b'\n_START_ARTICLE_\nSvensk Livland\n_START_PARAGRAPH_\nSvensk Livland var en svensk besiddelse i Baltikum under stormagtstiden. Omr\xc3\xa5det, som udgjorde hoveddelen af det forudg\xc3\xa5ende polsk Livland, erobredes 1621, og Sverige fik formelt ret til det ved v\xc3\xa5benstilstanden i Altmark 1629. Sverige afstod Livland til Rusland 1721 ved freden i Nystad, men havde reelt mistet omr\xc3\xa5det allerede 1710. _NEWLINE_Svensk Livland var mod nord afgr\xc3\xa6nset af Svensk Estland (som tillige omfattede \xc3\xb8en Dag\xc3\xb6), mod \xc3\xb8st til Rusland og mod syd til de dav\xc3\xa6rende polske provinser Kurland og Polsk Livland._NEWLINE_De st\xc3\xb8rste st\xc3\xa6der i Svensk Livland var Riga og Dorpat (Tartu).\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 1621 blev Riga erobret af Gustaf 2. Adolf under Anden polske krig (1600-1629), og ved v\xc3\xa5benstilstanden i Altmark 1629 fik Sverige kontrol over hele det dav\xc3\xa6rende Livland bortset fra den syd\xc3\xb8stre del, (Letgallen). For Sverige var dette en meget vigtig erobring, for Livland kom derefter til at finansiere en tredjedel af det yderst store svenske krigsbudget. Riga var en betydningsfuld og rig handelsstad, den n\xc3\xa6stst\xc3\xb8rste i den svenske stormagt efter Stockholm. Handelen der blev mestendels drevet af tyskere og holl\xc3\xa6ndere._NEWLINE_Sverige satsede stort p\xc3\xa5 at indlemme Livland i sit stormagtsrige: Allerede det f\xc3\xb8rste \xc3\xa5r (1629) dannedes et generalguvernement med Livland og Ingermanland, og den livlandske landdag genoprettedes. \xc3\x85r 1630 indrettedes Livlands h\xc3\xb8jesta domstol; hovr\xc3\xa4tten i Dorpat, 1632 grundlagdes Dorpats universitet, 1634 indrettedes en landm\xc3\xa5lerinstitution som gennemf\xc3\xb8rte omfattende landm\xc3\xa5linger og karteringer 1683 og 1693, og 1637 \xc3\xa5bnedes en national bank._NEWLINE_\xc3\x85r 1641 ejedes 40% af jordbrugslandet af sm\xc3\xa5brugere, fra at tidligere helt v\xc3\xa6re domineret af de gamle tyske adelssl\xc3\xa6gter fra den Tyske ordens tid. Flere reformer gennemf\xc3\xb8rtes til fordel for den j\xc3\xa6vne befolkning. Livegenskabet afskaffedes 1661, og b\xc3\xb8nderne fik direkte klageret til kongen. \xc3\x85r 1687 besluttede den livlandske landdag at indrette byskoler for den ikke-tyske del af befolkningen, og en bibelovers\xc3\xa6ttelse til lettisk blev f\xc3\xa6rdiggjort 1690. _NEWLINE_\xc3\x85rene 1656-1658 led Livland h\xc3\xa5rdt under Karl 10. Gustavs russiske krig. Blandt andet \xc3\xb8delagdes Dorpats universitet._NEWLINE_Lige som i moderlandet Sverige gennemf\xc3\xb8rtes 1680-1686 Karl 11.s reduktioner, som indebar, at adelen mistede mange privilegier. Dette st\xc3\xb8dte naturligvis p\xc3\xa5 st\xc3\xa6rk modstand i den livlandske landdag, hvilket f\xc3\xb8rte til, at generalguvern\xc3\xb8ren lukkede landdagen 1693 og at lederen af den livlandske modstand, Johann Patkul, \xc3\xa5ret derp\xc3\xa5 d\xc3\xb8mtes til d\xc3\xb8den. Patkul havde dog held til at flygte og var med til at arbejde for det Danmarks, Polens og Ruslands anfaldsforbund mod Sverige, som 1700 startede den Store nordiske krig \xe2\x80\x93 den krig, som kom at indeb\xc3\xa6re slutningen p\xc3\xa5 Sveriges stormagtstid._NEWLINE_Livland besattes af Rusland 1710 og blev formelt afst\xc3\xa5et 1721 ved freden i Nystad. Ogs\xc3\xa5 denne krig ramte Livlands civile befolkning h\xc3\xa5rdt, s\xc3\xa5ledes var befolkningen i Dorpat nede i blot 21 personer efter, at russerne havde erobret staden 1704.\n_START_SECTION_\nAdelens stilling\n_START_PARAGRAPH_\nUnder det svenske herred\xc3\xb8mme var Livland en under Sveriges krone lydende, i s\xc3\xa6regne former administreret provins, hvis statsretslige stilling dog gav anledning til tvister mellem konge og landst\xc3\xa6nder. B\xc3\xa5de Karl 11. og Gustaf 2. Adolf fors\xc3\xb8gte at f\xc3\xb6rm\xc3\xa5 de sidstn\xc3\xa6vnte at sende ombud til den svenske riksdagen, men livl\xc3\xa6ndingene h\xc3\xa6vdede principielt sin s\xc3\xa6rstilling, og i 1634 \xc3\xa5rs regeringsform begr\xc3\xa6nsedes repr\xc3\xa6sentationspligten til Sveriges og Finlands gamle omr\xc3\xa5de. Livl\xc3\xa6ndingenes krav p\xc3\xa5 bekr\xc3\xa6ftelse af landsprivilegierne af 1561 blev ikke opfyldt af  Gustaf Adolf, som dog i 1629 im\xc3\xb8dekom dem med en almen og provisorisk forsikring om privilegiernes faktiske best\xc3\xa5en, hvilken bekr\xc3\xa6ftedes af senere svenske regenter indtil enev\xc3\xa6ldens indf\xc3\xb8relse, sidst af Karl 11. i 1678. P\xc3\xa5 dronning Kristinas tid havde adelen under Otto von Mengdens ledelse held til at organisere sin magtstilling i nye institutioner; p\xc3\xa5 landdagene, hvilkes virksomhed reguleredes i landdagsordningen af 1647, valgte den s\xc3\xa5lunda en hauptmann og fra 1643 et landtr\xc3\xa5d, som, stillet ved generalguvern\xc3\xb8rens side, skulle overv\xc3\xa5ge dets intresser. Noget senere, fra 1660, begyndte den at tilstr\xc3\xa6be en umiddelbar andel i den svenske statsmagts ud\xc3\xb8velse og ans\xc3\xb8gte nu om sin inkorporering i riksdag og riddarhus, men dette krav m\xc3\xb8dte vanskeligheder, og det indbrydende enev\xc3\xa6ldets svenske st\xc3\xa6nder kunne udstr\xc3\xa6kke reduktionen til Livlands adel uden dennes forudg\xc3\xa5ende h\xc3\xb8ring. De f\xc3\xb8lgende protester blev ganske tilsidesatte, og i generalguvern\xc3\xb8ren grev Hastfer fandt kongen en energisk og h\xc3\xa5rdh\xc3\xa6ndet medhj\xc3\xa6lper, mens adelsoppositionen i Patkul fik sin lidelsefuldeste advokat. Konflikten udvidedes fra 1690 til sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5let om privilegiernes retskraft og eventuelle kodifiering, men l\xc3\xb8stes radikalt af enevoldsmonarken ved forfatningerne af 1694, som fuldst\xc3\xa6ndigt s\xc3\xb8nderbr\xc3\xb8d det \xc3\xb8konomisk allerede lamsl\xc3\xa5ede adelsregemente i Livland. Den strenge linje, som samtidig indledtes mod oppositionens ledere, foranledigede yderligere forbitrelse, og denne tog sig udtryk blandt andet i Patkuls landsforr\xc3\xa6deriske intriger. _NEWLINE_De vigtigeste af adelens rettigheder var uindskr\xc3\xa6nket myndighed over b\xc3\xb8nderne (b\xc3\xa5de Gustaf 2. Adolf og Karl 11. fandt sig foranledigede til at tage b\xc3\xb8nderne under retslig beskyttelse mod adelens alt forgodtbefindende behandling) samt indehavelsen af lensgodserne efter l\xc3\xa4nsr\xc3\xa4tten (lensretten). I henhold til denne var l\xc3\xa4nsgodsens indehavere s\xc3\xa5vel som allodialgodsernes ejere (af dem var der dog kun f\xc3\xa5) frie fra andre ordin\xc3\xa6re skatter, men skulle udf\xc3\xb8re rusttjeneste, nemlig for hver femtende "haker" (en slags jordbeskatningsenheder) 1 ryttere og, \xc3\xa5rligt, 60 rigsdaler species. Adelens b\xc3\xb8nder m\xc3\xa5tte dog fra 1634 erl\xc3\xa6gge "stationen", en oprindeligt tilf\xc3\xa6ldig, siden ordin\xc3\xa6r skat. Men Livlands adel var p\xc3\xa5 sin side ikke s\xc3\xa5 n\xc3\xb8jeregnende med hvorledes, den kom i besiddelse af l\xc3\xa4nsgods eller tidligere stifts- og ordensgods. Allerede de polske konger, siden tillige Gustaf 2. Adolf, befalede unders\xc3\xb8gelser deraf, men disse blev ikke afsluttede. Livl\xc3\xa6ndingene ben\xc3\xa6gtede aldrig, at de forhenv\xc3\xa6rende landsherrers godser rettelig tilh\xc3\xb8rte den svenske krone. Men da disse krongodser blev solgt, pantede eller bortgivne i strid mod Sveriges love og riksdagsbeslutninger \xe2\x80\x93 forlening af livlandske godser p\xc3\xa5 Norrk\xc3\xb6pings besluts vilk\xc3\xa5r var en yderst vanlig foreteelse \xe2\x80\x93 blev en reduktion stadigt mere n\xc3\xb8dvendig. Dennes virkninger blev i Livland omstyrtende, i s\xc3\xa6rdeleshed som de nys n\xc3\xa6vnte, af de polske konger og Gustaf 2. Adolf p\xc3\xa5begyndte unders\xc3\xb8gelser efterlod feltet \xc3\xa5bent for vidt g\xc3\xa5ende fordringer. Reduktionen gjorde kronen til indehaver af 5/6 af Livlands jord. At den i grunden var ubilligere i Livland end i Sverige turde dog v\xc3\xa6re for meget sagt. _NEWLINE_Sine rettigheder og interesser bevogtede adelen p\xc3\xa5 landtdagene. Enligt 1647 \xc3\xa5rs landtdagsordning skulle alle adelige godsindehavere indfinde sig ved dem. Landtmarskalken udn\xc3\xa6vntes af Livlands generalgouvern\xc3\xb8r efter et af adelen fremsat forslag. Som genstande for forhandlinger var regeringens forslag og adelens svar. Omr\xc3\xb6stningen (afstemningen) skete kredsvis. 1694 oph\xc3\xa6vedes den gamle landtdagsordning ligesom landtr\xc3\xa5dsinstitutionen, og det bestemtes, at landtdagen skulle sammentr\xc3\xa6de ikke hvert \xc3\xa5r, som det hidtil havde v\xc3\xa6ret tilf\xc3\xa6ldet, men alene n\xc3\xa5r kongen fandt det for godt. En af generalguvern\xc3\xb8ren udn\xc3\xa6vnt "hauptmann" skulle f\xc3\xb8re "direktionen", men under generalguvern\xc3\xb6rens "pr\xc3\xa6sidium". Kollektive beklagelser p\xc3\xa5 landtdagene blev forbudte; den misforn\xc3\xb8jede henvistes til generalguvern\xc3\xb8ren og kongen.\n_START_SECTION_\nSt\xc3\xa6dernes forvaltning\n_START_PARAGRAPH_\nSt\xc3\xa6derna havde egne privilegier og vidstrakt selvstyre, hvilken dog indskr\xc3\xa6nkedes af Karl 11. Kun Riga sendte ombud til landtdagen. Rigas vigtigste p\xc3\xa5lagte betalingspligt var 100.000 polske gylden, som skulle erl\xc3\xa6gges ved hver svensk konges kroning.\n_START_SECTION_\nGeneralguvern\xc3\xb8ren\n_START_PARAGRAPH_\nLivlands forvaltning som svensk besiddelse ordnedes 1629, da Johan Skytte var generalguvern\xc3\xb8r over Livland, Ingermanland og Karelen. Han havde under sig guvern\xc3\xb6rer (guvern\xc3\xb8rer) og st\xc3\xa5th\xc3\xa5llare (statholdere). 1642 var Livlands fastland et eget generalguvernement, til hvilket efter Kristinas d\xc3\xb8d i 1689 ogs\xc3\xa5 \xc3\x96sel (Saaremaa) i milit\xc3\xa6r henseende henlagdes. Generalguvern\xc3\xb8ren, som altid var et af rigets r\xc3\xa5d, og som til 1642 residerede i Dorpat (Tartu), derefter i Riga, stod i spidsen for Livlands hele styrelse og forvaltning. D\xc3\xb8mmende myndighed havde han ikke, men skulle overv\xc3\xa5ge domstolene og dommernes domsvirksomhed. Hans kancelli bestod fra starten, foruden af lavere tjenestem\xc3\xa6nd, af en svensk og en tysk sekret\xc3\xa6r. Under dronning Kristina tilkom en oversekret\xc3\xa6r, som tillige ofte tillige var tysk sekret\xc3\xa6r, altid assistensr\xc3\xa5d. Ved siden af generalguvern\xc3\xb8ren og guvern\xc3\xb8ren havde dette assistensr\xc3\xa5d til opgave at behandle de administrative anliggender. I 1687 oph\xc3\xa6vedes dette embede, og i dets sted tilsattes en statssekret\xc3\xa6r, hvis titel dog snart nedrangeredes til generalguvernementssekret\xc3\xa6r. De kamerale g\xc3\xb8rem\xc3\xa5l forvaltedes, foruden af lavere embedsm\xc3\xa6nd, af en kamrerare, men 1651 tilsattes tillige for dem et assistensr\xc3\xa5d. I 1687 kom i dettes sted en statskommissarie, hvis anliggender dog snart overflyttedes p\xc3\xa5 en overkamrerare. Denne sidstn\xc3\xa6vnte havde ved siden af generalguvern\xc3\xb8ren at opg\xc3\xb8re provinsens stat, modtage, forvalte og udbetale kronens midler samt n\xc3\xa6rv\xc3\xa6re ved m\xc3\xb8nstringerne. _NEWLINE_Samtidig med generalguvernementssekret\xc3\xa6ren tilsattes en generalguvernementskamrerer. Den sidste generalguvern\xc3\xb8r, Erik Dahlbergh, havde 15.000 daler smt i l\xc3\xb8n. Generalguvern\xc3\xb8rens n\xc3\xa6rmeste mand var guvern\xc3\xb8ren i Riga, hvilken altid var en general. P\xc3\xa5 \xc3\x98sel og i Dorpat fandtes "landsh\xc3\xb8vdinge" (svensk: landsh\xc3\xb6fding) samt i Riga en s\xc3\xa6rskilt statholder. Den sidstn\xc3\xa6vnte og landsh\xc3\xb8vding i Dorpat blev i 1690 "ekonomist\xc3\xa5th\xc3\xa5llare", den ene for det lettiske, den anden for det estiske Livland, med ansvaret at have oversyn over de kongelige dom\xc3\xa6ner samt under kontrol af generalguvern\xc3\xb8ren og Kammerkollegium opg\xc3\xb8re vilk\xc3\xa5rene for "kronoarrendena" (kronens f\xc3\xa6steb\xc3\xb8nder). En kataster (mantalsl\xc3\xa6gd) for Livland oprettedes ved en i \xc3\xa5rene 1638-1641 virkende kommission, som bestemte, at hver "gesinde" (bondeg\xc3\xa5rd), som gjorde 12 dagsv\xc3\xa6rk om ugen, skulle regnes for en "hake". Derigennem blev antallet af "haker" i hele Livland 4.343. I sammenh\xc3\xa6ng med reduktionen opgjordes 1683-1690 en ny kataster, og til grund for denne lagdes jordens godhed, hvilken beregnedes efter 4 skattegrader. De bondeg\xc3\xa5rde \xe2\x80\x93 l\xc3\xa4nderier under ridderskabets eget brug var skattefrie -, hvilkes samtlige \xc3\xa5rlige utskylder (betalinger af skatter med mere) den kongelige taxeringskommission havde beregnet til 60 rigsdaler sp., skulle anses for en "hake". Gennem denne kataster blev b\xc3\xb8ndernes betalingsbyrder n\xc3\xb8je fastsatte og en t\xc3\xb8jle lagt p\xc3\xa5 godsejernes prejerier. Haketallet voksede gennem denne til 6.236. Den svenske stats indkomster af Livland udgjorde i slutningen af 1600-tallet \xc3\xa5rligt omkring 900.000 daler smt, hvoraf krondom\xc3\xa6ner betalte 375.000. Till Livlands forvaltning og forsvarsv\xc3\xa6sen gik omkring 500.000 daler smt. Resten var hovedsagelig reserveret til l\xc3\xb8nninger for de kongelige r\xc3\xa5der og Sveriges udenlandske beskickningar (udstationerede) samt til fl\xc3\xa5dens behov.\n_START_SECTION_\nForsvaret\n_START_PARAGRAPH_\nKrigsmagten i Livland, under fredstid opg\xc3\xa5ende til 5.000-6.000 mand, stod under generalguvern\xc3\xb6rens overbefal. Denne og guvern\xc3\xb6ren havde under Karl 11.s regering hver sit hvervede regiment p\xc3\xa5 1.000 mand, hvilke sammen med 3 bataljoner af de finske inddelte regimenter udgjorde garnisonerne i Riga, D\xc3\xbcnam\xc3\xbcnde, Kobron og Kokenhusen. P\xc3\xa5 Dorpats og Pernaus f\xc3\xa6stninger var et hvervet infanteriregiment fordelt. 200-300 mand artilleri var forlagte i Livland, og af det 1680 p\xc3\xa5 de 3 \xc3\x98sters\xc3\xb8provinser fordelet Von der Pahlenska kavaleriregement kom 300-400 mand p\xc3\xa5 Livland. Den "livl\xc3\xa4ndske" adelsfane regnede 200, den "\xc3\xb8selske" 1. "stiftske" 50 mand.\n_START_SECTION_\nDomstolsforvaltningen\n_START_PARAGRAPH_\nDomstolene var "ordnungsgerichte" for politilform\xc3\xa5l p\xc3\xa5 landet, 4 "landgerichte" og hovretten i Dorpat, hvorfra man kunne apellere til kongen. Fra Riga stads domstole apelleredes til Svea hofr\xc3\xa4tt.\n_START_SECTION_\nKirkeforvaltningen\n_START_PARAGRAPH_\nKirkestyrelsen blev organiseret ved inds\xc3\xa6ttelse af en superintendent 1622, og ved konsistorialordningen af 1634 indrettedes i Riga og Dorpat underkonsistorier ved siden af et overkonsistorium i Dorpat, samtlige med s\xc3\xa5vel \xc3\xa5ndelige som verdslige ledere. Denne organisation, som modificeredes i 1636 og 1640, forstyrredes af stadiga tvister mellem superintendent og konsistorier. Karl 11. indf\xc3\xb8rte 1686 \xc3\xa5rs svenske kirkolov og fjernede 1694 de adelige bisiddere fra overkonsistoriet samtidig med, at adelens patronatsret oph\xc3\xa6vedes. _NEWLINE_For undervisningsv\xc3\xa6sendet s\xc3\xb8rgedes ved oprettelsen af universitetet i Dorpat (1632) samt indrettelsen af gymnasier og andre skoler. For b\xc3\xb8ndernes b\xc3\xb8rn organiseredes en slags sogneskoler. Universitetet gik under i russerfejden i 1650-tallet, men det reorganiseredes af Karl 11. i 1690; ved Store nordiske krigs udbrud flyttedes det til Pernau.\n_START_SECTION_\nForvaltningsarven\n_START_PARAGRAPH_\nLivlands f\xc3\xb8rste hersker p\xc3\xa5 den russiske trone, Peter den Store, ikke blot m\xc3\xa5tte overholde de vilk\xc3\xa5r, som staden Riga og ridderskabet betingede sig ved Rigas kapitulation i 1710, nemlig at den evangelsk-lutherske l\xc3\xa6re samt deres fri- og rettigheder skulle lades uantastede, men bekr\xc3\xa6ftede tillige Sigismund Augusts privilegier, dog med tilf\xc3\xb8jelsen: "s\xc3\xa5 vidt de lade tillempe sig p\xc3\xa5 for h\xc3\xa5nden v\xc3\xa6rende herrev\xc3\xa6lde og tider". Alle f\xc3\xb8lgende russiske regenter bekr\xc3\xa6ftede dem med samme forbehold, og livl\xc3\xa6ndingene betragtede dem som sin grundlov. Peter den Store tillod en tilbagegang i reduktionen samt tilbagevenden til den gamle forfatning og forvaltning, s\xc3\xa5ledes som denne var inden 1694. Mange indretninger og forfatninger, som Livland fik under den tid, det tilh\xc3\xb8rte det svenske v\xc3\xa6lde, bestod helt frem til begyndelsen af 1900-tallet.'