b'\n_START_ARTICLE_\nStinius Fredriksen\n_START_SECTION_\nOpv\xc3\xa6kst og uddannelse\n_START_PARAGRAPH_\nStinius var s\xc3\xb8n af g\xc3\xa5rdejer Ole Fredriksen (f.1870) og Lina Talg\xc3\xb8 (f.1874). Han studerede f\xc3\xb8rst under Wilhelm Rasmussen p\xc3\xa5 Statens Kunstakademi i 1921-1923. Han fik stipendium fra Conrad Mohr og den norske stat for at studere videre i udlandet. I 1923-24 studerede han under \xc3\x89mile Antoine Bourdelle i Paris. Senere bes\xc3\xb8gte han Paris igen som elev af Charles Despiau i 1928 og 1933.\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\nFredriksen har udformet mange offentlige mindesm\xc3\xa6rker som blandt andet kan ses i Oslo, Stavanger, Trondheim og Kirkenes. Aarbejde som Fredriksen udf\xc3\xb8rte p\xc3\xa5 20\'erne er klassiske i udformning, men fra midt p\xc3\xa5 30\'erne fik hans skulpturer en mere abstrakt form._NEWLINE_P\xc3\xa5 Verdensudstilllingen i Barcelona i 1929 fik Fredriksen \xc3\xa6resdiplom. I 1931 giftede Fredriksen sig med Irma L\xc3\xb8nn (f.1908)._NEWLINE_I Bergen udf\xc3\xb8rte kunstneren to af de fire statuer p\xc3\xa5 fronten af tinghuset. Statuerne symboliserer de fire kardinaldyder, og Fredriksen stod for "Visdommen" og "Retf\xc3\xa6rdigheden". De to andre, "M\xc3\xa5dehold" og "Styrke", er gjort af Nic Schi\xc3\xb8ll._NEWLINE_I 1950 vant Fredriksen f\xc3\xb8rste pr\xc3\xa6mie i en konkurrence om et mindesm\xc3\xa6rke over Franklin D. Roosevelt til R\xc3\xa5dhuspladsen i Oslo._NEWLINE_Fredriksen var n\xc3\xa6stformand i Bildende Kunstneres Forening fra 1945 og formand i perioden 1951-55. Han var medlem af Nasjonalgalleriets r\xc3\xa5d og indk\xc3\xb8bskommite, samt medlem af den faste jury til H\xc3\xb8stutstillingen._NEWLINE_Stavanger kommune uddeler hvert \xc3\xa5r kulturpris, hvor pr\xc3\xa6mien omfatter statuetten Pike med sjal, fremstillet af Fredriksen. Kunstneren fik selv Stavanger Aftenblads kulturpris i 1958._NEWLINE_I 1969 blev Fredriksen udn\xc3\xa6vnt til ridder af 1. klasse af St. Olavs Orden.\n_START_SECTION_\nNidarosdomen\n_START_PARAGRAPH_\nFra 1927 arbejdede Fredriksen med restaureringen af Nidarosdomen i Trondheim, et arbejde som med enkelte afbrud varede frem til 1965. Fra 1945 ledede han skulpturarbejdet p\xc3\xa5 vestfronten. I alt leverede han 24 v\xc3\xa6rker til kirken, med apostelen Andreas (1929) som det f\xc3\xb8rste bidraget._NEWLINE_I arbejdet med Nidarosdomen udviklet Fredriksen en personlig gotisk stilart. Til Dagbladet 20. november 1965 udtalte han "Dette med gotikken har aldrig betydet nogen sp\xc3\xa6ndetr\xc3\xb8je for mig. Gotisk skulptur er friere og mere levende i forhold til arkitekturen end nogen anden form"._NEWLINE_Af medarbejderne i Trondheim blev Fredriksen p\xc3\xa5 sp\xc3\xb8g kaldt "Sankt Inius".\n_START_SECTION_\nStavanger Domkirke\n_START_PARAGRAPH_\nI 1962 fuldf\xc3\xb8rte Fredriksen fire helgenstatuer i \xc3\xb8stfronten p\xc3\xa5 Stavanger Domkirke, som en del af restaureringsarbejde. Statuerne i fedtsten er i h\xc3\xb8jgotisk stil og fremstiller \xc3\xb8verst til venstre Sankt Katarina (1347-80), \xc3\xb8verst til h\xc3\xb8jre Sankt Birgitta (1303-73), nederst til venstre Stavangers skytshelgen Sankt Svithun (-861) og nederst til h\xc3\xb8jre Sankt Vincent. Helgerne er udstyret med traditionelle attributter: St. Katarina med sv\xc3\xa6rd og hjul, St. Birgitta med bog, St. Svithun med bog og bispestav og St. Vincent med m\xc3\xb8llehjul og ravn. Fredriksen har valgt fire af de helgenerne som er knyttet til de tolv altre som er kendt fra 1400-tallet i kirken.'