b'\n_START_ARTICLE_\nLever\n_START_SECTION_\nAnatomi\n_START_PARAGRAPH_\nMakroskopisk er leveren, hos mennesker, inddelt i to lapper, en h\xc3\xb8jre og en venstre, der adskilles af ligamentum falciforme. Den har i et levende menneske den omtrentlige st\xc3\xb8rrelse 16x17x18 cm, men antager en st\xc3\xb8rrelse p\xc3\xa5 ca. 8x16x24 cm efter pr\xc3\xa6paration med formalin. Den er beliggende i h\xc3\xb8jre del af abdomen umiddelbart under mellemgulvet._NEWLINE_Leveren modtager blod p\xc3\xa5 en s\xc3\xa6rlig m\xc3\xa5de, via et port\xc3\xa5resystem, dvs. leveren modtager ven\xc3\xb8st blod fra maves\xc3\xa6kken, tyndtarmen, det meste af tyktarmen, milten, og bugspytkirtlen. Leveren modtager derfor en blanding af ven\xc3\xb8st (afiltet) blod gennem vena porte og arterielt (iltet) blod fra arteria hepatica propria._NEWLINE_Mikroskopisk inddeles leveren i lobuli, der efter klassisk inddeling har form af sekskantede cylindere adskilt fra hinanden af bindev\xc3\xa6v, hvor de Glissonske triader. Efter nyere inddeling best\xc3\xa5r en leverlobulus af de omr\xc3\xa5de der forsynes af en terminal forgrening af arterie og vene. Begge inddelinger er baseret p\xc3\xa5 karakteristiske patologiske forandringer ved forskellige leversygdomme. Fra periferien af de klassiske lobuli l\xc3\xb8ber blodet igennem gr\xc3\xa6nsepladen og ind i leversinusoiderne, hvorfra der er stor permeabilitet ud til levercellerne, der er arrangerede i cellerplader orienteret ind mod midten af lobulus. I midten af hver lobulus findes en s\xc3\xa5kaldt centralvene, der modtagere blodet fra sinusioderne ender i de st\xc3\xb8rre levervener (vv. hepaticae).._NEWLINE_Levercellerne danner galde, der dannes i sm\xc3\xa5 kanaler mellem to celler og efter at have passeret gr\xc3\xa6nsepladen l\xc3\xb8ber i stadig st\xc3\xb8rre galdekar som en del af de Glissonske triader til ductus hepaticus\n_START_SECTION_\nLeverens funktion\n_START_PARAGRAPH_\nLeveren har mange forskellige funktioner, som prim\xc3\xa6rt besk\xc3\xa6ftiger sig med kemisk omdannelse og udskillelse .\n_START_SECTION_\nOplagring af blod\n_START_PARAGRAPH_\nLeveren har et stort netv\xc3\xa6rk af vener og indholder normalt omkring 450 ml blod. N\xc3\xa5r der er et overskud af blod i kroppen, kan blodkarrene i leveren udvide sig og leveren kan p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de komme til at indeholde \xc2\xbd-1 liter mere blod.\n_START_SECTION_\nFiltrering af blod\n_START_PARAGRAPH_\nLeveren modtager, via vena portae, blod fra mave-tarm kanalen. Bakterier og andre mikroorganismer kan tr\xc3\xa6nge igennem tarm v\xc3\xa6ggen og kommer derved over i blodet. For at disse mikroorganismer ikke skal blive spredt rundt i kroppen skal de filtreres fra i leveren._NEWLINE_I leverens vener findes der en type immunceller, som kaldes Kupfferceller. Kupffercellerne er makrophager (makro stor, phag at spise), hvilket betyder at deres opgave er, at opfange fremmede celler og \xc3\xb8del\xc3\xa6gge dem. N\xc3\xa5r en fremmet celle kommer i kontakt med en kupffercelle kan, via molekyler p\xc3\xa5 cellens overflade, se om den h\xc3\xb8rer til i kroppen. Hvis kupffercellen finder en fremmet celle, opsluger og ford\xc3\xb8jer den cellen.\n_START_SECTION_\nDannelse af galde\n_START_PARAGRAPH_\nGalde er en gullig-gr\xc3\xb8n v\xc3\xa6ske, som dannes i leverens parenkymceller (hepatocytterne) og udskilles til tolvfingertarmen. Galde har betydning for ford\xc3\xb8jelsen og optagelsen af fedt i kosten.\n_START_SECTION_\nOmdannelse af kulhydrater, fedt, proteiner, hormoner og fremmede stoffer\n_START_PARAGRAPH_\nDe fleste celler i kroppen har kun en begr\xc3\xa6nset evne til at oms\xc3\xa6tte kemiske stoffer. De vil derfor v\xc3\xa6re afh\xc3\xa6ngige af nogle bestemte stoffer for at f\xc3\xa5 energi, fx glukose, ketonstoffer eller triglycerider. Men leverens celler har en helt s\xc3\xa6rlig evne til at omdanne kemiske stoffer, bl.a. fordi de indeholder en meget bredere vifte af enzymer end de andre celler i kroppen.\n_START_SECTION_\nOmdannelse af kulhydrater\n_START_PARAGRAPH_\nleveren er vigtig for at omdanne sukkerstoffer fra maden til glukose, som kroppens \xc3\xb8vrige celler kan oms\xc3\xa6tte til energi. Dertil er leveren vigtig for at holde blodsukkeret stabilt._NEWLINE_1. Overskydende glukose optages af levercellerne og omdannes til glykogen. Glykogen fungerer som et lager for sukker, som hurtigt kan omdannes til glukose igen, n\xc3\xa5r blodsukkeret falder._NEWLINE_2. Galaktose og fruktose omdannes til glukose_NEWLINE_3. Leveren kan omdanne fedt eller aminosyrer til glukose, hvilket kaldes glykoneogenese_NEWLINE_4. Sukkerstoffer kan omdannes til andre stoffer, som bl.a. bruges i dannelsen af en r\xc3\xa6kke celledele og hormoner.\n_START_SECTION_\nOmdannelse af fedt\n_START_PARAGRAPH_\n1. Komplekse fedtstoffer omdannes til mere simple, som kroppens celler kan oms\xc3\xa6tte til energi_NEWLINE_2. Dannelse af kolesterol, fosfolipider og lipoproteiner _NEWLINE_3. Dannelse af fedt fra proteiner og kulhydrater.\n_START_SECTION_\nOmdannelse af proteiner og aminosyrer\n_START_PARAGRAPH_\n1. Deaminering af aminosyrer_NEWLINE_2. Dannelse af carbamid for af fjerne ammoniak fra kroppen_NEWLINE_3. Dannelse af plasmaproteiner, bl.a. Albumin_NEWLINE_4. Transaminering af visse aminosyrer_NEWLINE_5. Dannelse af forskellige peptid og proteinstoffer\n_START_SECTION_\nLagring af vitaminer og mineraler\n_START_PARAGRAPH_\nLeveren fungerer som lager for vitamin A, D og B\xe2\x82\x81\xe2\x82\x82 (cobalamin), samt kobber og jern (som ferritin)\n_START_SECTION_\nDannelse af plasmaproteiner og koagulationsfaktorer\n_START_PARAGRAPH_\nLeveren laver en r\xc3\xa6kke af proteiner og peptider, hvor de vigtigste er plasmaproteiner og koagulationsfaktorer._NEWLINE_Plasmaproteiner er proteiner, der findes i blodet, bl.a. albumin. Deres funktioner er bl.a. at transportere stoffer i blodet der ikke er vandopl\xc3\xb8selige og holde v\xc3\xa6ske i blodbanen ved hj\xc3\xa6lp af osmose._NEWLINE_Koagulationsfaktorer er proteiner, der indg\xc3\xa5r i st\xc3\xb8rkningen af blodet. De fleste laves i leveren: faktor I, II, V, VII, IX, X og XI, samt protein S, protein C og antitrombin.'