b'\n_START_ARTICLE_\nVilhelminske Irlandskrige\n_START_SECTION_\nThe Glorious Revolution\n_START_PARAGRAPH_\nKrigen i Irland skete i direkte konsekvens af Englands The Glorious Revolution. James, der var katolik, fors\xc3\xb8gte at gennemf\xc3\xb8re religionsfrihed for katolikker og uden hensyn til det engelske parlament at indf\xc3\xb8re upopul\xc3\xa6re love. For mange i England var det en ubehagelig p\xc3\xa5mindelse om Charles I, hvis konflikt havde udl\xc3\xb8st den engelske borgerkrig. Det afg\xc3\xb8rende punkt, i James forhold til den engelske politiske klasse, var da hans kone f\xc3\xb8dte en s\xc3\xb8n \xe2\x80\x93 det gav n\xc3\xa6ring til en frygt om et vedvarende katolsk Stuart-dynasti i de tre kongeriger England, Skotland og Irland. P\xc3\xa5 baggrund af denne frygt udt\xc3\xa6nkte nogle af de politiske n\xc3\xb8glepersoner en sammensv\xc3\xa6rgelse mod James der gik ud p\xc3\xa5 at indbyde den Vilhelm af Oranje, statholder i de Forenede Nederlande, til at invadere England og i f\xc3\xa6llesskab med hans kone Maria, James \xc3\xa6ldste datter, at overtage den engelske trone. Vilhelm accepterede tilbuddet prim\xc3\xa6rt af milit\xc3\xa6rstrategiske \xc3\xa5rsager._NEWLINE_De Forenede Nederlande var i krig med datidens st\xc3\xa6rkeste milit\xc3\xa6rmagt i Europa, Ludvig 14.\xc2\xb4s Frankrig. Siden geninds\xc3\xa6ttelsen af det engelske Stuartdynasti i 1660 havde kongerne Charles II og James II f\xc3\xb8rt en t\xc3\xa6t alliance med Frankrig, det var Vilhelms \xc3\xb8nske at fravriste Frankrig de engelske ressourcer i form af m\xc3\xa6nd, penge og v\xc3\xa5ben og i stedet tilknytte disse Augsburg-ligaen. I 1688 invaderede Vilhelm England og James forsvarede sig kun sporadisk._NEWLINE_Hvor James var upopul\xc3\xa6r i England, var det modsatte tilf\xc3\xa6ldet i Irland. De indf\xc3\xb8dte irere var n\xc3\xa6sten alle katolikker og havde k\xc3\xa6mpet ind\xc3\xa6dt for det engelske Stuart-dynasti under krigene i Irland i 1640\xc2\xb4erne i h\xc3\xa5bet om at sikre religi\xc3\xb8s tolerance og politisk selvstyre i Irland. De var blevet besejret i 1650\xc2\xb4erne og var blevet straffet h\xc3\xa5rdt af det engelske Commonwealth med konfiskering af land samt straffelove. Skuffelsen var derfor ogs\xc3\xa5 stor da Charles II efter hans geninds\xc3\xa6ttelse i 1660 ikke omgjorde deres situation stort._NEWLINE_James, havde derimod givet irerne nogle konkrete indr\xc3\xb8mmelser i 1680\xc2\xb4erne ved at udn\xc3\xa6vne en irsk katolik, Richard Talbot, 1.jarl af Tyrconnell til kongens guvern\xc3\xb8r i Irland og ved at geninds\xc3\xa6tte katolikker i h\xc3\xa6ren, offentlige hverv og i det irske parlament. Det meste af den landejende katolske irske klasse havde mistet deres jord og v\xc3\xa6rdier efter Cromwells erobring af Irland(1649-53) til protestantiske bos\xc3\xa6ttere fra England og Skotland. De h\xc3\xa5bede p\xc3\xa5 at f\xc3\xa5 dette tilbage under James\xc2\xb4 styre. P\xc3\xa5 baggrundt af dette havde James grund til h\xc3\xa5b om at kunne m\xc3\xb8nstre st\xc3\xb8tte til en tilbageerobring af hans tre kongeriger.\n_START_SECTION_\nKrigsudbrud \xe2\x80\x93 Felttog i Ulster\n_START_PARAGRAPH_\nEfter Vilhelms ankomst til England havde James guvern\xc3\xb8r i Irland, Richard Talbot, 1.jarl af Tyrconnell, sikret at alle de milit\xc3\xa6rstrategiske n\xc3\xb8glesteder i Irland var sikret via den nyligt rekrutterede Irske katolske h\xc3\xa6r der var loyale overfor James. I den nordlige provins Ulster, der havde en h\xc3\xb8j koncentration af skotske og engelske bos\xc3\xa6ttere, m\xc3\xb8dte Talbot den eneste alvorlige modstand._NEWLINE_I November 1688, var det kun den bef\xc3\xa6stede by Derry der havde en protestantisk garnison. En h\xc3\xa6r p\xc3\xa5 omkring 1.200 m\xc3\xa6nd, de fleste Redshanks(H\xc3\xb8jl\xc3\xa6ndere), blev langsomt samlet under Alexander MacDonnell, 3.jarl af Antrim(samlingen begyndte da Vilhelm steg i land i England). Da den endelig n\xc3\xa5ede Derry 7.december 1688 blev byporten lukket for dem og belejringen af Derry tog sin begyndelse. Selvom det kunne ligne at de jakobinske tropper havde en klar fordel i kraft af antal i Irland, viste det sig at de fleste af Tyrconnells tropper var hastigt indkaldte b\xc3\xb8nder, hvoraf de fleste var meget d\xc3\xa5rligt udrustet og tr\xc3\xa6net. Dog lykkedes det en jakobinsk styrke under ledelse af Richard Hamilton at hindre en protestantisk styrke adgang ved Dromore, County Down den 14.marts 1689 hvorefter at jakobinerne satte sig p\xc3\xa5 den \xc3\xb8stlige del af Ulster._NEWLINE_Da James var blevet afsat var han flygtet til Frankrig, her havde Ludvig XIV(der allerede var i krig med Vilhelm af Oranje) givet ham st\xc3\xb8tte i form af penge og tropper, dog betingede han at antallet af franske tropper der blev sendt til Irland skulle modsvares ved at det samme antal af irere blev sendt til Frankrig som rekrutter. James landede i Irland ved Kinsale den 12.marts 1689 med 6.000 franske tropper. F\xc3\xb8rste mission var at sikre sig Dublin, hvilket skete uden st\xc3\xb8rre sv\xc3\xa6rdslag, efterf\xc3\xb8lgende drog han mod nord, med en jakobinsk h\xc3\xa6r af katolikker, protestantiske royalister og franskm\xc3\xa6nd, for at tilslutte sig belejringen af Derry den 18.April. James stod i spidsen for en bev\xc3\xa6gelse overvejende der var overvejende katolsk og 7.maj besad han ogs\xc3\xa5 et irsk parlament best\xc3\xa5ende n\xc3\xa6sten udelukkende af den katolske lavadel. Modstr\xc3\xa6bende gik han med til at vedtage en lov der bestemte at det engelske parlament ikke kunne vedtage love der gjaldt Irland. Derudover gik han, igen modstr\xc3\xa6bende, med til at genetablere de jorder der var blevet frataget katolikker efter Cromwells erobring af Irland, ved at konfiskere land fra de der k\xc3\xa6mpede imod ham(prim\xc3\xa6rt protestanter) og som st\xc3\xb8ttede Vilhelm. Parlamentet blev siden kaldt det Patriotiske Parlament af irske nationalister._NEWLINE_11.juni 1689 lagde britiske skibe til udfor Derry, for at underst\xc3\xb8tte den belejrede by, men man turde ikke at risikere en landgang f\xc3\xb8r de fik en ordre fra Marskal Friedrich Schomberg, 28.juli 1689 tr\xc3\xa6ngte de igennem og endte dermed belejringen._NEWLINE_T\xc3\xa6t ved Enniskillen lige syd for Dublin samlede folk fra det protestantiske samfund en fremragende uregelm\xc3\xa6ssig styrke til Vilhelm. Med Enniskillen som base rettede denne styrke en m\xc3\xa6ngde af overfald mod den jakobinske styrke i Connacht og Ulster. Der blev samlet en d\xc3\xa5rlig tr\xc3\xa6net jakobinsk styrke under ledelse af Justin MacCarthy og adelsmanden Mountcashel. Mountcashels tropper blev besejret 28.juli 1689 i slaget ved Newtownbutler. Mange af de jakobinske tropper flygtede som det f\xc3\xb8rste skud blev affyret og op til 1500 af dem blev hugget ned eller druknede da Vilhelminske tropper jagtede dem. Dels grundet dette nederlag og dels fordi at der var landet en stor Vilhelminsk styrke i den \xc3\xb8stlige del af provinsen, trak de jakobinske tropper sig tilbage til fra Ulster og slog lejr n\xc3\xa6r Dundalk.\n_START_SECTION_\nSchombergs felttog 1689\n_START_PARAGRAPH_\nFrederick Schomberg, 1.jarl af Schomberg landede ved Ballyholme Bay, County Down 13.August 1689 hvorefter han erobrede Carrickfergus og siden kunne bev\xc3\xa6ge sig mod Dundalk uden modstand. James\xc2\xb4 guvern\xc3\xb8r Tyrconnells tropper, den jakobinske hovedstyrke, blokerede for at Schomberg kunne passere sydover, men da det ikke kom til kamphandlinger forblev de to h\xc3\xa6re i deres lejre i koldt og v\xc3\xa5dt vejr i adskillige uger, f\xc3\xb8r de til sidst trak sig tilbage til deres vinterkvarterer. DEn Vilhelminske styrke mistede flere tusinde m\xc3\xa6nd grundet sygdom i felttoget, ogs\xc3\xa5 selvom de ikke k\xc3\xa6mpede en eneste kamp med jakobinerne. Generelt blev de pint gennem vinteren 1689 som de blev pint de f\xc3\xb8lgende to \xc3\xa5r af irske guerillaer kendt som "Rapparees". Schombergs tropper fortsatte med at d\xc3\xb8 i deres vinterkvarterer, grundet den h\xc3\xa5rde vinter og de svigtende forsyninger. Den svigtende madforsyning skyldtes prim\xc3\xa6rt d\xc3\xa5rlig koordinering, men ogs\xc3\xa5 jakobinernes h\xc3\xa6rgen af landet under deres retr\xc3\xa6te, der ikke levnede megen f\xc3\xb8de tilbage til de Vilhelminske tropper. Den civile befolkning led ogs\xc3\xa5 alvorligt under denne \xc3\xb8del\xc3\xa6ggen.\n_START_SECTION_\nVilhelm ankommer, 1690 \xe2\x80\x93 Slaget ved Boyne\n_START_PARAGRAPH_\nUt\xc3\xa5lmodig med Schombergs langsomme fremf\xc3\xa6rd, besluttede Vilhelm selv at tage f\xc3\xb8ringen og 14.juni 1690 ankom han til Belfast Lough med 300 skibe. Ved landgangen i Carrickfergus kunne han m\xc3\xb8nstre en h\xc3\xa6r p\xc3\xa5 36.000 soldater(der inkluderede Engelske, tyske, nederlandske, danske og franske huguenot tropper), som straks marcherede mod Dublin. Efter noget modstand ved Newry trak den jakobinske styrke sig tilbage til den sydlige bred af floden Boyne, hvor man gik i forsvarsposition ved landsbyen Oldbridge n\xc3\xa6r Drogheda. 1.juli angreb Vilhelm deres positioner, hans tropper vadede over floden flere steder og tvang de jakobinske tropper til at tr\xc3\xa6kke sig yderligere tilbage for ikke at blive omringet. (I konsekvens af at man i 1753 gik over til den gregorianske kalender fejres slaget nu 12.juli). Slaget ved Boyne var ikke afg\xc3\xb8rende milit\xc3\xa6rt og tabene p\xc3\xa5 begge sider h\xc3\xb8je \xe2\x80\x93 der blev dr\xc3\xa6bt cirka 1500 jakobinere og 500 p\xc3\xa5 Vilhelms side. Men slaget blev afg\xc3\xb8rende da det fik James til at miste troen p\xc3\xa5 en sejr i det irske. Han red i spidsen af sin h\xc3\xa6r mod Duncannon og derfra drog han i eksil i Frankrig. P\xc3\xa5 grund af at han svigtede sine irske tilh\xc3\xa6ngere er han kendt i Irland under navnet S\xc3\xa9amus an Chaca eller "James the Shit". De jakobinske tropper trak sig tilbage til Dublin, ikke videre skadet, men demoraliseret og h\xc3\xa5rdt ramt af desertering. Dagen efter forlod man byen og marcherede mod Limerick. Samme dag indtog de Vilhelminske tropper hovedstaden uden at l\xc3\xb8sne et skud. Nyhederne om nederlaget ved Boyne bidrog til at de skotske jakobinere indstillede deres kampe._NEWLINE_Vilhelms sejr, kombineret med James flugt, kunne have betydet enden p\xc3\xa5 krigen i Irland. Men Vilhelm pr\xc3\xa6senterede i Dublin nogle meget h\xc3\xa5rde fredsbetingelser, den ben\xc3\xa5dning som han lovede de jakobinske fodsoldater blev ikke officerer og den landejende klasse til dels. Som resultat heraf f\xc3\xb8lte de jakobinske ledere ikke at de havde andet valg end at forts\xc3\xa6tte kampen indtil at en fredstraktat ville sikre en garanti af deres liv, ejendom samt deres civile og religi\xc3\xb8se rettigheder.\n_START_SECTION_\nLimerich, Aughrim og krigens afslutning\n_START_PARAGRAPH_\nKrigen fortsatte efter at irerne havde trukket sig tilbage til Limerick, i August 1690 modstod de et Vilhelminsk angreb dog med store tab til f\xc3\xb8lge. I den sidste del af 1690 trak Vilhelms tropper sig tilbage fra det vestlige Irland hvorimod de konsoliderede sig i den sydlige del af landet, hvor deres tropper under ledelse af jarlen af Marlborough indtog de sydlige havnebyer Cork og Kinsale._NEWLINE_De irske jakobinere holdt deres forsvar i nogle f\xc3\xa5 byer i det vestlige Irland og derudover i Connaght vest for floden Shannon. Jakobinere havde f\xc3\xa5et en vis selvtillid da de var i stand til at forsvare Limerick og h\xc3\xa5bede stadig p\xc3\xa5 at kunne vinde krigen med milit\xc3\xa6r st\xc3\xb8tte fra Frankrig(selvom mange af de franske tropper var blevet trukket tilbage efter James flugt). I den sidste del af 1690 forlod Vilhelm ogs\xc3\xa5 Irland, han overlod herefter ledelsen af tropperne til den nederlandske general Godert de Ginkell. Det lykkedes Ginkell at bryde ind i Connaght ved Athlone efter en blodig belejring af byen. Herefter gik han frem mod de jakobinske n\xc3\xb8glebyer Galway og Limerick. Ved Aughrim, County Galway fors\xc3\xb8gte den franske jakobinske leder Marquis de st Ruth at standse deres fremmarch men Ginkell p\xc3\xa5f\xc3\xb8rte irerne et afg\xc3\xb8rende nederlag i Slaget ved Aughrim, hvor jakobinerne mistede 8000 soldater, godt halvdelen af deres styrke, dr\xc3\xa6bt, s\xc3\xa5ret eller tilfangetagne._NEWLINE_Den jakobinske general st Ruth var selv blandt de dr\xc3\xa6bte. Ginkell indtog efterf\xc3\xb8lgende Galway der overgav sig under lempelige betingelser. Derefter belejrede han Limerick. Belejringen af Limerick endte 23.September 1691 med irsk overgivelse da Patrick Sarsfield, blottet for ethvert h\xc3\xa5b om sejr, frasagde sig de franske officerer der havde taget magten over byen og indledte forhandling med Ginkell. Fredstraktaten i Limerick blev underskrevet 3.oktober 1691 lovede milde vilk\xc3\xa5r til de jakobinere der blev i Irland og ville sv\xc3\xa6rge troskab mod Vilhelm III. Freden blev alts\xc3\xa5 sluttet p\xc3\xa5 disse betingelser mellem Ginkell og Sarsfield, men det irske parlament der var domineret af protestanter n\xc3\xa6gtede at godkende de dele der lovede tolerance og lige rettigheder for katolicisme og katolikker. Faktisk blev straffelovene, der kraftigt diskriminerede katolikker, f\xc3\xb8rt videre og forst\xc3\xa6rket af den \'\'protestantiske magtdominans\'\' i parlamentet. De irske jakobinere s\xc3\xa5 dette som et \xc3\xa6rel\xc3\xb8st l\xc3\xb8ftebrud. En popul\xc3\xa6r irsk samtidig talem\xc3\xa5de sagde cuimhnig\xc3\xad Luimneach agus feall na Sassanaigh(genkald jer Limerick og engelsk forr\xc3\xa6deri). En del af aftalen tilsagde at den katolske irske h\xc3\xa6r skulle forlade landet og tage til Frankrig, denne episode er i Irland popul\xc3\xa6rt kendt under De Flygtende Vildg\xc3\xa6s. Cirka 14.000 soldater forlod i 1691 Irland sammen med Patrick Sarsfield og 10.000 kvinder og b\xc3\xb8rn. De dannede James II\xc2\xb4s h\xc3\xa6r der i eksil k\xc3\xa6mpede i den franske h\xc3\xa6r. Efter James\xc2\xb4 d\xc3\xb8d blev resterne af h\xc3\xa6ren en del af den franske Irske Brigade, der var blevet dannet i 1689 af 6000 irske rekrutter der blev sendt af irske jakobinere mod at f\xc3\xa5 fransk milit\xc3\xa6rhj\xc3\xa6lp.\n_START_SECTION_\nLangsigtede f\xc3\xb8lger\n_START_PARAGRAPH_\nDen Vilhelminske sejr i Irland havde to m\xc3\xa6rkbare langvarige f\xc3\xb8lger. Den f\xc3\xb8rste var at sikre sig at James II ikke ville v\xc3\xa6re i stand til at generobre sine tre tidligere kongeriger England, Skotland og Irland med milit\xc3\xa6re midler. Den anden var at sikre sig britisk og protestantisk dominans over Irland. Irland ville indtil det 19.\xc3\xa5rh blive styret af den protestantiske magtdominans, den engelske protestantiske overklasse. St\xc3\xb8rstedelen af det irske katolske samfund blev i lighed med de presbyterianske Ulster-skotter systematisk udelukket fra magten._NEWLINE_Blandt katolikker s\xc3\xa5 man i over hundrede \xc3\xa5r sentimentalt p\xc3\xa5 den jakobinske sag og man skildrede James og Stuarterne som de retm\xc3\xa6ssige konger der ville have sikret Irland en retf\xc3\xa6rdig ordning(hvilket inkluderede selvstyre og tilbagelevering af de konfiskerede jorder) og st\xc3\xb8ttet den katolske sag. Tusindvis af irske soldater forlod landet for at k\xc3\xa6mpe i den Irske Brigade for Stuartdynastiet i den franske h\xc3\xa6r. Indtil midten af 1700-tallet, var Frankrig involveret i fors\xc3\xb8get p\xc3\xa5 at genetablere Stuartdynastiet i de britiske kongeriger og irere i fransk tjeneste k\xc3\xa6mpede med jakobinerne i den skotste jakobinske opstand i slaget ved Culloden i 1745._NEWLINE_P\xc3\xa5 den anden side hyldede protestanter Vilhelms sejr som en triumf for religi\xc3\xb8s og civil frihed. Mange protestanter var overbeviste om at deres sejr havde reddet deres samfund fra massakre og tilintetg\xc3\xb8relse fra de romersk-katolske. Heri ligger grunden til at de Vilhelminske sejre stadig mindes og fejres af de protestantiske samfund i Ulster, specielt af Orangeordenen 12.juli.'