b"\n_START_ARTICLE_\nPitsa\n_START_PARAGRAPH_\nPitsa ehk pizza on ahjus k\xc3\xbcpsetatav \xc3\xbcmmargune lahtine pirukas, mis kaetakse tomatipasta, juustu ja muude kattematerjalidega. Pitsa s\xc3\xbcnnikohaks loetakse Napolit, kuigi sarnast toitu valmistati juba Vana-Kreekas. T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval on pitsa populaarne toit mitmel pool maailmas.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nNimetus 'pitsa' (pizza) tuleb kreeka p\xc3\xa4ritolu ladinakeelsest verbist p\xc3\xacnsere \xe2\x80\x93 'pressima'. Vana-Kreekas kaeti leib \xc3\xb5li, \xc3\xbcrtide ja juustuga. Keskaegses Kreekas kasutati s\xc3\xb5na \xcf\x80\xce\xaf\xcf\x84\xce\xb1 ehk pita ja sealt on see levinud t\xc3\xbcrgi keelde kui pide, bulgaaria, horvaadi ja serbia keelde kui pita, albaania keelde kui pita ja t\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva heebrea keeles pitt\xc4\x81h. Roomlased l\xc3\xb5id piruka, mida kutsuti platsentaks. See kujutas endast juustu ja meega kaetud ning loorberilehtedega maitsestatud toitu._NEWLINE_T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eva pitsa p\xc3\xa4rineb Napolist Itaalias. Kui Itaalia kuninganna Margherita 1889. aastal Napolit k\xc3\xbclastas, serveeriti talle Itaalia lipu v\xc3\xa4rvides pitsat: punane (tomatid), valge (mozzarella) ja roheline (basiilik). Seda sorti pitsa nimetati kuninganna auks pitsa Margheritaks.\n_START_SECTION_\nPitsa koostis ja valmistamine\n_START_PARAGRAPH_\nItaalia t\xc3\xbc\xc3\xbcpi pitsade tainakiht on \xc3\xbcldiselt \xc3\xb5huke, kuid pannipitsade puhul v\xc3\xb5ib pitsatainakiht ka paksem olla. Pitsa kaetakse tavaliselt tomatipasta ja juustuga, kuid \xc3\xbclej\xc3\xa4\xc3\xa4nud komponendid varieeruvad k\xc3\xb5vasti. Pitsade valmistamisele keskenduvaid restorane nimetatakse pizzeria'teks. Pitsat k\xc3\xbcpsetatakse ahjus."