b"\n_START_ARTICLE_\nJapansk s\xc3\xb8l\xc3\xb8ve\n_START_SECTION_\nSystematik\n_START_PARAGRAPH_\nDen japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ve er en \xc3\xb8res\xc3\xa6l (Otariidae). Frem til 2003 blev arten betragtet som en underart af Californisk s\xc3\xb8l\xc3\xb8ve, Zalophus californianus japonicus, men er sidenhen blevet oph\xc3\xb8jet til selvst\xc3\xa6ndig art. DNA-analyser i 2007 angiver at de to arter blev adskilt for omkring 2 millioner \xc3\xa5r siden i den tidlige Pleistoc\xc3\xa6n. _NEWLINE_Adskillige udstoppede japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver findes i Japan  og i det Naturhistoriske Museum, Leiden, Nederlandene, opk\xc3\xb8bt af Philipp Franz von Siebold.\n_START_SECTION_\nBeskrivelse\n_START_PARAGRAPH_\nHanner af japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver var m\xc3\xb8rkegr\xc3\xa5 og vejede mellem 450 og 560 kg og var 2,3 til 2,5 m lange. Hunnerne var markant mindre, omkring 1,6 m og med en lysere gr\xc3\xa5 farve end hannerne.\n_START_SECTION_\nUdbredelse og levesteder\n_START_PARAGRAPH_\nJapanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver levede langs den nordvestlige stillehavskyst, is\xc3\xa6r i Japan, Korea, Sakhalin, Kurilerne og m\xc3\xa5ske s\xc3\xa5 langt nord som det sydlige Kamtjatka. _NEWLINE_Gamle koreanske beretninger beskriver, at s\xc3\xb8l\xc3\xb8ven og larghas\xc3\xa6l (Phoca largha) blev fundet i Bohaihavet, Det Gule Hav og det japanske hav.   _NEWLINE_Der rapporteres stadig om observationer af japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver fra Korea, mer er sandsynligvis tale om Stellers s\xc3\xb8l\xc3\xb8ve (Eumetopias jubatus). Det eneste p\xc3\xa5lidelige fund fra Korea i nyere tid er formentlig et dyr skudt p\xc3\xa5 Monero i 1949.\n_START_SECTION_\nFors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 genintroduktion af s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver\n_START_PARAGRAPH_\nI 2007 annoncerede det sydkoreanske milj\xc3\xb8ministerium at Syd- og Nordkorea, Rusland og Kina vil samarbejde om at bringe s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver tilbage til det japanske hav, startende med en efters\xc3\xb8gning efter eventuelle japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver, der stadig kan v\xc3\xa6re i live.  Hvis levende s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver ikke kan findes planl\xc3\xa6gger den sydkoreanske regering at flytte Californiske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver fra USA til Det Japanske Hav. Det sydkoreanske milj\xc3\xb8ministerium underst\xc3\xb8tter indsatsen p\xc3\xa5 grund af symbolikken, et \xc3\xb8nske om at genoprette \xc3\xb8kosystemet og mulighederne for \xc3\xb8koturisme.\n_START_SECTION_\nUdnyttelse og udryddelse\n_START_PARAGRAPH_\nDen Japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ve har v\xc3\xa6ret jagtet og spist siden oldtiden. Mange knogler fra japansk s\xc3\xb8l\xc3\xb8ve er blevet udgravet i k\xc3\xb8kkenm\xc3\xb8ddinger fra Jensmon-perioden i Japan  . Et leksikon fra det 18. \xc3\xa5rhundrede, Wakan Sansai Zue, beskriver dog at k\xc3\xb8det ikke var velsmagende, og at s\xc3\xb8l\xc3\xb8verne kun kunne bruges til at fremstille tran til olielamper .  V\xc3\xa6rdifuld tran blev udvundet fra huden, mens de indre organer blev brugt til at fremstille kostbar orientalsk medicin. Knurh\xc3\xa5rene kunne bruges til b\xc3\xb8rster og skindet som l\xc3\xa6der. Omkring \xc3\xa5rhundredeskiftet 18-1900 blev japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver desuden indfanget til brug i cirkus.  _NEWLINE_Fangstoptegnelser fra japanske kommercielle fiskere i begyndelsen af 1900-tallet viser, at mindst 3.200 s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver blev dr\xc3\xa6bt om \xc3\xa5ret. Overudnyttelse fik fangsten til at falde drastisk til 300 s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver i 1915 og under 50 om \xc3\xa5ret i 1930'erne. Kommerciel jagt oph\xc3\xb8rte i 1940'erne, da arten var n\xc3\xa6rmest udryddet. De seneste observationer af japanske s\xc3\xb8l\xc3\xb8ver er fra 1970'erne, hvor den sidst bekr\xc3\xa6ftede observation var et ungt dyr, der blev fanget i 1974 ved kysten af Rebun, ud for Hokkaido. Der var et par ubekr\xc3\xa6ftede observationer i 1983 og 1985. Den sidste trov\xc3\xa6rdige observation af en st\xc3\xb8rre gruppe dyr (50-60 dyr)er fra 1951 ved Liancourt-\xc3\xb8erne."