b'\n_START_ARTICLE_\nPeder Krog\n_START_SECTION_\nDe tidlige \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nPeder Krog dimitterede fra latinskolen i \xc3\x85rhus, hvor hans far var rektor, med stor ros i 1670. Samme \xc3\xa5r startede han sine studier ved K\xc3\xb8benhavns Universitet og i \xc3\xa5rene 1671\xe2\x80\x931678 bes\xc3\xb8gte han en r\xc3\xa6kke udenlandske universiteter. Han blev i 1675 magister ved Wittenberg universitet. Udover teologi studerede han orientalske sprog, matematik og astronomi._NEWLINE_I 1677 rejste han til Magdeburg og tilbragte et \xc3\xa5r i selskab med den tyske teolog Christian Scriver, en kendt pr\xc3\xa6dikant og forfatter af opbyggelseslitteratur._NEWLINE_Han vendte tilbage til K\xc3\xb8benhavn i 1678. Han blev viceprovst p\xc3\xa5 kommunitetet og holdt forel\xc3\xa6sninger over de orientalske sprog indtil han i 1679 blev rektor ved latinskolen i K\xc3\xb8ge. I sin tid som rektor i K\xc3\xb8ge leverede han en disputats: De miraculo solis stantis in Gibeone. Hvor han beviste at han var velbevandret i syrisk og arabisk._NEWLINE_Fra 1679 til 1681 var han rektor ved latinskolen i K\xc3\xb8ge, deretter sogneprest i Besser og Onsbjerg og provst over Sams\xc3\xb8. \xc3\x85rene her var de lykkeligste i hans liv, sier Krog. Allerede i 1681 blev han af Sophie Amalie Moth kaldet til provst p\xc3\xa5 Sams\xc3\xb8 og sognepr\xc3\xa6st over Besser- og Onsbjerg Sogn. Den 9. juni samme \xc3\xa5r giftede han sig med Anna Dorothea Bremer, en borgmesterdatter fra Kiel (d\xc3\xb8d 1746, begravet 9. Marts, 86 \xc3\xa5r gammel), som han senere fik fire b\xc3\xb8rn med. I en tid blev det antaget at Sophie Amalie Moth var en sl\xc3\xa6gtning af hans hustru, hvilket dog ikke er bevist._NEWLINE_\xc3\x85rene her var de lykkeligste i hans liv har han selv udtalt senere._NEWLINE_Da han blev kaldet til bispestolen i Trondheim d. 1. december 1688 skete det, if\xc3\xb8lge ham selv:,uden hans Vidende og n\xc3\xa6sten mod hans vilje. Efter bispevielsen blev han i februar 1689, efter kongelig ordre, kreeret til doktor i teologi og \xc3\xa5ret efter i 1690 fik han rang som virkelig justitsr\xc3\xa5d.\n_START_SECTION_\nBiskop i Trondheim 1688-1731\n_START_PARAGRAPH_\nBiskop Krog kom til Trondheim sommeren 1689. Fra nu af \xe2\x80\x93 hedder det \xe2\x80\x93 blev had, m\xc3\xb8je, forf\xc3\xb8lgelse hans lod, og det kan virke rimeligt nok under de herskende Forhold i Trondheim. Han blev afgjort ikke vel modtaget, da begge Trondheims sognepr\xc3\xa6ster havde \xc3\xb8nsket bispestolen, men han satte h\xc3\xa5rdt mod h\xc3\xa5rdt og s\xc3\xb8gte at ramme dem begge, hvor han kunne. Det gik imidlertid ud over ham selv, og han kom til kort i sine processer mod dem. Dette blev begyndelsen til den r\xc3\xa6kke af processer, hvori Krog levede \xe2\x80\x93 i alt 13. Med hans intellektuelle overlegenhed, hans autorit\xc3\xa6re ledelse og rastl\xc3\xb8se virketrang var det grobund for strid. Han sendte en rundsp\xc3\xb8rge til alle stiftets sognepr\xc3\xa6ster med et sp\xc3\xb8rgeskema om de kirkelige forhold i de enkelte pr\xc3\xa6sters omr\xc3\xa5de. Svarene m\xc3\xa5 have v\xc3\xa6ret nedsl\xc3\xa5ende for kong Christian 5. havde benyttet kirkens indt\xc3\xa6gter til egne form\xc3\xa5l eller til ben\xc3\xa5dninger af tvivlsomme statsm\xc3\xa6nd; for eksempel var 13 prestegjeld med 51 kirker ben\xc3\xa5det til 7 personer i Trondheim. Sammen med stiftamtmand Hans Kaas fik Peder Krog i 1692 oph\xc3\xa6vet ben\xc3\xa5dningerne._NEWLINE_Efterf\xc3\xb8lgende blev kirkens indt\xc3\xa6gter brugt til at s\xc3\xa6tte kirkerne i stand. Oprydningen havde skaffet ham "ud\xc3\xb8deligt had og h\xc3\xa6vngerrighed p\xc3\xa5 halsen", if\xc3\xb8lge ham selv. Hans Kaas\xc2\xb4s efterf\xc3\xb8lger, stiftamtmand Iver von Ahnen (1700\xe2\x80\x931722), stilte sig p\xc3\xa5 biskoppens modstanderes side. Striden mellem biskoppen og stiftamtmanden blev en tragedie for samarbejdet i stiftdirektionen og Domkapitellet. V\xc3\xa6rre blev det kun af alle ulykkerne som ramte Trondheim i tiden der fulgte. Ved bybranden i 1708 blev domkirken Vor Frue Kirke og latinskolen ramt, i 1718 blev Tr\xc3\xb8ndelag en krigsskueplads og byen blev udsat for svensk belejring, og i 1719 br\xc3\xa6ndte domkirken p\xc3\xa5 ny. Genopbygningen skabte strid om det meste og den stridbare biskop var involveret i de fleste. Mindst 17 processer, som han var part i, er kendt og mindst seks gik helt til h\xc3\xb8jesteret. Men Peder Krog var ogs\xc3\xa5 en pligtopfyldende visitator i det enorme stift, som omfattede Nord-Norge. Knapt nogen biskop f\xc3\xb8r ham havde g\xc3\xa5et s\xc3\xa5 grundigt til v\xc3\xa6rks under visitationerne._NEWLINE_Interessen for Finmarken var v\xc3\xa5gnet i slutningen af det 17. \xc3\xa5rhundrede og kort tid efter sin ans\xc3\xa6ttelse fik Peder Krog befaling p\xc3\xa5 at visitere Finmarken hvert 3. \xc3\xa5r. Han efterkom sin konges vilje og gennemf\xc3\xb8rte den h\xc3\xa5rde rejse i 1696, 1700 og 1705. Han fik interesse for finnerne og efter sin tredje visitation nordp\xc3\xa5 i 1705 sendte han en indberetning til kongen omkring samernes s\xc3\xb8rgelige \xc3\xa5ndelige tilstand. Han foreslog at sende l\xc3\xa6rer til samerdistrikterne for at l\xc3\xa6re dem norsk, for p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de at integrere dem ind i menigheden. Han p\xc3\xa5pegede at missionsvirksomheden som blev drevet af svenskerne kunne f\xc3\xb8re til at samerne blev lokket over til Sverige. Indberetningen vakte opsigt fordi et politisk aspekt derved kom ind i billedet. Men resultatet blev et andet, end hvad biskoppen havde t\xc3\xa6nkt. Allerede i januar 1706 blev det besluttet, at sende student Povel Resen nordp\xc3\xa5 for at granske forholdet blandt samerne langs gr\xc3\xa6nsen til Sverige. Povel Resens rapport til kongen foreslog at sende ordinerede l\xc3\xa6rer (pr\xc3\xa6ster) til samerne og bygge skoler og kirker p\xc3\xa5 otte steder fra Sn\xc3\xa5sa til Varanger. B\xc3\xa5de Povel Resen og myndighederne have gennemf\xc3\xb8rt unders\xc3\xb8gelse uden at involvere stiftets biskop og da Peder Krog til overdraget rapporten, f\xc3\xb8lte han sig dybt kr\xc3\xa6nket p\xc3\xa5 embedets vegne._NEWLINE_Med sit ortodokse og udpr\xc3\xa6gede embedskirkelige syn var Peder Krog kommet p\xc3\xa5 kant med udviklingen. Den pietistiske reformbev\xc3\xa6gelse, som gjorde sig g\xc3\xa6ldende b\xc3\xa5de indenfor kirken og i regeringskredse, gik ind for strengere kirketugt og hedningsmission. Noget som Peder Krog var uforst\xc3\xa5ende overfor. Under Den Store Nordiske Krig m\xc3\xa5tte de_NEWLINE_videre forhandlinger stilles i bero indtil 1714, hvor Frederik 4. i oprettede sit eget regeringskollegium, som skulle varetage ydre mission inden for kongeringet og som \xc3\xa5ret efter blev missionen blandt samerne lagt ind under missionskollegiet. Dette fik sk\xc3\xa6bnesvangre konsekvenser for Peder Krog, s\xc3\xa6rligt fordi Thomas von Westen i 1706 blev udn\xc3\xa6vnt til at lede finnemissionen, uafh\xc3\xa6ngig af biskoppen, med l\xc3\xb8n fra domkapitlets lektorembede. Thomas von Westen var pr\xc3\xa6st i M\xc3\xb8re og Romsdal, som l\xc3\xa5 inde under Peder Krogs stift, og hans syn p\xc3\xa5 arbejdet blandt samerne var radikalt forskelligt fra Peder Krogs. Thomas von Westen benyttede sig af mission\xc3\xa6rer som skulle underviser samerne p\xc3\xa5 deres eget sprog og han bev\xc3\xa6gede sig ud p\xc3\xa5 sin f\xc3\xb8rste missionsrejse uden s\xc3\xa5 meget som at vise biskoppens sin instruks. Peder Krog modarbejdede derefter i det stille alt og alle som stod i forbindelse med Thomas von Westens missionsarbejde._NEWLINE_Biskop Krogs en gang s\xc3\xa5 st\xc3\xa6rke position ved hoffet blev ogs\xc3\xa5 radikalt sv\xc3\xa6kket. I \xc3\xa5rene 1716\xe2\x80\x931719 blev indt\xc3\xa6gterne af alle kirkerne nordp\xc3\xa5 overf\xc3\xb8rt til missionen og i 1720 p\xc3\xa5lagde kongen at stiftsdirektionen afleverede ca. 70 kirker til missionen i forsvarlig stand inden udgangen af 1723. Dette blev sat i v\xc3\xa6rk p\xc3\xa5 baggrund fra et reskript af 8. marts 1720 udarbejdet af Thomas von Westen. Da kongen i 1721 satte kirkerne i Norge til salgs, var kirkerne i Nord-Norge udtrykkelig holdt udenfor. Efter at stiftamtmand Iver von Ahnen d\xc3\xb8de i 1722, blev biskoppen alene gjort ansvarlig for kirkernes istands\xc3\xa6ttelse. Peder Krog saboterede p\xc3\xa5buddet. Under et bes\xc3\xb8g i K\xc3\xb8benhavn i 1726 blev han n\xc3\xa6gtet at rejse hjem, da missionskollegiet agtede at rejse tiltale mod ham for ikke at have opfyldt kongens ordre. En kommission blev nedsat som fandt store mangler i kirkeregnskaberne, men kollegiet var ikke tilfreds med kommissionens domsudkast, og kommissionen fik overrakt en dom fra kongen som helt afveg fra deres egen indstilling: Biskop Krog p\xc3\xa5l\xc3\xa6gges for egne midler at s\xc3\xa6tte missionskirkerne i forsvarlig stand inden mikkelsdag (29. september) 1727. Indtil kirkerne var afleveret i godkendt stand, skulle alle biskoppens indt\xc3\xa6gter beslagl\xc3\xa6gges. Den chokerende dom blev forkyndt for Peder krog d. 18. oktober 1726._NEWLINE_I 1727 tiltr\xc3\xa5dte Jacob Benzon som ny stiftamtmand i Trondheim. Det blev hans opgave at inddrage biskoppens indt\xc3\xa6gter, og i den anledning kontaktet han Peder Krog for at indhente informationer. Denne anledningen benyttet biskoppen til at gennemg\xc3\xa5 hele sagen i et mesterv\xc3\xa6rk af en forsvarstale, hvor han blandt andet h\xc3\xa6vdede at efterleve dommen ville kr\xc3\xa6ve 20 \xc3\xa5r og 30.000\xe2\x80\x9340.000 rigsdaler! Jacob Benzon oversendte forsvarsskriftet til kongen, som ekspederede det videre til kommissionen. Dens kommentar var at dommen var kongens eget v\xc3\xa6rk og umulig at efterleve._NEWLINE_I Trondheim skete ogs\xc3\xa5 ting som skulle komme biskoppen til gode. Thomas von Westen d\xc3\xb8de i 1727 og efterf\xc3\xb8lgeren Eiler Hagerups syn p\xc3\xa5 hvordan finnemissionen burde drives, l\xc3\xa5 n\xc3\xa6rmere Peder Krogs overbevisning. Peder Krog var stadig i K\xc3\xb8benhavn og ved hoffet begyndte man at fatte sympati den gamle, plagede biskop. Han blev tilbudt at afholde pr\xc3\xa6ken i Christiansborg Slotskirke og d. 16. januar 1729 fremf\xc3\xb8rte han en tekstudl\xc3\xa6gning om brylluppet i Kana efter den ortodokse skoles objektive, tematiske m\xc3\xb8nster. Dronning Anna Sophie Reventlow blev s\xc3\xa5 grebet af pr\xc3\xa6kenen at hun bad om at f\xc3\xa5 den afskrevet. Dette er den eneste af hans pr\xc3\xa6kener som er bevaret. I maj 1729 blev arresten i Krogs indt\xc3\xa6gter oph\xc3\xa6vet og han fik tilbudt at rejse gratis med en fregat som l\xc3\xa5 sejlklar i Bergen. Ved ankomsten til Bergen sendte han varsel til provsterne i Romsdal og Nordm\xc3\xb8re om at han agtede at visitere de to provster p\xc3\xa5 vejen hjem. I august 1729 var han atter tilbage i Trondheim efter 3\xc2\xbd \xc3\xa5rs frav\xc3\xa6r._NEWLINE_Peder Krogs privatliv var ogs\xc3\xa5 turbulent. Stiftet havde ikke en embedsg\xc3\xa5rd og han byggede derfor sin egen bolig. Den br\xc3\xa6ndte ned til grunden i 1699 i en brand, som biskoppen h\xc3\xa6vdede var p\xc3\xa5sat. Her mistede han ogs\xc3\xa5 sit bibliotek og manuskripter. Derefter k\xc3\xb8bte han den forfaldne Bakke g\xc3\xa5rd, p\xc3\xa5 \xc3\xb8stsiden af Nidelven lige udenfor byen og byggede den op til en respektiv bisperesidens. Lige ved siden af g\xc3\xa5rden lod han Bakke kirke opf\xc3\xb8re for at betjene befolkningen p\xc3\xa5 bakklandet, som for nylig var overf\xc3\xb8rt til Strinda prestegjeld, da Peder Krog selv var sognepr\xc3\xa6st. Under den svenske general Carl Gustaf Armfeldts belejring af Trondheim i 1718 under den Store Nordiske Krig besluttede forsvarene af byen at afbr\xc3\xa6nde Bakke g\xc3\xa5rden og bebyggelsen p\xc3\xa5 Bakklandet for at svenskerne skulle kunne s\xc3\xb8ge d\xc3\xa6kning der; kun kirken blev sk\xc3\xa5net. Peder Krog beregnede sit personlige tab til 4550 rigsdaler. Han blev ikke tildelt nogen erstatning, m\xc3\xa5ske fordi hans g\xc3\xa6ld ved kirkeregnskaberne blev fundet st\xc3\xb8rre end hans fordring p\xc3\xa5 Staten. Under K\xc3\xb8benhavns brand i 1728 br\xc3\xa6ndte hans logi p\xc3\xa5 Frue kirkeg\xc3\xa5rd ned._NEWLINE_Peder Krogs sidste leve\xc3\xa5r var fredelige og hans samarbejde med Eiler Hagerup var godt, modsat hans samarbejde med forg\xc3\xa6ngeren Thomas von Westen. I 1731 kunne Peder Krog fejre b\xc3\xa5de hans 50-\xc3\xa5rsjubil\xc3\xa6um som pr\xc3\xa6st og sit d. 6. maj guldbryllup. Kort tid efter d. 24. maj 1731 d\xc3\xb8de han af en hjernebl\xc3\xb8dning. Hans sidste brev til kongen munder ud i f\xc3\xb8lgende hjertesuk: Min Tak af Verdens B\xc3\xb8rn haver v\xc3\xa6ret Crebra Martyria, saa at Fnysen og Brusen, Knurren og Murren, Hat og Afvind, Vanr\xc3\xb8kte og Vanlykke, Efterstr\xc3\xa6belse og Forf\xc3\xb8lgelse end ikke opph\xc3\xb8rer indtil denne Dag Han blev begravet i biskop Erik Pontoppidans gravkrypt i Nidarosdomens s\xc3\xb8ndre oktogonkapell i Trondheim.'