b'\n_START_ARTICLE_\nErnst J\xc3\xbcnger\n_START_SECTION_\nLiv og virke\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xbcnger blev f\xc3\xb8dt i Heidelberg i en middelklassefamilie og voksede op i Hannover som s\xc3\xb8n til en ingeni\xc3\xb8r, der senere blev apoteker. Som ung var han med i Wandervogel-bev\xc3\xa6gelsen. I 1913 meldte han sig til Fremmedlegionen, men kom ved sin fars hj\xc3\xa6lp ud igen efter blot et \xc3\xa5r. Siden deltog han i 1. verdenskrig som l\xc3\xb8jtnant i den tyske h\xc3\xa6r. I 1918 modtog han den h\xc3\xb8jeste milit\xc3\xa6re orden, Pour le M\xc3\xa9rite._NEWLINE_Han debuterede allerede i 1920 med erindringsbogen In Stahlgewittern (dansk overs\xc3\xa6ttelse, I st\xc3\xa5lstormen, 2012). Bogen var s\xc3\xa6rlig, da den beskrev krigens forl\xc3\xb8b set fra skyttegravene, uden nogen baggrund for krigen, men med et \xc3\xa6stetisk blik, der tydeligt var fascineret af krigens aspekter._NEWLINE_J\xc3\xbcnger skrev igennem 20\'erne flere b\xc3\xb8ger om 1. verdenskrig, nogle mere eller mindre filosofiske, kraftigt inspireret af Nietzsche. Samtidigt studerede han biologi, zoologi, botanik og filosofi p\xc3\xa5 universitetet i Leipzig. Han blev i den periode venner med Martin Heidegger og Carl Schmitt._NEWLINE_I 1939 udkom Auf den Marmorklippen (dansk, P\xc3\xa5 marmorklipperne, 1979), et metaforisk opg\xc3\xb8r med Hitlertyskland._NEWLINE_J\xc3\xbcnger tjente som kaptajn i den tyske h\xc3\xa6r under 2. verdenskrig, det meste af tiden i Paris. Han var bekendt med Stauffenbergs plot mod Hitler, der var planlagt til at finde sted den 20. juli 1944, men slap med at blive smidt ud af h\xc3\xa6ren i stedet for at blive henrettet._NEWLINE_J\xc3\xbcngers dagb\xc3\xb8ger fra 2. verdenskrig udkom i tre etaper i henholdsvis 1942, 1949 og 1958 (dansk udvalg, Krigsdagb\xc3\xb8ger, 1964)._NEWLINE_Det var meget omdiskuteret, da han i 1982 blev tildelt Tysklands h\xc3\xb8jeste litter\xc3\xa6re pris, Goethe-prisen.  I Frankrig var han derimod h\xc3\xb8jt respekteret, og fik to gange bes\xc3\xb8g af pr\xc3\xa6sident Fran\xc3\xa7ois Mitterrand. J\xc3\xbcnger var ogs\xc3\xa5 popul\xc3\xa6r i Spanien, der han i 1995 blev udn\xc3\xa6vnt til \xc3\xa6resdoktor ved Alcalca-universitetet i Madrid. Han d\xc3\xb8de 102 \xc3\xa5r gammel i sit hjem i Wilflingen,  der nu er museum.\n_START_SECTION_\nI st\xc3\xa5lstormen\n_START_PARAGRAPH_\nBogen er en slags roman, baseret p\xc3\xa5 J\xc3\xbcngers dagbogsnedtegnelser fra 1. verdenskrig, f\xc3\xb8rst som rekrut og til sidst erfaren l\xc3\xb8jtnant. Det er en levende skildring af soldatliv set med tyske \xc3\xb8jne. Bogen begynder, da J\xc3\xbcnger g\xc3\xa5r af toget i Champagne i december 1914; han havde hvervet sig som soldat ved krigens udbrud i august. I Champagne fik han sin "ildd\xc3\xa5b" i skyttegravene og blev for f\xc3\xb8rste gang s\xc3\xa5ret. Efter at v\xc3\xa6re kommet til kr\xc3\xa6fter hjemme i Hannover, tog han seks ugers milit\xc3\xa6ruddanelse og vendte tilbage til fronten som sergeant. Han deltog i slaget ved Somme, ved Langemarck og slaget ved Cambrai, mens han steg i graderne og blev tildelt Jernkorset. S\xc3\xa5 kom udn\xc3\xa6vnelsen til Stosstruppf\xc3\xbchrer (= st\xc3\xb8dtroppef\xc3\xb8rer). Dannelsen af "st\xc3\xb8dtropper" - ogs\xc3\xa5 kaldt "stormtropper" og "choktropper" - i slutningen af 1915 var en reaktion p\xc3\xa5 den stillest\xc3\xa5ende skyttegravskrig. Det drejede sig om tropper best\xc3\xa5ende af s\xc3\xa6rligt veltr\xc3\xa6nede, initiativrige soldater med tungere bev\xc3\xa6bning end resten, deriblandt nye v\xc3\xa5ben som flammekastere, h\xc3\xa5ndgranater  og maskinpistoler. St\xc3\xb8dtropperne gik til pludselige, uventede angreb p\xc3\xa5 fjenden, og adskilte sig derved st\xc3\xa6rkt fra den statiske skyttegravskrig. For J\xc3\xbcnger var n\xc3\xa6rkampen soldatlivets h\xc3\xb8jdepunkt, krigen p\xc3\xa5 sit mest intense, en tvekamp han skildrer som ekstatisk gl\xc3\xa6de eller raseri. _NEWLINE_I 1922 i bogen Kampen som indre oplevelse greb J\xc3\xbcnger ligesom Nietzsche til Heraklits fragment: "Krigen, alle tings far," og forts\xc3\xa6tter, "er ogs\xc3\xa5 vores; han har hamret, mejslet og h\xc3\xa6rdet os til det, vi er." Et nyt menneske er "hamret" ud af kampens ild, og kendetegnes af sin oplevelse af krigen, hvor "vi styrter os som dykkere i oplevelsen, og vender \xc3\xa6ndret tilbage." J\xc3\xbcnger h\xc3\xa6vder, at "den, som i denne krig udelukkende f\xc3\xb8lte forn\xc3\xa6gtelse, kun sin egen lidelse og ikke BEJAELSEN...har oplevet krigen som en slave. Den har ikke haft nogen INDRE, snarere kun en ydre, oplevelse." J\xc3\xbcngers indre oplevelse af krigen som en form for livsbejaelse, noget "h\xc3\xb8jere", bev\xc3\xa6gelse, energi, beskrev han som "livet selv, den store sp\xc3\xa6nding, viljen til kamp og til magt." St\xc3\xb8dtroppernes m\xc3\xa6nd kalder han "pragtfulde rovdyr" og "st\xc3\xa5lnaturer". Ligesom deres ydre er deres indre blevet "armeret". De er "st\xc3\xa5lskikkelser" med "\xc3\xb8rneblik", "st\xc3\xa5lkontrol" og "iskold vilje", "legemliggjort energi" med v\xc3\xa5ben, der er blevet en forl\xc3\xa6ngelse af dem selv. For J\xc3\xbcnger er krigen ikke kun besl\xc3\xa6gtet med lidenskab, men ogs\xc3\xa5 med instinkt. I dybet af sin natur er manden en kriger. I kamp og krig "stiger dyret som et hemmelighedsfuldt uhyre frem fra sj\xc3\xa6lens grund". Hvis J\xc3\xbcnger ellers var \xc3\xa6rlig i sin beskrivelse af sit indre liv, f\xc3\xb8lte han knapt frygt. Sorg n\xc3\xa6vnes sj\xc3\xa6ldent; men da han fandt sin yngre bror h\xc3\xa5rdt s\xc3\xa5ret efter slaget ved Langemarck, blev han grebet af dyb smerte. Medf\xc3\xb8lelse h\xc3\xb8rer vi ikke meget om; men da han efter en n\xc3\xa6rkamp rettede sin pistol mod hovedet p\xc3\xa5 en britisk officer, sparede J\xc3\xbcnger hans liv, da officeren viser ham et billede af sin familie. Ensomhed beskrives, n\xc3\xa5r J\xc3\xbcnger var vagtpost om natten, i kontrast til dagens soldatf\xc3\xa6llesskab. _NEWLINE_J\xc3\xbcngers krigsforherligelse kan knyttes til hans beskrivelse af krigen som noget berusende, hvor han sammenligner soldaterne med "varulve, som hylende farer gennem natten, for at drikke blod." Udm\xc3\xa6rkelsen Pour le M\xc3\xa9rite fik han tildelt, efter at tyskerne drev en gruppe skotske soldater tilbage. J\xc3\xbcnger f\xc3\xb8lte sig overv\xc3\xa6ldet af en "sejrsrus", smed sit gev\xc3\xa6r v\xc3\xa6k og styrtede mod skotterne med de bare knytn\xc3\xa6ver. Fordi han var if\xc3\xb8rt en britisk frakke, blev han skudt ned af en anden tysker. Da han senere var mere alvorligt s\xc3\xa5ret af et lungeskud, blev han omringet af briter, men undslap dem: "Det store blodtab gav mig den samme frihed og lethed som i en rus."'