b'\n_START_ARTICLE_\nJohann Gottfried von Herder\n_START_SECTION_\nKritisk over for fokusering p\xc3\xa5 menneskets rationelle evner\n_START_PARAGRAPH_\nHerder blev, som Giambattista Vico, kritisk indstillet over for oplysningstidens fokusering p\xc3\xa5 menneskets rationelle evner. I mods\xc3\xa6tning til Vico s\xc3\xa5 Herder ikke sproget som funderet p\xc3\xa5 forestillingskraft og forsynethed, givet af Gud, men p\xc3\xa5 de umiddelbare menneskelige f\xc3\xb8lelser.\n_START_SECTION_\nGiambattista Vico og f\xc3\xb8lelserne\n_START_PARAGRAPH_\nDet kan minde om Vico, der p\xc3\xa5 baggrund af det menneskelige forsyn og den menneskelige forestillingskraft talte om det menneskelige sj\xc3\xa6leliv, der giver sig til udtryk igennem str\xc3\xa6ben, k\xc3\xa6mpen, m\xc3\xa5l, motiver, h\xc3\xa5b og frygt, der jo er menneskelige f\xc3\xb8lelser. Denne form for f\xc3\xb8lelser m\xc3\xa5 dog if\xc3\xb8lge Herder v\xc3\xa6re mere afledte komplekse f\xc3\xb8lelser. De f\xc3\xb8lelser Herder henviser til er de mere direkte f\xc3\xb8lelser mennesket har igennem dets sanser. P\xc3\xa5 den vis er han mere inspireret af empirismen end Vico. Sanserne forbinder mennesket til virkeligheden p\xc3\xa5 umiddelbart samme vis, som ved empirismen.\n_START_SECTION_\nDen menneskelige fornuft og sproget\n_START_PARAGRAPH_\nMennesket er i sit udgangspunkt, som John Locke beskriver det, uden medf\xc3\xb8dt fornuftsindhold. Der er ingen a priori kategorier som mennesket erkender verden igennem fra f\xc3\xb8rste f\xc3\xa6rd. Der er intet artikuleret f\xc3\xb8r-sprogligt sprog, der er betingende for vort f\xc3\xb8rste sprogs opbygning og derved vores verdensforst\xc3\xa5else._NEWLINE_N\xc3\xa6rmest analogt til Giambattista Vico var Herder overbevist om, at mennesket med svie og smerte m\xc3\xa5 erhverve sig en veludviklet fornuft. Det er ikke noget vi er givet fra f\xc3\xb8dselen. Hverken fra det enkelte menneskes barnsben eller menneskesl\xc3\xa6gtens f\xc3\xb8dsel._NEWLINE_Fornuften arbejder med og ud fra begreber. Begreber er ikke blot billeder af f\xc3\xa6nomener, forst\xc3\xa5et som direkte kopier af et f\xc3\xa6nomener. Begreber er mere almene og d\xc3\xa6kker f\xc3\xa6nomener og ikke et enkeltst\xc3\xa5ende partikul\xc3\xa6rt f\xc3\xa6nomen, som ellers ville v\xc3\xa6re tilf\xc3\xa6ldet, hvis der var tale om den slagt direkte kopiering af et f\xc3\xa6nomen._NEWLINE_F\xc3\xa6nomen er dog ogs\xc3\xa5 et begreb, et begreb der f\xc3\xb8rst m\xc3\xa5 have indhold for brugeren, inden denne overhovedet kan siges at se et bestemt f\xc3\xa6nomen forskelligt fra et andet. At bruge begreber er at bruge sprog, og sprog er ikke kun ord best\xc3\xa5ende af tegn, s\xc3\xa5 som bogstaver. Sprog best\xc3\xa5r af begreber og dermed m\xc3\xa5 fornuft ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re sprogligt betinget, p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de som sproget m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re betinget af sproget. Pointen her er blot at mennesket if\xc3\xb8lge Herder f\xc3\xb8rst ud fra sine medf\xc3\xb8dte evner igennem udvikling skaber sig et sprog og dermed en fornuft. Hvorledes det m\xc3\xa5 g\xc3\xa5 for sig behandles i n\xc3\xa6ste afsnit om sprogets oprindelse._NEWLINE_Herder lagde v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 menneskehedens og sl\xc3\xa6gtens historie. Herudfra kan vi allerede nu slutte, og se, at han dermed l\xc3\xa6gger v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 hvordan denne udvikling forl\xc3\xb8ber. Herder var overbevist om, at denne udvikling m\xc3\xa5ske nok sker i faser, men at disse faser ikke er tydeligt afm\xc3\xa6rket._NEWLINE__NEWLINE_Herders forst\xc3\xa5else af menneskesl\xc3\xa6gtens udvikling er meget dynamisk. Menneskesl\xc3\xa6gtens udvikling m\xc3\xa5 komme ubetinget fra menneskets egen natur. Kort sagt ville den titel David Hume valgte til sit hovedv\xc3\xa6rk v\xc3\xa6re lige s\xc3\xa5 passende p\xc3\xa5 Herders afhandling om sprogets oprindelse. En afhandling om sprogets oprindelse m\xc3\xa5 n\xc3\xb8dvendigvis samtidig v\xc3\xa6re en afhandling om menneskets natur.\n_START_SECTION_\n"Afhandling om sprogets oprindelse" fra 1772\n_START_PARAGRAPH_\nHerders Abhandlung \xc3\xbcber den Ursprung der Sprache, "Afhandling om sprogets oprindelse"  udkom f\xc3\xb8rste gang i 1772, som resultat af en essaykonkurrence omkring netop sprogets oprindelse. Det kunne umiddelbart se ud som om, det ikke bekymrede Herder synderligt om hans argumenter rent stringent h\xc3\xa6nger sammen, eller f\xc3\xb8lger hinanden. Der er argumenter i Herders afhandling, og mange af dem er stringente, men det synes ikke umiddelbart vigtigst om der i den teori Herder opstillede, skulle v\xc3\xa6re dele, der ikke ganske stringent h\xc3\xa6nger sammen efter logikkens regler. Dette kan forekomme tilsigtet. Logik er if\xc3\xb8lge Herder en menneskelig opfindelse, hvorfor den har sine begr\xc3\xa6nsninger og ikke kan beskrive alt.\n_START_SECTION_\nHerders variant af empirismen\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xa5 meget empirist er Herder, at han tror p\xc3\xa5 at vi kan f\xc3\xa5 viden om verden og os selv igennem empiriske unders\xc3\xb8gelser, hvor man dog m\xc3\xa5 huske p\xc3\xa5 at selv s\xc3\xa5danne ikke er umiddelbare som hos for eksempel John Locke. Empiriske unders\xc3\xb8gelser er, som alt hvad mennesket kan foretage sig, sprogligt ladet. Her kan Herder minde om Kant, man m\xc3\xa5 dog igen huske p\xc3\xa5, at det menneskelige sprog er i udvikling og ikke givet fra begyndelsen som hos Kant. S\xc3\xa5 selv om vi m\xc3\xa5tte erfare verden igennem kategorier, s\xc3\xa5 er disse kategorier flygtige og ikke evig gyldige. Dette m\xc3\xa5 man have for \xc3\xb8je, hvis man vil dyrke empirisk videnskab.\n_START_SECTION_\nVerden, menneskets natur og sproget\n_START_PARAGRAPH_\nDet betyder, at vil man if\xc3\xb8lge Herder vide noget om verden, eller menneskets natur, eller sproget, s\xc3\xa5 m\xc3\xa5 man ud fra den sammens\xc3\xa6tning disse tre gensidigt afh\xc3\xa6ngige st\xc3\xb8rrelser udg\xc3\xb8r i og for os unders\xc3\xb8ge dem alle p\xc3\xa5 en gang. Dette vil igen sige, at s\xc3\xa5dan noget som eviggyldige universelle sandheder om nogen af disse st\xc3\xb8rrelser ikke kan findes uden at de alle tages i betragtning i deres forhold til hinanden. En epistemologisk unders\xc3\xb8gelse vil alts\xc3\xa5 samtidig v\xc3\xa6re b\xc3\xa5de en antropologisk, etymologisk, grammatisk, og historisk unders\xc3\xb8gelse.'