b"\n_START_ARTICLE_\nVind (adelssl\xc3\xa6gt)\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa5ben\n_START_PARAGRAPH_\nSl\xc3\xa6gten Vind f\xc3\xb8rer et v\xc3\xa5ben med et sort hestehoved med s\xc3\xb8lv-bidsel og t\xc3\xb8mme i guld-felt og p\xc3\xa5 hjelmen en af en guld-skansekurv halvt opspringende sort hest med s\xc3\xb8lv-bidsel og t\xc3\xb8mme._NEWLINE_Se nedenfor for senere udgaver af v\xc3\xa5benet udf\xc3\xa6rdiget til betitlede medlemmer af sl\xc3\xa6gten Vind.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nNavnet forekommer allerede i det 13. \xc3\xa5rhundrede. Stamtavlen begynder imidlertid f\xc3\xb8rst med Henrik Vind til R\xc3\xb8nshave og Vellingg\xc3\xa5rd, der endnu levede 1550. Han var fader til Christen Vind (d\xc3\xb8d 1589) til Lydom og Plovstrup, lensmand p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavns Slot og Iver Vind. Iver Vind (1502-1586) til Starup, som mageskiftedes med Grundet, var fader til Albert Vind til Ullerup p\xc3\xa5 Mors (d\xc3\xb8d 1608) og til Jacob Vind til Grundet (1544-1607). Den f\xc3\xb8rstn\xc3\xa6vnte af disse br\xc3\xb8dre efterlod kun en s\xc3\xb8n, lensmand p\xc3\xa5 Bergenhus Niels Vind til Ullerup og Grundet (1577-1615). Denne var fader til Niels Vind til Grundet (1615-1646), der 1640 i egenskab af marskal fulgte den af Corfitz Ulfeldt ledede ambassade til England. Han d\xc3\xb8de s\xc3\xb8nnel\xc3\xb8s. Ovenn\xc3\xa6vnte Jacob Vind var fader til \xc3\xb8verstesekret\xc3\xa6r i Kancelliet, den senere rigsr\xc3\xa5d hr. Iver Vind til Klarupg\xc3\xa5rd, N\xc3\xb8rholm m.fl. g\xc3\xa5rde (1590-1658), der deltog i slagene ved Lister-Dyb og p\xc3\xa5 Kolberger-Heide, og som oftere benyttedes i diplomatiske sendelser, til rigsadmiralen J\xc3\xb8rgen Vind til Gundestrup i Sk\xc3\xa5ne (1593-1644), tidligere mange\xc3\xa5rig rentemester, der blev h\xc3\xa5rdt s\xc3\xa5ret i slaget p\xc3\xa5 Kolberger-Heide, og endelig til admiral Henrik Vind til Aggersvold (1594-1633). Blandt rigsadmiralens mange b\xc3\xb8rn skal her n\xc3\xa6vnes gehejmer\xc3\xa5d, bl\xc3\xa5 og hvid ridder Holger Vind til Harrested og Gjeddesdal (1623-1683) og stiftamtmand i Trondhjem, kancellir\xc3\xa5d Joachim Frederik Vind til Gerdrup og N\xc3\xb8rre Vosborg (1634-1687), hvis s\xc3\xb8n, oberstl\xc3\xb8jtnant J\xc3\xb8rgen Vind til Amdrup, faldt i slaget ved Gadebusch 1712._NEWLINE_Gehejmer\xc3\xa5den blev vel nok sl\xc3\xa6gtens mest fremtr\xc3\xa6dende mand i \xc3\xa6ldre tid. Efter at have fuldendt sin uddannelse p\xc3\xa5 gentagne lange udenlandsrejser tr\xc3\xa5dte han 1648 i Frederik III's tjeneste som oversk\xc3\xa6nk og blev 1650 sat til hofmester for den 4-\xc3\xa5rige prins Christian (V), med hvis opdragelse han havde tilsyn i fem \xc3\xa5r. Under krigen med Sverige var han i et par m\xc3\xa5neder guvern\xc3\xb8r i Landskrona, som han udleverede til svenskerne efter fredsslutningen 1658. Da fjendtlighederne atter br\xc3\xb8d ud, fungerede han som krigskommiss\xc3\xa6r for Sj\xc3\xa6lland. Han udn\xc3\xa6vntes 1669 til viceskatmester, idet han samtidig optoges i kongens r\xc3\xa5d som gehejmer\xc3\xa5d, hvormed tillige fulgte s\xc3\xa6de i Statskollegiet og i H\xc3\xb8jesteret, og blev 1677 desuden deputeret i Generalkommissariatet. Fra 1679 til sin d\xc3\xb8d var han endelig som vicekansler den daglige leder af Kancelliets forretninger. Hans s\xc3\xb8n, stiftamtmand over \xc3\x85rhus Amt, etatsr\xc3\xa5d Frederik Vind til Harrested og Baggesvogn (1662-1702), der \xc3\xa6gtede baronesse Sophie Cathrine Juel til baroniet Juellinge p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland, blev fader til kammerherre, baron Jens Juel-Vind (1694-1726), som ved patent af 1. maj 1708 optoges i friherrestanden, idet sl\xc3\xa6gtsnavnet Juel sattes foran hans eget._NEWLINE_Samtidig tillagdes der ham f\xc3\xb8lgende v\xc3\xa5ben: Skjoldet firdelt med hjerteskjold, delt af guld, hvori de Vind'ers hestehoved, og bl\xc3\xa5t, hvori en seksoddet guld-stjerne over tre s\xc3\xb8lv-str\xc3\xb8mme (Juel), 1. og 4. felt to gennem en guld-krone krydsvis stukne s\xc3\xb8lvankere i r\xc3\xb8dt, 2. og 3. felt tv\xc3\xa6rdelt, \xc3\xb8verste del delt af s\xc3\xb8lv og r\xc3\xb8dt, nederste bl\xc3\xa5. To hjelme, den heraldisk h\xc3\xb8jre med sl\xc3\xa6gtens eget hjelmtegn, den venstre med to n\xc3\xb8gne arme, med s\xc3\xb8lv-\xc3\xa6rmer til albuen, holdende en seksoddet guld-stjerne (Juel). Skjoldholdere to fremtravende, indadseende sorte heste._NEWLINE_Han oprettede 26. december 1721 det lollandske baroni Juellinge. I hans \xc3\xa6gteskab med baronesse Ide Helle Margrethe Krag f\xc3\xb8dtes s\xc3\xb8nnen, baron Jens Krag-Juel-Vind til baroniet Juellinge (1724-1776). Denne blev f\xc3\xb8rste besidder af stamhuset Stensballegaard, oprettet 3. november 1748 af to mostre. If\xc3\xb8lge patent af 20. august 1771 optog han sl\xc3\xa6gtsnavnet Krag, idet hans friherrelige v\xc3\xa5bens hjerteskjold forandredes, s\xc3\xa5ledes at det blev tv\xc3\xa6rdelt, \xc3\xb8verste felt delt af Vind og Juel, nederste tre sorte krager (2, 1) i s\xc3\xb8lv (Krag)._NEWLINE_Han indtr\xc3\xa5dte 1745 i Danske Kancelli som assessor (dommer), fik 1747 s\xc3\xa6de i H\xc3\xb8jesteret, udn\xc3\xa6vntes 1756 til amtmand over K\xc3\xb8benhavns Amt og blev endelig 1769 H\xc3\xb8jesterets-justitiarius. Hertil kom bl.a. hvervet som medlem af Overskattedirektionen og stillingerne som provisor for Vall\xc3\xb8 Stift og kurator for Vemmetofte Kloster. Han h\xc3\xa6dredes med det hvide b\xc3\xa5nd og udn\xc3\xa6vntes sidst til gehejmekonferensr\xc3\xa5d. Ved sit gifterm\xc3\xa5l med Sophie Magdalene von Gram, besidderinde af grevskabet Frijsenborg, som hun 1799 havde arvet efter en moster, kom dette landets st\xc3\xb8rste grevskab til sl\xc3\xa6gten._NEWLINE_Deres \xc3\xa6ldste s\xc3\xb8n, kammerherre og hvid ridder, grev Frederik Carl Krag-Juel-Vind-Frijs (1753-1815), der f\xc3\xb8rst var assessor i H\xc3\xb8jesteret, senere stiftamtmand over Lolland-Falsters Stift, blev b\xc3\xa5de besidder af grevskabet \xe2\x80\x93 idet han, i henhold til kgl. resolution af 11. januar 1805, havde erholdt ret til at f\xc3\xb8re de Friis'ers grevelige navn, v\xc3\xa5ben og titel, uden dertil at beh\xc3\xb8ve et s\xc3\xa6rligt patent \xe2\x80\x93 og af baroniet Juellinge._NEWLINE_Han var fader til st\xc3\xa6nderdeputeret, kammerherre greve Jens Christian Carl Krag-Juel-Vind-Frijs til Frijsenborg (1779-1860) \xe2\x80\x93 hvis s\xc3\xb8n, konseilspr\xc3\xa6sident, grev Christian Emil Krag-Juel-Vind-Frijs (1817-1896), atter var fader til grev Mogens Christian Krag-Juel-Vind-Frijs (1849-1923), som 1920 lod grevskabet afl\xc3\xb8se og derefter overtog Frijsenborg som fri ejendom \xe2\x80\x93 endvidere til major, kammerherre, grev Carl Ludvig Krag-Juel-Vind-Frijs til Juellinge (1780-1838), som var barnl\xc3\xb8s, og endelig til kaptajn, kammerjunker, grev Erhard Krag-Juel-Vind-Frijs til Wedelslund (1788-1826). Sidstn\xc3\xa6vntes s\xc3\xb8n, kammerherre, grev Frederik Julius Krag-Juel-Vind-Frijs (1821-1885), overtog baroniet Juellinge efter farbroderen._NEWLINE_Hans s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8n, hofj\xc3\xa6germester, grev Frederik Krag-Juel-Vind-Frijs (1882-1926), som lod baroniet afl\xc3\xb8se 1921 og derefter gav hoveds\xc3\xa6det Juellinge dets gamle navn, Halsted Kloster, kom efter grev Mogens' d\xc3\xb8d i besiddelse af successorfondet for det tidligere grevskab og fik dermed rang og titel af lensgreve. Hans farbroder, ritmester, kammerherre, grev Julius Benedictus Krag-Juel-Vind-Frijs (1858-1933), blev 2. staldmester 1900 og 1. staldmester samt chef for Den kgl. Staldetat 1904._NEWLINE_I henhold til grevepatent af 8. december 1867 \xe2\x80\x93 udf\xc3\xa6rdiget uanset den n\xc3\xa6vnte resolution fra 1805 \xe2\x80\x93 er den grevelige linjes v\xc3\xa5ben fastsat s\xc3\xa5ledes: Hovedskjoldet firdelt med grevekronet firdelt midterskjold og hjerteskjold (Vind), midterskjoldets 1. og 4. felt et p\xc3\xa5 en bl\xc3\xa5 bj\xc3\xa6lke siddende r\xc3\xb8dt egern, kn\xc3\xa6kkende en n\xc3\xb8d, i guld (Friis), 2. felt Juel, 3. felt Krag, hovedskjoldets 1. og 4. felt to gennem en guld-krone krydsvis stukne guld-n\xc3\xb8gler med opadvendte kamme i bl\xc3\xa5t, 2. og 3. felt en kronet guld-l\xc3\xb8ve, holdende et guld-anker, i r\xc3\xb8dt; p\xc3\xa5 skjoldet en grevekrone og derover tre grevekronede hjelme, den midterste med de Vind'ers hjelmtegn, den heraldisk h\xc3\xb8jre med to af r\xc3\xb8dt og bl\xc3\xa5t vekselvis delte vesselhorn, hvorimellem ovenn\xc3\xa6vnte bj\xc3\xa6lke med egernet (Friis), den heraldisk venstre med to til albuen bl\xc3\xa5kl\xc3\xa6dte arme, holdende en seksoddet guld-stjerne (Juel); skjoldholdere to opspringende sorte heste, st\xc3\xa5ende p\xc3\xa5 to med en violet sl\xc3\xb8jfe sammenbundne, gr\xc3\xb8nne palmegrene; bidsel og t\xc3\xb8mme p\xc3\xa5 de Vind'ers hest er her guld; hovedskjoldet er det grevelige Friis'iske af 1672._NEWLINE_Ovenn\xc3\xa6vnte baron Jens Krag-Juel-Vinds yngre s\xc3\xb8n, generalmajor, kammerherre, baron Jens Carl Krag-Juel-Vind-Arenfeldt (1767-1855), der arvede stamhuset Stensballeg\xc3\xa5rd, \xc3\xa6gtede Mette Johanne Reedtz til stamhuset S\xc3\xa6byg\xc3\xa5rd, som hun tiltr\xc3\xa5dte efter sin farmoders mosters \xc3\xa6gtef\xc3\xa6lle, Otto Arenfeldt (d\xc3\xb8d 1806). I denne anledning f\xc3\xb8jedes sl\xc3\xa6gtsnavnet Arenfeldt til de \xc3\xb8vrige navne, samtidig med at det derom udf\xc3\xa6rdigede patent af 4. maj 1827 (resolution af 2. januar 1807) foreskrev en \xc3\xa6ndring af v\xc3\xa5bnet af 20. august 1771 for ham og efterkommere, g\xc3\xa5ende ud p\xc3\xa5, at der mellem hovedskjoldets 1. og 2. felt, over hjerteskjoldet, blev indskudt et af r\xc3\xb8dt og s\xc3\xb8lv delt felt, hvori en dobbelt\xc3\xb8rn af modsat farve (Arenfeldt). Hovedskjoldet b\xc3\xa6rer kun en friherrelig krone, ingen hjelme. Dette v\xc3\xa5ben lagdes dog allerede i graven med s\xc3\xb8nnen, baron Preben Krag-Juel-Vind-Arenfeldt (1810-1867). Medens stamhuset S\xc3\xa6byg\xc3\xa5rd efter sidstn\xc3\xa6vntes ugifte s\xc3\xb8sters d\xc3\xb8d 1884 overgik til sl\xc3\xa6gten Arenfeldt, tilfaldt Stensballeg\xc3\xa5rd allerede 1867 ovenn\xc3\xa6vnte grev C.E. Krag-Juel-Vind-Frijs, hvis ligeledes n\xc3\xa6vnte s\xc3\xb8n lod det afl\xc3\xb8se 1920._NEWLINE_Oberstl\xc3\xb8jtnant, senere amtmand over Kors\xc3\xb8r og Antvorskov Amter, etatsr\xc3\xa5d Christian Vind (1664-1712) \xe2\x80\x93 en anden af ovenn\xc3\xa6vnte vicekansler Holger Vinds s\xc3\xb8nner \xe2\x80\x93 var fader til kommandant i Nyborg, generalmajor, kammerherre og hvid ridder Holger Christian Vind (1704-1763) og til gehejmekonferensr\xc3\xa5d, kammerherre og hvid ridder Niels Krabbe Vind (1705-1766). Sidstn\xc3\xa6vnte blev 1739 dansk gesandt i Paris, 1744 i Stockholm, vendte 1753 tilbage til K\xc3\xb8benhavn, udn\xc3\xa6vntes da til deputeret i Admiralitets- og Kommissariatskollegiet og blev senere overhofmester hos dronningen, kurator for Vemmetofte Kloster og direkt\xc3\xb8r for \xc3\x98resunds Toldkammer. Vicekansler Holger Vind var endelig fader til kommanderende general nordenfjelds, kommandant i Fredrikstad, generalmajor Ove Vind (1665-1722), hvis s\xc3\xb8n, oberstl\xc3\xb8jtnant Holger Christian Vind til Teigeg\xc3\xa5rd ved T\xc3\xb8nsberg (1693-1744), var fader til major, hofj\xc3\xa6germester Ove Johan Vind til Hindemae (1730-1805). Dennes s\xc3\xb8n, kammerherre, hofj\xc3\xa6germester Christian Andreas Vind til Sanderumg\xc3\xa5rd og B\xc3\xa6kkeskov (1794-1869), der i sine unge dage havde deltaget i slaget ved Sehested (1813), efter hvilket han h\xc3\xa6dredes med Ridderkorset, blev fader til gehejmekonferensr\xc3\xa5d, kammerherre Carl Rudolph Emil Vind til B\xc3\xa6kkeskov (1829-1906), som 1868 udn\xc3\xa6vntes til gesandt i Sankt Petersborg og 1884 i Berlin, hvor han repr\xc3\xa6senterede Danmark til 1902, og til kammerherre, hofj\xc3\xa6germester, cand.jur. Sophus Gustav Holger Vind til Sanderumg\xc3\xa5rd (1842-1913), kendt som en fremskreden og dygtig landmand. Sidstn\xc3\xa6vnte var fader til Ove Holger Christian Vind til Sanderumg\xc3\xa5rd (1877-1954), der var fader til atleten, kammerherre, hofj\xc3\xa6germester Ivar Emil Vind til Sanderumg\xc3\xa5rd (1921-1977), fader til kammerherre Erik Ove Carl John Emil Vind (f\xc3\xb8dt 1954). I den kendte liste over adelens tilnavne tales om\xc2\xa0\xc2\xbbde k\xc3\xa6kke\xc2\xab\xc2\xa0Vind'er."