b'\n_START_ARTICLE_\nRibonuklease A\n_START_PARAGRAPH_\nRibonuklease A (kort RNase A eller RNAase A) er en endonuklease, der kl\xc3\xb8ver enkeltstrenget RNA. RNase A fra oksedyrs bugspytkirtler er et af de klassiske modelsystemer inden for proteinvidenskaben.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nVigtigheden af RNase A fra oksedyrs bugspytkirtler blev sikret, da firmaet Armour and Company oprensede et kilogram af det og gav pr\xc3\xb8ver af 10 mg gratis v\xc3\xa6k til en hvilken som helst interesseret videnskabsmand. Muligheden for at f\xc3\xa5 en masse af et enkelt rent protein hurtigt gjorde RNase A til et egnet modelprotein._NEWLINE_RNase A var det f\xc3\xb8rste modelprotein, der blev brugt til at finde mange spektroskopiske metoder til proteinstruktur vha. assays, inklusiv absorbans, cirkul\xc3\xa6r dikroisme, Raman-spektroskopi, EPR og NMR-spektroskopi. RNase A var ogs\xc3\xa5 det f\xc3\xb8rste modelprotein til udvikling af flere kemisk strukturelle metoder, s\xc3\xa5som afgr\xc3\xa6nset proteolyse af uordnede segmenter, kemisk modifikation af udsatte sidek\xc3\xa6der og antigengenkendelse._NEWLINE_Ribonuklease S, hvilket er RNase A, der er blevet behandlet med subtilisin, var det tredje protein, hvis struktur blev l\xc3\xb8st (1967)._NEWLINE_Studier af oxidativ foldning af RNase A f\xc3\xb8rte Christian B. Anfinsen til at formulere den termodynamiske hypotese for proteinfoldning, hvilken g\xc3\xb8r rede for, at et proteins foldede form repr\xc3\xa6senterer minimummet af dets frie energi. RNase A var det f\xc3\xb8rste protein, hvormed effekten af ikke-native isomerer af X-Pro-peptidbindinger i proteinfoldning blev vist. RNase A var ligeledes det f\xc3\xb8rste protein, der blev studeret ved mangefold sekvensopretning (MSA) og ved at sammenligne egenskaberne af evolution\xc3\xa6rt besl\xc3\xa6gtede proteiner.\n_START_SECTION_\nStruktur og egenskaber\n_START_PARAGRAPH_\nRNase A er et relativt lille protein (124 rester, ~13,7 kDa). Det kan karakteriseres som et tolags -protein, der er foldet halvt over og ligner en taco med en dyb kl\xc3\xb8ft til binding af RNA-substratet. Det f\xc3\xb8rste lag best\xc3\xa5r af tre alfahelicer (resterne 3-13, 24-34 og 50-60) fra den N-terminale ende af proteinet. Det andet lag best\xc3\xa5r af tre \xce\xb2-h\xc3\xa5rn\xc3\xa5le (resterne 61-74, 79-104 og 105-124 fra den C-terminale ende) arrangeret i to \xce\xb2-plader. H\xc3\xa5rn\xc3\xa5lene 61-74 og 105-124 danner en firestrenget, antiparallel \xce\xb2-plade, der ligger p\xc3\xa5 helix 3 (resterne 50-60). Den l\xc3\xa6ngste \xce\xb2-h\xc3\xa5rn\xc3\xa5l (79-104) parrer med en kort \xce\xb2-streng (resterne 42-45) og danner en tre-strenget, antiparallel \xce\xb2-plade, der ligger p\xc3\xa5 helix 2 (resterne 24-34)._NEWLINE_RNase A har fire difulfidbindinger i dets native form: Cys26-Cys84, Cys58-110, Cys40-95 og Cys65-72. De f\xc3\xb8rste to (26-84 og 58-110) er essentielle for konformationel foldning; hver enkelt binder en alfahelix i det ene lag til en betaplade i det andet lag, hvormed en lille hydrofob kerne dannes. De sidste to svovlbroer (40-95 og 65-72) er mindre essentielle for foldningen; enten den ene eller den anden kan reduceres (blot ikke begge) uden at det p\xc3\xa5virker den native struktur under fysiologiske betingelser. Disse svovlbroer forbinder loop-segmenter og er relativt eksponerede for solvent. Svovlbroen 65-72 har en ekstraordin\xc3\xa6r h\xc3\xb8j tilb\xc3\xb8jelighed til at dannes, specielt mere end hvad ville forventes af dets loop-entropi, b\xc3\xa5de som peptid og som hele proteinet. Dette tyder p\xc3\xa5, at 61-74 \xce\xb2-h\xc3\xa5rn\xc3\xa5len har stor tilb\xc3\xb8jelighed til at folde konformationelt.\n_START_SECTION_\nEnzymatisk mekanisme\n_START_PARAGRAPH_\nDe positive ladninger p\xc3\xa5 RNase A er hovedsageligt placeret i den dybe kl\xc3\xb8ft mellem de to loops. RNA-substratet ligger i denne kl\xc3\xb8ft og kl\xc3\xb8ves af to katalytiske histidiner, His12 og His119, via et  cyklisk fosfatintermediat, der stabiliseres af n\xc3\xa6rliggende lysiner s\xc3\xa5 som Lys7, Lys41 og Lys66.'