b'\n_START_ARTICLE_\nLotta Hitschmanova\n_START_SECTION_\nBarndom og ungdom\n_START_PARAGRAPH_\nHun var f\xc3\xb8dt som Lotte Hitschmann i Prag, Tjekkoslovakiet. Hendes for\xc3\xa6ldre var Max Hitschmann og Else Theiner, som ogs\xc3\xa5 fik en yngre datter Lilly femten m\xc3\xa5neder efter Lottes f\xc3\xb8dsel. Faderen var fabrikant, der producerede malt p\xc3\xa5 forskellige fabrikker i udkanten af Prag. Familien levede et typisk middelklasseliv baseret p\xc3\xa5 en relativt god indkomst._NEWLINE_Lotte Hitschmann tog en studentereksamen med udm\xc3\xa6rkelse ved Stephans Gymnasium, og derefter blev hun optaget p\xc3\xa5 Karlsuniversitetet i Prag p\xc3\xa5 den filosofifakultetet. Her udm\xc3\xa6rkede hun sig i sprogfagene og fik diplomer i tjekkisk, tysk, engelsk, fransk og spansk. I 1932 tog hun til Paris, hvor hun studerede statskundskab og journalistik p\xc3\xa5 Sorbonne. Hun fik diplomer i journalistik og fransk og vendte i 1935 tilbage til Prag, hvor hun arbejdede som freelancejournalist samtidig med, at hun gennemf\xc3\xb8rte et Ph.D.-studie._NEWLINE_Hun arbejdede for en r\xc3\xa6kke aviser samt for det jugoslaviske statsnyhedsagentur. Hendes skriverier afspejlede hendes antinazistiske holdninger. Da Nazityskland overtog en tredjedel af Tjekkoslovakiet efter M\xc3\xbcnchenaftalen 30. september 1938, forlod hun landet og vendte tilbage til Paris. Hun rejste videre og endte i Bruxelles, Belgien. Det var p\xc3\xa5 det tidspunkt, hun \xc3\xa6ndrede sit navn i slavisk retning, s\xc3\xa5 hun ikke risikerede at blive opfattet som tysker.\n_START_SECTION_\nKrigs\xc3\xa5rene\n_START_PARAGRAPH_\nI Belgien arbejdede Lotta Hitschmanova som journalist, men da tyskerne invaderede landet, flygtede hun til Frankrig, hvor hun endte i Marseilles, hvor hun fik arbejde med at hj\xc3\xa6lpe flygtninge til at immigrere. En dag, hvor hun stod i k\xc3\xb8 p\xc3\xa5 markedspladsen i Marseilles for at f\xc3\xa5 frokost, faldt hun om af tr\xc3\xa6thed og sult._NEWLINE_Efter at v\xc3\xa6re kommet til bevidsthed fandt Hitschmanova hen til en l\xc3\xa6geklinik, der blev drevet af den Boston-baserede Unitarian Service Committee (USC). Dette var if\xc3\xb8lge Clyde Sanger, som har skrevet en biografi om hende, hendes f\xc3\xb8rste m\xc3\xb8de med organisationen. Hun kom t\xc3\xa6ttere p\xc3\xa5 USC, da hun i januar 1942 var blevet udn\xc3\xa6vnt til forsyningsofficer i den tjekkoslovakiske hj\xc3\xa6lpeorganisation Centre d\'Aide Tsechoslovaque, men det var f\xc3\xb8rst i 1945, at USC skulle blive hendes livsm\xc3\xa5l og mission._NEWLINE_I 1942 lykkedes det Lotta Hitschmanova at flygte fra Europa ved at sejle fra Portugal til New York p\xc3\xa5 en bananb\xc3\xa5d, der i anledningen var stopfyldt med flygtninge. Efter at have aflagt rapport for USC i Boston rejste hun videre til Canada, som i mods\xc3\xa6tning til USA havde givet hende visum. Hun udtalte senere, at hun var kommet til Montreal "udmattet, med en f\xc3\xb8lelse af overv\xc3\xa6ldende ensomhed i et fuldkomment fremmed land... Jeg kom med $60 p\xc3\xa5 lommen. Jeg havde et navn, der ikke var til at udtale. Jeg vejede mindre end 45 kg, og jeg var helt fortabt."_NEWLINE_Hun var dog ikke fortabt ret l\xc3\xa6nge, for allerede p\xc3\xa5 sin fjerde dag i det nye land, lykkedes det hende at f\xc3\xa5 et sekret\xc3\xa6rjob i et firma i Montreal. Tre m\xc3\xa5neder senere kom hun til Ottawa, hvor hun arbejdede som postcensor for krigsministeriet. Hun gik ind i Tjekkoslovakisk Nationalalliance, hvor hun var med til at skaffe penge til den tjekkiske krigstjeneste i London. Hun arbejdede ogs\xc3\xa5 kortvarigt for UNRRA._NEWLINE_Efter krigens afslutning blev Hitschmanova tilbudt flere jobs, heriblandt et der skulle hj\xc3\xa6lpe med at rehabilitere b\xc3\xb8rn i Tjekkoslovakiet. Da hun fandt ud af, at hendes for\xc3\xa6ldre var omkommet i en opholdslejr p\xc3\xa5 vej til Auschwitz, besluttede hun sig for at forblive i Canada. Hun fandt ogs\xc3\xa5 ud af, at hendes s\xc3\xb8ster Lilly var flyttet til Israel. Senere flyttede ogs\xc3\xa5 Lilly til Canada.\n_START_SECTION_\nUnitarian Service Committee\n_START_PARAGRAPH_\nI juli 1945 var Hitschmanova med til at f\xc3\xa5 den canadiske afdeling af Unitarian Service Committee stablet p\xc3\xa5 benene. Organisationen havde forbindelse til s\xc3\xa5vel den unitariske kirke i Canada som Unitarian Universalist Association i Boston. I 1948 kappede det formelt b\xc3\xa5ndene til unitarerne og blev en selvst\xc3\xa6ndig organisation. Der var dog fortsat n\xc3\xa6re forbindelser til den unitariske bev\xc3\xa6gelse gennem mange \xc3\xa5r frem._NEWLINE_Organisationens f\xc3\xb8rste m\xc3\xa5l var at hj\xc3\xa6lpe krigsofrene i Tjekkoslovakiet og Frankrig. Senator Cairine Wilson var \xc3\xa6respr\xc3\xa6sident for USC Canada, men Hitschmanova var bestyrelsesformand og den drivende kraft i organisationen. 29. august 1945 blev USC Canada anerkendt som krigsvelg\xc3\xb8renhedsorganisation. I begyndelsen m\xc3\xa5tte den kun samle penge ind hos unitarer, men fra februar 1946 havde den ret til at samle ind hos alle canadiere._NEWLINE_I for\xc3\xa5ret drog Hitschmanova p\xc3\xa5 en tre m\xc3\xa5neder lang tur til det vestlige Canada for at fort\xc3\xa6lle om sult og n\xc3\xb8d i andre lande, for at f\xc3\xa5 styr p\xc3\xa5, hvordan indsamlede canadiske midler tidligere var blevet anvendt samt for at appellere om yderligere bidrag. P\xc3\xa5 denne f\xc3\xb8rste tur indsamlede hun $40.000 og 30.000 kg t\xc3\xb8j. I sommeren 1946 drog hun til Europa for ved selvsyn at vurdere behovene. Efter dette anbefalede hun, at organisationen skulle koncentrere sin hj\xc3\xa6lp til fysisk handicappede b\xc3\xb8rn. Canadierne sendte mad, penge og proteser til de s\xc3\xa5rede b\xc3\xb8rn. P\xc3\xa5 Hitschmanovas opfordring startede USC Canada et program for plejefor\xc3\xa6ldre. Canadierne kunne under dette program sponsorere et barn, for hvilket de ville modtage et foto og en beretning om barnet._NEWLINE_Efterh\xc3\xa5nden blev USC Canadas arbejde udvidet til ogs\xc3\xa5 at omfatte Gr\xc3\xa6kenland og Italien. Efter at n\xc3\xb8dhj\xc3\xa6lpsarbejdet i Europa var afsluttet, skiftede USC til at oprette programmer for andre dele af verden. Fra 1950\'erne til 1978 var Korea et vigtig modtagerland, men der er etableret hj\xc3\xa6lpeprogrammer i tyve andre lande, heriblandt Indien, Nepal, Vietnam, Lesotho og Indonesien._NEWLINE_I mange \xc3\xa5r holdt Hitschmanova fast i en \xc3\xa5rlig rutine, hvor hun i l\xc3\xb8bet af tre m\xc3\xa5neder var p\xc3\xa5 rejse i Canada for at skaffe penge og senere brugte fire m\xc3\xa5neder p\xc3\xa5 at bes\xc3\xb8ge modtagerlandene. Hun var altid kl\xc3\xa6dt karakteristisk i en uniform, der var modelleret over en amerikansk sygeplejerskeuniform fra h\xc3\xa6ren samt en milit\xc3\xa6rkasket, olivengr\xc3\xb8nne om vinteren og kakifarvet om sommeren. I begge tilf\xc3\xa6lde var der broderet \'Canada\' p\xc3\xa5 reversen. Hun skabte uniformen, sk\xc3\xb8nt hun aldrig havde gjort tjeneste i nogen h\xc3\xa6r, fordi det p\xc3\xa5 den tid var kr\xc3\xa6vet, at FN-arbejdere skulle b\xc3\xa6re genkendelige uniformer. Hun opdagede, at t\xc3\xb8jet var behageligt at have p\xc3\xa5, og s\xc3\xa5 gjorde det, at hun kunne rejse let._NEWLINE_Efterh\xc3\xa5nden kom Hitschmanova ogs\xc3\xa5 til at give sine appeller om bidrag i radio og p\xc3\xa5 tv. USC lavede \xc3\xa5rligt en film, der viste hendes ture rundt for at se p\xc3\xa5 de forskellige projekter, organisationen st\xc3\xb8ttede, og i 1970 skrev hun en bog om sine oplevelser som rejsende for USC Canada. Med sin baggrund som journalist vidste hun udm\xc3\xa6rket, hvilke strenge hun skulle spille p\xc3\xa5, n\xc3\xa5r hun skulle f\xc3\xa5 sit budskab ud, og hun var ber\xc3\xb8mt for gang p\xc3\xa5 gang at f\xc3\xa5 god medied\xc3\xa6kning.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa6der\n_START_PARAGRAPH_\nGennem sine mange \xc3\xa5r som bannerf\xc3\xb8rer for USC Canada modtog Lotta Hitschmanova en r\xc3\xa6kke priser for sit arbejde. Hun fik R\xc3\xb8de Kors\' guldmedalje i Frankrig (1950), St. Paul-medaljen i Gr\xc3\xa6kenland (1952) og blev udn\xc3\xa6vnt til officer for Order of Canada i 1968, hvilket blev forfremmet til ridder i 1979. I 1991 h\xc3\xa6drede Canadas Landbrug hende ved at kalde en nyudviklet havre-varietet for AC Lotta._NEWLINE_I 1982 trak hun sig tilbage som USC\'s bestyrelsesformand p\xc3\xa5 grund af sygdom. Hun led de sidste \xc3\xa5r af sit liv af Alzheimers sygdom, men endte med at bukke under for cancer.'