b'\n_START_ARTICLE_\nK.A. Wieth-Knudsen\n_START_SECTION_\nUddannelse og akademisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nWieth-Knudsen blev student fra Metropolitanskolen 1897, vandt K\xc3\xb8benhavns Universitets guldmedalje for en prisopgave 1900, blev cand. polit. 1902 og dr.polit. i 1908 p\xc3\xa5 afhandlingen Formerelse og Fremskridt. Han var kontorchef i det internationale landbrugsinstitut i Rom 1909-13, privatdocent ved universitetet i K\xc3\xb8benhavn fra 1. februar 1914, forel\xc3\xa6ser i sociologi fra 1948 og var lektor i alm. \xc3\xb8konomi ved Den Kgl. Veterin\xc3\xa6r- og Landboh\xc3\xb8jskole 1920-22._NEWLINE_Han var slutteligt professor i social\xc3\xb8konomi, finansvidenskab og retsl\xc3\xa6re ved Norges tekniske h\xc3\xb8jskole i Trondheim 1921-1941. Samtidig var han i \xc3\xa5rene 1924 til 1942 dansk konsul i byen.\n_START_SECTION_\nKomponist\n_START_PARAGRAPH_\nI 1924 udgav han bogen Feminismen \xe2\x80\x93 En sociologisk Studie over Kvindesp\xc3\xb8rgsmaalet fra Oldtid til Nutid\'. Det var dog musikken, der blev hans store metier._NEWLINE_I sine ungdoms\xc3\xa5r fik han undervisning i klaverspil af Dagmar Wieth. Senere l\xc3\xa6rte han ogs\xc3\xa5 at spille klarinet. Han blev derp\xc3\xa5 musikelev hos Otto Malling, hvorefter han studerede i b\xc3\xa5de Tyskland, Italien og Frankrig._NEWLINE_Senere blev Wieth-Knudsens f\xc3\xb8rste v\xc3\xa6rk opf\xc3\xb8rt i Danmark under pseudonymet Niels Knudsen, da han var bange for, at det ville skade hans videnskabelige ry, hvis han offentligt fremstod som komponist. Siden udgav han over 100 kompositioner og i 1928 skrev han den omdiskuterede bog Den europ\xc3\xa6iske Musiks Sk\xc3\xa6bnetime.\n_START_SECTION_\nSynspunkter\n_START_PARAGRAPH_\nEfter 2. verdenskrig blev Wieth-Knudsen meget upopul\xc3\xa6r i Danmark, fordi han i 1930\'erne havde rost nazismen, som han ans\xc3\xa5 for det eneste middel i kampen mod kommunisme._NEWLINE_Wieth-Knudsen var ogs\xc3\xa5 ind\xc3\xa6dt modstander af feminismen og havde derfor flere sammenst\xc3\xb8d med forfatteren Thit Jensen. Det mest ber\xc3\xb8mte er nok, da Jensen under en af Wieth-Knudsens forl\xc3\xa6sninger om feminisme rejste sig op og r\xc3\xa5bte: "Nu g\xc3\xa5r De for vidt, Wieth", hvortil Wieth-Knudsen svarede: "Det g\xc3\xb8r De s\xc3\xa5 tit, Thit."'