b'\n_START_ARTICLE_\nEllingpigen\n_START_PARAGRAPH_\nEllingpigen er et moselig fra jernalderen omkring  200 f.Kr, fundet 1938 i Bj\xc3\xa6ldskovdal omkring 10 km vest for Silkeborg. Det var landmand Jens Zakariassen, der, mens han gravede efter t\xc3\xb8rv, st\xc3\xb8dte p\xc3\xa5 noget, han i f\xc3\xb8rste omgang antog var et dyr, der var druknet i mosen. Dyret viste sig dog at have et v\xc3\xa6vet uld-b\xc3\xa6lte om livet og var et ark\xc3\xa6ologisk fund._NEWLINE_Moseliget blev bragt til unders\xc3\xb8gelse p\xc3\xa5 Nationalmuseet i K\xc3\xb8benhavn. Liget var if\xc3\xb8rt en f\xc3\xa5reskindkappe, og benene var omviklet med et en t\xc3\xa6ppe af koskind. Bagsiden af liget var meget velbevaret, mens forsiden var s\xc3\xa5 medtaget, at man ikke kunne se, om det var en mand eller en kvinde. Bag p\xc3\xa5 hovedet var h\xc3\xa5ret samlet i en kunstf\xc3\xa6rdig, omkring 80 cm lang treflettet h\xc3\xa5rpisk eller fletning, der afsluttedes med en knude. Ellingpigen, som fundet blev navngivet, var angiveligt blevet h\xc3\xa6ngt i en alder af ca. 25 \xc3\xa5r, og hendes lig lagt i mosen. _NEWLINE_Omkring 80 meter fra Ellingpigen fandt man senere, i 1950, det i dag ber\xc3\xb8mte moselig af Tollundmanden, der ogs\xc3\xa5 var blevet h\xc3\xa6ngt, f\xc3\xb8r han blev nedlagt i mosen. Begge er angiveligt samtidige, fra omkring 280 f.Kr. i henhold til kulstof 14 dateringer foretaget i 1970\'erne, og de udstillet p\xc3\xa5 Silkeborg Museum, hvor der er opbygget en jernalderudstilling med blandt andet kopier af kl\xc3\xa6dedragter og datidens frisurer, rekonstuktioner af en jernudvindingsovn samt andre fund fra den tidlige jernaldertid, som Ellingpigen og Tollundmandmanden levede i.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8ds\xc3\xa5rsagen\n_START_PARAGRAPH_\nEllingpigen er \xc3\xb8jensynligt blevet h\xc3\xa6ngt. Allerede da hun blev fundet,  var en "h\xc3\xa6ngningsfure" omkring halsen, og med sig i graven havde hun en l\xc3\xa6derstrikke, hvis bredde svarer til furen._NEWLINE_Der kunne ikke konstateres andre d\xc3\xb8ds\xc3\xa5rsager. Hun havde ingen andre kv\xc3\xa6stelser eller sygdomstegn.\n_START_SECTION_\nPersonen\n_START_PARAGRAPH_\nDen d\xc3\xb8de var en kvinde p\xc3\xa5 omkring 25-30 \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nFrisuren\n_START_PARAGRAPH_\nFrisuren er ret kompliceret og kr\xc3\xa6ver et h\xc3\xa5r af omkring en meters l\xc3\xa6ngde._NEWLINE_H\xc3\xa5ret er f\xc3\xb8rst blevet redt bagud over issen og flettet i en tresl\xc3\xa5et fletning. Den er f\xc3\xb8rt midt over hovedet om i nakken. Her er h\xc3\xa5ret opdelt i syv snoede piske, som er sammenlagt i tre bundter, hvoraf to p\xc3\xa5 to og en p\xc3\xa5 tre piske, som forts\xc3\xa6tter ca. 30 cm ned ad ryggen og lukkes med en knude, muligvis med l\xc3\xb8st h\xc3\xa6ngende ender. Fletningens samlede l\xc3\xa6ngde er 80 cm._NEWLINE_Fletningen er s\xc3\xa5 samlet i en nakkeknold ved at sno den l\xc3\xb8sth\xc3\xa6ngende del to gange om den, der g\xc3\xa5r fra isse til nakke. Resten udg\xc3\xb8r en fri ende p\xc3\xa5 omkring 50 cm.\n_START_SECTION_\nKl\xc3\xa6dedragten\n_START_PARAGRAPH_\nKl\xc3\xa6dedragten best\xc3\xa5r af to dele: et slag over skuldrene og et omkring benene._NEWLINE_Skulderslaget var af f\xc3\xa5reskind. Det var sammensat af flere stykker og formet s\xc3\xa5 det fra skuldrene blev bredere nedad. Skindstykkerne var syet sammen med en fin spunden tr\xc3\xa5d. Der var lavet kastesting, som p\xc3\xa5 ydersiden fremtr\xc3\xa6der som en zig-zags\xc3\xb8m. Et enkelt sted ser der ud til at v\xc3\xa6re foretaget en reparation, udf\xc3\xb8rt med s\xc3\xb8mmesting og med brug af en kraftig l\xc3\xa6dertr\xc3\xa5d. Slagets forkant er blevet forst\xc3\xa6rket ved, at skindet er blevet lagt dobbelt. I halsrundingen er der sm\xc3\xa5 huller til en l\xc3\xa6dersn\xc3\xb8re, der har holdt kappen sammen. Slaget har n\xc3\xa5et pigen omtrent til kn\xc3\xa6ene._NEWLINE_Kl\xc3\xa6det omkring benene var en kohud syet med samme grove teknik som reparationen._NEWLINE_Endelig havde hun et b\xc3\xa6lte af spundet f\xc3\xa5reuld, 4 cm bredt og 67 cm langt.\n_START_SECTION_\nOmst\xc3\xa6ndighederne\n_START_PARAGRAPH_\nBegravelsen og bekl\xc3\xa6dningen tyder ikke p\xc3\xa5, at der var tale om en fattig eller en kriminel. Snarere kan der v\xc3\xa6re tale om en menneskeofring. Fra den langt senere romerske forfatter Tacitus, der skrev omkring 100 e.Kr., vides, at germanerne dyrkede gudinden Nerthus (forklaret som Moder Jord) og ofrede til hende. Forholdene lader sig dog ikke entydigt tolke inden for denne forklaringsramme, s\xc3\xa5 der knytter sig stor usikkerhed til denne forklaring.'