b'\n_START_ARTICLE_\nTungetale\n_START_PARAGRAPH_\nTungetale eller glossolali betegner helt eller delvist uforst\xc3\xa5elige lyde, som uden for kristne sammenh\xc3\xa6nge frembringes i en art religi\xc3\xb8s ekstase, og som ofte tolkes som en guddoms tale gennem den eksalterede. Glossolali kendes fra mange kulturer og religioner verden over, men i dansk prim\xc3\xa6rt i form af den tungetale, der praktiseres i visse kristne bev\xc3\xa6gelser, s\xc3\xa6rligt pinsebev\xc3\xa6gelsen. Tungetale i kristen sammenh\xc3\xa6ng frembringes dog ikke under ekstase, men er et s\xc3\xa6rligt b\xc3\xb8nnesprog, som den bedende til hver en tid kan v\xc3\xa6lge at sl\xc3\xa5 over i - som hvis en dansker valgte at bede p\xc3\xa5 engelsk.\n_START_SECTION_\nAlment religionshistorisk\n_START_PARAGRAPH_\nGlossolali ses ofte i forbindelse med bes\xc3\xa6ttelse eller profetisk henrykkelse, hvor guddommen taler gennem en af sine tilh\xc3\xa6ngere, ofte med det form\xc3\xa5l at give varsler eller advarsler, s\xc3\xa5som pr\xc3\xa6stinden Pythia, der fungerede ved Apollons orakel i Delfi i det gamle Gr\xc3\xa6kenland; tilsvarende ses i dag i en hinduistisk kontekst, hvor h\xc3\xb8jdepunktet for en religi\xc3\xb8s festival kan v\xc3\xa6re, at en guddom tager bolig i den p\xc3\xa5g\xc3\xa6ldende pr\xc3\xa6st eller pr\xc3\xa6stinde, og for en stund taler gennem denne.\n_START_SECTION_\nKristendom\n_START_PARAGRAPH_\nI kristendommen kendes tungetale s\xc3\xa6rligt fra Pinsekirken, men ogs\xc3\xa5 fra Apostolsk Kirke og andre karismatiske kristne kredse (ogs\xc3\xa5 indenfor folkekirken, som fx Dansk Oase). Tungetale omtales i Det Nye Testamente is\xc3\xa6r, men ikke kun, i 1. Korintherbrev kap. 12-14, hvor Paulus n\xc3\xa6vner evnen til at tale i tunger som en n\xc3\xa5degave, der p\xc3\xa5 grund af Hellig\xc3\xa5ndens udgydelse er udbredt i menigheden. Paulus n\xc3\xa6vner to former for tungetale - til personligt brug som et s\xc3\xa6rligt b\xc3\xb8nnesprog,s om kun Gud og ikke den bedende forst\xc3\xa5r - og til offentlig brug i menigheden, hvor den s\xc3\xa5 skal tolkes, s\xc3\xa5 alle kan forst\xc3\xa5, hvad der bliver sagt. _NEWLINE_I Det Nye Testamente - og i karismatiske, kirkelige erfaringer i det hele taget - optr\xc3\xa6der tungetale dog ikke kun som for mennesker uforst\xc3\xa5elig tale, men kan ogs\xc3\xa5 give sig udtryk deri, at den tungetalende faktisk ved Hellig\xc3\xa5ndens mellemkomst taler et fremmed sprog, som han ikke ellers kan tale. Dette kan man blandt andet l\xc3\xa6se om i Apostlenes Gerninger kap. 2:2-4, hvor Jesu disciple er forsamlede efter hans d\xc3\xb8d: "Og med \xc3\xa9t kom der fra himlen en lyd som af et kraftigt vindst\xc3\xb8d, og den fyldte hele huset, hvor de sad. Og tunger som af ild viste sig for dem, fordelte sig og satte sig p\xc3\xa5 hver enkelt af dem. Da blev de alle fyldt af Hellig\xc3\xa5nden, og de begyndte at tale p\xc3\xa5 andre tungem\xc3\xa5l, alt efter hvad \xc3\x85nden indgav dem at sige."'