b'\n_START_ARTICLE_\nPierre-Auguste Renoir\n_START_SECTION_\nLiv og gerning\n_START_PARAGRAPH_\nRenoir debuterede p\xc3\xa5 Salonen 1864 med Esmeralda. I 1866 kom Interi\xc3\xb8r af Mor Anthonys Cabaret (Gl. F\xc3\xa5hr\xc3\xa4us\xe2\x80\x99 Samlinger, udstillet i K\xc3\xb8benhavn 1921), Diana i Skoven (1867), Sommer (1869, Berlins Nationalgalleri), Lisa (1867, museet i Hag; hvidkl\xc3\xa6dt Dame med opsl\xc3\xa5et Parasol, st\xc3\xa5ende i hel figur i en have) \xe2\x80\x93 et v\xc3\xa6rk, der viser hans kunst i hele dens friske, naivt-oprindelige og monumentale sk\xc3\xb8nhed \xe2\x80\x93, Amazone (1873, Hamburgs Kunsthalle), Mme Hartmann (1874, Luxemburg-Museet), Mme Charpentier med B\xc3\xb8rn (1878, New Yorks Metropol-Museum) etc. I sine f\xc3\xb8rste lidt m\xc3\xb8rkladne arbejder var han p\xc3\xa5virket af Gustave Courbet, som i Mor Anthonys Cabaret (v\xc3\xa6rtshus, kunstnerknejpe). Snart blev han friluftsmaleren, der i sine lyse billeder s\xc3\xb8gte at f\xc3\xa6stne sollysets regnbueskala.\n_START_SECTION_\nFigurbilleder\n_START_PARAGRAPH_\nI sine figurbilleder viste han ofte en evne til at gribe det flygtige moment i ansigtsudtrykket, i blik, smil og holdning (fx Pigen ved klaveret). Han malede til det sidste kvindefigurer, unge kvinder med fyldige legemer._NEWLINE_Han fik dem ud i det fri og lod solen og lyset spille p\xc3\xa5 dem, s\xc3\xa5 de bl\xc3\xb8de, varmblodige legemer stod med regnbuefarvet hud. Han kunne male dem p\xc3\xa5 en m\xc3\xa5de der f\xc3\xb8rer tanken hen p\xc3\xa5 det 18. \xc3\xa5rhundrede og Fragonard, til tider ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 Ingres, hvem Renoir beundrede, og hvis fine linjef\xc3\xb8lelse kunne v\xc3\xa6re besl\xc3\xa6gtet med Renoirs, s\xc3\xa5 vidt forskellig deres maleriske syn end var. _NEWLINE_Hans mange smilende pigeportr\xc3\xa6tter og n\xc3\xb8gne ungpigeskikkelser ved stranden kunne dog ofte ende i man\xc3\xa9r med en forgrovet, r\xc3\xb8d hudfarve (som i billedet i den franske stats eje, p\xc3\xa5 Den frie Udstilling i K\xc3\xb8benhavn 1924) eller med et farvernes regnbuespil, der kunne minde om uldv\xc3\xa6vens mangefarvede tr\xc3\xa5de. _NEWLINE_Af Renoirs omfattende produktion kan desuden n\xc3\xa6vnes: Landingsplads ved Seinen, Teaterloge, Muntre par i idet fri, fra Luxembourg-Samlingen: Unge Piger ved Klaveret, Gyngen, L\xc3\xa6sende Kvinde, Jernbanebroen ved Chatou, Seinens Bredder, Le moulin de la galette (forarbejde i Tetzen-Lunds samlinger), B\xc3\xb8rn i Vargemont (1884, Berlins Nationalgallleri), Pigeportr\xc3\xa6t (Stockholms Nationalmuseum), Coco (1910).\n_START_SECTION_\nRenoir i Danmark\n_START_PARAGRAPH_\nI Danmark har der v\xc3\xa6ret lejlighed til at f\xc3\xb8lge Renoir, blandt andet ved Foreningen for fransk kunsts store udstilling 1921, Den frie Udstilling 1914 i Kunstmuseet, udstillingerne 1919 og 1920 og ved indk\xc3\xb8b til private og offentlige samlinger, Ordrupg\xc3\xa5rd: smukke billeder (Fortrolige Meddelelser, Rum\xc3\xa6nerinde m. v.). V\xc3\xa6rker i Ny Carlsberg Glyptotek og hos Tetzen-Lund.'