halvustavas kontekstis 1830. aastate l\xc3\xb5pus Robert Oweni (1771\xe2\x80\x931858, k\xc3\xb5mri sotsiaalreformist, utoopilise sotsialismi ja \xc3\xbchistegelise liikumise rajaja) poolehoidjate suhtes. Seejuures puudub selgus,kas see oli kuidagi m\xc3\xb5jutatud Saint-Simoni (1760\xe2\x80\x931825, Prantsuse poliitik,utopistlik sotsialist, sotsioloogiale alusepanija) poolehoidjatest v\xc3\xb5i s\xc3\xbcndis nendest s\xc3\xb5ltumatult._NEWLINE_Positiivsemas kontekstis hakati seda s\xc3\xb5na kasutama Britannias t\xc3\xa4nu James Elishama Smithi (1801\xe2\x80\x931857, briti religioosne ajakirjanik ja kirjanik, millenarist ja kristlik isrealiit) kirjutistele._NEWLINE_Adam Smith (1723\xe2\x80\x931790, inglise poliit\xc3\xb6konomist) esitas v\xc3\xa4ite, et ilma individualismita pole \xc3\xbcksikisikul v\xc3\xb5imalust koguda rikkust ja seel\xc3\xa4bi suurendada oma heaolu._NEWLINE_William MacCall, kes propageeris unitarismi oli Adam Smithi tutvusringkonnas ning m\xc3\xb5jutatuna John Stuart Millist, Thomas Carlyle\xe2\x80\x99st ja saksa romantikutest, tuli samale j\xc3\xa4reldusele oma 1847. aastal avaldatud raamatus "Elements of Individualism"._NEWLINE_Charles Dickens (1812\xe2\x80\x931870, inglise kirjanik) peetakse vaatamata tema loomingu satiirilise alatoonile n\xc3\xa4itena klassikaliseindividualistliku m\xc3\xb5tteviisile alusepanijana._NEWLINE_Kahedimensioonilises \xc3\xbchiskonnakorralduse mudelis m\xc3\xa4rgib m\xc3\xb5iste individualistlik eluviis (mesogrupp) \xc3\xbchte neljast sotsiaalsest korrast, mis tekib inimeste vabatahtliku organiseerumise tulemina olukorras, kuid sellesdomineerib eneseteostuse vajadus (s.t kapitalistlik suundumus, mille eesm\xc3\xa4rgiks on materiaalse heaolu saavutamine) ning mis on p\xc3\xbcsiv l\xc3\xa4bi aja ja ruumi._NEWLINE_Individualismi ideoloogiat esindab k\xc3\xb5ige enam on liberalism,_NEWLINE_kuid ka eksistentsialism ja anarhism on n\xc3\xa4ited poliitilistest ideoloogiatest,mis keskenduvad \xc3\xbcksikisiku anal\xc3\xbc\xc3\xbcsimisele. Individualism vastandub otseselt kollektivismi ja totalitarismiga, kuid\xc2\xa0tegelikkuses on v\xc3\xa4ga lai valik erinevaid \xc3\xbchiskondlikke k\xc3\xa4itumismudeleid,mis varieeruvad \xc3\xa4\xc3\xa4rmiselt individualistlikust k\xc3\xa4itumismudelist kuni sellisteni, kus individualism on segunenud tugevalt kollektivismiga.\n_START_SECTION_\nIndividualismi m\xc3\xb5ttearendused\n_START_PARAGRAPH_\nIndividualism on seisukohal, et \xc3\xbcksikisik osaleb \xc3\xbchiskonnas l\xc3\xa4htudes oma isiklikest huvidest v\xc3\xb5i v\xc3\xa4hemalt n\xc3\xb5uab enesele \xc3\xb5igust tegutseda isiklikest huvidest l\xc3\xa4htudes, arvestamata seejuures \xc3\xbchiskondlikke huve (s.t individualist on egoist). Individualistid vastustavad k\xc3\xb5iki filosoofiaid, mis l\xc3\xa4htuvad eeldusest, et \xc3\xbcksikisik peab ohverdama oma isiklikud huvid k\xc3\xb5rgemate sotsiaalsete huvide ees.\n_START_SECTION_\nIndividualistlik filosoofia\n_START_PARAGRAPH_\nRevolutsiooniliseks p\xc3\xb6\xc3\xb6rdeks filosoofilis-antropoloogilise m\xc3\xb5tte arengus sai renessansiajastu ettekujutus inimesest. Tolleaegne sotsiaal-ps\xc3\xbchholoogiline atmosf\xc3\xa4\xc3\xa4r vormis individualismi kui uut t\xc3\xbc\xc3\xbcpi k\xc3\xb5lbelis-antropoloogilise maailmasuhtumise. See oli kriitiline ja ilmalik maailmasuhtumine. Tunnistati inimese universaalset ja jumalikku loomust, mis kajastub ilus, teadmises ja vooruses ning millele on omane p\xc3\xbc\xc3\xbcdlemine harmoonia poole. R\xc3\xb5hutati inimv\xc3\xa4\xc3\xa4rikust, inimlike v\xc3\xb5imaluste maksimaalse aktualiseerimise vajalikkust. Konkreetne ja reaalne inimene oli renessansiajastu maailmavaate t\xc3\xa4helepanu keskpunktis. Teda uuriti individuaalse olemise tasandil. Samaaegselt seostati inimese probleem \xc3\xbchiskonna kui terviku uurimisega._NEWLINE_Renessansi filosoofilise antropoloogia olemus avaldub oma seesmises vastuolulisuses kujukalt N. Macchiavelli (1469\xe2\x80\x931527) loomingus. Macchiavelli otsis ideaalset poliitikut, kes \xc3\xbchendaks endas \xc3\xb5ilsa l\xc3\xb5ppeesm\xc3\xa4rgi poole p\xc3\xbc\xc3\xbcdlemise selleks vajalike paheliste omadustega. Riigi teenimises n\xc3\xa4gi ta inimliku \xc3\xb5nne realiseerimise esmast vahendit, sest ainult riik on v\xc3\xb5imeline inimlikku egoismi v\xc3\xa4givaldselt ohjeldama._NEWLINE_Erasmus Rotterdamist (1469\xe2\x80\x931536) propageerib vaba ja selget vaimu, m\xc3\xb5\xc3\xb5dukust, kainet m\xc3\xb5istust, haritust ja lihtsust kui t\xc3\xb5elisi k\xc3\xb5lbelisi omadusi. Ta astub v\xc3\xa4lja hilisele skolastikale omase liigse intellektuaalsuse, fanatismi, harimatuse, v\xc3\xa4givalla ja silmakirjalikkuse vastu._NEWLINE_Erakordne osa kuulub inimese problemaatikale T. Hobbesi (1588\xe2\x80\x931679) loomingus._NEWLINE_Inimeste elu sai tema s\xc3\xb5nade j\xc3\xa4rgi alguse \xc3\xbcle\xc3\xbcldisest anarhiast, eraldatusest, sellisest seisundist, millele oli omane k\xc3\xb5ikide s\xc3\xb5da k\xc3\xb5ikide vastu. Sellise \xc3\xbcle\xc3\xbcldise s\xc3\xb5ja neutraliseerimiseks ongi loodud riik. Riik kindlustab rahu ja elanike julgeoleku. Inimtegevuse alusena tunnistab Hobbes eneses\xc3\xa4ilitamise tungi ja vajaduste rahuldamist. Voorus ja pahed asetatakse otses\xc3\xb5ltuvusse m\xc3\xb5istusest. H\xc3\xbcve tugineb kiindumusele, kurjus aga vastikustundele ja vihkamisele. Tunnistades inimese egoistlikku iseloomu, v\xc3\xb5tab Hobbes inimtegevuse hindamisel kasutusele kasu m\xc3\xb5iste. Tekib idee inimesest kui m\xc3\xb5istuse poolt juhitavast egoistlikust olendist. P\xc3\xb5hiliseks inimesi \xc3\xbchendavaks tunnuseks kuulutatakse hirm, mis tugineb eneses\xc3\xa4ilitamistungile. K\xc3\xb5ikide eelpoolnimetatud inimlike faktorite t\xc3\xb5ttu on vajalik t\xc3\xa4ielik allumine riigiv\xc3\xb5imule. Niimoodi renessansiaegsed ettekujutused inimlikkusest ja inimesearmastusest kasvavad aegam\xc3\xb6\xc3\xb6da \xc3\xbcle m\xc3\xb5istusliku egoismi teooriaks._NEWLINE_J. J. Rousseau m\xc3\xb5tiskleb (1712\xe2\x80\x931778) sotsiaalse ebav\xc3\xb5rdsuse \xc3\xbcletamise radikaalsete teede \xc3\xbcle, esitades seejuures demokraatliku v\xc3\xb5rdsuse p\xc3\xb5him\xc3\xb5tted. Ta n\xc3\xb5uab ebav\xc3\xb5rdsuse \xc3\xbcletamist kultuuris ja kommetes. Kommete languse ja kurjuse p\xc3\xb5hjust n\xc3\xa4hakse j\xc3\xb5udeelus ja luksuses. Tsivilisatsiooni ebav\xc3\xb5rdsusele vastandatakse \xc3\xbcrgaja inimeste lihtsus ja s\xc3\xbc\xc3\xbctus. Ebav\xc3\xb5rdsuse p\xc3\xb5hjust n\xc3\xa4eb Rousseau omandis, millest tulenevad huvide kokkup\xc3\xb5rked, konkurents ja rikastumine teiste arvel. Omand on s\xc3\xbc\xc3\xbcdi ka selles, et riigis usurpeeritakse v\xc3\xb5im rikaste poolt. Enamusele inimestest j\xc3\xa4\xc3\xa4b niimoodi vaid t\xc3\xb6\xc3\xb6, orjus ja viletsus. Ebav\xc3\xb5rdsust ja despootiat on v\xc3\xb5imalik \xc3\xbcletada ainult j\xc3\xb5u abil. On vaja s\xc3\xb5lmida \xc3\xbchiskondlik leping, mis kaitseks \xc3\xbchiskonna iga liikme vabadust ja (v\xc3\xa4ike)omandit._NEWLINE_Sotsiaalse korra aluseks j\xc3\xa4\xc3\xa4b isiklikul t\xc3\xb6\xc3\xb6 rajanev omand._NEWLINE_L. Feuerbachi (1804\xe2\x80\x931872) antropoloogiline materialism vaatleb inimest kui looduse koostisosa ning arengu tippu. Inimene on keha ja hing nende \xc3\xbchtsuses._NEWLINE_Karl Marx (1818\xe2\x80\x931883) l\xc3\xa4htub oma inimese\xc3\xb5petuses materialistlikust ajalook\xc3\xa4situsest, asetades konkreetse inimese igal v\xc3\xb5imalikul juhul majanduslikule ja poliitilisele taustale.\n_START_SECTION_\nIndividualiseerumise teooriad\n_START_PARAGRAPH_\nIndividualiseerumise printsiip ehk principium individuationis kirjeldab asju nii, et see eristatakse teistes omasugustest._NEWLINE_Carl Jungile t\xc3\xa4hendas individualiseerumise protsess n\xc3\xa4htust mille puhul kas inimese v\xc3\xb5i kollektiivne alateadvus (uni, aktiivne m\xc3\xb5ttekujutised, vabad seosed jms) tuuakse v\xc3\xa4lja ja teadvustatakse nii, et ilmneb isiku individuaalne erip\xc3\xa4ra. See on t\xc3\xa4iesti loomulik protsess, mis on vajalik et ps\xc3\xbc\xc3\xbchika saaks ilmneda. Jung arvas, et individualiseerumise protsess on kesksel kohal inimeste arengus._NEWLINE_Oma teoses L\'individuation psychique et collective Gilbert Simondon (1924\xe2\x80\x931989, Prantsuse filosoof) arendas v\xc3\xa4lja individualiseerumise ja kollektiivse individualiseerumise teooria, milles \xc3\xbcksikisikut peetakse individualiseerumise tulemuseks, mitte p\xc3\xb5hjuseks. Seel\xc3\xa4bi asendus n.\xc3\xb6 \xc3\xbcksik aatom l\xc3\xb5putu ontoloogilise individualiseerumise protsessiga. Individualiseerumine on protsess, mis iial ei l\xc3\xb5pe ning alati on veel inimesi, kes pole veel muutunud p\xc3\xa4riselt iseseisvateks, j\xc3\xa4ttes seel\xc3\xa4bi edasise arenguv\xc3\xb5imalusi._NEWLINE_Tema t\xc3\xb6\xc3\xb6d on j\xc3\xa4tkanud teine prantsuse filosoof Bernard Stiegler (s. 1952), kes sidus selle Fridrich Nietzsche ja Sigmund Freudi analoogsete m\xc3\xb5tetega. Stiegleri arvates "mina, kui ps\xc3\xbc\xc3\xbchiline indiviid saab oma individuaalsust tunnetada vaid suhtes meiesse, mis esindab kollektiivset indiviidi. Mina moodustub p\xc3\xa4randina saadud kollektiivsete tavade omaksv\xc3\xb5tmise k\xc3\xa4igus ning milles minade paljusus on t\xc3\xb5endiks iga\xc3\xbche olemasolust".\n_START_SECTION_\nEmotsionaalne omakasu\n_START_PARAGRAPH_\nEmotsionaalse omakasu m\xc3\xb5iste defineeris Nayef Al-Rodhan (s. 1959, inglise filosoof, neuroteadlane, geostrateeg), kui "enesehuvi, mis s\xc3\xbcnnib neurokeemiliselt vahendatud emotsioonidest". Oma \xc3\xbcldistavas teoorias esitab ta m\xc3\xb5tte, et inimloomus on olemuslikult "emotsionaalne amoraalne egoism" ning inimeste k\xc3\xa4itumine l\xc3\xa4htub esmajoones omakasust. Esmajoones v\xc3\xb5itleb inimene elluj\xc3\xa4\xc3\xa4mise eest ja seej\xc3\xa4rel \xc3\xbcritab ta ennast kehtestada. Need inimloomuse tahud on tulem geneetiliselt kodeeritud elluj\xc3\xa4\xc3\xa4misinstinktist, mida kujundab t\xc3\xa4ielikult elukeskkond ja mis v\xc3\xa4ljendub neurokeemiliselt vahendatud emotsioonidest ja nende toimel toimuvates tegudes. Kuid kui inimese p\xc3\xb5hivajadused on t\xc3\xa4idetud, siis hakkab kasvama huvi omakasu vastu. M\xc3\xb5nedel juhtudel v\xc3\xb5ivad sellel olla positiivsed tagaj\xc3\xa4rjed, mis v\xc3\xb5ib v\xc3\xa4ljenduda suuremas koost\xc3\xb6\xc3\xb6s indiviidide ja kogukondade vahel. Samas hoiatab Al-Rodan, et \xc3\xbclem\xc3\xa4\xc3\xa4ra suur keskendumine omakasule p\xc3\xb5hjustab pettusi, kuritegevust ja konflikte inimeste vahel._NEWLINE_Tuginedes oma arusaamale inimese olemusest soovitab Al-Rohan rakendada mehhanisme, mis kontrolliksid omakasup\xc3\xbc\xc3\xbcdlikke suundumisi. Hea valitsemistava peaks sisaldama ka kontrolli v\xc3\xb5imu teostavate isikute \xc3\xbcle ning t\xc3\xb5husat \xc3\xb5iguskorra kehtestamist, samuti inim\xc3\xb5iguste kaitset ning nende laiendamist viisil, mis tagab inimeste p\xc3\xb5hiliste f\xc3\xbcsioloogiliste ja emotsionaalsete vajaduste rahuldamise.\n_START_SECTION_\nMetodoloogiline individualism\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xb5iste metodoloogiline individualism m\xc3\xa4rgib sotsiaalset n\xc3\xa4htust, mida saab m\xc3\xb5ista vaid uurides, mismoodi \xc3\xbcksikisikute isikute sisemised veendumused ja tegevused v\xc3\xa4ljenduvad nende tegudes. Majandusteadus selgitab inimeste k\xc3\xa4itumist ratsionaalse valiku m\xc3\xb5iste l\xc3\xa4bi, mis piirab nii hindu kui ka tuluvoogusid. Majandusteadlased tunnustavad \xc3\xbcksikisikute valikuid kui ette m\xc3\xa4\xc3\xa4ratuid ning Becker ja Stigler on seda arusaama ka j\xc3\xb5uliselt kinnitanud j\xc3\xa4rgmisel viisil._NEWLINE_Majanduslike n\xc3\xa4htuste selgitamisel domineerib traditsiooniline arusaam, et maitse varieerub inimeste puhul ning muutub ajas ning see on l\xc3\xb5plik selgitus probleemile, kuid mitte keegi pole uurinud ega suutnud selgitada maitset ennast. Ja kes peaksid seda tegema: ps\xc3\xbchholoogid, antropoloogid, frenoloogid v\xc3\xb5i sotsiobioloogid? Meie eelistatud t\xc3\xb5lgendus on, et me ei suudagi v\xc3\xa4lja murda sellest tupikust olukorras, kus majandusteadlased j\xc3\xa4tkavad hinna- v\xc3\xb5i rikkuse erinevuste p\xc3\xb5hjuste otsimist, et seel\xc3\xa4bi selgitada k\xc3\xa4itumise erinevusi v\xc3\xb5i muutusi.\n_START_SECTION_\nIndividualism poliitikas\n_START_PARAGRAPH_\nIndividualistid on keskendunud esmajoones \xc3\xbcksikisiku s\xc3\xb5ltumatuse kaitsmisele k\xc3\xb5ikv\xc3\xb5imalike kohustuste eest, mida sotsiaalsed institutsioonid \xc3\xbcritavad nendele peale suruda (nagu seda teeb n\xc3\xa4iteks riik v\xc3\xb5i religioosne moraal).\n_START_SECTION_\nLiberalism\n_START_PARAGRAPH_\nLiberalism tuleneb ladina s\xc3\xb5nast liberalis, mis m\xc3\xa4rgib \'vaba, vabadust v\xc3\xa4\xc3\xa4rivat inimest, aumehelikku, viisakat v\xc3\xb5i lahket inimest\'. T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva kontekstis m\xc3\xa4rgib see s\xc3\xb5na veendumust, et \xc3\xbcksikisiku vabadus on oluline. See arusaam on \xc3\xbcldiselt tunnustatud Ameerika \xc3\x9chendriikides, Euroopas, Austraalias jt l\xc3\xa4\xc3\xa4ne \xc3\xbchiskondades. Seda p\xc3\xb5him\xc3\xb5tet on tunnustanud samuti paljud l\xc3\xa4\xc3\xa4ne filosoofid l\xc3\xa4bi kogu ajaloo, eriti aga alates Valgustusajastust. Seda ei tunnusta kollektivistlikud, islami- ja konfutsiaanlikud \xc3\xbchiskonnad Aasias ja L\xc3\xa4his-Idas. Siiski tuleks Taod ja tema filosoofiat lugeda individualistlikku m\xc3\xb5tte kandjaks. Rooma imperaator Marcus Aurelius pani kirja s\xc3\xb5nad \xc3\xbclistades "riigikorra ideed, mille v\xc3\xb5im tagab v\xc3\xb5rdsed \xc3\xb5igused ja \xc3\xbchesuguse vabaduse r\xc3\xa4\xc3\xa4kida ning kuninglikku valitsust, mis austab k\xc3\xb5ige enam oma alamate vabadust"._NEWLINE_Kaasaegse liberalismi juured ulatuvad Valgustusajastusse ning see l\xc3\xbckkab tagasi suure osa fundamentaalsetest eeldustest, mis domineerisid varasemates valitsemiskordades nagu: kuninga jumalik ees\xc3\xb5igus, p\xc3\xa4rimise l\xc3\xa4bi omandatud seisuslik staatus ja kindlaks kujunenud religioon. John Locke loetakse sageli klassikalise liberalismi p\xc3\xb5him\xc3\xb5tete s\xc3\xb5nastajaks. Ta kirjutas: "mitte kellelgi ei ole \xc3\xb5igust kahjustada teise inimese elu, tervist, vabadust ja omandit"._NEWLINE_17. sajandil hakkasid liberaalsed ideed m\xc3\xb5jutama Euroopa valitsejaid, s.h riikides nagu Holland, \xc5\xa0veits, Inglismaa ja Poola, kuid seda ka vastustati tugevalt monarhistlike ja religioossete ringkondade poolt ning \xc3\xbcritati maha suruda kaasates selleks isegi s\xc3\xb5jalisi j\xc3\xb5ude. 18 sajandil pandi alus esimesele modernsele liberaalsele riigikorraldusele Ameerikas, kus polnud enam kohta monarhiale ja p\xc3\xa4rilikule aristokraatiale. Ameerika Iseseisvusdeklaratsioonis on s\xc3\xb5nad (mis p\xc3\xa4rinevad Locke\xe2\x80\x99ilt): "K\xc3\xb5ik inimesed on loodud v\xc3\xb5rdsetena ning Looja on andnud neile m\xc3\xa4\xc3\xa4ratud v\xc3\xb5\xc3\xb5randamatud \xc3\xb5igused, sh \xc3\xb5igus elule ja vabadusele, \xc3\xb5igus p\xc3\xbc\xc3\xbcelda \xc3\xb5nne ning valitsus, mis on loodud inimeste poolt loodud ja mis on saanud oma volitused valitsetavate n\xc3\xb5usolekul, peab tagama need \xc3\xb5igused." Liberalismil on palju erinevaid vorme, kuid vastavalt John N. Grayle on liberalismi keskseks ideeks sallivus teiste uskumuste ja teistsuguste n\xc3\xa4gemuste suhtes heast elust.\n_START_SECTION_\nAnarhism\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xb5iste anarhism m\xc3\xa4rgib reeglina poliitilist filosoofiat, mis peab riiki ebasoovitavaks, tarbetuks ja kahjulikuks institutsiooniks v\xc3\xb5i siis vastustab v\xc3\xb5imu ja hierarhiliselt korraldatud organisatsioone, mis valitsevad inimsuhteid. Anarhiste tuntakse kui isikuid, kes propageerivad riikliku institutsioonita vaba \xc3\xbchiskonda, mille elutegevust korraldavad mittehierarhilised vabatahtlikud organisatsioonid._NEWLINE_M\xc3\xb5jukas Itaalia anarhist Errico Malatesta on \xc3\xb6elnud: "K\xc3\xb5ik anarhistid, olenemata nende kalduvustest, on \xc3\xbchel v\xc3\xb5i teisel viisil individualistid, Kuid vastupidine pole t\xc3\xb5ene mitte mingil juhul. Seet\xc3\xb5ttu v\xc3\xb5ib individualistid jagad kaheks: \xc3\xbched n\xc3\xb5uavad inimese individualistlike omaduste t\xc3\xa4ielikku arenguvabadust ja seda nii nende eneste kui ka teiste inimeste puhul; teisedtaas m\xc3\xb5tlevad vaid endale ja nad ei k\xc3\xb5hkle selle nimel ohverdamast teiste inimeste individuaalseid vabadusi. Vene tsaari v\xc3\xb5ib lugeda just sellesse teise kategooriasse kuuluvate individualistide hulka kuuluvaks."_NEWLINE_Susan Brown on seisukohal, et "kuigi liberalism ja anarhism on kaks poliitilist filosoofiat, mis on keskendunud t\xc3\xa4ielikult \xc3\xbcksikisiku vabadusele, erinevad nad \xc3\xbcksteisest v\xc3\xa4ga palju. Anarhism on koos liberalismiga keskendunud \xc3\xbcksikisiku vabaduse tagamisele, kuid ta l\xc3\xbckkab tagasi liberalismi turumajandusliku konkurentsi idee varalistes suhetes."\n_START_SECTION_\nLibertarism\n_START_PARAGRAPH_\nLibertarism on taas poliitiline m\xc3\xb5ttesuund, mis toetab kodanikuvabadusi ja r\xc3\xb5hutab \xc3\xbcksikisiku \xc3\xb5iguste ja isikuvabaduste \xc3\xbclimuslikkust \xc3\xbcksk\xc3\xb5ik millise v\xc3\xb5imuinstitutsiooni n\xc3\xb5uete suhtes (n\xc3\xa4iteks riik, kutse\xc3\xbchendused v\xc3\xb5i sotsiaalsed normid, mida eakaaslased peale suruvad jne). Samas ei ole libertarism terviklik ideoloogia \xe2\x80\x93 oma olemuselt kujutab see rohkem kogumit \xc3\xbcpris erinevatest seisukohtadest kodanikuvabaduste ja -\xc3\xb5iguste valdkonnas. Kuna libertaarsed seisukohav\xc3\xb5tud kattuvad paljude erinevate poliitiliste filosoofiatega, siis on libertarismi loetud nii vasak- kui ka parempoolseks liikumiseks kaasaja poliitikas._NEWLINE_Ellen Meiksins Woodi arvates "on olemas individualistlikke \xc3\xb5petusi, mis on otseses vastuolus Locke individualismiga, kusjuures mitte-locke individualism kattub osaliselt sotsialistliku ideoloogia seisukohtadega".'