b'\n_START_ARTICLE_\nRasmus S\xc3\xb8rensen\n_START_SECTION_\nOpv\xc3\xa6kst og uddannelse\n_START_PARAGRAPH_\nRasmus S\xc3\xb8rensen blev opkaldt efter sognepr\xc3\xa6sten, den senere biskop Rasmus M\xc3\xb8ller. Han blev f\xc3\xb8dt i sm\xc3\xa5 k\xc3\xa5r i Jelling, hvor skolekommissionen var imponeret over hans viden og talegaver. Takket v\xc3\xa6re velyndere kunne Rasmus S\xc3\xb8rensen uddanne sig til l\xc3\xa6rer ved Vesterborg Seminarium i perioden 1816-1818. Under opholdet p\xc3\xa5 seminariet blev han inspireret af oplysningstankernes sociale og p\xc3\xa6dagogiske idealer, som kom til at pr\xc3\xa6ge hans l\xc3\xa6rergerning og forfatterskab. Under sin ans\xc3\xa6ttelse i Brandstup p\xc3\xa5 Lolland udsendte han sit f\xc3\xb8rste skrift i 1826 Ansgarius. Det f\xc3\xb8rte til at han \xc3\xa5ret efter  blev  ansat som l\xc3\xa6rer i Venslev, som h\xc3\xb8rte under oplysningsmanden F. A. Holsteins gods. Denne stilling fastholdt han indtil 1844, samtidig med at han deltog i den offentlige debat om religi\xc3\xb8se, sociale og politiske emner.\n_START_SECTION_\nReligi\xc3\xb8s v\xc3\xa6kkelse\n_START_PARAGRAPH_\nSidel\xc3\xb8bende med sin l\xc3\xa6rergerning i Venslev tr\xc3\xa5dte S\xc3\xb8rensen i karakter som ledende figur for den religi\xc3\xb8se l\xc3\xa6gmandsbev\xc3\xa6gelse i det sydvestlige Sj\xc3\xa6lland sammen med den fynske v\xc3\xa6kkelsespr\xc3\xa6dikant Ramus Ottesen, som havde k\xc3\xb8bt en f\xc3\xa6steg\xc3\xa5rd af Holstein. Engagementet i de religi\xc3\xb8se sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l var i h\xc3\xb8j grad pr\xc3\xa6get af N.F.S. Grundtvig, som han ogs\xc3\xa5 havde personlig kontakt med. I sit virke i den religi\xc3\xb8se l\xc3\xa6gmandsbev\xc3\xa6gelse arbejdede S\xc3\xb8rensen for et opg\xc3\xb8r med statskirken, som i det enev\xc3\xa6ldige samfundssystem havde monopol p\xc3\xa5 udl\xc3\xa6gning af kristendommen. De religi\xc3\xb8se v\xc3\xa6kkelsesbev\xc3\xa6gelsers udfordring af statskirkens stilling blev derfor ikke uden videre accepteret af enev\xc3\xa6lden. Da han i 1833 blandede sig i en offentlig teologisk konflikt mellem forskellige fl\xc3\xb8je i pr\xc3\xa6stestanden blev S\xc3\xb8rensen id\xc3\xb8mt en b\xc3\xb8destraf for sin rolle i konflikten. Centralmagten s\xc3\xb8gte p\xc3\xa5 andre m\xc3\xa5der at d\xc3\xa6mpe udbredelsen af religi\xc3\xb8se v\xc3\xa6kkelsesgrupper, bl.a. ved at indsk\xc3\xa6rpe en gammel bestemmelse fra 1741 om at religi\xc3\xb8se sammenslutninger skulle anmelde deres m\xc3\xb8der til den lokale pr\xc3\xa6st. De fleste medlemmer af den religi\xc3\xb8se l\xc3\xa6gmandsbev\xc3\xa6gelse var b\xc3\xb8nder. Udover at udfordre statskirkens monopol p\xc3\xa5 udl\xc3\xa6gningen af kristendommen var v\xc3\xa6kkelserne ogs\xc3\xa5 med til at udvikle b\xc3\xb8ndernes selvforst\xc3\xa5else. B\xc3\xb8nderne blev opfordret til at tage selvst\xc3\xa6ndig stilling i religi\xc3\xb8se sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l, som ofte ogs\xc3\xa5 havde politiske undertoner.\n_START_SECTION_\nPolitisk virke\n_START_PARAGRAPH_\nOmkring 1840 fik Rasmus S\xc3\xb8rensen kontakt med den nationalliberale politiker Orla Lehmann. Det var f\xc3\xb8rst og fremmest sociale sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l inden for bondestanden, der optog S\xc3\xb8rensen i disse \xc3\xa5r. Rasmus S\xc3\xb8rensen havde konstant \xc3\xb8konomiske problemer, men i de samme \xc3\xa5r m\xc3\xb8dte han p\xc3\xa5 Lolland grev F.M. Knuth, som selv interesserede sig for at opbygge en bev\xc3\xa6gelse i bondestanden nedefra. I 1842 indgik grev Knuth og Rasmus S\xc3\xb8rensen en "overenskomst", som bet\xc3\xb8d at S\xc3\xb8rensen kunne opgive sit embede og blive agitator p\xc3\xa5 fuld tid.  Samme \xc3\xa5r oprettede han sammen med skomager J.A. Hansen ugebladet Almuevennen, som blev et organ for den sj\xc3\xa6llandske bondebev\xc3\xa6gelse. Allerede i 1843 tr\xc3\xa5dte S\xc3\xb8rensen ud af redaktionen, men han fortsatte  med at levere artikler til Almuevennen i \xc3\xa5rene efter, hvor han bl.a. pegede p\xc3\xa5 lejehusm\xc3\xa6ndenes vanskelige k\xc3\xa5r. S\xc3\xb8rensens politiske indflydelse i \xc3\xa5rerne op til grundlovens vedtagelse i 1849 blev grundlagt p\xc3\xa5 hans mange rejser rundt i landet, hvor han bl.a. indsamlede underskrifter til kongen til fordel for b\xc3\xb8ndernes forhold. Her kr\xc3\xa6vede han afl\xc3\xb8sning af hoveri og f\xc3\xa6ste samt at v\xc3\xa6rnepligten, som da kun gjaldt b\xc3\xb8nderne, skulle udstr\xc3\xa6kkes til at omfatte alle. Den sj\xc3\xa6llandske bondebev\xc3\xa6gelse viste for alvor sin styrke den 30. juni 1845 ved et stort folkem\xc3\xb8de p\xc3\xa5 Ulkestrup mark, hvor otte tusinde b\xc3\xb8nder m\xc3\xb8dte op for bl.a. at h\xc3\xb8re S\xc3\xb8rensen tale. P\xc3\xa5 dette tidspunkt var hans indflydelse dog dalende. P\xc3\xa5 baggrund af S\xc3\xb8rensens arbejde for b\xc3\xb8ndernes frig\xc3\xb8relse blev Bondevennernes Selskab dannet i maj 1846 med nationalliberale folk i spidsen, men da S\xc3\xb8rensen var vanskelig at samarbejde med, besluttede de nationalliberale at isolere ham og det endte med et brud mellem ham og Bondevennernes selskab. Samtidig mistede S\xc3\xb8rensen ogs\xc3\xa5 grev Knuths st\xc3\xb8tte, da han i sin agitation begyndte at angribe godsejernes skatteprivilegier.\n_START_SECTION_\nEfter grundloven 1849\n_START_PARAGRAPH_\nEfter at v\xc3\xa6re faldet i N\xc3\xb8rre Sundby ved valget til den grundlovgivende forsamling blev han folketingsmedlem for S\xc3\xa6bykredsen 1849-52, men i Folketinget var han en isoleret skikkelse. Dog rejste han atter om og agiterede nu for det af ham oprettede Folkevenner-selskab; men da han kun s\xc3\xa5 ringe frugt af sit arbejde i befolkningen, udvandrede han i 1852 til Wisconsin, hvor flere af hans b\xc3\xb8rn var bosat._NEWLINE_Siden bes\xc3\xb8gte han Danmark flere gange. Sidste gang var i optaken til krigen i 1864, hvor han samlede underskrifter p\xc3\xa5 en appel til kongen om at oph\xc3\xa6ve Novemberforfatningen. Den blev standset af myndighederne, som bragte ham i politiforh\xc3\xb8r, fordi b\xc3\xb8nskriftet ikke angav bogtrykkerens navn. Derefter skrev han en rasende pjece Hvad b\xc3\xb8r det Folket i Danmark at t\xc3\xa6nke og gj\xc3\xb8re i denne ulykkelige Krigstid? Pjecen var et \xc3\xa6tsende angreb p\xc3\xa5 de nationalliberale. Han karakteriserede deres politik som \xe2\x80\x9dEider\xc3\xa6dernes\xe2\x80\x9d krigsprovokerende politik. Som gammel v\xc3\xa6kkelsespr\xc3\xa6dikant  mobiliserede han profeterne Jeremias og Ezekiel mod konseilspr\xc3\xa6sidenten, biskop D.G. Monrad. Rasmus S\xc3\xb8rensen n\xc3\xa5ede at opleve det forsm\xc3\xa6delige nederlag ved krigen i 1864, inden han d\xc3\xb8de af mavekr\xc3\xa6ft i K\xc3\xb8benhavn 1865.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xb8jskole\n_START_PARAGRAPH_\nRasmus S\xc3\xb8rensen oprettede i 1849 den f\xc3\xb8rste folkeh\xc3\xb8jskole nord for Konge\xc3\xa5en i Uldum ved Vejle'