b'\n_START_ARTICLE_\nDanmarks etymologi\n_START_PARAGRAPH_\nDenne artikel omhandler Danmarks etymologi_NEWLINE_Danskerne blev som etnisk gruppe omtalt allerede i antikken. I det 6. \xc3\xa5rhundrede skrev b\xc3\xa5de den gr\xc3\xa6ske historiker Procopius og den gotiske historiker Jordanes om et folk i nord ved navn "danoi" og "dani". P\xc3\xa5 norr\xc3\xb8nt blev folket i genitiv flertal kaldt "danir", som kan betyde noget i retning af "fladlandsbeboeres". "Daner" er sandsynligvis en afledning af det indoeurop\xc3\xa6iske *dhen-, som betyder "flade, fladt br\xc3\xa6t"._NEWLINE_"Mark" blev p\xc3\xa5 oldh\xc3\xb8jtysk og angelsaksisk brugt i betydningen "gr\xc3\xa6nseland". Ordet Danmark bet\xc3\xb8d alts\xc3\xa5 "fladlandsbeboernes gr\xc3\xa6nseland" og kan have v\xc3\xa6ret afgr\xc3\xa6nset til dagens Slesvig, danernes gr\xc3\xa6nseland til tyskerne mod syd. I frankiske rigs\xc3\xa5rsb\xc3\xb8ger (Annales Regni Francorum) fort\xc3\xa6lles det, at frankiske udsendte i \xc3\xa5r 825 m\xc3\xb8dte deres konger "p\xc3\xa5 deres mark" (in marca eorum). Det fort\xc3\xa6lles ogs\xc3\xa5, at danerne kom "til marken" (ad marcam) for at angribe sakserne ved floden Ejderen i den nuv\xc3\xa6rende tyske delstat Slesvig-Holsten i \xc3\xa5r 828._NEWLINE_Af Jordanes f\xc3\xa5r man indtryk af, at danerne tilh\xc3\xb8rte den gotiske stamme Suetidi og kom fra det nuv\xc3\xa6rende Sverige. De skulle have fordrevet herulerne fra landet. Danerne n\xc3\xa6vnes ikke af den romerske historiker Tacitus i \xc3\xa5ret 98, mens han n\xc3\xa6vner goterne (gothones). Da danerne ikke eksisterede i det 1. \xc3\xa5rhundrede, og Jordanes\' skildring er rigtig, kan danerne v\xc3\xa6re opst\xc3\xa5et som etnisk gruppe i det 2. eller det 3. \xc3\xa5rhundrede._NEWLINE_Enkelte \xc3\xa6ldre kilder antyder, at danerne var identiske med geaterne. Den g\xc3\xa6liske historiker og biskop Gregor af Tours beskrev i det 6. \xc3\xa5rhundrede, hvordan danernes konge Chochilaisus blev dr\xc3\xa6bt i \xc3\xa5r 515 under et s\xc3\xb8slag ved den frankiske kyst. Gregorius kaldte kongen for en dane (dani), men i Beowulf omtales han som konge over geaterne under navnet Hygelac. I Liber Monstrorum blev han kaldt rex Getarum, og i Liber historiae Francorum rege Gotorum. Problemet med denne identifikation er, at andre kilder som Prokopius og Jordanes skelner mellem geaterne og danerne. L\xc3\xa6rde strides om geaternes etniske identitet, og det episke digt Beowulf kan ikke ukritisk bruges som historisk kilde._NEWLINE_Senere komt "mark" til at betegne hele landet, og navnet Danmark blev brugt om alle folk i omr\xc3\xa5det, uanset etnisk herkomst._NEWLINE_"Danmark" n\xc3\xa6vnes f\xc3\xb8rste gang p\xc3\xa5 Jellingstenen omkring \xc3\xa5r 985, mens (Denamearc) n\xc3\xa6vnes omkring \xc3\xa5r 890 af nordmanden Ottar i den angelsaksiske kr\xc3\xb8nike Orosius i fort\xc3\xa6llingen om hans rejse fra Skiringssal i Vestfold til Hedeby. I Alfred den Stores genfort\xc3\xa6lling fra omkring samme tid \xe2\x80\x93 Wulfstan af Hedebys skildring af sin sejlads fra Hedeby eller Slesvig og ind i \xc3\x98sters\xc3\xb8en, bliver Langeland, Lolland, Falster og Sk\xc3\xa5ne omtalt som en del af Danmark (\xc3\x9eas land call hyra\xc3\xb0 to Denemearcan, "alle disse land h\xc3\xb8rer til Danmark"). Lige efter \xc3\xa5r 908 skrev den \xc3\xb8stfrankiske kr\xc3\xb8niker Regino af Pr\xc3\xbcm om et folk "fra Danmark" (ex Denimarca), som angreb det nuv\xc3\xa6rende Nederland fra nord. I \xc3\xa5r 965 omtalte et diplom tilh\xc3\xb8rende Otto I hans bisped\xc3\xb8mme som beliggende in marca vel regno Danorum.'