b'\n_START_ARTICLE_\nMax S\xc3\xb8rensen\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb8rensen blev student i 1931 fra Vestre Borgerdydskole, og modtog i 1934 guldmedalje for sin besvarelse af K\xc3\xb8benhavns Universitets prisopgave om betingelserne for traktaters afslutning. Efter erhvervelse af den juridiske embedseksamen i 1938 fra K\xc3\xb8benhavns Universitet blev han ansat som sekret\xc3\xa6r i udenrigsministeriet (1938), hvorefter han gjorde tjeneste som attach\xc3\xa9 ved det danske gesandtskab i Bern (1943) og som legationssekret\xc3\xa6r ved det danske gesandtskab i London (1944). Herefter blev han fuldm\xc3\xa6gtig i Udenrigsministeriet. I 1946 erhvervede S\xc3\xb8rensen den juridiske doktorgrad p\xc3\xa5 afhandlingen \xe2\x80\x9dLes Sources du Droit International\xe2\x80\x9d, som blev udarbejdet sidel\xc3\xb8bende med arbejdet for Udenrigsministeriet. I 1947 blev S\xc3\xb8rensen udn\xc3\xa6vnt som professor i retsvidenskab ved Aarhus Universitet, som 34-\xc3\xa5rig, hvor han var ansat indtil 1972. S\xc3\xb8rensen var medlem af De forenede Nationers kommission for menneskerettigheder 1949-51 og formand for dennes underkommission til beskyttelse af mindretal 1954-56, medlem af Den europ\xc3\xa6iske menneskeretskommission fra 1955-72 og dens pr\xc3\xa6sident fra 1967-72, udenrigsministeriets r\xc3\xa5dgiver i folkeret fra 1956, medlem af den internationale st\xc3\xa5ende voldgiftsret i Haag fra 1956, dansk repr\xc3\xa6sentant i forskellige juridiske udvalg under FN og Europar\xc3\xa5det, har forel\xc3\xa6st ved Acad\xc3\xa9mie de Droit International (Haag 1952) og medlem (Associ\xc3\xa9) af Institut de Droit International. S\xc3\xb8rensen var ad hoc-dommer ved den internationale domstol i Haag ved behandlingen af sokkelgr\xc3\xa6nsen i Nords\xc3\xb8en fra 1968-69. Efter folkeafstemningen i Danmark i 1972 vedr\xc3\xb8rende medlemskab af EF, det senere EU, tiltr\xc3\xa5dte S\xc3\xb8rensen stillingen som den f\xc3\xb8rste danske dommer ved EF-Domstolen fra 1973-79. S\xc3\xb8rensen fungerede som dommer ved Den Europ\xc3\xa6iske Menneskerettighedsdomstol fra 1980-81.\n_START_SECTION_\nStatskundskab\n_START_PARAGRAPH_\nMax S\xc3\xb8rensen var id\xc3\xa9manden bag oprettelsen af et nyt universitetsstudium; statskundskab, da han var blevet inspireret af et lignende studie oprettet i Sverige. Id\xc3\xa9en startede i 1949, hvor han indviede Troels Fink og Theodor Geiger i id\xc3\xa9en, og Statskundskab blev etableret som et studie ved Aarhus Universitet i 1959 med to professorater.\n_START_SECTION_\nMax S\xc3\xb8rensens mindefond\n_START_PARAGRAPH_\nLegatet blev oprettet i 1991, men f\xc3\xb8rst efter Ellen Max S\xc3\xb8rensens d\xc3\xb8d i 2005, kunne Mindefonden begynde sin virksomhed. De midler som legatet afkaster, skal efter bestyrelsens valg tilfalde en eller flere lovende yngre jurister til brug for videnskabelige studier i ind- eller udland. Ans\xc3\xb8gere med tilknytning til offentlig ret, fortrinsvis folkeret, og afgangseksamen fra Aarhus Universitet har fortrinsret til legatet. Omr\xc3\xa5det omkring studenters mulighed for at komme p\xc3\xa5 studieophold i udlandet var noget der optog S\xc3\xb8rensen st\xc3\xa6rkt, og derfor er det helt i hans \xc3\xa5nd at Mindefondens midler anvendes til dette form\xc3\xa5l.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86resbevisninger\n_START_PARAGRAPH_\nMax S\xc3\xb8rensen accepterede kun sj\xc3\xa6ldent de \xc3\xa6resbevisninger han blev tilbudt, men modtog Ridderkorset i 1948 og Fortjenstmedaljen i guld 1980. Han blev udn\xc3\xa6vnt til \xc3\xa6resdoktor ved Kiel Universitet i 1964 og \xc3\xa6resdoktor ved Strasbourg Universitet kort f\xc3\xb8r sin d\xc3\xb8d i 1981.\n_START_SECTION_\nAnekdoter\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xb8rensens ans\xc3\xa6ttelse som dommer ved EF-domstolen medf\xc3\xb8rte et betydeligt f\xc3\xb8lge af personale. Det siges at S\xc3\xb8rensen foretrak at cykle, og at hans chauff\xc3\xb8r derfor stort set ikke lavede andet end at pudse bilen. Under ans\xc3\xa6ttelsen i \xc3\x85rhus cyklede han dagligt mellem boligen i Risskov, i den nordlige del af \xc3\x85rhus, til Universitetet. Dette var ligeledes tilf\xc3\xa6ldet mellem EF-domstolen og boligen i Luxembourg, indtil fysikken ikke l\xc3\xa6ngere gjorde dette muligt i de sidste \xc3\xa5r. S\xc3\xb8rensen var ligeglad med at de \xc3\xb8vrige EF-dommere fandt det under embedets v\xc3\xa6rdighed at cykle.'