b'\n_START_ARTICLE_\nS.S. Lazio\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8r F\xc3\xb8rste Verdenskrig deltog Lazios fodboldhold flere gange i den officielle italienske turnering, der dengang endnu var inddelt i regionale divisioner - og det med stor succes. B\xc3\xa5de i 1913 og i 1914 vandt man s\xc3\xb8lv. Dog efter klare finalenederlag til Pro Vercelli og Casale. P\xc3\xa5 det tidspunkt havde ingen hold fra det centrale eller sydlige Italien klaret sig s\xc3\xa5 godt. _NEWLINE_Lazio var i 1927 den eneste st\xc3\xb8rre klub i Rom, der modsatte sig en statslig fusion af klubber, hvis m\xc3\xa5l det var at skabe en klub fra Rom, der kunne konkurrere mod klubberne fra Norditalien. Italiens fascistiske regime, under ledelse af Benito Mussolini, iscenesatte sig som arvtagerne til antikkens romerrige, og Rom som det nye italienske imperiums str\xc3\xa5lende hovedstad. Fusionsklubben blev til Lazios store rivaler Roma._NEWLINE_Lazio l\xc3\xa5 konstant i Serie A gennem ligaens f\xc3\xb8rste 30 \xc3\xa5r. Den bedste slutplacering var andenpladsen i 1937, hvor legenden Silvio Piola, den mest scorende Serie A spiller nogensinde, scorede 21 m\xc3\xa5l. I 1950\'erne blev det til tre fjerdepladser i tr\xc3\xa6k og to tredjepladser, f\xc3\xb8r resultaterne blev d\xc3\xa5rligere, og klubben for f\xc3\xb8rste gang rykkede ned i Serie B. Efterf\xc3\xb8lgende gik det op og ned mellem de to bedste r\xc3\xa6kker, f\xc3\xb8r klubben sensationelt vandt mesterskabet i 1974 med spillere som Giorgio Chinaglia, Giuseppe Wilson og Luciano Re Cecconi p\xc3\xa5 holdet. _NEWLINE_P\xc3\xa5 trods af den talentfuldt angriber Bruno Giordanos gennembrud i slutningen af 1970\'erne gik det nu tilbage for Lazio, der atter m\xc3\xa5tte finde sig i at rykke ned i Serie B. I 1980\'erne optr\xc3\xa5dte en ung Michael Laudrup for klubben, der p\xc3\xa5 det tidspunkt k\xc3\xa6mpede en i sidste ende forg\xc3\xa6ves kamp for at blive i den bedste r\xc3\xa6kke._NEWLINE_Da Sergio Granotti k\xc3\xb8bte klubben 1992, begyndte klubbens lykke atter at vende. Med store penge investerede man nu i spillere som Paul Gascoine og Giuseppe Signori og senere i Juan Sebastian Veron, Hernan Crespo og Marcelo Salas. I 2000 f\xc3\xb8rte investeringerne samt gennembruddet af klubbens egen Alessandro Nesta til Lazios andet mesterskab. Det viste sig dog i begyndelsen af det nye \xc3\xa5rtusind, at Cragnottis \xc3\xb8konomi var uhyre tvivlsom, pengestr\xc3\xb8mmen t\xc3\xb8rrede ud, og han blev tvunget til at s\xc3\xa6lge klubben. I 2004 blev Lazio k\xc3\xb8bt af den lokale erhvervsmand og politiker Claudio Lotito._NEWLINE_Under Lotito stabiliserede Lazio sig som et hold, der normalt sluttede i ligaens bedste halvdel. Perioden pr\xc3\xa6gedes af spillere som Christian Ledesma, Stefan Radu, Tommaso Rochi og Senad Lulic. _NEWLINE_Lazios ultras holder til Curva Nord (nordsiden) p\xc3\xa5 Stadio Olimpico, hvor bl\xc3\xa5 og hvide farver er dominerende. F\xc3\xb8r kampe p\xc3\xa5 hjemmebane synger alle fans sangen "Non mollare mai", der betyder, "giv aldrig op".\n_START_SECTION_\nDanske spillere\n_START_PARAGRAPH_\nCarl Aage Pr\xc3\xa6st 1955-1956 (7 kampe, 0 m\xc3\xa5l)_NEWLINE_Michael Laudrup 1983-1985 (60 kampe, 9 m\xc3\xa5l)_NEWLINE_Christian Keller 2005-2006 (7 kampe, 0 m\xc3\xa5l)_NEWLINE_Riza Durmisi 2018-'