b'\n_START_ARTICLE_\nRobert Hamerling\n_START_PARAGRAPH_\nRobert Hamerling (f\xc3\xb8dt 24. marts 1830 i Kirchberg am Wald i Nedre\xc3\xb8strig, d\xc3\xb8d 13. juli 1889 i Graz) var en \xc3\xb8strigsk digter._NEWLINE_Hamerling, der var en s\xc3\xb8n af fattige for\xc3\xa6ldre, blev student i Wien, hvortil familien var flyttet, og var 1848 medlem af den akademiske legion. Han blev 1851 l\xc3\xa6rer ved det klassiske gymnasium i Wien, senere i Graz, og 1855 professor ved gymnasiet i Triest. Hamerling debuterede 1857 som lyrisk digter med Ein Sangergruss vom Strande der Adria, hvorp\xc3\xa5 fulgte Venus im Exil (1858, 5. oplag 1889), Ein Schwanenlied der Romantik (1862, 5. oplag 1889), digtsamlingen Sinnen und Minnen (1860, 7. oplag 1886) og digtet Germanenzug (1864, 5. oplag 1890), i hvilke han havde vist sig som begejstret national lyriker, og af hvilke mange var satte i musik. Han var efterh\xc3\xa5nden bleven ked af skolegerningen og tog sin afsked 1862, hvorefter han flyttede til Graz for at leve for digtekunsten. Det var imidlertid f\xc3\xb8rst 1866, at han egentlig blev ber\xc3\xb8mt, nemlig ved det store episke digt Ahasver in Rom (21. oplag 1894, oversat p\xc3\xa5 dansk 1881), som i pr\xc3\xa6gtigt farveskrud viser os kampen mellem kristendom og hedenskab p\xc3\xa5 Neros tid. Medens dette digt er i femfodede jamber, er det n\xc3\xa6ste Der K\xc3\xb6nig von Sion (1869, 9. oplag 1889) i heksametre, og begge er oversatte p\xc3\xa5 de fleste europ\xc3\xa6iske sprog. Af hans senere digte m\xc3\xa5 n\xc3\xa6vnes det episke Amor und Psyche (illustreret af Paul Thumann, 1882, 11. oplag 1894), det satiriske epos Homunculus (1888); dette sidste har aldrig gjort lykke, lige s\xc3\xa5 lidt som tragedien Danton und Robespierre (1871, 4. oplag 1877) og lystspillet Lord Lucifer (1880). I 1876 udgav han den store roman Aspasia (3 bind, 3. oplag 1884, oversat p\xc3\xa5 dansk af Otto Borchsenius 1879), som i sin fremstilling af kunstner- og elskovslivet i det gamle Athen viser digterens fortrolighed med antikken, men m\xc3\xa5ske netop derfor falder lidt bred og tr\xc3\xa6ttende. I 1880 udkom novellen Die Walds\xc3\xa4ngerin (4. oplag 1890); 1873 skrev han kantaten Die sieben Tods\xc3\xbcnden (komponeret af Adalbert von Goldschmidt), som dog er lidet betydelig. Det sidste originale arbejde, som han selv udgav, var en selvbiografi, Stationen meiner Lebenspilgerschaft (1889), som udfyldes af dagbogsbladene Lehrjahre der Liebe (1890). Efter hans d\xc3\xb8d udkom det filosofiske v\xc3\xa6rk Die Atomistik des Willens (2 bind, 1890) samt Lyrischer Nachlass (1894). Hamerling har desuden v\xc3\xa6ret virksom som overs\xc3\xa6tter, nemlig af Giacomo Leopardis digte (1868) og Hesperidische Fr\xc3\xbcchte (Verse und Prosa aus dem modernen Italien, 1874), og som udgiver af yndede tyske lyriske samlinger, som Das Blumenjahr in Bild und Lied (8. oplag 1888) og Bl\xc3\xa4tter im Winde (1887). En samling af hans egne skitser og studier udkom under titlen Prosa (2 bind, 1882; ny r\xc3\xa6kke, 2 bind 1891).'