b'\n_START_ARTICLE_\nEmam\xc3\xb5ju\n_START_PARAGRAPH_\nEmam\xc3\xb5juks ehk maternaalseks m\xc3\xb5juks nimetatakse n\xc3\xa4htust, kus lisaks organismi enda genot\xc3\xbc\xc3\xbcbile ja tema kasvukeskkonnale m\xc3\xb5jutavad tema v\xc3\xa4ljakujunevat fenot\xc3\xbc\xc3\xbcpi ka organismi ema genot\xc3\xbc\xc3\xbcp ja kasvukeskkond. See on efekt, mille p\xc3\xb5hjustavad ja mida vahendavad munaraku ts\xc3\xbctoplasmas esinevad ema geeniproduktid (erinevad valgud ja mRNA). Geneetilisest vaatepunktist tekib seega j\xc3\xa4rglasel fenot\xc3\xbc\xc3\xbcp, mis ei ole vastavuses tema enda genot\xc3\xbc\xc3\xbcbiga ning vastab hoopis ema genot\xc3\xbc\xc3\xbcbile. Emam\xc3\xb5ju v\xc3\xb5ib-olla seotud ka keskkonna m\xc3\xb5juga organismi emale, mille tulemusena on m\xc3\xb5jutatud j\xc3\xa4rglase sugu, suurus v\xc3\xb5i k\xc3\xa4itumine ning seda s\xc3\xb5ltumata ema enda genot\xc3\xbc\xc3\xbcbist. Sellise adaptiivse maternaalse m\xc3\xb5ju eesm\xc3\xa4rgiks on kujundada j\xc3\xa4rglasele fenot\xc3\xbc\xc3\xbcp, mis suurendaks tema kohasust keskkonnas, kuhu ta s\xc3\xbcnnib. Emam\xc3\xb5ju m\xc3\xa4ngib teatavat rolli evolutsioonis._NEWLINE_Emam\xc3\xb5ju on seotud sellega, et munaraku varast arengut m\xc3\xb5jutavad valgud ja RNA on kaasa saadud ema organismist.\n_START_SECTION_\nAjalugu\n_START_PARAGRAPH_\nEmam\xc3\xb5ju defineeriti esmakordselt ning selle eksisteerimist t\xc3\xa4heldati juba m\xc3\xb6\xc3\xb6dunud sajandi keskpaigas, ehkki siis peeti seda pigem mittegeneetiliseks keskkonnateguriks, mis p\xc3\xb5hjustab l\xc3\xa4hisugulaste sarnasust, ning t\xc3\xbc\xc3\xbctuks teguriks, mis on t\xc3\xbcliks hinnangulise p\xc3\xa4ritavuse m\xc3\xa4\xc3\xa4ramisel. Ajalooliselt on emam\xc3\xb5ju defineeritud kui maternaalse keskkonna m\xc3\xb5ju j\xc3\xa4rglase fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbile. Geneetikute suure huvi t\xc3\xb5ttu emam\xc3\xb5ju vastu on see kontseptsiooni levinud ka teistesse valdkondadesse, nagu n\xc3\xa4iteks populatsioonibioloogiasse ja evolutsioonibioloogiasse ning seda vaadeldakse fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbilise plastilisuse all. Vaatamata asjaolule, et emam\xc3\xb5ju uurimist alustati juba 20. sajandi keskpaigas, ei olda veel kindlad, kuidas t\xc3\xa4pselt emam\xc3\xb5ju iseloomustada ja defineerida. Veel enam, emam\xc3\xb5ju sarnaneb mitmete teiste fenomenidega (n\xc3\xa4iteks sugulase-efekt, emapoolne-p\xc3\xa4ritavus) ja nii on raske nende vahele piiri t\xc3\xb5mmata.\n_START_SECTION_\nEmam\xc3\xb5ju geneetilisest vaatenurgast\n_START_PARAGRAPH_\nGeneetilisest l\xc3\xa4htepunktist avaldub emam\xc3\xb5ju juhul, kui organismi fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbi mingi osa on m\xc3\xa4\xc3\xa4ratletud l\xc3\xa4bi ema genot\xc3\xbc\xc3\xbcbi. N\xc3\xa4iteks juhul, kui mingi mutatsioon avaldub retsessiivses alleelis, siis emane organism, kes on mutatsiooni suhtes retsessiivne, v\xc3\xb5ib siiski olla normaalse fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbiga. Ometi v\xc3\xb5ib tema j\xc3\xa4rglane olla muteerunud fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbiga isegi juhul, kui ta on mutatsiooni suhtes heteros\xc3\xbcgootne._NEWLINE_J\xc3\xa4rgnevas p\xc3\xb5lvkonnas avalduvaid mutatsioone nimetatakse emaefektmutatsioonideks ja sellega seotud geene emaefektgeenideks. Sellise geeni n\xc3\xa4iteks on Drosophila selgmine geen dl. Kui emane \xc3\xa4\xc3\xa4dikak\xc3\xa4rbes kannab kahte selle geeni retsessiivset vormi, siis ei suuda tema organism toota toimivat geeniprodukti. Kuna emalt ei kandu munarakku embr\xc3\xbco varases arengus tarvilikku dl-geeni produkti, siis embr\xc3\xbco hukub. Kui samad retsessiivsed geenid on aga isasorganismis, siis on j\xc3\xa4rglaste genot\xc3\xbc\xc3\xbcp t\xc3\xa4pselt sama, kuid j\xc3\xa4rglased on siiski eluv\xc3\xb5imelised._NEWLINE_Emam\xc3\xb5ju avaldumise p\xc3\xb5hjuseks on munaraku varustamine eriliste valkude v\xc3\xb5i mRNA-ga. See mRNA varustamisprotsess varasesse j\xc3\xa4rglase embr\xc3\xbcosse on oluline, kuna paljude organismide puhul on embr\xc3\xbco algselt transkriptsiooniliselt inaktiivne, see t\xc3\xa4hendab, et RNA s\xc3\xbcnteesi ei toimu.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xa4ited\n_START_PARAGRAPH_\nUuringute k\xc3\xa4igus on leitud, et n\xc3\xa4iteks \xc3\xa4\xc3\xa4dikak\xc3\xa4rbse (Drosophila melanogaster) puhul v\xc3\xb5ib emam\xc3\xb5ju varajases embr\xc3\xbcogeneesis m\xc3\xb5jutada j\xc3\xa4rglase telgjoone kujunemist. Nii on n\xc3\xa4iteks leitud, et embr\xc3\xbcotel, kellel on bicoid-geeni (\xc3\xbcks paljudest emam\xc3\xb5juga seotud geenidest) suhtes homos\xc3\xbcgootsed emad, ei kujune v\xc3\xa4lja pea ja rindkere algeid. Lindude puhul v\xc3\xb5ivad emad kanda munadesse hormoone, mis m\xc3\xb5jutavad j\xc3\xa4rglase kasvu ning k\xc3\xa4itumist. Katsetes kanaari koldvindiga (Serinus canaria forma domestica) n\xc3\xa4idati, et munadest, mille rebus oli rohkem androgeeni, arenesid tibud, kes olid kiirema kasvuga ning kes olid v\xc3\xb5imelised hilisemas elus t\xc3\xb5stma oma sotsiaalset staatust. Inimese puhul on uuritud emam\xc3\xb5ju seost \xc3\xbclekaalulisuse ja \xc3\xbcldise tervisega ning on p\xc3\xbc\xc3\xbctud leida seost ka emam\xc3\xb5jude ja teist t\xc3\xbc\xc3\xbcpi diabeedi tekkimise vahel.\n_START_SECTION_\nIsam\xc3\xb5ju tingivad geenid\n_START_PARAGRAPH_\nLisaks emam\xc3\xb5jule eksisteerib tegelikult ka isam\xc3\xb5ju. Sarnaselt emam\xc3\xb5juga on see olukord, kus j\xc3\xa4rglasel on isa genot\xc3\xbc\xc3\xbcbile ja mitte indiviidi enda genot\xc3\xbc\xc3\xbcbile vastav fenot\xc3\xbc\xc3\xbcp. Geenid, mis sellist m\xc3\xb5ju p\xc3\xb5hjustavad, asuvad spermis ning on seotud viljastumisprotsessi ja viljastatud munaraku varase arenguga.\n_START_SECTION_\nAdaptiivsed emam\xc3\xb5jud\n_START_PARAGRAPH_\nAdaptiivsed emam\xc3\xb5jud kutsuvad j\xc3\xa4rglases esile fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbi muutusi, mille tulemusena suureneb antud organismi kohasus. Vajadus muutusteks t\xc3\xb5useb esile siis, kui ema organism tajub keskkonnas mingeid signaale (nt toidupuudus) ja vastusena neile signaalidele m\xc3\xb5jutatakse j\xc3\xa4rglast nii, et tema kohasus (inglise keeles fitness) oleks tulevikus ette sattuvas keskkonnas suurim (nt kasvab organismi v\xc3\xb5ime talletada rasva). Adaptiivse emam\xc3\xb5ju \xc3\xbcheks p\xc3\xb5hiliseks tunnusjooneks on fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbiline plastilisus, mis annab organismile v\xc3\xb5ime vastavalt keskkonna muutumisele muuta ka oma fenot\xc3\xbc\xc3\xbcpi ja seega suurendada oma kohasust. _NEWLINE_\xc3\x9cldiselt toimib emam\xc3\xb5ju, olgu siis geneetiline v\xc3\xb5i ema keskkonnast tingitud, nii, et j\xc3\xa4rglase fenot\xc3\xbc\xc3\xbcpi muudetakse mingitel muudel viisidel peale DNA m\xc3\xb5jutamise. Adaptiivseks saab emam\xc3\xb5ju nimetada juhul, kui muutused suurendavad j\xc3\xa4rglase kohasust. See on mehhanism, mis p\xc3\xbc\xc3\xbcab toime tulla teguritega, mis v\xc3\xa4hendavad j\xc3\xa4rglase kohasust._NEWLINE_Teatud tingimustes v\xc3\xb5ib-olla raske teha vahet klassikalisel emam\xc3\xb5jul ja adaptiivsel emam\xc3\xb5jul. P\xc3\xb5hiliseks erinevuseks on adaptiivsete emam\xc3\xb5jude keskkonnaspetsiifilisus. _NEWLINE_Fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbi muutumine areneb v\xc3\xa4lja vaid juhul, kui j\xc3\xa4rglane saab tulevikus elada mitmes erinevas keskkonnas, kui ema organism suudab ennustada keskkonda, kuhu j\xc3\xa4rglane s\xc3\xbcnnib, ning kui ema organism suudab m\xc3\xb5jutada j\xc3\xa4rglase fenot\xc3\xbc\xc3\xbcpi. Kui k\xc3\xb5ik see on tagatud, on s\xc3\xbcndiva isendi kohasus antud keskkonnas suurem, sest teda on soodsas suunas m\xc3\xb5jutatud.\n_START_SECTION_\nFenot\xc3\xbc\xc3\xbcbiline plastilisus\n_START_PARAGRAPH_\nFenot\xc3\xbc\xc3\xbcbiga toimuvad muutused saavad avalduda organismi k\xc3\xa4itumises, morfoloogias ehk ehituses v\xc3\xb5i f\xc3\xbcsioloogias. Adaptiivse emam\xc3\xb5ju k\xc3\xa4igus tekkivat muutust saab nimetada fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbi plastilisuseks, mis annab organismile v\xc3\xb5imaluse kohandada oma fenot\xc3\xbc\xc3\xbcpi vastavalt keskkonnale, suurendades seel\xc3\xa4bi oma kohastumust muutlike keskkonnatingimuste suhtes._NEWLINE_M\xc3\xb5ned lihtsad n\xc3\xa4ited fenot\xc3\xbc\xc3\xbcbilisest plastilisusest on alternatiivsete lehet\xc3\xbc\xc3\xbcpide kujunemine taimedel s\xc3\xb5ltuvalt valguse hulgast, kemikaalide tootmine taimedel vastusena herbivooridele, soojaverelistel palaviku tekitamine vastusena infektsioonidele ja tegelikult ka nii lihtne n\xc3\xa4ide nagu loomade mistahes \xc3\xb5ppimine.\n_START_SECTION_\nMaternaalse toitumise ja keskkonna seos epigeneetikaga\n_START_PARAGRAPH_\nEpigeneetika on teadus, mis uurib geeniekspressiooni muutusi organismides, mis ei ole seotud genoomimuutustega. Esineb kolme t\xc3\xbc\xc3\xbcpi epigeneetilisi mehhanisme: p\xc3\xb5hiline on DNA met\xc3\xbclatsioon, lisaks veel RNA-ga seonduv vaigistamine (miRNA ja siRNA) ning histoonide modifitseerimine. Emam\xc3\xb5ju ei kuulu otseste epigeneetiliste mehhanismide hulka, kuid on sellega siiski \xc3\xbcsna tugevalt seotud._NEWLINE_DNA met\xc3\xbclatsioon on \xc3\xbcks p\xc3\xb5hilisi epigeneetilisi mehhanisme. DNA met\xc3\xbcleerimine on osadel juhtudel reguleeritud just ema keskkonnaga. M\xc3\xb5nda t\xc3\xbc\xc3\xbcpi keskkonnad viivad j\xc3\xa4rglase DNA suuremamahulise met\xc3\xbcleerimiseni, teised aga v\xc3\xa4iksemahulisele. Et met\xc3\xbclatsioon on m\xc3\xb5jutatud ema keskkonnast, on see emam\xc3\xb5jule \xc3\xbcsna sarnane. Sarnasust suurendab ka asjaolu, et DNA met\xc3\xbclatsioon sageli suurendab organismi kohasust._NEWLINE_T\xc3\xa4nap\xc3\xa4eval uuritakse, kas ema raseduse aegne toitumine m\xc3\xb5jutab mingil viisil j\xc3\xa4rglase vastuv\xc3\xb5tlikust kroonilistele haigustele nende hilisemas elus. \xc3\x9cldiselt aga on oluline teada, kas ja kuidas ema toitumine epigeneetilisi muutusi esile kutsub. Eelk\xc3\xb5ige on ema toitumisest tekkivate efektide ning m\xc3\xb5ju teadmine ja tundmine oluline meditsiinis. Kui suudetakse tuvastada muutuse tekkep\xc3\xb5hjus, saaks seda leidu farmaatsiat\xc3\xb6\xc3\xb6stus haiguste ennetamiseks \xc3\xa4ra kasutada._NEWLINE_V\xc3\xb5ib tuua mitmeid n\xc3\xa4iteid, kus ema toitumine ja keskkond m\xc3\xb5jutavad epigeneetika kaudu vastuv\xc3\xb5tlikkust t\xc3\xa4iskasvanute haigustele. N\xc3\xa4iteks h\xc3\xbcpergl\xc3\xbckeemia ehk pidev suur veresuhkru sisaldus raseduse ajal v\xc3\xb5ib j\xc3\xa4rglasel p\xc3\xb5hjustada t\xc3\xa4iskasvanueas \xc3\xbclekaalulisust ja s\xc3\xbcdamehaigusi. Arvatakse, et suure rasvasisaldusega toidu tarbimine raseduse ajal on metaboolse s\xc3\xbcndroomi ehk ainevahetuss\xc3\xbcndroomi (korraga esinevad \xc3\xbclekaalulisus, k\xc3\xb5rgverer\xc3\xb5hkt\xc3\xb5bi, vererasvade ainevahetuse h\xc3\xa4ire ning k\xc3\xb5rgenenud veresuhkru tase) p\xc3\xb5hjustajaks. Suure rasvasisaldusega toit raseduse ajal v\xc3\xb5ib j\xc3\xa4rglasel p\xc3\xb5hjustada veel ka kroonilist p\xc3\xb5letikku. Veel on leitud, et ema alatoitumus raseduse algfaasis v\xc3\xb5ib p\xc3\xb5hjustada s\xc3\xbcdame-veresoonkonna haigusi ning liiga valgurikas toitumine raseduse ajal v\xc3\xb5ib p\xc3\xb5hjustada k\xc3\xb5rgverer\xc3\xb5hkt\xc3\xb5be ja rasvumist jne.\n_START_SECTION_\nEma toitumise m\xc3\xb5ju laiemalt \xc3\xb6koloogias\n_START_PARAGRAPH_\nEma toitumisest s\xc3\xb5ltuvate efektide tekkimine ei esine ainult inimesel, vaid kogu loomariigis paljudes taksonites. Need efektid v\xc3\xb5ivad m\xc3\xb5juda ka suuremal skaalal p\xc3\xb5lvest p\xc3\xb5lve, mitte ainult \xc3\xbche organismi tasemel. N\xc3\xa4iteks on leitud, et ema toitumine avaldab m\xc3\xb5ju j\xc3\xa4rglase kasvutempole.\n_START_SECTION_\nUuringud Eestis\n_START_PARAGRAPH_\nEesti teadusmaastikul ei tegele otseselt emam\xc3\xb5ju uurimisega hetkel keegi. Epigeneetikaga tegeleb Tartu \xc3\x9clikooli zooloogia osakonna looma\xc3\xb6koloogia \xc3\xb5ppetool ning nii tuleb nende teadust\xc3\xb6\xc3\xb6des ette ka emam\xc3\xb5ju k\xc3\xa4sitlemist.'