b'\n_START_ARTICLE_\nOsmond Drengot\n_START_PARAGRAPH_\nOsmond Drengot (f\xc3\xb8r 985\xe2\x80\x931. oktober 1018) var en af de f\xc3\xb8rste normanniske riddere i Syditalien ("Mezzogiorno"), og han var den direkte \xc3\xa5rsag til at Drengot-sl\xc3\xa6gten kom til omr\xc3\xa5det. Han var s\xc3\xb8n af en ubetydelig, men rig, ridder i Carreaux, n\xc3\xa6r Avesnes-en-Bray, \xc3\xb8st for Rouen. Carreaux gav familien dens alternative navn de Quarrel._NEWLINE_I 1016 var Osmond p\xc3\xa5 jagt sammen med Richard 2. af Normandiet. Under jagten dr\xc3\xa6bte han hertugens sl\xc3\xa6gtning William Repostel, fordi han havde forgrebet sig p\xc3\xa5 en af Osmond\'s d\xc3\xb8tre. Richard lod ham beholde livet, men landsforviste ham. Osmond flygtede til Italien, hvor han havde planer om at tilbyde sin tjeneste til det byzantiske rige, som i syditalien havde h\xc3\xa6nderne fulde i kampen mod lombarderne, saracenerne, pavestaten og det tysk-romerske rige._NEWLINE_F\xc3\xb8r han forlod Normandiet, samlede han en styrke p\xc3\xa5 omkring 250 krigere: Eventyrere, fredl\xc3\xb8se, unge adelsm\xc3\xa6nd uden fremtid i Frankrig, samt fire af sine egne br\xc3\xb8dre, Rudolph, Gilbert Buat\xc3\xa8re, Rainulf og Asclettin. Han kom nu ikke i byzantinsk tjeneste, for der var udbrudt opr\xc3\xb8r i omr\xc3\xa5det, og normannerne gik i tjeneste hos de lombardere, der stod for opstanden, Melus af Bari og Guaimar 3. af Salerno. Opr\xc3\xb8rssyrkerne t\xc3\xb8rnede sammen med en byzantinsk h\xc3\xa6r i slaget ved Cannae i 1018, og byzantinerne vandt en knusende sejr. Osmond og hans bror Gilbert Buat\xc3\xa9re blev begge dr\xc3\xa6bt, og af de samtidige skildringer fremg\xc3\xa5r det, at kun 10 normanniske riddere overlevede slaget._NEWLINE_Osmond n\xc3\xa5ede derfor ikke at opleve, hvordan Drengot-sl\xc3\xa6gten senere vandt magt og indflydelse i Syditalien under ledelse af broderen Rainulf._NEWLINE_Hans s\xc3\xb8n Gilbert n\xc3\xa6vnes som ridder af Roccapiemonte, men ellers er der ikke optegnelser om eventuelle efterkommere.'