b'\n_START_ARTICLE_\nWilhelm Busch\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nBusch var den \xc3\xa6ldste i en b\xc3\xb8rneflok p\xc3\xa5 syv. Som ni\xc3\xa5rig kom han 1841 i pleje hos sin onkel Georg Kleine, pr\xc3\xa6st i Eberg\xc3\xb6tzen ved G\xc3\xb6ttingen). F\xc3\xb8rst tre \xc3\xa5r efter s\xc3\xa5 han sine for\xc3\xa6ldre. Buschs onkel gav ham privatundervisning. I efter\xc3\xa5ret 1846 flyttede Wilhelm Busch sammen med familien Kleine til L\xc3\xbcthorst ved Solling, hvor han 1847 blev konfirmeret af pastor Kleine. _NEWLINE_Samme \xc3\xa5r indledte han et maskiningeni\xc3\xb8rstudium p\xc3\xa5 det polytekniske-universitet i Hannover. 1851 afbr\xc3\xb8d han studiet og studerede p\xc3\xa5 kunstakademierne i D\xc3\xbcsseldorf, Antwerpen og til sidst i M\xc3\xbcnchen._NEWLINE_1854 blev Wilhelm Busch medlem af kunstforeningen Jung M\xc3\xbcnchen. Efter hans s\xc3\xb8sters d\xc3\xb8d i juni 1858 koncentrede han sig intensivt med anatomitegning og maleri. Rettighederne til Max og Moritz solgte han som studerende i 1865 for 1700 guldmark til sin forl\xc3\xa6gger Kaspar Braun, der tjente en formue. F\xc3\xb8rst i h\xc3\xb8j alder fik Wilhelm Busch af forlaget 20.000 guldmark, som han videregav til velg\xc3\xb8rende form\xc3\xa5l. _NEWLINE_1864 udgav han det satiriske v\xc3\xa6rk Der Heilige Antonius von Padua, som blev forbudt og f\xc3\xb8rst udkom seks \xc3\xa5r efter. 1872 flyttede Busch til Wiedensahl, hvorfra han ofte tog p\xc3\xa5 udenlandsrejser til bl.a. Italien og Holland. 1872 skrev og tegnede Busch de tre billedhistorier Die Fromme Helene, Bilder zur Jobsiade og Pater Filuzius. _NEWLINE_1873 udkom Der Geburtstag og 1874 Dideldum. 1898 flyttede han til sin nev\xc3\xb8 i Mechtshausen. _NEWLINE_Ved siden af sit forfatterskab malede Busch ca. 1000 oliemalerier, som f\xc3\xb8rst blev offentliggjort efter hans d\xc3\xb8d i 1908.'