b'\n_START_ARTICLE_\nSynoptiske evangelier\n_START_PARAGRAPH_\nDe synoptiske evangelier er Matth\xc3\xa6usevangeliet, Markusevangeliet og Lukasevangeliet. De tre evangelier udviser en stor grad af litter\xc3\xa6r afh\xc3\xa6ngighed b\xc3\xa5de i fort\xc3\xa6llingerne, r\xc3\xa6kkef\xc3\xb8lgen og ordlyden. Evangelierne kan l\xc3\xa6ses synoptisk, hvor de er stillet op ved siden af hinanden.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nBegrebet de synoptiske (fra gr\xc3\xa6sk \xcf\x83\xcf\x85\xce\xbd, sammen og \xce\xbf\xcf\x88\xce\xb9\xcf\x82, se, dvs. sammenskuede) blev f\xc3\xb8rste gang brugt af J.J. Griesbach i 1774 om de tre f\xc3\xb8rste evangelier i Det Nye Testamente.\n_START_SECTION_\nForskellige hypoteser\n_START_PARAGRAPH_\nDet har l\xc3\xa6nge v\xc3\xa6ret diskuteret, hvad lighederne i evangelierne skyldes. Traditionelt har kristne h\xc3\xa6vdet, at evangelierne er nedskrevet af \xc3\xb8jenvidner. Men da ingen af evangelisterne h\xc3\xa6vder at v\xc3\xa6re \xc3\xb8jenvidner (se Lukas 1, 1-5), m\xc3\xa5 lighederne skyldes, at forfatterne har samme litter\xc3\xa6re tradition og har benyttet de samme kilder til deres evangelier. _NEWLINE_Nu er der almindelig enighed om at Markus-evangeliet er \xc3\xa6ldst, og at forfatterne til Matth\xc3\xa6us- og Lukas-evangelierne har kendt Markus-evangeliet. Og der er enighed om, at Lukasevangeliet er yngre end Matth\xc3\xa6us-evangeliet. _NEWLINE_Den simpleste hypotese g\xc3\xa5r ud p\xc3\xa5 at forfatteren til Lukas-evangeliet har l\xc3\xa6st b\xc3\xa5de Markus-evangeliet og Matth\xc3\xa6us-evangeliet. Det blev foresl\xc3\xa5et af Austin Farrer i 1955 og er senere forsvaret af Michael D. Goulder. Hypotesen er ikke s\xc3\xa6rligt popul\xc3\xa6r blandt kristne, idet den giver Matth\xc3\xa6us-evangeliet og Lukas-evangeliet betydeligt mindre kildev\xc3\xa6rdi end det korte Markus-evangelium. _NEWLINE_En af de mest udbredte hypoteser i dag er tokildehypotesen. If\xc3\xb8lge denne hypotese beror ligheden i evangelierne p\xc3\xa5, at Matth\xc3\xa6us og Lukas har benyttet sig af Markusevangeliet og en nu tabt kilde, Q, til skabelsen af deres evangelier.  _NEWLINE_Problemet med denne tese er, at den ikke tager h\xc3\xb8jde for det s\xc3\xa6rstof, der findes hos Matth\xc3\xa6us og Lukas som  lignelsen om den fortabte s\xc3\xb8n (Luk. 15,11-32). For at forklare det har forskere udvidet tokildehypotesen til firekildehypotesen, der har s\xc3\xa6rstoffet fra yderligere to tabte kilder, hendholdsvis M (Matth\xc3\xa6us) og L (Lukas). S\xc3\xa6rstoffet kan dog sagtens tilskrives forfatternes egen kreativitet.'