b'\n_START_ARTICLE_\nClarice Lispector\n_START_PARAGRAPH_\nClarice Lispector (s\xc3\xbcnninimi Chaya Pinkhasova Lispector; 10. detsember 1920 T\xc5\xa1et\xc5\xa1eln\xc3\xb5k \xe2\x80\x93 9. detsember 1977 Rio de Janeiro) oli Ukrainas s\xc3\xbcndinud juudi rahvusest Brasiilia kirjanik. Tema tuntuimate teoste hulka kuuluvad \xe2\x80\x9cMetsiku s\xc3\xbcdame ligi\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9cG. H. passion\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9cT\xc3\xa4hetund\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nEluk\xc3\xa4ik\n_START_PARAGRAPH_\nClarice Lispector s\xc3\xbcndis aastal 1920 T\xc5\xa1et\xc5\xa1eln\xc3\xb5kis (praeguse haldusjaotuse j\xc3\xa4rgi Vinn\xc3\xb5tsja oblastis Ukrainas) juudi peres. Ta oli alles imik, kui vanemad koos tema ja ta kahe vanema \xc3\xb5ega p\xc3\xb5genesid kodumaal toimuvate pogrommide eest ning asusid \xc3\xbcmber Brasiiliasse Pernambuco osariiki Recifesse. 1930. aastal suri Lispectori ema s\xc3\xbc\xc3\xbcfilisse ning pere kolis Rio de Janeirosse. Clarice Lispectori isa kirjanduslikul ja muusikalisel huvil oli t\xc3\xbctardele suur m\xc3\xb5ju, olugugi et pere eest hoolitsemise t\xc3\xb5ttu ei saanud ta hobidele palju aega p\xc3\xbchendada. Isa suri 1940. aastal._NEWLINE_Lispector alustas kirjutamist juba teismeeas. Ta \xc3\xb5ppis juurat 1940\xe2\x80\x931943, t\xc3\xb6\xc3\xb6tades samal ajal toimetaja ja ajakirjanikuna mitmes ajalehes. _NEWLINE_Esimene romaan \xe2\x80\x9cMetsiku s\xc3\xbcdame ligi\xe2\x80\x9d ilmus 1943. aastal. Teos v\xc3\xb5itis auhindu ning leidis kodumaal suurt tunnustust. Samal aastal abiellus ta diplomaat Maury Gurgel Valentega. Seoses mehe t\xc3\xb6\xc3\xb6ga reisis paar palju nii Ameerikas kui ka Euroopas. Poeg Pedro s\xc3\xbcndis 1948. aastal Bernis ja poeg Paulo 1953. aastal Washingtonis. Maury ja Lispector lahutasid 1968. aastal._NEWLINE_Samal ajal kogus Lispector kirjanikuna aina enam tuntust. 1960. ja 1970. aastad olid loominguliselt v\xc3\xa4ga viljakad: sel perioodil avaldas ta kuus romaani, seitse l\xc3\xbchijutukogu ja neli lasteraamatut. Samal ajal j\xc3\xa4tkas ta t\xc3\xb6\xc3\xb6d ka ajakirjanikuna. Rio de Janeiro j\xc3\xa4i Lispectorile elu l\xc3\xb5puni koduks. Ta suri 9. detsembril 1977 v\xc3\xa4hki.\n_START_SECTION_\nLooming\n_START_PARAGRAPH_\nClarice Lispectori stiil on j\xc3\xb5uline ja sugestiivne, p\xc3\xbc\xc3\xbcdes k\xc3\xb5netada mitte \xc3\xbcksnes m\xc3\xb5istust, vaid ka kehalist tunnetust. Stilistiliselt meenutab see modernistide (James Joyce, Virginia Woolf jt) viljeldud teadvuse voolu tehnikat._NEWLINE_Lispectori tekstid k\xc3\xb5nelevad v\xc3\xa4ikestest asjadest \xe2\x80\x93 igap\xc3\xa4evast, mida \xc3\xbcmbritseb s\xc3\xb5nastamatu m\xc3\xbcstiline aura, vihjates millelegi hoopis suuremale. Oma uuendusliku keelekasutusega tungib ta \xc3\xbcldinimlikesse teemadesse nagu olemine, subjektiivsus ja identiteet. Raamatute peategelasteks on tavaliselt naised. Oma ainsas teleintervjuus, mille Lispector andis veidi enne oma surma, s\xc3\xb5nab ta, et teda on sageli nimetatud hermeetiliseks kirjanikuks. Oma romaanis \xe2\x80\x9cG. H. passion\xe2\x80\x9d kirjutab Lispector: \xe2\x80\x9cKunst on hea juhul, kui ta puudutab v\xc3\xa4ljendamatut.\xe2\x80\x9d (Lispector 1964;  kaudu).'