b'\n_START_ARTICLE_\nTango (dans)\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nMod slutningen af 1800-tallet fik n\xc3\xb8d og overbefolkning mange europ\xc3\xa6ere til at udvandre, og da den argentinske regering opmuntrede til indvandring, passerede i perioden 1880-1930 omkring 6 mio indvandrere gennem havnebyerne langs La Plata, de fleste spaniere, italienere og j\xc3\xb8der, men ogs\xc3\xa5 mange mellemeurop\xc3\xa6ere, og i det hele taget flest m\xc3\xa6nd. Mange tog videre ud i landet og blev besk\xc3\xa6ftiget ved landbrug og h\xc3\xa5ndv\xc3\xa6rk, men tr\xc3\xa6ge landboreformer var medvirkende til, at mange indvandrere aldrig n\xc3\xa5ede l\xc3\xa6ngere end til de tr\xc3\xb8stesl\xc3\xb8se og fattige lejekaserner i de store havnebyer. De tusindvis af unge m\xc3\xa6nd, som her levede i fattigdom og arbejdsl\xc3\xb8shed, s\xc3\xb8gte tr\xc3\xb8st og adspredelse p\xc3\xa5 bordeller og barer, hvis indehavere s\xc3\xb8rgede for danseorkestre til g\xc3\xa6sternes underholdning.  _NEWLINE_Tangoen er opst\xc3\xa5et i et samspil, hvor indf\xc3\xb8dte sydamerikaneres og indvandrede europ\xc3\xa6eres dansekultur i Buenos Aires og Montevideos fattigkvarterer blandede sig og blev p\xc3\xa5virket af den afrikanske candombe, som dansedes af efterkommere efter slaver. Musikken til tango opstod som en sammensmeltning af forskellige europ\xc3\xa6iske genrer. Langs R\xc3\xado de La Plata henviste ordene \'tango\' eller \'tambo\' oprindeligt til afrikanske slavers musik- og dansesammenkomster, som myndighederne gennem lang tid s\xc3\xb8gte at forbyde._NEWLINE_Til at begynde med var tango blot \xc3\xa9n af flere lignende danse i omr\xc3\xa5det, men tangoens popularitet tiltog i takt med, den optr\xc3\xa5dte i teater- og variet\xc3\xa9-forestillinger og blev spillet af lirekassem\xc3\xa6nd p\xc3\xa5 slumkvarterernes gader, hvor hundredetusinder af europ\xc3\xa6iske indvandrere f\xc3\xa6rdedes. _NEWLINE_I begyndelsen af 1900-tallet begyndte tangodansere og -orkestre at optr\xc3\xa6de i Europa, og snart efter greb en tangodille om sig i Paris, og senere i London og Berlin, foruden andre europ\xc3\xa6iske hovedst\xc3\xa6der, samt i 1913 New York. Overklassen i Buenos Aires og Montevideo havde f\xc3\xb8rst rynket p\xc3\xa5 n\xc3\xa6sen ad tangoen, som de bl.a. ans\xc3\xa5 for us\xc3\xa6delig, men efter dansens succes i Europa tog ogs\xc3\xa5 de rige i La Plata-omr\xc3\xa5det tangoen til sig.\n_START_SECTION_\nKejser Wilhelms tangoforbud\n_START_PARAGRAPH_\n17. november 1913 forb\xc3\xb8d kejser Wilhelm 2. sine officerer at danse tango if\xc3\xb8rt uniform. Han omtalte tango som Rinnsteinskind (= rendestensbarnet), og dansen v\xc3\xa6kkede vrede b\xc3\xa5de i regeringen og blandt kirkens ledere. Kardinal Amette i Paris erkl\xc3\xa6rede, at "kristne skulle ikke med god samvittighed deltage i det". Pave Benedikt 15. klagede over den "afskyelige, uanst\xc3\xa6ndige, hedenske dans, som er et drab p\xc3\xa5 familien og selskabslivet".\n_START_SECTION_\nPer\xc3\xb3n og tangoen\n_START_PARAGRAPH_\nI Argentina ramte det amerikanske b\xc3\xb8rskrak i 1929 og den efterf\xc3\xb8lgende depression landet h\xc3\xa5rdt, regeringen m\xc3\xa5tte g\xc3\xa5 af, og tangoen tabte terr\xc3\xa6n. F\xc3\xb8rst da Juan Per\xc3\xb3n under anden verdenskrig dannede regering, begyndte tangoen at genvinde sin tidligere popularitet, og det i en grad, s\xc3\xa5 tangoen omkring 1950 var blevet en argentinsk national kulturel stolthed. Da pr\xc3\xa6sident Per\xc3\xb3n i 1952 i en tale n\xc3\xa6vnte tango-nummeret Taquito Militar af komponisten Mariano Mores (1918-2016), blev det optakt til en ophedet diskussion om, hvorvidt tango var pop eller finkultur._NEWLINE_Da Per\xc3\xb3ns styre i 1955 under en \xc3\xb8konomisk lavkonjunktur afl\xc3\xb8stes af et milit\xc3\xa6rdiktatur, som indskr\xc3\xa6nkede forsamlingsfriheden, gik det h\xc3\xa5rdt ud over tango-dansen, som netop praktiseredes i forsamlinger. I stedet begyndte folk at lytte og danse til rock and roll, der i mods\xc3\xa6tning til tango praktiseredes i mere uformelle forsamlinger, og  derfor ikke blev forbudt.\n_START_SECTION_\nStilarter\n_START_PARAGRAPH_\nDansen har udviklet sig i forskellige grene, navnlig den argentinske og den europ\xc3\xa6iske, som har lidt forskellige stiludtryk. Den europ\xc3\xa6iske tango opstod omkring 1910 efter argentinsk forbillede og blev i det efterf\xc3\xb8lgende \xc3\xa5rti tilpasset og fik en etableret form via udbredelsen i danseskolerne. Dansen er blevet indarbejdet p\xc3\xa5 linje med andre standarddanse og er en turneringsdans med et internationalt standardiseret figurrepertoire. Her er tempoet normeret til 33 takter i minuttet._NEWLINE_Den argentinske tango er en mere improviseret dans, hvor det grundl\xc3\xa6ggende trin er almindelig gang, og der forekommer ofte ogs\xc3\xa5 temposkift. Hvor den europ\xc3\xa6iske tango er formet af konkurrenceelementet som s\xc3\xa6tter stilisme og pr\xc3\xa6sentation i h\xc3\xb8js\xc3\xa6det, er den argentinske tango mere pr\xc3\xa6get af det sociale element, som l\xc3\xa6gger v\xc3\xa6gten p\xc3\xa5 f\xc3\xb8ring, variation og flydende dans. Det viser sig bl.a. ogs\xc3\xa5 i forskellen i dansefatning hvor den argentinske minder om en omfavnelse, mens den europ\xc3\xa6iske f\xc3\xb8res inden for en ramme med noget st\xc3\xb8rre afstand mellem de dansende._NEWLINE_Man kan noget forsimplet sige at den europ\xc3\xa6iske tango udstr\xc3\xa5ler temperament, mens den argentinske er mere sensuel. Men stilen i begge danse er ogs\xc3\xa5 underlagt skiftende modetendenser._NEWLINE_Der findes flere regionale tangoarter som f.eks. den amerikanske og den finske.'