b'\n_START_ARTICLE_\nSk\xc3\xa5nske Lov\n_START_PARAGRAPH_\nSk\xc3\xa5nske Lov blev nedskrevet mellem 1202 og 1216 og p\xc3\xa5virkede det \xc3\xa6ldste danske skriftsprog; Jyske Lov kom f\xc3\xb8rst i 1241. Sk\xc3\xa5nske Lov gjaldt Sk\xc3\xa5nelandene: Sk\xc3\xa5ne, Halland, Blekinge og Bornholm._NEWLINE_Den er ligesom de sj\xc3\xa6llandske love en retsbog (tysk Rechtsbuch), dvs. en privat samling af den i landskabet g\xc3\xa6ldende s\xc3\xa6dvaneret om arv og eje, \xc3\xa6gteskab, jordens rebning (opm\xc3\xa5ling), bylagets forhold, drab, legemskr\xc3\xa6nkelser, h\xc3\xa6rv\xc3\xa6rk, tyveri, ran og s\xc3\xa6delighedsforbrydelser._NEWLINE_Ved siden af \xc3\xa6ldgamle s\xc3\xa6dvaneretlige bestemmelser st\xc3\xa5r ofte yngre regler pr\xc3\xa6get af Valdemarstidens omskiftelige retsorden. Lovens uofficielle karakter viser sig ved, at den flere steder gengiver modstridende opfattelser af, hvad der var g\xc3\xa6ldende ret, men p\xc3\xa5virkningen fra kongemagten er alligevel tydelig, idet Sk\xc3\xa5nske Lov som den eneste af landskabslovene har indarbejdet en r\xc3\xa6kke kongelige forordninger, som kendes fra anden side, ligesom \xc3\xb8vrige, lidt yngre till\xc3\xa6g, som uddyber og \xc3\xa6ndrer visse af lovens bestemmelser, findes i de fleste h\xc3\xa5ndskrifter. _NEWLINE_Ligesom Valdemars Sj\xc3\xa6llandske Lov og Eriks Sj\xc3\xa6llandske Lov kan Sk\xc3\xa5nske Lov meget vel v\xc3\xa6re blevet udarbejdet af en kreds af lovkyndige og betydningsfulde m\xc3\xa6nd efter en f\xc3\xa6lles tingbeslutning, og den opn\xc3\xa5ede tilsyneladende hurtigt autoritet som g\xc3\xa6ldende lov for Sk\xc3\xa5nelandene. Den blev f\xc3\xb8rste gang trykt i 1505 af Gotfred af Ghemen, men st\xc3\xb8rre udbredelse fik Henrik Smiths omarbejdede og sprogligt fornyede udgave.\n_START_SECTION_\nDatering\n_START_PARAGRAPH_\nSk\xc3\xa5nske Lov tidsf\xc3\xa6stes i sin nuv\xc3\xa6rende form til mellem 1202 og ca. 1216, idet dens dels har optaget og indarbejdet en r\xc3\xa6kke forordninger af Valdemar Sejr (1202-41) og dels fastholder jernbyrd som bevismiddel, hvilken blev afskaffet af det fjerde laterankoncil i 1215 og kort tid efter af kong Valdemars jernbyrdsforordning. I de \xc3\xb8vrige landskabslove samt i nogle senere h\xc3\xa5ndskrifter er jernbyrd afl\xc3\xb8st af n\xc3\xa6vn, men dette er fx ikke tilf\xc3\xa6ldet med den i 1505 trykte tekst. Den f\xc3\xb8rste optegnelse m\xc3\xa5 ligge l\xc3\xa6ngere tilbage.\n_START_SECTION_\nAnders Sunesens parafrase og Arvebog & Orbodem\xc3\xa5l\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa6ppe meget yngre end den nukendte udgave af Sk\xc3\xa5nske Lov er Anders Sunesens parafrase (AS), en i det latinske sprog omarbejdet, kommenteret og forklaret udgave af SkL, der med sine lovbegrundelser og retlige definitioner er historikere og retshistorikere til stor hj\xc3\xa6lp ved forst\xc3\xa5elsen af de enkelte bestemmelser. Der har v\xc3\xa6ret fremsat gisninger om, at den kunne have tjent som l\xc3\xa6rebog ved undervisningen i domskolen i Lund. _NEWLINE_Ved siden af Sk\xc3\xa5nske Lov benyttedes i senmiddelalderens Sk\xc3\xa5ne en udgave af Valdemars Lov kaldet Arvebog & Orbodem\xc3\xa5l, der kun indeholdt familie- og arveret (arvebogen) samt to dele med strafferetlige afsnit (orbodem\xc3\xa5l). I flere h\xc3\xa5ndskrifter efterf\xc3\xb8lger den Sk\xc3\xa5nske Lov og n\xc3\xa6vnes da med udtryk som "Konning Woldemars ny loug", "Novella lex scanie regis waldemari", "then loug kong Voldemar gjorde anden tiid" og lignende. Arvebog & Orbodem\xc3\xa5l er kun overleveret i sk\xc3\xa5nske h\xc3\xa5ndskrifter fra begyndelsen af det 15. \xc3\xa5rhundrede eller senere, men Erik Kroman formoder, at den m\xc3\xa5 have v\xc3\xa6ret kendt i Sk\xc3\xa5ne allerede ved udarbejdelsen af Sk\xc3\xa5nske Lov, eftersom den synes at have pr\xc3\xa6get dennes opbygning. Omvendt blev en r\xc3\xa6kke af Sk\xc3\xa5nske Lovs familie- og landboretlige afsnit optaget i omarbejdet form i den s\xc3\xa5kaldte \xc3\x86ldre Redaktion af Valdemars Lov, og ogs\xc3\xa5 i Jyske Lov er p\xc3\xa5virkningen fra Sk\xc3\xa5nske Lov m\xc3\xa6rkbar.\n_START_SECTION_\nSk\xc3\xa5nske Kirkeret og Sk\xc3\xa5nske Stadsret\n_START_PARAGRAPH_\nEndelig kendes fra \xc3\xb8stdansk grund Sk\xc3\xa5nske Kirkeret og Sk\xc3\xa5nske Stadsret begge n\xc3\xa6rmest med form af et till\xc3\xa6g til hovedloven. F\xc3\xb8rstn\xc3\xa6vnte er en overenskomst mellem \xc3\xa6rkebiskop Eskil og de sk\xc3\xa5nske b\xc3\xb8nder vedr\xc3\xb8rende kirkelige forhold og omr\xc3\xa5der, der h\xc3\xb8rte under den kanoniske ret. Den m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re samtidig med Sj\xc3\xa6llandske Kirkeret, der daterer sig selv 21. juli 1171, idet de to kirkelove i al v\xc3\xa6sentlighed er ens._NEWLINE_Stadsretten eller "birkeretten", som den kalder sig selv, menes at hidr\xc3\xb8re fra Lund, hvorfra den bredte sig til landskabets \xc3\xb8vrige k\xc3\xb8bst\xc3\xa6der. Den viser os et nordisk bystyre forholdsvist up\xc3\xa5virket af tysk indflydelse. Der siges s\xc3\xa5ledes intet om r\xc3\xa5det, men alle beslutninger tr\xc3\xa6ffes i f\xc3\xa6llesskab p\xc3\xa5 bytinget. Birkeretten m\xc3\xa5 stamme fra 1200-tallet og fra f\xc3\xb8rst af have v\xc3\xa6ret affattet p\xc3\xa5 latin, ligesom vore \xc3\xb8vrige stadsretter, men kendes ikke desto mindre kun i en dansk overs\xc3\xa6ttelse fra omkr. 1400.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa5ndskrifter\n_START_PARAGRAPH_\nAfskrifter af Sk\xc3\xa5nske Lov findes bevaret i adskillige h\xc3\xa5ndskrifter, hvoraf de seks er fra et tidsrum f\xc3\xb8r 1350, hvor sproget er \xc3\xa6ldre middeldansk. Disse h\xc3\xa5ndskrifter er unders\xc3\xb8gt og behandlet flere gange. Den svenske forsker C. J. Schlyter valgte i sin udgave af Sk\xc3\xa5nelagen fra 1859\xc2\xa0 som grundtekst ,at bruge Codex holmiensis B 76,4\xc2\xb0, ogs\xc3\xa5 kaldet det hadorphske h\xc3\xa5ndskrift opkaldt efter den svenske rigsantikvar Johan Hadorph, der fik det trykt i 1676. Udgiverne af Danmarks gamle Landskabslove, (Gyldendal 1933-1961), valgte i stedet at l\xc3\xa6gge det runeskrevne AM 28,8\xc2\xb0, Codex Runicus til grund, da dette blev anset for at v\xc3\xa6re \xc3\xa6ldst._NEWLINE_Siden har Erik Kroman ved en pal\xc3\xa6ografisk unders\xc3\xb8gelse p\xc3\xa5vist, at det f\xc3\xb8r omtalte\xc2\xa0 Codex holmiensis. B 74,4\xc2\xb0, der ogs\xc3\xa5 omfatter Sk\xc3\xa5nske Kirkelov, kan v\xc3\xa6re skrevet s\xc3\xa5 tidligt som omkring 1250 (snarere f\xc3\xb8r end efter), hvad der g\xc3\xb8r det til et af de \xc3\xa6ldste h\xc3\xa5ndskrifter skrevet p\xc3\xa5 dansk. Det kan bl.a. konstateres, at det er skrevet i overgangen mellem karolingisk og gotisk bogskrift, idet der endnu bruges \xc4\x99 og \xc3\xa6 med "hale"._NEWLINE_Codex holmiensis B74,4\xc2\xb0 falder, som vist af sproghistorikeren Johs. Br\xc3\xb8ndum-Nielsen i to dele, da skriveren har skiftet forl\xc3\xa6g et sted f\xc3\xb8rst i loven. Den sidste del har et m\xc3\xa6rkbart \xc3\xa6ldre og\xc2\xa0 sk\xc3\xa5nskpr\xc3\xa6get sprog. Af samme grund har sprogmanden Anders Bjerrum bygget sin Grammatik over Sk\xc3\xa5nske Lov efter B 74 (1966) over denne del af h\xc3\xa5ndskriftet._NEWLINE_Codex Runicus, som i dag indg\xc3\xa5r i Den Arnamagn\xc3\xa6anske Samling (AM 28,8\xc2\xb0) i K\xc3\xb8benhavn, er en enest\xc3\xa5ende nordisk lovtekst skrevet med runer. Den der har skrevet lovteksten, har som pennepr\xc3\xb8ve indf\xc3\xb8rt, de \xc3\xa6ldste kendte danske noder, og en tilh\xc3\xb8rende tekst fra en folkevise:_NEWLINE_" Dr\xc3\xb8mde mik en dr\xc3\xb8m i nat, um silki ok \xc3\xa6rlik p\xc3\xa6l"_NEWLINE_Melodien er siden 1931 blevet brugt som Danmarks Radios f\xc3\xb8rste og mest kendte pausesignal._NEWLINE_Fra Sk\xc3\xa5nske Lov kendes ogs\xc3\xa5 den s\xc3\xa5kaldte sk\xc3\xa5ningestrofen, de stolte ord p\xc3\xa5 middeldansk:_NEWLINE_"Haui that Skanunga \xc3\xa6rliki m\xc3\xa6n, toco vitar or\xc3\xa6t aldrigh \xc3\xa6n", eller: "S\xc3\xa6d er hos sk\xc3\xa5ninger, de \xc3\xa6rlige m\xc3\xa6nd, de tog mod uret aldrig end". _NEWLINE_Denne konstatering af, at sk\xc3\xa5ningene aldrig har t\xc3\xa5lt nogen uret i deres eget land, er Sk\xc3\xa5nelandenes egentlige valgsprog.'