b'\n_START_ARTICLE_\nJuan de Vald\xc3\xa9s\n_START_PARAGRAPH_\nJuan de Vald\xc3\xa9s (f\xc3\xb8dt ca. 1500, d\xc3\xb8d maj 1541) var en spansk religi\xc3\xb8s forfatter.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nJuan de Vald\xc3\xa9s var den yngste af Fernando de Vald\xc3\xa9s\' to tvillinges\xc3\xb8nner; faderen var regidor (byr\xc3\xa5dsmedlem) i Cuenca, Kastilien, hvor Juan de Vald\xc3\xa9s kom til verden. Han studerede sandsynligvis p\xc3\xa5 universitetet i Alcal\xc3\xa1 de Henares og optr\xc3\xa6der f\xc3\xb8rste gang p\xc3\xa5 skrift som "anonym" forfatter til den politisk-religi\xc3\xb8se Di\xc3\xa1logo de Mercurio y Car\xc3\xb3n (Dialog mellem Merkur og Charon), skrevet og udgivet i 1528. Skriftet angriber den romerskkatolske kirkes korruption, hvilket gjorde, at Vald\xc3\xa9s af frygt for den spanske inkvisition forlod Spanien og rejste til Napoli i 1530._NEWLINE_I 1531 drog han til Rom, hvor hans Di\xc3\xa1logo blev tolereret, idet han heri havde st\xc3\xb8ttet \xc3\xa6gteskabet mellem Henrik 8. af England med Katharina af Aragonien. I 1533 vides han at have skrevet i Bologna i pave Clemens 7.\'s n\xc3\xa6rv\xc3\xa6r, og om efter\xc3\xa5ret samme \xc3\xa5r bosatte han sig permanent i Napoli og antog italienske udgaver af sit navn, Vald\xc3\xa9sso eller Val d\'Esso. Han er visse steder blevet tildelt posten som sekret\xc3\xa6r for vicekongen af Napoli, don Pedro de Toledo, men der er ingen tegn p\xc3\xa5, at han skulle have bekl\xc3\xa6dt et officielt embede. I stedet skyldes rygtet hero muligvis forveksling med hans tvillingebror Alfonso, der var hofmand hos kejser Karl 5. af det Tysk-romeske rige, deltog i kroningen af Karl i Aachen i 1520 og var kansler hos Karl fra 1524, men d\xc3\xb8de i 1531._NEWLINE_Det vides, at Juan de Vald\xc3\xa9s\' hus p\xc3\xa5 Chiajaen var centrum for en litter\xc3\xa6r og religi\xc3\xb8s kreds; hans konversationer og skrifter (der cirkulerede som manuskript) stimulerede \xc3\xb8nsket om en \xc3\xa5ndelig reformation af kirken. Hans f\xc3\xb8rste frembringelse i Napoli var en filologisk afhandling Di\xc3\xa1logo de la Lengua (1535). Hans v\xc3\xa6rker berettiger ham til en plads blandt de bedste spanske prosaister. Hans venner opfordrede ham til at arbejde som humanist, men han var mere tilb\xc3\xb8jelig til at arbejde med en bibelsk fortolkning af kernen i det fromme liv. Vermigli og Marcantonio Flaminio var de f\xc3\xb8rende \xc3\xa5nder i hans coterie, som ogs\xc3\xa5 omfattede markise Vittoria Colonna fra 1537 og hendes svigerinde Giulia Gonzaga._NEWLINE_Vald\xc3\xa9s havde stor betydning for Bernardino Ochino, for hvem han leverede indhold til pr\xc3\xa6dikener. Pietro Carnesecchi, som senere blev br\xc3\xa6ndt af inkvisitionen, som havde kendt Vald\xc3\xa9s i Rom som en "beskeden hofmand af god sl\xc3\xa6gt", fandt ham i Napoli (1540) som "fuldt fokuseret p\xc3\xa5 at studere den Hellige Skrift", i gang med at overs\xc3\xa6tte dele heraf fra hebr\xc3\xa6isk og gr\xc3\xa6sk med kommentarer og introduktioner. Carnesecchi tilskriver ham sin egen opfattelse af den evangeliske doktrin om sola fide (troens retf\xc3\xa6rdigg\xc3\xb8relse). Vald\xc3\xa9s d\xc3\xb8de i Napoli i 1541._NEWLINE_Efter hans d\xc3\xb8d spredtes hans proselytter. Ochino og Vermiglio forlod Italien, idet de havde opgivet h\xc3\xa5bet om en genf\xc3\xb8dt katolicisme. Nogle af Vald\xc3\xa9s\' skrifter blev i varierende grad udgivet i italienske overs\xc3\xa6ttelser. Med megen originalitet og dybde kombinerer de en delikat semi-mysticistisk spiritualitet med en personlig charme, der tilskrives deres forfatter if\xc3\xb8lge samtidige kommentatorer.'