b'\n_START_ARTICLE_\nJames A. Walker\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8r borgerkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nWalker blev f\xc3\xb8dt i Mount Meridian i Virginia som s\xc3\xb8n af Alexander Walker og Hannah Hinton. Som barn gik han p\xc3\xa5 nogle af de bedste privatskoler i omr\xc3\xa5det, og som 16-\xc3\xa5rig blev han i 1848 optaget p\xc3\xa5 Virginia Military Institute (VMI) i Lexington. I 1852, lige f\xc3\xb8r den endelige eksamen, kom han i en ophidset diskussion med en af sine l\xc3\xa6rere p\xc3\xa5 akademiet, professor i artilleri og fysik (Natural Philosophy), major Thomas Jackson, den senere s\xc3\xa5 navnkundige "Stonewall". Sk\xc3\xa6nderiet udviklede sig, og Walker f\xc3\xb8lte at Jackson havde ydmyget ham offentligt, s\xc3\xa5 han udfordrede Jackson til duel. Jackson overvejede efter flere kilder, om det var muligt at gennemf\xc3\xb8re duellen, men endte med at sende sagen til skolens ledelse. Ledelsen fandt at en elevs udfordring af en l\xc3\xa6rer til duel, var at sidestille med en forbrydelse, og stillede Walker for en krigsret. Trods Walkers dygtighed og popularitet, endte sagen med, at han blev bortvis fra akademiet lige inden den afsluttende eksamen._NEWLINE_Walker fik alligevel en stilling i h\xc3\xa6rens ingeni\xc3\xb8rkorps, og var med til at anl\xc3\xa6gge Chesapeake and Ohio Railroad men i omkring 1854 fik han job hos en advokat i Staunton, Virginia, og i 1854 og 1855 l\xc3\xa6ste han jura p\xc3\xa5 University of Virginia i Charlottesville. I 1856 begyndte han at praktisere som advokat i Pulaski County i det sydvestlige Virginia. I 1860 blev han valgt som distriktsanklager i distriktet, og denne stilling havde han frem til 1863, selv om han ikke kunne bestride den i praksis efter borgerkrigens udbrud.\n_START_SECTION_\nUnder borgerkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nI 1859 foretog abolitionisten John Brown et angreb p\xc3\xa5 v\xc3\xa5bendepotet i Harpers Ferry. Angrebet blev afvist, og John Brown blev h\xc3\xa6ngt, men mange indbyggere i sydstaterne blev nerv\xc3\xb8se efter angrebet, og dannede lokale militser. Ogs\xc3\xa5 Walker tog initiativet til oprettelsen af en lokal milits, The Pulaski Guards, som p\xc3\xa5 grund af hans milit\xc3\xa6re baggrund valgte ham som kaptajn. I april 1861 br\xc3\xb8d borgerkrigen s\xc3\xa5 ud, og Walker og hans kompagni blev beordret til Harpers Ferry, hvor de kom til at indg\xc3\xa5 som Kompagni C i det 4. Virginia Infanteriregiment, der ironisk nok var under kommando af den samme Thomas Jackson, som havde v\xc3\xa6ret \xc3\xa5rsag til, at Walker blev bortvist fra VMI. B\xc3\xa5de Jackson og Walker form\xc3\xa5ede imidlertid at glemme tidligere konflikter, og efter at Jackson havde set Walker i kamp i det F\xc3\xb8rste slag ved Falling Waters indstillede han ham til forfremmelse. Han blev udn\xc3\xa6vnt til oberstl\xc3\xb8jtnant og overflyttet til 13. Virginia Infanteriregiment under ledelse af A. P. Hill. Efterh\xc3\xa5nden som Jackson avancerede m\xc3\xb8dte han og Walker hinanden flere gange under krigen, og efterh\xc3\xa5nden blev de gode venner. If\xc3\xb8lge udtalelser fra Jackson, var der ingen anden officer i h\xc3\xa6ren, som han satte h\xc3\xb8jere end Walker._NEWLINE_I marts 1862 blev A. P. Hill udn\xc3\xa6vnt til brigadegeneral og Walker overtog kommandoen over hans regiment, som indgik i Ewells division. Senere blev regimentet overf\xc3\xb8rt til Jacksons kommando og k\xc3\xa6mpede med i Jacksons Shenandoah kampagne. Her fik Walker kommandoen over en brigade, men var forsat kun oberst. I Slaget ved Antietam havde han kommandoen over Trimbles Brigade og senere i slaget ved Fredericksburg i december 1862 havde han kommandoen over Earlys Brigade. I for\xc3\xa5ret 1863 indstillede Jackson ham igen til forfremmelse og han blev udn\xc3\xa6vnt til brigadegeneral. Samtidigt anbefalede Jackson at Walker fik kommandoen over hans egen "gamle" Stonewall Brigade. Denne kommando bevarede han frem til maj 1864, hvor han blev s\xc3\xa5ret i Slaget ved Spotsylvania Court House, og m\xc3\xa5tte tr\xc3\xa6kke sig midlertidigt tilbage fra tjenesten. P\xc3\xa5 det tidspunkt havde han f\xc3\xb8rt brigaden med succes i flere slag, blandt andre Slaget ved Gettysburg og Slaget ved the Wilderness._NEWLINE_I juli 1864 vendte han tilbage til h\xc3\xa6ren, hvor han fik kommandoen over de styrker, der forsvarede sydstaternes vigtige jernbanelinier mellem Richmond og Danville i Virginia. I februar 1865 vendte han tilbage til frontlinien som chef for John Pegrams Brigade. Pegram selv blev dr\xc3\xa6bt i Slaget ved Hatcher\xe2\x80\x99s Run den 6. februar 1865. Som den \xc3\xa6ldste brigadechef overtog han kommandoen over Jubal A. Early\'s division efter at General Lee afsatte Early i marts 1865, og han forblev leder af divisionen til krigens slutning. Sammen med Robert E. Lee overgav han sine tilbagev\xc3\xa6rende 1.500 soldater til Ulysses S. Grant ved Appomattox Courthhouse 9. april 1865._NEWLINE_Walker blev i \xc3\xb8vrigt den eneste leder af Stonewall brigaden, der overlevede krigen. Alle \xc3\xb8vrige, b\xc3\xa5de permanente og midlertidige ledere, d\xc3\xb8de i kamp.\n_START_SECTION_\nEfter borgerkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nEfter krigen fik Walker faktisk sit diplom fra VMI, og i dag st\xc3\xa5r han i skolens annaler som udg\xc3\xa5et fra akademiet selv om han egentlig blev bortvist. Selv vendte han tilbage til Pulaski County, hvor han genoptog sin advokatpraksis. I 1868 blev han nomineret som viceguvern\xc3\xb8r over Virginia af det demokratiske parti, men han trak sig tilbage til fordel for en kandidat fra nordstaterne. I 1871 blev han valgt som delegeret til staten Virginias kongres, og i 1876 blev han s\xc3\xa5 valgt som viceguvern\xc3\xb8r. Da hans valgperiode udl\xc3\xb8b, trak han sig for en tid tilbage fra politik, og da Grover Cleveland blev valgt som demokraternes pr\xc3\xa6sidentkandidat i 1883 forlod han partiet og tilsluttede sig i stedet republikanerne. I 1894 og 1896 var han tilbage i politik, og blev indvalgt i USA\xe2\x80\x99s kongres for republikanerne._NEWLINE_I 1898 trak han sig tilbage fra politik, efter ikke at v\xc3\xa6re blevet genvalgt til kongressen, og han genoptog derefter sin advokatvirksomhed. Han d\xc3\xb8de i Wytheville, Virginia i 1901, og ligger begravet i byen.'