b'\n_START_ARTICLE_\nGudmund Hentze\n_START_SECTION_\nKunstnerisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nHentze blev f\xc3\xb8dt i N\xc3\xa6stved, hans for\xc3\xa6ldre var Gregers Johan Michaelsen Hentze(1835-1877) og hustru Christiane Marie Elisabeth Sommer(1851-1940). Da han var ni \xc3\xa5r gammel flyttede familien til K\xc3\xb8benhavn. Han gik p\xc3\xa5 Kunstakademiet 1893-1894 og p\xc3\xa5 Zahrtmanns Skole 1897-1898. Han var i 1893-1894 en del af bev\xc3\xa6gelsen omkring tidsskriftet Taarnet, der var fortaler for en symbolisme i kunsten, f\xc3\xb8rst og fremmest litteraturen med forfatteren Johannes J\xc3\xb8rgensen som leder. Hentze illustrerede mange b\xc3\xb8ger, deriblandt J.P. Jacobsens roman Fru Marie Grubbe og eventyr af H.C. Andersen. Hans illustratorvirksomhed lignede kollegaen Lorenz Fr\xc3\xb8lichs, men hvor han var inspireret af tyske og franske kunstnere, var Hentze f\xc3\xb8rst og fremmest stilistisk inspireret af de engelske pr\xc3\xa6rafaelitter og Aubrey Beardsley._NEWLINE_Hans v\xc3\xa6rker var hyppigt forekommende i udstillingslivet i starten af 20. \xc3\xa5rhundrede, og han var blandt andet medlem af kunstnergruppen Den Frie Udstilling 1905-1928. Han udstillede desuden b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 Charlottenborg og Kunstindustrimuseet._NEWLINE_I 1907 havde kunstnerkollegaen Gerda Wegener f\xc3\xa5et afvist et portr\xc3\xa6t af Charlottenborgs censurkomite. I harme over det skrev Hentze et indl\xc3\xa6g i Politiken 14. april 1907. Det var starten p\xc3\xa5 bondemalerstriden. I det udtrykte han sin foragt for de "bondemalere", som var hans udtryk for de impressionistisk inspirerede danske naturmalere som Peter Hansen, Fritz Syberg og Johannes Larsen. I indl\xc3\xa6gget giver han udtryk for, at hans egen symbolistisk inspirerede kunst st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 et h\xc3\xb8jere kulturtrin end bondemalerne, som han mente forherligede "den laveste Udvikling" med deres billeder af det danske bondelandskab. I sin retorik foregriber han meget tidligt mange af nazismens tanker._NEWLINE_Diskussionen medf\xc3\xb8rte, at han i de danske kunstkredse blev persona non grata, og hans kunstsyn blev af de fleste unge kunstnere anset som bagstr\xc3\xa6berisk og reaktion\xc3\xa6rt._NEWLINE_Gudmund Hentze udf\xc3\xb8rte kunstindustrielle v\xc3\xa6rker: han designede blandt andet bestik og askeb\xc3\xa6gre. Han producerede ogs\xc3\xa5 grafiske v\xc3\xa6rker og lavede forslag til broderier og metalarbejder.\n_START_SECTION_\nKunstv\xc3\xa6rker\n_START_PARAGRAPH_\nHentzes kunst var symbolistisk og historicistisk inspireret. Hans billeder forestillede ofte n\xc3\xb8gne kvinder i historiske scenarier. S\xc3\xa5ledes var nogle af hans kendteste v\xc3\xa6rker Ren\xc3\xa6ssance parafrase (uden \xc3\xa5r) og N\xc3\xb8gen kvinde med falk (1930), som forestiller ideale n\xc3\xb8gne kvindeskikkelser i et historisk eller mytologisk landskab. Hans kunst blev af den kulturradikale kritiker Poul Henningsen karakteriseret som "Pornografi for Dagligstuen", fordi PH mente, at Hentze malede idealer kvinder "uden et st\xc3\xb8dende Haar paa Kroppen. [...] Gamle Baroner kan mimre deres erotiske Ungdomserindringer over Synet uden at st\xc3\xb8de an mod Selskabets Love.".\n_START_SECTION_\nNazisten Hentze\n_START_PARAGRAPH_\nHentzes ideologiske overbevisning l\xc3\xa5 tidligt t\xc3\xa6t op ad den nazistiske. Hans nationalromantiske illustrationer blev anvendt i de danske nazistiske tidsskrifter i 1930\'erne til at illustrere deres forst\xc3\xa5else af god kunst. Men det var f\xc3\xb8rst efter tyskernes bes\xc3\xa6ttelse af Danmark 9. april 1940, at han meldte sig ind i DNSAP. Det skete 23. oktober samme \xc3\xa5r. Han blev hurtig en aktiv medarbejder ved de nazistiske udgivelser i avisen F\xc3\xa6drelandet og DNSAP\'s Maanedsbreve og blev husillustrator for de danske nazister. Bl.a. fik nazif\xc3\xb8reren Frits Clausen udf\xc3\xb8rt sit ex libris af Hentze._NEWLINE_Hentze deltog aktivt i polemikken og skrev lange indl\xc3\xa6g, der forherligede den nazistiske politik. Is\xc3\xa6r tyskernes angreb p\xc3\xa5 Sovjetunionen blev lovsunget af Hentze. Desuden delte han ogs\xc3\xa5 de nazistiske raceteorier og skrev gerne antisemitiske indl\xc3\xa6g._NEWLINE_Henzes v\xc3\xa6rker blev hyppigt udstillet under bes\xc3\xa6ttelsen. Kunstnerforeningen af 18. november som Hentze havde v\xc3\xa6ret medlem af siden 1924 udstillede hans v\xc3\xa6rker 1940, 1943 og 1944.\n_START_SECTION_\nEftertiden\n_START_PARAGRAPH_\nEfter Danmarks befrielse 4. maj 1945 forestod retsopg\xc3\xb8ret mod de danske nazister. Selv om Hentze havde haft et tillidshverv i form af posten som formand for National-Socialistisk Kunstnerforbund, var det ikke noget der if\xc3\xb8lge \xc3\xa6ndringen i straffelovstill\xc3\xa6gget i 1946 kunne medf\xc3\xb8re straf. Straffeloven fremh\xc3\xa6vede, at det kun var personer i den \xc3\xb8verste ledelse i DNSAP, der kunne straffes. Han blev heller ikke retsforfulgt for sin propagandavirksomhed, selv om andre nazistiske kunstnere blev d\xc3\xb8mt for lignende forhold. Hentze slap s\xc3\xa5ledes for retsforf\xc3\xb8lgelse, men hans udstillingskarriere var definitivt forbi. Hans medlemskab i kunstnerforeningerne og hans tidligere udstillingsvirksomhed blev ogs\xc3\xa5 tiet ihjel i kunsthistorien, og da han d\xc3\xb8de i 1948 bragte ingen aviser nekrologer.'