b'\n_START_ARTICLE_\nUdmurtere\n_START_SECTION_\nUdbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nUdmurterne lever p\xc3\xa5 Urals vestside p\xc3\xa5 bredderne langs floderne Kama, Vjatka og disses bifloder T\xc5\xa1eptsa, Kilmez, I\xc5\xbej. Omkring halvdelen af deres bos\xc3\xa6tningsomr\xc3\xa5de er d\xc3\xa6kket af skov, mod nord n\xc3\xa5letr\xc3\xa6, mod syd l\xc3\xb8vtr\xc3\xa6; resten er overvejende landbrugsjord._NEWLINE_Udmurterne bor fortrinsvis i deres egen autonome republik mens desuden i Ba\xc5\xa1korthostan, Tatarstan, Perm og Kirov oblaster samt i Mari EL (mariernes republik).\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDe \xc3\xa6ldste spor af bos\xc3\xa6ttelser i utmurternes udbredelsesomr\xc3\xa5de stammer fra paleolitikum. Deres forf\xc3\xa6dre beboede i begyndelsen omr\xc3\xa5der omkring Tjeptas mellemste og \xc3\xb8vre l\xc3\xb8b men udstrakte senere deres bos\xc3\xa6ttelsesomr\xc3\xa5de til Vjatka og Kama. 2000 f.Kr. flyttede komiernes forf\xc3\xa6dre nordp\xc3\xa5, mens udmurterne forblev p\xc3\xa5 deres oprindelige bopladser._NEWLINE_Udmurternes historiske baggrund ligner mordvinernes og mariernes. Fra 700-800-tallet befandt udmurterne sig under bulgarernes overh\xc3\xb8jhed, indtil tatarerne i 1236 undertvang sig det bulgariske rige. Talrige volgabulgariske l\xc3\xa5nord vidner om en dybtg\xc3\xa5ende indflydelse p\xc3\xa5 jordbrug, byggeteknik og samfundsstruktur. Dette er det v\xc3\xa6sentligste tr\xc3\xa6k, som adskiller utmurterne fra komierne._NEWLINE_Udmurterne var underlagt Den Gyldne Horde i 1200-tallet, og Kazan-khanatet i 1300- og 1400-tallet. Lige som mordviner og marier bidrog ogs\xc3\xa5 udmurter med soldater til tatarernes angreb p\xc3\xa5 Europa. Den tatariske overh\xc3\xb8jhed indebar for udmurterne en kulturel tilbagegang, men samtidig fik de ogs\xc3\xa5 del i tatarernes s\xc3\xa6regne kulturarv. Den udmurtiske adels og fyrsternes magt begr\xc3\xa6nsedes betragteligt. Magten koncentreredes i stedet hos de tatariske administratorer. Krigsmagtens rekvisitioner ber\xc3\xb8rte der imod hele folket. Udmurterne deltog gentagne gange i frugtl\xc3\xb8se opr\xc3\xb8rsfors\xc3\xb8g mod tatarerne.\n_START_SECTION_\nUnder russisk overh\xc3\xb8jhed\n_START_PARAGRAPH_\nUdmurterne var oprindeligt shamanister men flertallet konverterede til islam inden russerne, som de kom i kontakt med i 1200-tallet, erobrede deres land i 15- og 1600-tallet (is\xc3\xa6r 1552 under Ivan IV). Et biskopss\xc3\xa6de etableredes i deres omr\xc3\xa5de, i Vjatka 1636, men ikke f\xc3\xb8r i 1740\'erne gik et omvendelsearbejde i gang for alvor. Udmurterne er i dag fortrinsvis russisk-ortodokse kristne, men en del er muslimer, og shamanisme findes endnu, omend fortrinsvis som et kulturelt tr\xc3\xa6k (i 1800-tallet opstod dog antikristne sekter, som udsattes for forf\xc3\xb8lgelser). Endnu 1897 regnede man med, at det fandtes 31.488 ud\xc3\xb8bte (af en befolkning p\xc3\xa5 420.976)._NEWLINE_Den russiske periode indledtes med en russificering af den udmurtiske adel. B\xc3\xb8nderne blev livegne i de omr\xc3\xa5der, hvor adel og kirke havde magten. Den russiske kolonialisme og det russiske tryk havde til f\xc3\xb8lge, at udmurterne flere gange gjorde opr\xc3\xb8r eller sluttede sig til s\xc3\xa5danne, fx det basjkiriske opr\xc3\xb8r 1705-1711 og Pugatjovs bondeopr\xc3\xb8r 1773-75.\n_START_SECTION_\nLevevis\n_START_PARAGRAPH_\nUdmurternes traditionelle n\xc3\xa6ringsvej er agerbrug, fortrinsvis rug, byg, havre og hvede, mens husdyrhold har spillet en mindre rolle. I sovjettiden voksede husdyrholdets betydning. Desuden har jagt, fiskeri og biavl spillet en rolle. I 1900-tallet blev et stort antal udmurtere industriarbejdere eller gik ind i andre byerhverv.\n_START_SECTION_\nReligion\n_START_PARAGRAPH_\nUdmurterne er overvejende tilh\xc3\xa6ngere af Den russisk-ortodokse kirke, selvom ca. 4% har tilsluttet sig "Udmurt Vos", en traditionel naturreligion, der fortsat er levende, is\xc3\xa6r blandt de sydlige udmurtere.'