b'\n_START_ARTICLE_\nJalal Talabani\n_START_SECTION_\nOpv\xc3\xa6kst\n_START_PARAGRAPH_\nTalabani, som undertiden er blevet kaldt Mam (onkel) Jalal blandt kurdere, var uddannet advokat ved universitetet i Bagdad. Den politiske karriere begyndte han allerede som student, da han grundlagde Den kurdiske studentunion, ungdomspartiet for Kurdistans demokratiske parti (KDP)._NEWLINE_Han steg hurtigt i r\xc3\xa6kkerne i partiet og blev valgt ind i partiets ledergruppe, politbureauet. Som f\xc3\xb8lge af partilederen Mustafa Barzanis autorit\xc3\xa6re lederstil, s\xc3\xa5 vel som politiske uenigheder, kom det til brud mellem Barzani og politbureauet, som oprettede sine egne v\xc3\xa6bnede styrker (peshmerga). Politbureauets leder var Ibrahim Ahmad, der senere skulle blive Talabanis svigerfader. I 1966 k\xc3\xa6mpede politbureauet sammen med irakiske regeringsstyrker mod KDP.\n_START_SECTION_\nPartileder og guerillaf\xc3\xb8rer\n_START_PARAGRAPH_\nI 1975 var Talabani og Politbureauet med til at oprette Kurdistans patriotiske union (PUK), et socialistisk parti som s\xc3\xb8gte at bryde det traditionelle klansamfund, som KDP byggede p\xc3\xa5 og samtidig k\xc3\xa6mpe mod den arabiske regering i Bagdad. _NEWLINE_I 1987 indledte Saddam Husseins h\xc3\xa6r angrebskampagnen mod kurderne, der er blevet stemplet som folkemord af det internationale samfund. F\xc3\xb8rste fase var angreb p\xc3\xa5 landsbyer under PUK\'s kontrol og gjorde systematisk brug af giftgas. Talabani og hundredetusinder af andre kurdere m\xc3\xa5tte flygte fra det nordlige Irak til Iran. _NEWLINE_Efter, at allierede styrker havde fordrevet Irak ud af Kuwait i 1991, kom det til opr\xc3\xb8r mod Saddam Husseins regime flere steder i Irak. Regeringsstyrkerne blev hurtigt fordrevet fra de kurdiske omr\xc3\xa5der uden, at PUK eller KDP var forberedt p\xc3\xa5 dette. Talabani og mange andre kurderledere vendte tilbage til Irak, men m\xc3\xa5tte snart flygte fra en offensiv fra Baathpartiets republikanergarde.  Masseflugten f\xc3\xb8rte til, at det internationale samfund oprettede en "sikker zone" for flygtningene i Nordirak. Fra denne zone har den senere selvstyrende kurdiske region udviklet sig. _NEWLINE_I 1992 vendte Talabani tilbage til Nordirak og ledede PUKs arbejde for at udvikle en kurdisk administration i omr\xc3\xa5der, som Baathpartiet havde trukket sig ud af. Mods\xc3\xa6tningerne mellem PUK og KDP f\xc3\xb8rte til, at det kurdiske selvstyreomr\xc3\xa5de blev delt i to adskilte omr\xc3\xa5der. I 1995 udbr\xc3\xb8d der kampe mellem de to kurdiske partier. PUK erobrede den kurdiske hovedstad Arbil, og KDP tilkaldte den irakiske h\xc3\xa6r for at generobre byen. Talabani fik p\xc3\xa5 sin side hj\xc3\xa6lp fra Iran._NEWLINE_I 1998 blev der skabt en v\xc3\xa5benhvile mellem de to partier, som siden har delt magten i den kurdiske region mellem sig.\n_START_SECTION_\nPr\xc3\xa6sident i Irak\n_START_PARAGRAPH_\nEfter den allierede invasion i 2003 har samarbejdet mellem KDP og PUK gjort store fremskridt. De to partier har stillet f\xc3\xa6lles lister ved nationale og regionale valg. Talabani ledede den kurdiske alliance i nationalforsamlingen i Bagdad og blev i 2005 valgt til pr\xc3\xa6sident for Irak, mens KDP-lederen Massoud Barzani (s\xc3\xb8n af Mustafa Barzani) fik hvervet som pr\xc3\xa6sident for den kurdiske region. _NEWLINE_Som statsoverhoved arbejdede Talabani for at samle Iraks forskellige etniske og religi\xc3\xb8se grupperinger. Han drev ogs\xc3\xa5 et aktivt diplomati i verdenssamfundet. Som den f\xc3\xb8rste kurder nogen sinde deltog han i m\xc3\xb8der mellem statsledere i Den Arabiske Liga. Han har flere gange bes\xc3\xb8gt Ankara for at forhandle med tyrkiske myndigheder og var en hyppig g\xc3\xa6st i Washington s\xc3\xa5vel som i Teheran._NEWLINE_Den 11. november 2010 blev Talabani genvalgt som pr\xc3\xa6sident for en ny periode af den irakiske nationalforsamling. Hans f\xc3\xb8rste embedsgerning var at bede den siddende (interim-)statsminister Nouri al-Maliki om at danne en ny regering. Malikis regering tiltr\xc3\xa5dte den 21. december samme \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nSplittelse  i PUK\n_START_PARAGRAPH_\nTalabani og mange andre ledere i PUK, der har tillagt sig en luksuri\xc3\xb8s livsstil, er blevet beskyldt for korruption og nepotisme. To af Talabanis s\xc3\xb8nner fik for eksempel ledende stillinger i den kurdiske administration. Internt i PUK har der v\xc3\xa6ret rejst krav om udrensinger, og i 2009 kom det til en splittelse i partiet. Talabanis mange\xc3\xa5rige n\xc3\xa6stkommanderende, Nawshirwan Mustafa, oprettede et nyt parti kaldet Gorran (forandring). Ved lokalvalgene samme \xc3\xa5r fik Gorran over 50\xc2\xa0% af stemmerne i PUKs kerneomr\xc3\xa5de, provinsen og byen Suleimania. Dette var et alvorlig slag for Talabani, der ogs\xc3\xa5 m\xc3\xa5tte se sig sl\xc3\xa5et i sin egen hjemby, Koya.  _NEWLINE_Splittelsen medf\xc3\xb8rte, at PUK ikke l\xc3\xa6ngere var j\xc3\xa6vnbyrdig med Massoud Barzanis KDP. S\xc3\xa5vel i den kurdiske regering i Arbil som i nationalforsamlingen i Bagdad er KDP her efter begivenhederne klart st\xc3\xb8rste  kurdiske parti, mens Gorran og PUK k\xc3\xa6mper om andenpladsen.'