b'\n_START_ARTICLE_\nAkropolis (Athen)\n_START_SECTION_\nKlippens geologi\n_START_PARAGRAPH_\nAkropolis h\xc3\xa6ver sig stejlt fra Attika-sletten med stejle klipper p\xc3\xa5 tre sider. Den er kun tilg\xc3\xa6ngelig til fods og kun fra vest, hvor den h\xc3\xa6nger sammen med den lavere bakke Areopagus. Den er formet af lag af en bl\xc3\xa5-gr\xc3\xa5 kalksten, som er meget h\xc3\xa5rd, men gennemtr\xc3\xa6ngelig for vand. Dette hviler p\xc3\xa5 et sandstenslag, som er bl\xc3\xb8dere end kalksten, men uigennemtr\xc3\xa6ngelig for vand. Denne konstruktion skaber b\xc3\xa5de naturlige kilder og beskyttede huler ved bakkens fod. Dette var en faktor, som allerede tidligt, tiltrak beboelse p\xc3\xa5 og omkring klippen\n_START_SECTION_\nTidlige bos\xc3\xa6ttelser\n_START_PARAGRAPH_\nDe tidligste fund fra omr\xc3\xa5det daterer sig tilbage til midten af stenalderen, selv om det er dokumenteret, at Attika har v\xc3\xa6ret beboet siden den tidlige stenalder (omkring 6000 f.Kr.). Det er relativt sikkert, at der p\xc3\xa5 et tidspunkt i bronzealderen fandtes en mykensk megaron p\xc3\xa5 klippetoppen. Her boede en lokal magthaver og hans familie, og der fandtes vagter, lokale kultgenstande samt et antal v\xc3\xa6rksteder i et lille samfund. Beboelsen var omgivet af en tyk ringvold (muligvis mellem 4,5 og 6 m i h\xc3\xb8jden) best\xc3\xa5ende af to brystv\xc3\xa6rn opf\xc3\xb8rt af store stenblokke, der blev holdt sammen af en slags m\xc3\xb8rtel kaldet emplekton. Volden f\xc3\xb8lger den mykenske tradition ved at have porten placeret skr\xc3\xa5t med et brystv\xc3\xa6rn og et t\xc3\xa5rn hen over h\xc3\xb8jresiden p\xc3\xa5 indkommende personer, hvorved forsvaret lettere fungerede. Der var to mindre tilg\xc3\xa6ngelige adgangsveje til toppen p\xc3\xa5 nordsiden best\xc3\xa5ende af stejle, sn\xc3\xa6vre trin indhugget i klippen. Det menes, at Homer hentyder til disse forhold, n\xc3\xa5r han i Odysseen omtaler Erechteus\' st\xc3\xa6rkt bef\xc3\xa6stede hjem (Odysseen, 7.81). Fra den tid stammer en kl\xc3\xb8ft ved den nord\xc3\xb8stlige kant, der opstod ved et jordsk\xc3\xa6lv. Kl\xc3\xb8ften gik helt ned til et mergellag, hvor vandet kunne samle sig. Befolkningen brugte kl\xc3\xb8ften som br\xc3\xb8nd og skabte en trappe ned til bunden, der gjorde det muligt for beboerne at f\xc3\xa5 vand i l\xc3\xa6ngere tid under den mykenske periode, hvilket var uvurderligt, n\xc3\xa5r samfundet blev belejret.\n_START_SECTION_\nDen m\xc3\xb8rke tid\n_START_PARAGRAPH_\nTilsyneladende er Akropolis blevet sk\xc3\xa5net for de voldsomme \xc3\xb8del\xc3\xa6ggelser, som andre mykenske paladser blev udsat for, da der ikke er tegn p\xc3\xa5 brand eller andre st\xc3\xb8rre skader i de f\xc3\xa5 bygninger og genstande, der har overlevet fra den tid. Dette stemmer overens med de traditionelle athenske overleveringer, der fort\xc3\xa6ller, at omr\xc3\xa5det modstod dorernes pres. Der er kun beskeden viden om bygningernes pr\xc3\xa6cise forhold i perioden hen imod den arkaiske periode bortset fra, at Akropolis blev indtaget af Kylon under det kylonske opr\xc3\xb8r og efterf\xc3\xb8lgende to gange af Peisistratos. Disse fors\xc3\xb8g handlede prim\xc3\xa6rt om at gribe den politiske magt ved coups d\'etat. Uanf\xc3\xa6gtet heraf er der tilsyneladende opf\xc3\xb8rt en mur med ni porte, Enneapylon, omkring den st\xc3\xb8rste vandkilde, Clepsydra ved den nordvestlige fod. Det var Peisistratos, der tog initiativ til at markere et omr\xc3\xa5de helliget dyrkelsen af Artemis. Omr\xc3\xa5det kaldtes Brauronia efter hans hjemby Brauron, og det fandtes p\xc3\xa5 den sydvestlige side af klippen ved siden af ringvolden.\n_START_SECTION_\nAkropolis i arkaisk tid\n_START_PARAGRAPH_\nDet er relativt sikkert, at et betydeligt tempel viet til Pallas Athene (byens beskytter) blev opf\xc3\xb8rt i midten af det 6. \xc3\xa5rhundrede f.Kr. Denne doriske kalkstensbygning, hvorfra mange relikter har overlevet, omtales som "Bl\xc3\xa5sk\xc3\xa6g"-templet opkaldt efter en statue med tre skikkelser, halvt mand, halvt slange, hvis sk\xc3\xa6g var malet m\xc3\xb8rkebl\xc3\xa5t. Om dette tempel erstattede et \xc3\xa6ldre tempel, et alter eller blot blev opf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 et helligt omr\xc3\xa5de, vides ikke. I slutningen af det 6. \xc3\xa5rhundrede f.Kr. blev endnu et tempel opf\xc3\xb8rt, normalt omtalt som Arkaios Naos (Det Gamle Tempel). Det menes, at det s\xc3\xa5kaldte Doerpfeld-fundament kan have h\xc3\xb8rt til dette tempel, som kan have v\xc3\xa6ret viet til Athene Partenos (jomfru Athene) frem for Pallas Athene, i hvert fald i den periode, hvor "Bl\xc3\xa5sk\xc3\xa6g"-templet fandtes. Det vides ikke, hvor l\xc3\xa6nge de to templer fandtes side om side. _NEWLINE_For yderligere at skabe forvirring blev et nyere og st\xc3\xb8rre marmortempel kaldet det "\xc3\x86ldre Parthenon" opf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 den tid, hvor "Bl\xc3\xa5sk\xc3\xa6g"-templet var sl\xc3\xb8jfet. Det skete efter slaget ved Marathon i 490 f.Kr. For at skabe plads til dette blev ruindele p\xc3\xa5 sydsiden af klippetoppen fjernet, og omr\xc3\xa5det blev nivelleret ved at tilf\xc3\xb8re omkring 8.000 blokke p\xc3\xa5 hver to tons kalksten fra Pir\xc3\xa6us. Dette fundament er visse steder 11 m dybt, og der blev fyldt op med jord, som blev holdt p\xc3\xa5 plads af den bevarede mur. Den mykenske port blev fjernet og erstattet af den Gamle Propylon, en monumental kolonnadestruktur beregnet til ceremonielle form\xc3\xa5l frem for forsvarsm\xc3\xa6ssige. Det "\xc3\x86ldre Parthenon" stod ikke f\xc3\xa6rdigt, da perserne i 480 f.Kr. invaderede Gr\xc3\xa6kenland, og det blev h\xc3\xa6rget og nedbr\xc3\xa6ndt sammen med Archaios Naos og stort set alt andet p\xc3\xa5 klippen. Da perserkrigene var forbi, bragte athenerne omr\xc3\xa5det i orden igen, idet de f\xc3\xb8rst rituelt begravede religi\xc3\xb8se genstande og kunstv\xc3\xa6rker, der blev fundet uegnet til fremtidig anvendelse. Denne "Perserschutt" (perseraffaldsplads), som den betegnes, udg\xc3\xb8r den rigeste ark\xc3\xa6ologiske skat, der er udgravet p\xc3\xa5 Akropolis, idet begravelsen havde beskyttet genstandene mod yderligere \xc3\xb8del\xc3\xa6ggelser gennem tiden.\n_START_SECTION_\nPerikles genopbygningsprogram\n_START_PARAGRAPH_\nDe fleste af de store templer blev genopf\xc3\xb8rt under ledelse af Perikles i Athens guldalder (460-430 f.Kr.). Feidias, en stor atheniensisk billedhugger, samt Iktinos og Kallikrates, to ber\xc3\xb8mte arkitekter, havde ansvaret for genopf\xc3\xb8relsen. _NEWLINE_I l\xc3\xb8bet af det 5. \xc3\xa5rhundrede f.Kr. fik akropoliset sin endelige udformning. Efter sejren i slaget ved Eurymedon i 468 f.Kr. gav Kimon og Themistokles ordre til genopf\xc3\xb8relse af de sydlige og nordlige mure, og Perikles overlod ansvaret for bygningen af Parthenon til Iktinos og Feidias. I 437 f.Kr. indledte Mnesikles opf\xc3\xb8relsen af Propyl\xc3\xa6a, monumentale porte med s\xc3\xb8jler af marmor fra Penteli, delvist bygget oven p\xc3\xa5 den tidligere propyl\xc3\xa6 fra Pisistratus. Disse kolonnader stod n\xc3\xa6sten f\xc3\xa6rdige i 432 f.Kr. og havde to fl\xc3\xb8je, hvoraf den nordlige fungerede som billedgalleri. P\xc3\xa5 samme tid blev opf\xc3\xb8relsen af det lille Athena Nike-tempel p\xc3\xa5begyndt syd for propyl\xc3\xa6et. Efter en afbrydelse som f\xc3\xb8lge af den Peloponnesiske Krig stod templet f\xc3\xa6rdigt p\xc3\xa5 samme tid som Nikias\' fredsslutning, et sted mellem 421 f.Kr. og 415 f.Kr._NEWLINE_I samme periode begyndte man opf\xc3\xb8relsen af det s\xc3\xa5kaldte Erechteion der var en kombination af hellige omr\xc3\xa5der, herunder templerne for Athena Polias, Poseidon, Erechteus, Kekrops, Erse, Pandrosos og Aglauros med dens s\xc3\xa5kaldte Kore-vindfang (eller Karyatidernes balkon)_NEWLINE_. Mellem Athena Nike-templet og Parthenon fandtes Artemis Brauronias temenos, hvor gudinden var portr\xc3\xa6tteret som bj\xc3\xb8rn og helligholdt i Braurons deme. The arkaiske xoanon for gudinden og en statue skabt af Praxiteles i det 4. \xc3\xa5rhundrede f.Kr. befandt sig begge p\xc3\xa5 omr\xc3\xa5det. Bag Propy\xc3\xa6a dominerede Feidias\' gigantiske bronzestatue af Athena Promachos ("hun, der k\xc3\xa6mper i forreste linje"), som blev skabt mellem 450 f.Kr. og 448 f.Kr. billedet. Fundamentet var 1,5 m h\xc3\xb8jt, og hele statuen var 9 m h\xc3\xb8j. Gudinden holdt en lanse, hvis forgyldte spids kunne ses af s\xc3\xb8folk p\xc3\xa5 skibe, der rundede Sunion-n\xc3\xa6sset, og et gigantisk skjold p\xc3\xa5 venstre side med dekorationer best\xc3\xa5ende af billeder af kampen mellem kentaurerne og lapitherne. Andre monumenter, hvoraf stort set intet har overlevet til nutiden, var Kalkhotheke, Pandroseion, Pandions helligdom, Athenas alter, Zeus Polieus\' helligdom og fra romertiden og frem det runde tempel for Augustus og Rom.\n_START_SECTION_\nKunst og arkitektur\n_START_PARAGRAPH_\nIndgangen til Akropolis var en monumental port kaldet Propyl\xc3\xa6a. Lige til h\xc3\xb8jre for Propyl\xc3\xa6a finder man det lille Athena Nike-tempel. En bronzestatue af Athena skabt af Feidias stod oprindeligt heri. I omr\xc3\xa5dets midte finder man Parthenon eller templet for Athena Parthenos (Jomfru Athena). Til venstre for Propyl\xc3\xa6a ligger Erechteum med s\xc3\xb8jler kendt som karyatider udformet som kvindefigurer. Der er ogs\xc3\xa5 ruiner af et \xc3\xa5bent teater kaldet Dionysos-teateret, hvor alle de kendte stykker af de gr\xc3\xa6ske dramatikere f\xc3\xb8rst blev opf\xc3\xb8rt. Omkring hundrede meter l\xc3\xa6ngere tilbage finder man det delvist rekonstruerede Herodes Attikus-odeon, der giver et tydeligt indtryk af, hvordan ogs\xc3\xa5 Dionysosteateret m\xc3\xa5 have set ud bortset fra, at begge havde tag og meget markante bagt\xc3\xa6pper ved scenerne. Herodes Attikus-odeonet har en matest\xc3\xa6tisk knejsende r\xc3\xa6kke buer og piller med en enorm marmorgang, der leder op til scenen, og buerne har sandsynligvis v\xc3\xa6ret to r\xc3\xa6kker h\xc3\xb8jere endnu. Teateret bruges hver sommer til moderne ops\xc3\xa6tninger af de gamle stykker. Med siddepladser til tusindvis af tilskuere var og er akustikken perfekt, og den giver publikum mulighed for at forbl\xc3\xb8ffes over de \xc3\xa6ldgamle dramaer af s\xc3\xa5 inspirerende dramatikere og tragikere som Aischylos, Sofokles og Euripides.\n_START_SECTION_\nKulturel betydning\n_START_PARAGRAPH_\nHvert fjerde \xc3\xa5r holdt indbyggerne i Athen en festival, som de kaldte Panathen\xc3\xa6a. Festivalen var n\xc3\xa6sten lige s\xc3\xa5 popul\xc3\xa6r som de olympiske lege. Under festivalen gik en procession gennem Athen, op til Akropolis og ind i Parthenon, som det er beskrevet p\xc3\xa5 en frise inde i Parthenon. Der blev en k\xc3\xa6mpedragt af v\xc3\xa6vet uld (peplos) ceremonielt placeret p\xc3\xa5  Feidias\' statue af Athena.'