b'\n_START_ARTICLE_\nTrinitatis Kirke (K\xc3\xb8benhavn)\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDe f\xc3\xb8rste forlydender om at man ville bygge en studenterkirke ved Regensen stammer fra 1635. I f\xc3\xb8rste omgang var det planen at bygge den inden for Universitetsfirkanten, men i l\xc3\xb8bet af 1636 blev det lavet om til at den skulle ligge p\xc3\xa5 hj\xc3\xb8rnet af Landem\xc3\xa6rket og K\xc3\xb8bmagergade. Dette skyldes sikkert at planerne havde \xc3\xa6ndret sig fra en kirke til et kompleks med b\xc3\xa5de kirke, bibliotek og astronomisk observatorium. Id\xc3\xa9en til denne unikke kombination af funktioner stammer fra bygherren Christian 4._NEWLINE_Grundstenen blev lagt 7. juli 1637, og den f\xc3\xb8rste del, Rundet\xc3\xa5rn, var f\xc3\xa6rdig i 1642, i hvert fald hvis man skal tro den ber\xc3\xb8mte rebus p\xc3\xa5 t\xc3\xa5rnets facade. Kirken blev f\xc3\xb8rst indviet 1. juni 1656, Trinitatis s\xc3\xb8ndag, og biblioteket fulgte 7. juli 1657, alts\xc3\xa5 p\xc3\xa5 20-\xc3\xa5rsdagen for grundstensnedl\xc3\xa6ggelsen. I denne periode n\xc3\xa5ede tre bygmestre at have ansvaret for byggeriet, nemlig Hans van Steenwinckel den yngre, Leonhard Blasius og Albertus Mathiesen.\n_START_SECTION_\nKirkens navn\n_START_PARAGRAPH_\nUnder planl\xc3\xa6gningen og bygningen kaldtes kirken Studenterkirken eller Regenskirken. Sidstn\xc3\xa6vnte betegnelse har senere skabt nogen forvirring, da kirkesalen p\xc3\xa5 Regensen ogs\xc3\xa5 blev kaldt Regenskirken. F\xc3\xb8rst da indvielsen n\xc3\xa6rmede sig dukkede navnet Hellig Trefoldigheds kirke op. Det er en n\xc3\xa6rliggende tanke, at navnet er inspireret af kompleksets tredobbelte funktion, men der er ingen dokumentation derfor. Den latinske udgave af navnet, Trinitatis er ogs\xc3\xa5 n\xc3\xa6vnt i arkiverne, men den blev f\xc3\xb8rst den foretrukne i 1700-tallet. Dette g\xc3\xa6lder dog kun officielle omtaler; i det daglige omtaltes kirken mest som Runde kirke. Dette skyldes ikke kun kirkens forbindelse med Rundet\xc3\xa5rn, men ogs\xc3\xa5 at kirken i 1683 tildeltes Runde sogn, som egentlig tilh\xc3\xb8rte den aldrig f\xc3\xa6rdigbyggede Sankt Anna Rotunda. F\xc3\xb8r da havde kirkens menighed kun omfattet universitetet.\n_START_SECTION_\nKirken f\xc3\xb8r branden\n_START_PARAGRAPH_\nDa kirken var f\xc3\xa6rdigbygget fremstod den som en h\xc3\xb8j, lang murstensbygning uden megen pynt. Den var muret med sm\xc3\xa5 hollandske mursten, "mopper", som alle var gule, men kortenderne var blevet farvet r\xc3\xb8de. Stenene blev lagt i krydsforbandt, med det resultat, at murene er vandret stribede i gult og r\xc3\xb8dt. Det er samme m\xc3\xb8nster og farver som p\xc3\xa5 Oldenborgernes v\xc3\xa5ben, hvilket n\xc3\xa6ppe er en tilf\xc3\xa6ldighed. Taget var t\xc3\xa6kket med skifer, og i \xc3\xb8stenden var placeret en kobbert\xc3\xa6kket tagrytter med kirkens klokker. Tagrytteren blev repareret og dens udseende muligvis \xc3\xa6ndret i 1675. _NEWLINE_Bygningens vestgavl er sammenbygget med Rundet\xc3\xa5rn. Langsiderne er opdelt i otte lige store fag med st\xc3\xb8ttepiller, der st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 h\xc3\xb8je granitsokler og som slutter et stykke fra taggesimsen. Det \xc3\xb8stlige fag har afsk\xc3\xa5rne hj\xc3\xb8rner, s\xc3\xa5 \xc3\xb8stenden virker afrundet. I hvert fag og i \xc3\xb8stgavlen var der et h\xc3\xb8jt spidsbuevindue med jernsprosser til kirkerummet, og et oprindeligt rektangul\xc3\xa6rt vindue til biblioteksetagen. T\xc3\xa5rnet havde oprindeligt rundbuede vindues\xc3\xa5bninger, s\xc3\xa5 kompleksets deling i tre funktioner gik igen i vinduesformerne. P\xc3\xa5 taget var der kvistvinduer i to r\xc3\xa6kker som gav lys til det s\xc3\xa5kaldte ringerloft._NEWLINE_Der var fire indgangsportaler til kirken, to p\xc3\xa5 nordsiden og to p\xc3\xa5 sydsiden. I tredje fag, talt fra \xc3\xb8st, var de mindre korportaler, og i syvende fag var hovedportalerne. Kirkens sydside blev betragtet som forsiden, og hovedportalen her var derfor den flotteste. _NEWLINE_Overfladisk betragtet har komplekset lignet en traditionel landsbykirke, med koret i \xc3\xb8st og t\xc3\xa5rnet i vest, men Rundet\xc3\xa5rn har aldrig v\xc3\xa6ret kirket\xc3\xa5rn. Dets eneste funktion i forhold til kirken var, og er, at det giver adgang til de \xc3\xb8vre etager, s\xc3\xa5som orgelpulpitur og ringerloft._NEWLINE_Rundt om kirken var der anlagt en kirkeg\xc3\xa5rd, som det fremg\xc3\xa5r af Geddes kort over kvarteret i 1757. Kirkeg\xc3\xa5rden var omgivet af en hegnsmur ud mod de omliggende gader._NEWLINE_I vestgavlen, som blev rejst f\xc3\xb8rst, er der bl\xc3\xa6ndede vinduer, som kunne indikere, at man i starten havde t\xc3\xa6nkt sig at kirken skulle have et fladt loft, men da bl\xc3\xa6ndingerne er udf\xc3\xb8rt med de samme mursten som resten af bygningen, s\xc3\xa5 m\xc3\xa5 man have ombestemt sig allerede under opf\xc3\xb8relsen, til at lave hv\xc3\xa6lvede lofter. Kirkerummet blev opdelt med to r\xc3\xa6kker med hver syv s\xc3\xb8jler i de samme otte fag i l\xc3\xa6ngderetningen, som ses i kirkens ydre, og i tre skibe i tv\xc3\xa6rretningen, et bredt midterskib og to smallere sideskibe. Mere om indretningen under Interi\xc3\xb8r nedenfor._NEWLINE_Da kirken blev bygget var den den n\xc3\xa6stst\xc3\xb8rste i byen, kun overg\xc3\xa5et af Vor Frue Kirke. Med tanke p\xc3\xa5, at kirken kun var t\xc3\xa6nkt anvendt af universitetets studerende og professorer virker det lidt overdimensioneret, og alt tyder da ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5, at det var det ovenoverliggende biblioteks pladsbehov, der bestemte kirkens st\xc3\xb8rrelse.\n_START_SECTION_\nBranden i 1728\n_START_PARAGRAPH_\nTrinitatis Kirke gik ikke fri af K\xc3\xb8benhavns brand 1728, selvom den ikke blev s\xc3\xa5 h\xc3\xa5rdt ramt som andre kirker i byen. Tagkonstruktionen blev ant\xc3\xa6ndt og rytterspiret styrtede ned i biblioteket og slog hul p\xc3\xa5 nogle af hv\xc3\xa6lvingerne i kirkerummet, hvilket gjorde, at ilden fik fat i inventaret, som altsammen blev \xc3\xb8delagt, p\xc3\xa5n\xc3\xa6r metaldelene, inklusive kirkes\xc3\xb8lvet. Kirkens mure og hv\xc3\xa6lvinger modstod ilden, og de efterf\xc3\xb8lgende reparationer \xc3\xa6ndrede ikke afg\xc3\xb8rende ved kirkens udseende. K\xc3\xb8benhavns Universitetsbibliotek, der l\xc3\xa5 p\xc3\xa5 kirkeloftet, udbr\xc3\xa6ndte._NEWLINE_Der var n\xc3\xb8dvendigt med en ny taggesims, og naturligvis et nyt tag og rytterspir. Tagrytteren blev igen kobberbelagt, men det nye tag blev t\xc3\xa6kket med sortglaserede teglsten, i stedet for det tidligere skifer. Der blev igen indsat kvistvinduer, dog kun i \xc3\xa9n r\xc3\xa6kke. Af regnskaberne fremg\xc3\xa5r, at der kun var udgifter til 16 vinduer i kirkerummet, hvilket indeb\xc3\xa6rer at vinduet i \xc3\xb8stgavlen, bag alteret, senest p\xc3\xa5 dette tidspunkt var bl\xc3\xa6ndet, men sikkert har v\xc3\xa6ret det et stykke tid f\xc3\xb8r branden._NEWLINE_Indvendigt var det n\xc3\xb8dvendigt at reparere sokler og kapit\xc3\xa6ler p\xc3\xa5 s\xc3\xb8jlerne, og de hv\xc3\xa6lvinger, der var beskadiget af de nedfaldende dele. Alt tr\xc3\xa6inventar blev fornyet, og gulvet blev belagt med \xc3\x98lands-fliser. Kirken blev genindviet 7. oktober 1731 og de s\xc3\xb8rgelige rester af universitetsbiblioteket flyttede ind igen._NEWLINE_Der er ikke mange oplysninger om kirkens historie resten af 1700-tallet. Den blev istandsat i 1763, men der foreligger ingen detaljer om, hvad istands\xc3\xa6ttelsen gik ud p\xc3\xa5._NEWLINE_Efter K\xc3\xb8benhavns brand 1795, som ikke ber\xc3\xb8rte Trinitatis, blev det p\xc3\xa5lagt bygningerne inden for voldene at tegne en brandforsikring. Pr\xc3\xa6mien for kirken gjorde et stort indhug i dens magre indt\xc3\xa6gter, og kirkens prokurator N.C. Kall foreslog derfor, at man byggede butikker ved kirken, og lejede dem ud, s\xc3\xa5 man derved kunne \xc3\xb8ge kirkens indt\xc3\xa6gter. Forslaget blev godkendt og opf\xc3\xb8relsen begyndte i 1798. Det meste af kirkeg\xc3\xa5rden nord for kirken blev inddraget, og butikkerne l\xc3\xa5 langs K\xc3\xb8bmagergade fra Rundet\xc3\xa5rn til Landem\xc3\xa6rket, og videre hen ad Landem\xc3\xa6rket.\n_START_SECTION_\nBombardementet 1807\n_START_PARAGRAPH_\nVed engl\xc3\xa6ndernes bombardement af K\xc3\xb8benhavn i 1807 blev ogs\xc3\xa5 Trinitatiskomplekset ramt, ligesom det var i fare for at blive inddraget i de efterf\xc3\xb8lgende storbrande. Takket v\xc3\xa6ret kirkev\xc3\xa6rgen Tvermoes blev skaderne minimeret. Fire bomber slog ned i biblioteket, men tr\xc3\xa6ngte ikke igennem til kirkerummet. Reparationerne af bygningen bel\xc3\xb8b sig til relativt beskedne 3000 rigsdaler, og der er ikke nogen angivelser af, at kirken skulle have v\xc3\xa6ret lukket som f\xc3\xb8lge af skaderne, i hvert fald ikke i nogen l\xc3\xa6ngere periode.\n_START_SECTION_\nReformationsfesten 1817\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om kirken ikke blev ramt fik bombardementet alligevel indflydelse p\xc3\xa5 bygningen, idet Vor Frue Kirke var blevet helt \xc3\xb8delagt, og Trinitatis overtog rollen som byens fineste kirke. Den opfyldte dog ikke helt betingelserne, da man i 1817 ville fejre 300 \xc3\xa5ret for reformationen, og nogle ombygninger blev n\xc3\xb8dvendige._NEWLINE_Som n\xc3\xa6vnt blev den sydvestre portal betragtet som kirkens hovedindgang, men adgangen gennem hegnsmuren og over kirkeg\xc3\xa5rden var ikke egnet til de optog af pr\xc3\xa6ster og professorer, som skulle deltage i festen, s\xc3\xa5 man besluttede at "vende" kirken, dvs. g\xc3\xb8re nordsiden til kirkens forside. De sm\xc3\xa5 butikker p\xc3\xa5 hj\xc3\xb8rnet af Landem\xc3\xa6rket blev nedlagt, og det samme skete med den resterende del af kirkeg\xc3\xa5rden nord for kirken. Derved blev hele kirkens facade mod Landem\xc3\xa6rket frilagt og indgangene let tilg\xc3\xa6ngelige, men de originale portaler var ikke fine nok, s\xc3\xa5 de blev udskiftet med nye, tegnet af P. Malling. Den \xc3\xb8stlige indgang m\xc3\xa5tte gen\xc3\xa5bnes, da den havde st\xc3\xa5et tilmuret i en \xc3\xa5rr\xc3\xa6kke (hvor l\xc3\xa6nge vides ikke)._NEWLINE_Der blev ved denne lejlighed ogs\xc3\xa5 foretaget \xc3\xa6ndringer inde i kirken, se nedenfor under Interi\xc3\xb8r.\n_START_SECTION_\nRenoveringer i 1800-tallet\n_START_PARAGRAPH_\nI 1834-35 blev der gennemf\xc3\xb8rt en st\xc3\xb8rre restaurering af kirken ved G.F. Hetsch, finansieret af en testamentarisk gave fra Christopher Hauschildt. Det meste af arbejdet fandt sted inde i kirken, men i denne forbindelse n\xc3\xa6vnes for f\xc3\xb8rste gang et sakristi, som er tilbygget p\xc3\xa5 korets sydside. Hvorn\xc3\xa5r tilbygningen er opf\xc3\xb8rt vides ikke._NEWLINE_Taget blev istandsat i 1848-49, uden at det p\xc3\xa5virkede kirkens udseende._NEWLINE_I 1861 flyttede universitetsbiblioteket fra kirkeloftet til Herholdts biblioteksbygning i Fiolstr\xc3\xa6de._NEWLINE_I forbindelse med at kirkens patronat overgik fra universitetet til magistraten, blev der i 1869-71 foretaget en ny stor restaurering under N.S. Nebelongs ledelse, denne gang ogs\xc3\xa5 af de udvendige dele af bygningen. Sakristiet p\xc3\xa5 korets sydside blev fjernet, og et nyt blev bygget ved \xc3\xb8stgavlen. Det er ca 3x6 m med afsk\xc3\xa5rne hj\xc3\xb8rner, og blev i 1960 omdannet til pr\xc3\xa6stev\xc3\xa6relse. Det indeholder ogs\xc3\xa5 en trappe ned til fyrk\xc3\xa6lderen, som p\xc3\xa5 dette tidspunkt blev indrettet i et af gravrummene under alteret._NEWLINE_De to vestlige indgange blev flyttet til det vestligste fag i bygningen, og de gamle \xc3\xa5bninger muret til. Samtidig blev Mallings to nordvendte portaler fra 1817 og den \xc3\xa6ldre sydvestlige portal udskiftet med nye i portlandcement. Kun den syd\xc3\xb8stre indgang st\xc3\xa5r nu med den oprindelige portal. _NEWLINE_En del af st\xc3\xb8ttepillerne fik udskiftet granitsoklerne, og det mellemliggende murv\xc3\xa6rk blev pudset op i samme h\xc3\xb8jde som soklerne med gr\xc3\xa5 cementpuds, som optisk binder soklerne sammen. Vinduerne i biblioteksetagen blev udskiftet med dobbelt spidsbuede vinduer, som dem i Rundet\xc3\xa5rn. Indgangen fra Rundet\xc3\xa5rn til kirkerummet blev gen\xc3\xa5bnet efter at have v\xc3\xa6ret tilmuret i l\xc3\xa6ngere tid \xe2\x80\x93 hvor l\xc3\xa6nge vides ikke. Thurahs snittegning er ikke helt entydig p\xc3\xa5 det punkt.\n_START_SECTION_\nRingerloftet\n_START_PARAGRAPH_\nLoftsetagen over biblioteksetagen kaldes ringerloftet af den enkle grund, at det er herfra kirkens klokker betjenes, og dette foreg\xc3\xa5r stadig (i 2006) manuelt. Loftet har ikke v\xc3\xa6ret indrettet til anden anvendelse, men det har alligevel i tidens l\xc3\xb8b v\xc3\xa6ret udlejet til forskellige form\xc3\xa5l. Omkring \xc3\xa5r 1800 lejede garver Lund det i ti \xc3\xa5r til t\xc3\xb8rring af huder, og derefter lejede kirkens portner, Christen Simonsen, som havde en fjerfabrikation ved siden af, loftet og g\xc3\xa5rdrummet bag butikkerne, men om han ligefrem holdt h\xc3\xb8ns p\xc3\xa5 loftet fremg\xc3\xa5r ikke. _NEWLINE_I 2006 begyndte en ombygning, som ogs\xc3\xa5 inddrager ringerloftet, med det form\xc3\xa5l at skabe bedre forhold for b\xc3\xa5de de ansatte og de bes\xc3\xb8gende i Rundet\xc3\xa5rn og udstillingslokalet. P\xc3\xa5 ringerloftet skulle indrettes magasiner og garderober. Direkt\xc3\xb8rens lejlighed i Rundet\xc3\xa5rn indrettes til administration. Ombygningen forventedes at vare til januar 2008.\n_START_SECTION_\nKirkebygningen\n_START_PARAGRAPH_\nKirkens eksteri\xc3\xb8r fremst\xc3\xa5r i dag med det udseende, som den fik ved renoveringen omkring 1870. Formen er et langhus opdelt med st\xc3\xb8ttepiller i otte fag, hvor det \xc3\xb8stligste har affasede hj\xc3\xb8rner. Der er indgangsportaler i tredje og ottende fag, talt fra \xc3\xb8st, p\xc3\xa5 begge sider af bygningen. Hvert fag har et h\xc3\xb8jt, spidsbuet, jernindfattet vindue med klart glas p\xc3\xa5 hver side. I \xc3\xb8stgavlen er der en bl\xc3\xa6nding i samme st\xc3\xb8rrelse, som er delvis d\xc3\xa6kket af en lav tilbygning med pr\xc3\xa6stev\xc3\xa6relse._NEWLINE_Murstenenes r\xc3\xb8d- og gulstribede m\xc3\xb8nster sl\xc3\xb8res i dag af \xc3\xa5rhundredes akkumulerede snavs, men kan dog stadig ses, n\xc3\xa5r man g\xc3\xa5r t\xc3\xa6ttere p\xc3\xa5 bygningen. St\xc3\xb8ttepillerne st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 h\xc3\xb8je granitsokler, og muren imellem soklerne er pudset gr\xc3\xa5 med cementpuds op i samme h\xc3\xb8jde. St\xc3\xb8ttepillerne slutter et stykke fra taggesimsen, mellem biblioteksetagens vinduer, og er indd\xc3\xa6kket med kobber. Kirkens ryttertag, som er afvalmet i \xc3\xb8stenden og let opskalket, er t\xc3\xa6kket med sortglaserede tegl. Over andet fag sidder en ottekantet, kobberbekl\xc3\xa6dt tagrytter med kirkens klokker.\n_START_SECTION_\nInteri\xc3\xb8r\n_START_PARAGRAPH_\nKirkerummet er opdelt af to s\xc3\xb8jler\xc3\xa6kker, med hver syv ens ottekantede s\xc3\xb8jler, i midterskib og to sideskibe, og i otte fag i l\xc3\xa6ngderetningen. Hvert fag har spidsbuede krydshv\xc3\xa6lv, dekoreret med ribber som i dag er fremh\xc3\xa6vet med forgyldning. Sideskibenes hv\xc3\xa6lvinger har ens dekoration, men i midterskibet er de varieret, s\xc3\xa5 kun fag 3, 4 og 7 har samme m\xc3\xb8nster, og selv de adskiller ved de sm\xc3\xa5 masker og figurer, som er placeret hvor ribberne m\xc3\xb8des.   Fag 2 og 6 har i princippet ogs\xc3\xa5 ens ribbem\xc3\xb8nster, men i fag 6 sidder der en stor toproset med rigsv\xc3\xa5bnet._NEWLINE_Gulvet er belagt med fliser i to farver, gr\xc3\xa5 og r\xc3\xb8dbrun, i en form for m\xc3\xb8nster.\n_START_SECTION_\nInventar f\xc3\xb8r 1728\n_START_PARAGRAPH_\nVed branden i 1728 blev alt inventaret \xc3\xb8delagt, med undtagelse af kirkes\xc3\xb8lvet. Oplysningerne om kirkens interi\xc3\xb8r f\xc3\xb8r branden er sparsomt. De st\xc3\xb8rre inventardele behandles nedenfor, i deres respektive afsnit._NEWLINE_I de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5r synes kirkens udstyr at have v\xc3\xa6ret ret beskedent, n\xc3\xa6rmest midlertidigt, bortset fra orglet, som var et af byens st\xc3\xb8rste og fineste. Der var ingen pulpiturer, andet end orgelpulpituret, da der var rigelig plads  i gulvets stolestader til den begr\xc3\xa6nsede menighed, som indtil 1683 kun omfattede universitetets studerende og professorer._NEWLINE_Selv efter at kirken fik et sogn tildelt var der tilsyneladende pladser nok, da det varede frem til 1690 f\xc3\xb8r man besluttede at bygge tre pulpiturer og til 1703 f\xc3\xb8r man ans\xc3\xb8gte om midler til fuldf\xc3\xb8relsen. Det ene pulpitur var placeret under orglet, og de to andre har sandsynligvis v\xc3\xa6ret placeret langs yderv\xc3\xa6ggene, p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de som i kirken i dag.\n_START_SECTION_\nInventar efter 1728\n_START_PARAGRAPH_\nI mods\xc3\xa6tning til det ydre, s\xc3\xa5 blev det indre af kirken ikke rekonstrueret som det var f\xc3\xb8r branden, men man valgte at udstyre kirken efter tidens mode, dvs i rigt dekoreret barokstil. Der blev bygget pulpiturer under orglet og langs ydev\xc3\xa6ggene, mod syd i to etager, med lukkede stole, som det ses p\xc3\xa5 Thurahs snittegning. De st\xc3\xb8rre inventardele omtales nedenfor._NEWLINE_I 1757 tilkom en af kirkerummets mere us\xc3\xa6dvanlige inventardele, det store standur, som er anbragt op ad s\xc3\xb8jlen overfor pr\xc3\xa6dikestolen. Uret er udf\xc3\xb8rt af Peter Michael Abel, og matcher pr\xc3\xa6dikestolen b\xc3\xa5de stilm\xc3\xa6ssigt og i farver, marmorering og forgyldning. P\xc3\xa5 trods af dets alder, s\xc3\xa5 fungerer uret stadig. _NEWLINE_I 1807 indrettedes en intermistisk kongestol p\xc3\xa5 pulpituret under orglet, til den dobbelte f\xc3\xb8dselsdagsfest, som blev afholdt 1808 for Kongen og Kronprinsen, men til reformationsfesten 1817 blev der bygget en reel kongestol samme sted. Til reformationsfesten blev der ogs\xc3\xa5 bygget et pulpitur til musikerne i begge sider af koret, fra andet s\xc3\xb8jlepar og rundt bag alteret, hvor der var en trappe op til det. Det var anbragt s\xc3\xa5 h\xc3\xb8jt, at de senere indbyggede skriftestole kunne v\xc3\xa6re under det. "Orchesteret", som pulpituret kaldtes, omtales endnu i 1870, men m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re fjernet kort tid efter._NEWLINE_Fra starten af 1730\'erne havde kirken tre skriftestole st\xc3\xa5ende i koret, men de blev udskiftet i 1835 med de to lukkede stuer, som i dag ses i korets sidegange. G.F. Hetsch tegnede de nye skriftestole s\xc3\xa5 de passede ind under musikpulpituret, og de faldt p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de naturligt ind i rummet. Efter at pulpituret er fjernet virker de knapt s\xc3\xa5 naturlige. Skriftestolene benyttes naturligvis ikke l\xc3\xa6ngere til deres oprindelige form\xc3\xa5l, fx tjener den s\xc3\xb8ndre som kontor for kirketjeneren._NEWLINE_Ved flytningen af indgangsportalerne fra fag syv til otte i 1869-71 blev der indrettet to forstuer med egetr\xc3\xa6sv\xc3\xa6gge i sideskibene, mellem sidste s\xc3\xb8jlepar og vestgavlen. Den tv\xc3\xa6rgang, der havde v\xc3\xa6ret mellem de gamle portaler blev fyldt ud med stolestader. S\xc3\xb8jler og hv\xc3\xa6lv blev ved denne ombygning malet i livlige farver, og stod s\xc3\xa5dan frem til 1909._NEWLINE_Rummet blev renoveret i 1982-83 hvor man tilstr\xc3\xa6bte at komme tilbage til et udseende som i 1730\'erne, dog uden at genetablere pulpiturerne i andet niveau og de lukkede stole. De eksisterende pulpiturer blev malet op i deres oprindelige farver. Det var ogs\xc3\xa5 ved denne lejlighed at ribberne i hv\xc3\xa6lvingerne blev forgyldt igen.\n_START_SECTION_\nStolestader\n_START_PARAGRAPH_\nDe oprindelige stole i skibet var opdelt p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de som de nuv\xc3\xa6rende, med en bred midtergang og to smallere sidegange, men meget mere vides ikke om dem. Professorerne havde stole i koret. _NEWLINE_Efter branden blev de stader vi ser i dag sat op, og der er ikke sket v\xc3\xa6sentlige \xc3\xa6ndringer i placeringen siden, bortset fra den n\xc3\xa6vnte udfyldning af tv\xc3\xa6rgangen i 1869-71. Der er lange stole fra midtergangen ud til den udvendige side af s\xc3\xb8jlernes baser, og korte stole langs ydemurene. De har alle gavle prydet med pilastre og kronet med muslingeskaller, der oprindeligt blev sk\xc3\xa5ret af billedsk\xc3\xa6rer Henrich Fischer. Der er 138 af disse skaller i kirken i dag, og af dem er 103 stadig de originale fra 1730-32. Stolestaderne har deres l\xc3\xa5ger bevaret, og der sidder stadig store jernl\xc3\xa5se p\xc3\xa5 dem._NEWLINE_Ved istands\xc3\xa6ttelsen i 1869-71 blev oliemalingen renset af staderne, og de blev i stedet klarlakeret, s\xc3\xa5 de fik det udseende de st\xc3\xa5r med i dag.\n_START_SECTION_\nAltertavler\n_START_PARAGRAPH_\nKirkens f\xc3\xb8rste alterprydelse var et krucifix som blev opstillet 30. maj 1656. Det var udf\xc3\xb8rt af Willum snedker og malet af Tobias Frum, og blev brugt frem til april 1686, hvor det blev udskiftet med en ny, mere pomp\xc3\xb8s altertavle. Krucifixet blev afh\xc3\xa6ndet til Sankt Nikolajs Kirkes v\xc3\xa6rge. Den nye altertavle var tegnet af generalbygmesteren Lambert van Haven, som ogs\xc3\xa5 udf\xc3\xb8rte altermaleriet. Tyge Lauritsen Worm stod for billedsk\xc3\xa6rerarbejdet. L. van Havens l\xc3\xb8n for arbejdet, som ogs\xc3\xa5 omfattede to andre malerier, skulle v\xc3\xa6re en muret grav under koret._NEWLINE_Efter branden fik Johan Frederik Ehbisch til opgave at udf\xc3\xb8re en ny altertavle og pr\xc3\xa6dikestol. Den blev opstillet i 1731, og er et omfattende barokstykke i arkitektonisk opbygning, og prydet med frifigurer. Den f\xc3\xb8rste tid stod tavlen umalet, indtil en donation gjorde det muligt at lade den staffere og forgylde i 1756. Siden da er den blevet renoveret i 1834-35, hvor palmegrenene over storfeltet ogs\xc3\xa5 kom til, og i 1870, 1908, 1931-40 og 1960, men uden at der er sket afg\xc3\xb8rende \xc3\xa6ndringer i udseendet. Den nuv\xc3\xa6rende r\xc3\xb8dbrune marmorering menes at stamme tilbage til 1870 eller 1908._NEWLINE_Englene p\xc3\xa5 hver side af korskranken menes ogs\xc3\xa5 at v\xc3\xa6re sk\xc3\xa5ret af Ehbisch. Messingbalustrene i korskranken er i \xc3\xb8vrigt st\xc3\xb8bt med anvendelse af materiale fra den gamle korgitter.\n_START_SECTION_\nPr\xc3\xa6dikestole\n_START_PARAGRAPH_\nDer foreligger ingen oplysninger om den f\xc3\xb8rste pr\xc3\xa6dikestols udseende. I 1721 blev den udskiftet med en ny i bl\xc3\xa5 og hvid norsk marmor. I lydhimmelen var en sol, som blev forgyldt med \xc3\xa6gte bladguld. Stenhuggerens navn kendes ikke._NEWLINE_Efter branden, i 1731, fik kirken sin nuv\xc3\xa6rende pr\xc3\xa6dikestol, som n\xc3\xa6vnt udformet af Ehbisch i hans meget dekorerede barokstil. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de som altertavlen stod stolen ustafferet indtil 1756, hvor den blev marmoreret i samme farver som altertavlen, med forgyldte og bronzerede detajler. Ligesom altertavlen er stafferingen fornyet i 1825, 1871 og 1908. Figurerne p\xc3\xa5 toppen af den brede lydhimmel fremstiller k\xc3\xa6rligheden, h\xc3\xa5bet og troen. Hellig\xc3\xa5ndsduen p\xc3\xa5 lydhimlens underside er fra 1934, ellers er pr\xc3\xa6dikestolen ikke \xc3\xa6ndret siden opstillingen.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8befonte\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8rst i 1660 blev der indrettet en d\xc3\xa5b i kirken, idet man anskaffede et egetr\xc3\xa6sbord til form\xc3\xa5let. Man har formodentlig anvendt et af de fire d\xc3\xa5bsfade, som n\xc3\xa6vnes i senere inventarier, men hvis anskaffelses\xc3\xa5r ikke kendes. F\xc3\xb8rst omkring 1685 blev der anskaffet en fontefod, betalt af en privat donation. Man kan forestille sig, at der var blevet et st\xc3\xb8rre behov for d\xc3\xa5bshandlingen, efter at kirken i 1683 var blevet tildelt et sogn, end da den kun var studenterkirke. Fontefoden var af smedejern, og blev i 1872 sk\xc3\xa6nket til Nationalmuseet. I 1685 blev der ogs\xc3\xa5 indrettet et d\xc3\xa5bsgitter omkring d\xc3\xa5ben, med 32 drejede messingpiller, betalt af "en fornem matrone". Kun smedejernsfoden overlevede branden i 1728._NEWLINE_Ved genindretningen af kirken udf\xc3\xb8rte Diderik Gercken en ny font i hvid italiensk marmor, som blev anbragt op ad v\xc3\xa6ggen, lige vest for den nordlige kord\xc3\xb8r (if\xc3\xb8lge Thurahs plantegning fra 1746). Fonten var f\xc3\xb8rst omgivet af et jerngitter, som dog snart (f\xc3\xb8r 1736) blev udskiftet med en fontelukkelse i marmoreret egetr\xc3\xa6 med messingbalustre. I 1835 blev d\xc3\xa5ben flyttet til korets sydside, overfor Hans Schacks epitafium. I 1869 modtog kirken fra Vor Frue Kirke et stort d\xc3\xa5bsfad fra 1691, som gjorde at fontekummen m\xc3\xa5tte udhugges._NEWLINE_I 1956 holdt d\xc3\xa5ben igen flyttedag, i forbindelse med, at man fik en ny d\xc3\xb8befont af bremersandsten, tegnet af kongelig bygningsinspekt\xc3\xb8r Thomas Havning. Den blev nu anbragt i skibets sydside, ud for korgitteret og Gerckens font og fontelukkelsen blev gemt af vejen. Gerckens font er dog kommet frem igen, sandsynligvis ved renoveringen i 1982-83 men m\xc3\xa5ske f\xc3\xb8rst i 1987, og st\xc3\xa5r nu p\xc3\xa5 det sted, hvor den nye font var blevet anbragt. Havnings font blev overgivet til Nationalmuseet, som i 1990 udl\xc3\xa5nte den til Skive Kirke.\n_START_SECTION_\nOrgler\n_START_PARAGRAPH_\nHvor meget af kirkens f\xc3\xb8rste inventar havde karakter af forel\xc3\xb8bige l\xc3\xb8sninger, s\xc3\xa5 galdt det ikke orglet. Det blev derimod betragtet som et af byens fineste. Det blev bygget af Hans Christof Frietzsch fra Hamborg, hvis f\xc3\xb8rste disposition omfattede 42 stemmer, men det blev \xc3\xa6ndret, efter hans ankomst til K\xc3\xb8benhavn, til 40 stemmer med en mere traditionel klang end i det f\xc3\xb8rste forslag. Arbejdet begyndte i slutningen af 1656, men orglet var f\xc3\xb8rst f\xc3\xa6rdigt midt i 1660, da arbejdet blandt andet besv\xc3\xa6rliggjordes af K\xc3\xb8benhavns belejring. Orglet blev repareret i 1683 og repareret og udvidet i 1710._NEWLINE_I 1731 byggede Lambert Daniel Kastens et nyt orgel til kirken med 39 stemmer, med en lignende klangopbygning som hans instrument i Holmens Kirke. Det er Kastens orgelfacade, som ses i kirken i dag \xe2\x80\x93 dog havde Kastens orgel ikke noget rygpositiv, det er kommet til senere (se nedenfor). Orglet gennemgik st\xc3\xb8rre reparationer ved forskellige orgelbyggere i 1757 (hvor facaden f\xc3\xb8rste gang blev stafferet), 1792, muligvis i 1826 og endelig ved kirkens hovedrestaurering i 1834-35. Fra 1862 var v\xc3\xa6rket ikke l\xc3\xa6ngere brugbart, og kirken m\xc3\xa5tte klare sig med et lejet instrument frem til 1870._NEWLINE_I 1870 blev der indhentet tilbud p\xc3\xa5 en nyt orgel fra Daniel K\xc3\xb6hne og Knud Olsen. Man valgte Knud Olsens forslag, og han byggede et v\xc3\xa6rk med 36 stemmer bag Kastens facade, som blev malet og forgyldt. Facadepiberne blev udskiftet med 102 stumme og 21 klingende piber. V\xc3\xa6rket havde tre manualer og to pedalv\xc3\xa6rker, men dog kun \xc3\xa9t pedalklaviatur. Orglet blev ombygget i 1915 af I. Starup, og blev brugt frem til 1956._NEWLINE_Kirkens nuv\xc3\xa6rende orgel er bygget af Marcussen og S\xc3\xb8n i 1956. Det havde til at begynde med 50 stemmer og det er til dette instrument at rygpositivet blev sat op. Det rigsv\xc3\xa5ben, der tidligere sad midt p\xc3\xa5 orgelbalustraden, er blevet indarbejdet i rygpositivets facade, som er tegnet af Thomas Havning, der som n\xc3\xa6vnt ogs\xc3\xa5 tegnede d\xc3\xb8befonten fra samme \xc3\xa5r. I 1977 blev orglet ombygget til 53 stemmer, fordelt p\xc3\xa5 tre manualer og pedal, af Poul-Gerhard Andersen._NEWLINE_I 1987 blev hovedorglet suppleret med et kororgel, bygget af Poul-Gerhard Andersen med et ydre tegnet af Inger og Johannes Exner. Orglet er indbygget i en skulpturel tr\xc3\xa6kasse, som er marmoreret i farver, som ikke helt matcher rummets \xc3\xb8vrige marmoreringer. I facaden er en svelle, hvorp\xc3\xa5 der er fastgjort sm\xc3\xa5 trompetlignende messingstave, der bev\xc3\xa6ger sig med svellen. De bidrager dog, s\xc3\xa5 vidt vides, ikke til orglets klang. Instrumentet har 9 stemmer fordelt p\xc3\xa5 to manualer og pedal. P\xc3\xa5 trods af navnet st\xc3\xa5r kororglet uden for koret, mellem s\xc3\xb8jlerne i nordsiden, over for d\xc3\xb8befonten.\n_START_SECTION_\nMalerier\n_START_PARAGRAPH_\nDer kan ses tre malerier i kirkens kor. Det st\xc3\xb8rste sidder p\xc3\xa5 s\xc3\xb8ndre skriftestols nordv\xc3\xa6g, over det sted hvor d\xc3\xa5ben stod fra 1835 til 1956. Billedet hedder Velsignelsen og er signeret af Anton Dorph. Det er sk\xc3\xa6nket til kirken i 1873. P\xc3\xa5 \xc3\xb8stenden af hver af de to skriftestole sidder mindre malerier over d\xc3\xb8rene, som kun kan ses, hvis man st\xc3\xa5r helt oppe ved siden af alteret. I sydsiden sidder et v\xc3\xa6rk af Andreas Br\xc3\xbcnniche forestillende Kristi d\xc3\xa5b, fra 1738. I nordsiden sidder et billede af en anonym kunstner forestillende korsf\xc3\xa6stelsen. Det er fra begyndelsen af 1700-tallet.\n_START_SECTION_\nGravminder\n_START_PARAGRAPH_\nSom n\xc3\xa6vnt var der anlagt en kirkeg\xc3\xa5rd omkring kirken, men der blev ogs\xc3\xa5 foretaget begravelser under kirkegulvet, b\xc3\xa5de i skib og kor. Ud over de gravminder, som n\xc3\xa6vnes nedenfor, redeg\xc3\xb8r Danmarks Kirker ogs\xc3\xa5 for 14 epitafier fra sidste halvdel af 1600-tallet, som gik tabt ved branden 1728, 24 gravsten, som er g\xc3\xa5et tabt, og endelig 91 kisteplader, hvoraf 74 er bevaret.\n_START_SECTION_\nGrave under skibet\n_START_PARAGRAPH_\nI skibet var der dels murede grave, dels muldbegravelser. Gravene i midtskibet m\xc3\xa5 n\xc3\xb8dvendigvis v\xc3\xa6re blevet forstyrret ved indl\xc3\xa6ggelsen af varmeledninger i 1800-tallet, men de er ikke blevet unders\xc3\xb8gt siden, og man ved ikke meget om dem. Via arkiverne kan man finde frem til nogle af navnene, bl.a. er kirken f\xc3\xb8rste to sognepr\xc3\xa6ster begravet her, Jens Justesen Bjerre og Albert With. Af de \xc3\xb8vrige er det mest interessante navn nok Laurids de Thurah, som blev bisat her i 1759. En tavle p\xc3\xa5 skibets nordv\xc3\xa6g, mellem sjette og syvende fag, minder om dette. To ligsten er bevaret i kirken, den ene ved trappen til koret, den anden i den s\xc3\xb8ndre forstue. P\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rstn\xc3\xa6vnte fra o.1730 er indskriften for l\xc3\xa6ngst slidt bort, men p\xc3\xa5 den anden kan man l\xc3\xa6se, at den ligger over murermester Andreas Sihm, som er d\xc3\xb8d 1760.\n_START_SECTION_\nEpitafier i kirken\n_START_PARAGRAPH_\nUd over ovenn\xc3\xa6vnte tavle over Thurah findes der 9 epitafier i kirken, hvoraf 8 er synlige. Det niende, som er sat over Henrik von St\xc3\xb6cken i 1730, er skjult bag s\xc3\xb8ndre skriftestol. Det \xc3\xa6ldste er over Hans greve af Schack og st\xc3\xa5r nu op ad nordre skriftestols sydv\xc3\xa6g, i koret. Det er fra 1687, de \xc3\xb8vrige er alle fra 1700-tallet med Terkel Klevenfeldts fra 1798 som det nyeste. Sidstn\xc3\xa6vnet er udsmykket med en portr\xc3\xa6tmedaljon udf\xc3\xb8rt af Johannes Wiedewelt, som ogs\xc3\xa5 har lavet Niels K\xc3\xb8nsbergs aflange epitafium fra 1783, der sidder p\xc3\xa5 kirkens nordv\xc3\xa6g, under pulpituret.\n_START_SECTION_\nOml\xc3\xa6gninger\n_START_PARAGRAPH_\nKirken var fra starten anlagt med kirkeg\xc3\xa5rd p\xc3\xa5 alle sider, dog med det st\xc3\xb8rste del af arealet \xc3\xb8st for bygningen. Kirkeg\xc3\xa5rden var delt i to af den sti, som forbandt K\xc3\xb8bmagergade med den dav\xc3\xa6rende Springgade, og samtidig gav adgang til den sydvestre portal, som var kirkens hovedindgang indtil 1817. Der var hegnsmure mod de omkringliggende gader, og muren mod Landem\xc3\xa6rket gik s\xc3\xa5 t\xc3\xa6t forbi kirkens nord\xc3\xb8stre hj\xc3\xb8rne, at den smalle del af kirkeg\xc3\xa5rden, som l\xc3\xa5 nord for kirken, n\xc3\xa6rmest var afsk\xc3\xa5ret fra resten, og den har s\xc3\xa5 vidt vides aldrig v\xc3\xa6ret brugt til begravelser. Derimod l\xc3\xa5 der fra 1697 til branden i 1728 en klokkerbolig p\xc3\xa5 omr\xc3\xa5det p\xc3\xa5 hj\xc3\xb8rnet mod K\xc3\xb8bmagergade. Da man i 1798 opf\xc3\xb8rte de ovenn\xc3\xa6vnte butikker blev omr\xc3\xa5det endnu mindre, og i 1817 da man "vendte" kirken, blev resten sl\xc3\xb8jfet._NEWLINE_Den \xc3\xb8vrige del af kirkeg\xc3\xa5rden beholdt sin st\xc3\xb8rrelse frem til 1870, selv om det officielt ikke var tilladt at foretage begravelser inden for voldene efter 1796. Man har dog gravsten fra kirkeg\xc3\xa5rden helt frem til omkring 1840, s\xc3\xa5 forbuddet er \xc3\xa5benbart tolket lempeligt. I starten af 1870\'erne blev den \xc3\xb8stlige del solgt fra (bl.a. til den Hambroske badeanstalt), og det resterende blev omdannet til offentligt anl\xc3\xa6g. Stien, som nu var sp\xc3\xa6rret mod \xc3\xb8st, blev drejet rundt om kirkens \xc3\xb8stende til Landem\xc3\xa6rket. _NEWLINE_I 1928 blev kirkeg\xc3\xa5rden flisebelagt, og kun et lille indhegnet omr\xc3\xa5de i kirkens forl\xc3\xa6ngelse mod \xc3\xb8st har nu karakter af kirkeg\xc3\xa5rd. Her ligger og st\xc3\xa5r de tilbagev\xc3\xa6rende gravsten og gravmonumenter. Omr\xc3\xa5det blev renoveret i 2002. I starten af 1980\'erne blev konsollerne, som b\xc3\xa6rer udsigtsplatformen p\xc3\xa5 Rundet\xc3\xa5rn, renoveret, og nogle af de udskiftede sandstensdele, som for nogles vedkommende stammer helt tilbage fra t\xc3\xa5rnet blev bygget, blev anbragt p\xc3\xa5 den flisebelagte del af anl\xc3\xa6gget. Kunstneren Eigil Westergaard har udhugget dyrefigurer i nogle af stenene.\n_START_SECTION_\nGravsten\n_START_PARAGRAPH_\nDanmarks Kirker redeg\xc3\xb8r for 11 bevarede gravsten, som nu ligger langs kirkens sydmur og ved \xc3\xb8stgavlen. Den \xc3\xa6ldste er fra f\xc3\xb8rste halvdel af 1700-tallet og lagt over br\xc3\xa6ndevinsbr\xc3\xa6nderne Morten Knudsen Gebauer og Eilert Andersen M\xc3\xb8ller m.fl. Den nyeste er fra omkring 1840 og sat over Ludvig Sophus Fallesen. Den er nu indmuret i korets skr\xc3\xa5 syd\xc3\xb8stre mur ved siden af hans fars, sognepr\xc3\xa6sten Lorenz Nicolai Fallesens, sten fra o.1824. I samme murstykke sidder Claudi Rossets store ligsten, men det er ikke originalen fra 1767, da den revnede og i 1917 blev erstattet af en n\xc3\xb8jagtig kopi. Originalen skulle nu v\xc3\xa6re opstillet i Medicinsk Museions g\xc3\xa5rd.\n_START_SECTION_\nMonumenter\n_START_PARAGRAPH_\nDanmarks Kirker beskriver ogs\xc3\xa5 syv gravmonumenter, og dertil kan l\xc3\xa6gges mindepladen over Frederik Christian Eilschov som Dyrenes Beskyttelse lod ops\xc3\xa6tte p\xc3\xa5 kirkemuren i 1973. Det \xc3\xa6ldste monument er fra o.1805 og sat over br\xc3\xb8drene Rasmus og Peder M\xc3\xb8ller af deres s\xc3\xb8ster Birgitte M\xc3\xb8ller, til hvem de havde efterladt deres formue. Da Nationalmuseet fotograferede monumentet o.1960 var indskriften stadig tydelig, men i dag er den n\xc3\xa6sten forsvundet._NEWLINE_I hj\xc3\xb8rnet mellem den syd\xc3\xb8stre st\xc3\xb8ttepille og korets syd\xc3\xb8stvendte skr\xc3\xa5mur st\xc3\xa5r et bem\xc3\xa6rkelsesv\xc3\xa6rdigt monument over glarmester Christopher Hauschildt. Det har sin egen lille smedejernsindhegning, som er h\xc3\xa6vet lidt over det \xc3\xb8vrige areal, og er udformet i nygotisk stil, n\xc3\xa6rmest som et alterskab. Det er udf\xc3\xb8rt af billedhuggeren Carl Frederik Holbech og opsat 1835 over Hauschildt og hustrus grav. Det var en testamentarisk pengegave fra Hauschildt som muliggjorde restaureringen af kirken i 1835._NEWLINE_Digterne Johannes Ewald og Johan Herman Wessel er begge begravet p\xc3\xa5 Trinitatis kirkeg\xc3\xa5rd. Ewalds ligsten fra omkring 1781 ligger i anl\xc3\xa6gget ved \xc3\xb8stgavlen, omtrent p\xc3\xa5 sin originale plads, idet den ved oml\xc3\xa6gningen i 1929 blev drejet en kvart omgang. Stenens indskrift er fornyet i 1905. Ved siden af blev i 1929 lagt en sten med samme udseende til minde om Wessel, men man kender ikke placeringen af Wessels grav. Wessel har et andet monument i anl\xc3\xa6gget, sat i 1863 af Selskabet til Wessels Minde. Endelig er der et stort f\xc3\xa6llesmonument for de to digtere i det flisebelagte omr\xc3\xa5de, ned mod K\xc3\xb8bmagergade, med portr\xc3\xa6tmedallioner i bronze. Det er sat op i 1879 og udf\xc3\xb8rt af billedhuggeren Otto Evens.'