b'\n_START_ARTICLE_\nKunstig intelligens\n_START_SECTION_\nAt t\xc3\xa6nke humant\n_START_PARAGRAPH_\nFor at kunne sige at et program t\xc3\xa6nker som et menneske, skal vi f\xc3\xb8rst definere, hvordan et menneske t\xc3\xa6nker. Dette har vist sig at v\xc3\xa6re meget sv\xc3\xa6rt at finde ud af. Der er to m\xc3\xa5der hvorp\xc3\xa5 man kan f\xc3\xa5 lidt indsigt ind i den menneskelige hjerne. Man kan pr\xc3\xb8ve at se, hvordan tanker opst\xc3\xa5r i ens egen hjerne og p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de f\xc3\xa5 en ide om, hvordan hjernen fungerer, eller man kan udf\xc3\xb8re en r\xc3\xa6kke psykologiske eksperimenter. Det nok mest kendte fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at skabe et program, der t\xc3\xa6nker som et menneske er GPS, General Problem Solver (Den generelle probleml\xc3\xb8ser), som blev udt\xc3\xa6nkt af Allen Newell og Herbert Simon i 1961. Newell og Simon \xc3\xb8nskede ikke kun at skabe en maskine, der kunne l\xc3\xb8se problemer korrekt, men ogs\xc3\xa5 l\xc3\xb8se dem ligesom et menneske ville g\xc3\xb8re. De to fors\xc3\xb8gte at bringe datalogien og psykologien lidt t\xc3\xa6ttere p\xc3\xa5 hinanden.'