b'\n_START_ARTICLE_\nEdith Rode\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nEdith Rode blev f\xc3\xb8dt som den \xc3\xa6ldste af tre d\xc3\xb8tre af hofmedicus Carl Henrik Horn Nebelong og Harriet Kiellerup i 1879 i K\xc3\xb8benhavn. Familien var velbj\xc3\xa6rget og borgerlig med liberale tanker fra is\xc3\xa6r faderen, men det bet\xc3\xb8d dog ikke, at hans d\xc3\xb8tre fik uddannelse._NEWLINE_Hun vakte en del opsigt med sine tre f\xc3\xb8rste v\xc3\xa6rker, Misse Wichman fra 1901, Maja Engell fra samme \xc3\xa5r og Gold fra 1902, hvori hun forsvarede kvinders ret til deres seksualitet. B\xc3\xb8gerne forargede borgerskabet og begejstrede anmelderne.  Edvard Brandes roste hende som et "stort talent" med "uforf\xc3\xa6rdet vid". Hun vankede blandt kunstnere, og blev en tid kurtiseret af Johannes V. Jensen. _NEWLINE_I 1902 blev hun gift med en venindes bror, maleren Fritz Magnussen, en forbindelse som gjorde, at hun kunne tage p\xc3\xa5 en lang bryllupsrejse til Italien, hvor det var meningen, at hun skulle skrive, og han skulle male. Men i Italien m\xc3\xb8dte hun digteren Helge Rode med hvem hun rejste til Capri, hvor hun i 1903 f\xc3\xb8dte deres f\xc3\xb8rste barn, datteren Asta. I 1905 blev \xc3\xa6gteskabet med Fritz Magnussen opl\xc3\xb8st, og hun kunne p\xc3\xa5 vejen hjem fra Italien i M\xc3\xbcnchen gifte sig med Helge Rode, med hvem hun fik yderligere tre b\xc3\xb8rn: Gregers, Mikal og Ebbe, af hvilke sidstn\xc3\xa6vnte blev en ber\xc3\xb8mt skuespiller._NEWLINE_Hverken hun eller \xc3\xa6gtemanden kunne tjene det store p\xc3\xa5 deres skriverier. Da Helge Rode i h\xc3\xb8jere grad end hende fastholdt rollen som poeten, blev det efterh\xc3\xa5nden Edith Rodes opgave at skaffe sm\xc3\xb8r p\xc3\xa5 br\xc3\xb8det, og fra 1913 begyndte hun ved siden af sit forfatterskab at arbejde som journalist p\xc3\xa5 Berlingske Tidende, en karriere hun havde de n\xc3\xa6ste cirka tredive \xc3\xa5r, mens der var en familie, der skulle fors\xc3\xb8rges. Hun udgav stadig digte, romaner, noveller (hvoraf mange ud over i bogform ogs\xc3\xa5 blev udgivet i aviser eller blade), kogeb\xc3\xb8ger (bl.a. i samarbejde med datteren Asta), rejseb\xc3\xb8ger, samt to filmmanuskripter._NEWLINE_Asta Rode huskede sit barndomshjem som et sted med "mange fulde nordm\xc3\xa6nd". Hendes mor var en g\xc3\xa6stfri v\xc3\xa6rtinde for farende norske forfattere undervejs til kontinentet, deriblandt Niels Kj\xc3\xa6r, Bernt Lie, Nils Collett Vogt, Sven Elvestad og \xc3\x98vre Richter Frich. En hyppig g\xc3\xa6st i en periode var Edvard Munch. Efter sit nerv\xc3\xb8se sammenbrud i 1908 var han i mange m\xc3\xa5neder patient ved dr Jacobsens klinik i K\xc3\xb8benhavn, hvor Helge Rode trofast bes\xc3\xb8gte ham, og den norske maler tegnede ogs\xc3\xa5 et fint portr\xc3\xa6t af Edith, senere udf\xc3\xb8rt som litografi. _NEWLINE_Edith Rode havde ikke h\xc3\xb8je tanker om sine evner som nyhedsjournalist, Efter 26 \xc3\xa5r i avisen p\xc3\xa5stod hun, at hun var kommet med \xc3\xa9n eneste nyhed, nemlig meldingen om Gunnar Heibergs d\xc3\xb8d - og han var f\xc3\xa6tter af hendes mand. Med sin slagf\xc3\xa6rdighed var hun et popul\xc3\xa6rt interview-objekt. Da Sophus Claussen bebrejdede hende for at fors\xc3\xb8mme sit talent, svarede hun: "M\xc3\xa5ske kan mit efter\xc3\xa5r holde, hvad mit for\xc3\xa5r lovede. Hvad gjorde det s\xc3\xa5, at jeg bare stod og groede i sommeren?" Som kvindesagskvinde sagde hun: "Jeg vil forsage meget for en dame-te", idet hun mente, at man d\xc3\xa9r fik mere at vide end ved en forsamling af m\xc3\xa6nd. _NEWLINE_Fra 1937 var hun redakt\xc3\xb8r for Familie Journalens brevkasse, Smaa Hverdagsproblemer, som efter hendes d\xc3\xb8d blev overtaget af Tove Ditlevsen. Edith Rode udgav i 1948 succesen Livskunst uden filosofi, der blev genoptrykt i 1963. _NEWLINE_Hun var hovedredakt\xc3\xb8r p\xc3\xa5 Den gyldne bog om danske kvinder fra 1941, en samling af biografier over danske kvinder. Flere af sine bedste b\xc3\xb8ger skrev hun i en sen alder: Novellesamlingen De tre smaa piger fra 1943, som under d\xc3\xa6kke af fiktion beskriver hendes barndomshjem, samt erindringsb\xc3\xb8gerne Der var engang (1951), P\xc3\xa5 togt i erindringen (1953) og P\xc3\xa5 rejse i livet, der blev udgivet i 1957, dvs. efter hendes d\xc3\xb8d._NEWLINE_Hun er begravet sammen med sin mand p\xc3\xa5 Frederiksberg \xc3\xa6ldre kirkeg\xc3\xa5rd.'