b'\n_START_ARTICLE_\nGuptariget\n_START_PARAGRAPH_\nGuptariget (hindi: \xe0\xa4\x97\xe0\xa5\x81\xe0\xa4\xaa\xe0\xa5\x8d\xe0\xa4\xa4 \xe0\xa4\xb0\xe0\xa4\xbe\xe0\xa4\x9c\xe0\xa4\xb5\xe0\xa4\x82\xe0\xa4\xb6) er en tidligere statsdannelse, der blev styret af medlemmer fra gupta-dynastiet fra perioden fra ca. 280 til 550. P\xc3\xa5 sit h\xc3\xb8jdepunkt (ca. 350-450) omfattede Guptariget det meste af Nordindien, dele af det \xc3\xb8stlige Pakistan og det som i dag er det vestlige Indien og Bangladesh. Hovedstaden i Guptariget var Pataliputra, det nuv\xc3\xa6rende Patna i den indiske stat Bihar._NEWLINE_Guptarigets hovedstad var Pataliputra (nutidens Patna), hvor der var kontrol over forvaltningerne i rigets provinser med fastl\xc3\xb8nnede embedsm\xc3\xa6nd, ligesom der blev opkr\xc3\xa6vet skatter fra vasalkonger._NEWLINE_Guptarigets fremgang under guptaernes lederskab skabte grundlag for i kunst og videnskab, og tiden under Guptariget beskrives af historikere. som Indiens guldalder indenfor videnskab, teknologi, matematik, astronomi, religion og filsosofi. Historikere placerer Gupta-dynastiet sammen med Han-dynastiet, Tang-dynastiet og Romerriget som eksempel p\xc3\xa5 en klassisk civilisation._NEWLINE_Hinduismen var hovedreligionen i Guptariget og sanskrit det officielle sprog.\n_START_SECTION_\nGuptarigets grundl\xc3\xa6ggelse\n_START_PARAGRAPH_\nI mods\xc3\xa6tning til efterf\xc3\xb8lgeren, Chandragupta I, der blev kaldt "Maharajadhiraja", blev Sri Gupta og hans s\xc3\xb8n, Ghatotkacha, kaldt "Maharaja". I begyndelsen af det 4. \xc3\xa5rhundrede skabte og regerede guptaerne nogle f\xc3\xa5, mindre hindukongeriger i Magadha og omkring nutidens Bihar._NEWLINE_Det er uklart, hvorn\xc3\xa5r Guptariget blev grundlagt. Den mest sandsynlige dato for etableringen knytter sig til Sri-Gupta, der regerede ca. 240-280. Hans efterf\xc3\xb8lger Ghatotkacha herskede sandsynligvis fra ca. 280-319. I inskriptioner ben\xc3\xa6vnes de begge som "Maharaja"._NEWLINE_Op gennem 300- og 400-tallet ekspanderede Guptaene riget og indlemmede en r\xc3\xa6kke mindre konged\xc3\xb8mmer i Magadha og i omr\xc3\xa5det omkring nutidens Uttar Pradesh.\n_START_SECTION_\nGuptarigets nedgang og fald\n_START_PARAGRAPH_\nGuptariget blev i slutningen af 400-tallet truet af invaderende heftalitter eller "hvidehunerne", kendt i Indien som Huna, fra nordvest. Hvidehunnerne blev sl\xc3\xa5et tilbage omkring 477, men krigene t\xc3\xa6rede p\xc3\xa5 rigets ressourcer og bidrog til dets nedgang. _NEWLINE_I 480\'erne gennembr\xc3\xb8d den heftalittiske konge Toramana guptaenes forsvar i nordvest, og meget af Guptariget blev overtaget af heftalitterne inden \xc3\xa5r 500. Imperiet faldt fra hinanden under angreb fra Toramana og hans efterf\xc3\xb8lger Mihirakula. Heftalitterne erobrede flere provinser i Guptariget, herunder Malwa og Gujarat, mens Thanesar br\xc3\xb8d ud under lokale dynastier. Inskriptioner tyder p\xc3\xa5, at guptaene fortsatte med at k\xc3\xa6mpe mod heftalitterne, selv om Guptaernes magt var meget mindre, lykkedes det med alliancer med de uafh\xc3\xa6ngige konged\xc3\xb8mmer at drive heftalitterne tilbage fra det meste af det nordlige Indien i l\xc3\xb8bet af 530\'erne.\n_START_SECTION_\nArven efter Guptariget\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa6rde fra denne perioden inkluderer Aryabhatta, som tilskrives "opfindelsen" af konceptet nul, samt formulerede teorien om, at jorden bev\xc3\xa6ger sig rundt om solen, og Kalidasa, der var en stor skuespilforfatter og skrev stykker som Shakuntala, som skal have inspireret Johann Wolfgang von Goethe, og markerede h\xc3\xb8jdepunktet i sanskritlitteraturen._NEWLINE_Titalssystemet, der ofte fejlagtigt tilskrives araberne, blev oprindeligt udviklet af matematikere i Guptariget. _NEWLINE_Indenfor medicin og l\xc3\xa6gevidenskab var guptaene kendt for etablering af et gratis sygehusv\xc3\xa6sen. Selv om fremgang indenfor  fysiologi og biologi blev hindret af religi\xc3\xb8se indvendinger mod kontakt med d\xc3\xb8de legemer, der forhindrede dissekering og anatomi, var indiske l\xc3\xa6ger dygtige i brug af medicin, kejsersnit, benbrud og hudtransplantation. Indiske medicinske fremskridt blev hurtigt adopteret i de arabiske og vestlige verdendele.'