b'\n_START_ARTICLE_\nDanmarksserien for herrer\n_START_SECTION_\nKvalifikationsturneringen (1946-1965)\n_START_PARAGRAPH_\nEfter bes\xc3\xa6ttelsen normaliseredes gradvist de transportm\xc3\xa6ssige muligheder for fodboldklubberne og Dansk Boldspil-Union (DBU) genoptog med start fra 1945/1946-s\xc3\xa6sonen Danmarksturneringen, der nu udgjordes af tre landsd\xc3\xa6kkende divisioner (1. Division, 2. Division og 3. Division). I 1946 introducerede man Kvalifikations-Cupturneringen, hvor vinderne af lokalunionernes mesterr\xc3\xa6kker spillede om oprykning til den kommende s\xc3\xa6sons 3. Division. De f\xc3\xb8rste kvalifikationsturneringer afvikledes efter cup-princippet (3. runder), hvorefter man i 1950/1951-s\xc3\xa6sonen skiftede til en enkeltturnering med seks kampe og med deltagelse af syv af lokalunionernes r\xc3\xa6kkevindere. I 1959-s\xc3\xa6sonen blev Kvalifikationsturneringen (i folkemunde popul\xc3\xa6rt kaldet "4. Division") udvidet til at omfatte 12 klubber, best\xc3\xa5ende af to nedrykkere fra 3. Division, tre hold fra den forrige s\xc3\xa6son i Kvalifikationsturneringen samt de syv bedst placerede hold fra lokalunionernes turneringer, hvor der over et helt kalender\xc3\xa5r spilledes 22 turneringskampe. De to bedst-placerede fodboldhold rykkede automatisk op i 3. Division, mens de syv lavest-placerede klubber i r\xc3\xa6kken rykkede ned i deres respektive lokalunioners turneringer, de resterende tre klubber deltog i n\xc3\xa6ste s\xc3\xa6son. Turneringen spilledes frem til og med 1965-s\xc3\xa6sonen, hvor en oml\xc3\xa6gning af turneringsstrukturen p\xc3\xa5 det fjerdebedste niveau medf\xc3\xb8rte en nedl\xc3\xa6ggelse af Kvalifikationsturneringen til fordel for den nyetablerede kalenderturnering, Danmarksserien for herrer.\n_START_SECTION_\nDanmarksseriens etablering\n_START_PARAGRAPH_\nEn ny turneringsordning i 1966 for den fjerdebedste danske fodboldr\xc3\xa6kke lancerede kalenderturneringen, kaldet Danmarksserien, som i dens f\xc3\xb8rste s\xc3\xa6son bestod af fire kredse med hver 12 hold, der skulle spille samlet 22 kampe i en dobbeltturnering (alle-mod-alle princippet) med start fra for\xc3\xa5ret og afslutning i efter\xc3\xa5ret det samme \xc3\xa5r. Kredsinddelingen blev foretaget baseret p\xc3\xa5 geografiske kriterier af Dansk Boldspil-Union (DBU) og placeredes imellem Danmarksturneringens 3. division og de lokale serier, administreret af DBU\'s lokale unioner. I forbindelse med tilrettel\xc3\xa6ggelsen af den nyetablerede Danmarksserie, m\xc3\xa5tte nedrykningspladserne fra henholdsvis 3. division og Kvalifikationsturneringen suspenderes for at im\xc3\xb8dekomme det store antal deltagende fodboldklubber. De syv lavest-placerede klubber i Kvalifikationsturneringen i 1965 kvalificerede sig automatisk til deltagelse i Danmarksseriens debuts\xc3\xa6son, mens de resterende 41 fodboldklubber blev hentet op fra lokalunionernes \xc3\xb8verste mesterr\xc3\xa6kker. Med undtagelse af vinderen eller det bedstplacerede f\xc3\xb8rstehold i de enkelte lokale mesterr\xc3\xa6kker, som rykkede direkte op i 3. Division, blev seks klubber (pladserne 2 til 7 i slutstillingen) fra Sj\xc3\xa6llandsserien, og et tilsvarende antal fra de andre unioner, hentet op i Danmarksserien. Det st\xc3\xb8rre antal oprykninger bevirkede, at nedrykningen fra Sj\xc3\xa6llandsserien og andre lokale serier blev suspenderet i 1965-s\xc3\xa6sonen._NEWLINE_I mods\xc3\xa6tning til Kvalifikationsturneringen fik reserveholdene for h\xc3\xb8jererangerende divisionsklubber, der hidtidigt var forhindret i at rykke op fra lokalunionernes mesterr\xc3\xa6kker, fra starten tilladelse til at spille i den nye landsd\xc3\xa6kkende kalender\xc3\xa5rsturnering. I den nye turnerings f\xc3\xb8rste s\xc3\xa6son deltog 19 andethold fra divisionsklubberne, hvoraf tre af de fire puljer endte med at blive vundet af et reservehold. P\xc3\xa5 et m\xc3\xb8de for Danmarksserie-udvalget den 19. november 1966 besluttedes det at ensarte reglerne i alle fire puljer, s\xc3\xa5ledes at der fra turneringens anden s\xc3\xa6son ikke l\xc3\xa6ngere blev spillet efter lokalunionernes forskellige bestemmelser med hensyn til nedrykning af spillere fra divisionsholdene til andetholdene.\n_START_SECTION_\nDanmarksseriemesterskabet\n_START_PARAGRAPH_\nEfter afslutningen p\xc3\xa5 s\xc3\xa6sonen i Danmarksserien kvalificerede hver puljevinder sig automatisk til et slutspil, hvor en kamp mod en anden puljevinder i to semifinaler skulle bestemme de to deltagende klubber i selve finalen om Danmarksmesterskabet for Danmarksseriehold. Semifinale-kampene blev som udgangspunkt programsat i de to f\xc3\xb8rstkommende uger efter afslutningen. Det sene spilletidspunkt p\xc3\xa5 \xc3\xa5ret medvirkede dog til en forh\xc3\xb8jet risiko for snefald og bevirket, at en r\xc3\xa6kke afg\xc3\xb8relser blev udsat med op til flere uger. Finalerne afvikledes p\xc3\xa5 den ene af klubbernes hjemmebaner uden skelnen til hjemmebanefordelen._NEWLINE_Slutspillets vinder modtog en vandrepokal, udsat af Dansk Boldspil-Union, som ikke kunne vindes til ejendom, og erhvervede sig retten til at kalde sig "Vinder af Danmarksserien for herrer". Alle deltagerne i slutspillet tildeltes 17 eksemplarer af DBU\'s Herre-DS medaljer. F\xc3\xb8rste vinder af Danmarksseriemesterskabet i 1965-s\xc3\xa6sonen blev divisionsreserverne for jyske Vejle Boldklub, mens den sidste vinder i 2000/2001-s\xc3\xa6sonen blev det fynske hold N\xc3\xa6sby Boldklub. Efter afviklingen af slutspillet i 2000/2001-s\xc3\xa6sonen oph\xc3\xb8rte k\xc3\xa5ringen af en samlet turneringsvinder.'