b'\n_START_ARTICLE_\nPoetikken\n_START_PARAGRAPH_\nAristoteles\xe2\x80\x99 Poetikken (eller: Om Digtekunsten) er det tidligst kendte v\xc3\xa6rk inden for litteraturteorien. De dele af v\xc3\xa6rket, der er overlevet til i dag, omhandler prim\xc3\xa6rt tragedien og episk lyrik. En af Aristoteles\xe2\x80\x99 mere ber\xc3\xb8mte argumenter i v\xc3\xa6rket er bl.a. tanken om, at fort\xc3\xa6llinger best\xc3\xa5r af tre dele: en begyndelse, en midte og en slutning. V\xc3\xa6rket, der l\xc3\xa6nge er blevet anset som et hovedv\xc3\xa6rk i litteraturteorien, var l\xc3\xa6nge g\xc3\xa5et tabt i den vestlige verden og i middelalderen og i den tidlige ren\xc3\xa6ssance havde man i Europa s\xc3\xa5ledes kun adgang til Poetikken i form af en overs\xc3\xa6ttelse til latin fra en arabisk overs\xc3\xa6ttelse skrevet af t\xc3\xa6nkeren Averro\xc3\xabs. Fra 1500 fik Poetikken dog en stor indflydelse i europ\xc3\xa6isk kultur, da litterater og digtere lod sig inspirere af antikkens store forbilleder (bl.a. Homer) og her blev Aristoteles\' id\xc3\xa9er om god digtekunst forst\xc3\xa5et som v\xc3\xa6rende "eviggyldige og indiskutable" p\xc3\xa5 en s\xc3\xa5 dominerende facon, at Poetikken kom til at indtage dominere litteraturteoretisk t\xc3\xa6nkning hele vejen frem til romantikken._NEWLINE_Bogen er en h\xc3\xa5ndbog i digtekunsten. Aristoteles l\xc3\xa6gger v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 poesiens h\xc3\xa5ndv\xc3\xa6rk; han observerer og analyserer poesien og dissekerer det til dets individuelle bestanddele. Aristoteles giver imidlertid ikke en rent teknisk instruktionsbog for digtekunsten, idet han l\xc3\xa6gger et stort fokus p\xc3\xa5 historiske, beskrivende og fortolkende aspekter. Dette danner grundlag for en udl\xc3\xa6gning af, hvad der er sk\xc3\xb8nt og hvad der ikke er sk\xc3\xb8nt i Aristoteles\xe2\x80\x99 opfattelse. Det meste af v\xc3\xa6rket er g\xc3\xa5et tabt og den tilbagev\xc3\xa6rende tekst er ikke engang 15.000 ord lang.\n_START_SECTION_\nCentrale begreber\n_START_PARAGRAPH_\nPoetikken indeholder flere begreber, der stadig bruges i moderne litteratur- og filmvidenskab._NEWLINE_Anagnorisis opst\xc3\xa5r n\xc3\xa5r en karakter i et v\xc3\xa6rk indser en vigtig sandhed. Der er tale om et skift i bevidsthed fra uvidenhed til indsigt. Begrebet er t\xc3\xa6t forbundet til begrebet \xe2\x80\x9dperipeti.\xe2\x80\x9d_NEWLINE_Hamartia (fejlgreb) er Aristoteles\xe2\x80\x99 begreb for heltens fejlgreb/fejltagelse, der for\xc3\xa5rsager den tragiske katastrofe. For Aristoteles er det tragediens form\xc3\xa5l at v\xc3\xa6kke frygt og medlidenhed og for at kunne opn\xc3\xa5 denne virkning, mener Aristoteles, at helten selv skal v\xc3\xa6re \xc3\xa5rsag til dennes undergang, dvs. heltens undergang skal komme fra helten selv og ikke fra begivenheder i omst\xc3\xa6ndighederne._NEWLINE_Katarsis handler om de f\xc3\xb8lelser, som et v\xc3\xa6rk kan fremkalde i l\xc3\xa6seren eller tilskueren. Kunsten kan if\xc3\xb8lge Aristoteles s\xc3\xa5ledes have en en terapeutisk effekt gennem det indtryk, den g\xc3\xb8r og de f\xc3\xb8lelser, den v\xc3\xa6kker._NEWLINE_Mimesis handler om kunstens m\xc3\xa5de at efterligne virkeligheden._NEWLINE_Mythos handler om en fort\xc3\xa6llings opbygning._NEWLINE_Peripeti er et vendepunkt i en fort\xc3\xa6lling.'