b"\n_START_ARTICLE_\nSne\n_START_SECTION_\nUdbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nSandsynligheden for snefald varierer efter \xc3\xa5rstiden, stedet og andre geografiske faktorer som breddegrad og h\xc3\xb8jde over havet. P\xc3\xa5 breddegraderne n\xc3\xa6rmest \xc3\xa6kvator er sandsynligheden for snefald mindst, og bredderne 35\xc2\xb0 N og 40\xc2\xb0 S n\xc3\xa6vnes som grove gr\xc3\xa6nser. I almindelighed ligger gr\xc3\xa6nsen for sned\xc3\xa6kket ved vestvendte kyster af store kontinenter p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jere bredde end ved de \xc3\xb8stvendte._NEWLINE_Vedvarende sned\xc3\xa6kke p\xc3\xa5virkes af faktorer som landskabets h\xc3\xa6ldning, m\xc3\xa6ngde af snefald og vindens styrke og retning. Da temperaturen falder med h\xc3\xb8jden, kan h\xc3\xb8je bjerge meget t\xc3\xa6t ved \xc3\xa6kvator have evig sne p\xc3\xa5 toppen fra omkring 5.300 meters h\xc3\xb8jde. Eksempler er Kilimanjaro i Tanzania og Andesbjergene i Sydamerikas tropiske omr\xc3\xa5de. Den eneste sne, som findes p\xc3\xa5 \xc3\xa6kvator, ligger i 4.690 meters h\xc3\xb8jde p\xc3\xa5 sydskr\xc3\xa5ningen af vulkanen Volc\xc3\xa1n Cayambe i Ecuador. Mange omr\xc3\xa5der i Arktis og Antarktis f\xc3\xa5r meget lidt nedb\xc3\xb8r (og snefald) trods den ofte st\xc3\xa6rke kulde, fordi luft under en vis temperatur mister evnen til at indeholde vanddamp. Disse steder smelter sneen ikke engang ved havets overflade._NEWLINE_Sne er varmeisolerende og bevarer jordoverfladens varme og beskytter afgr\xc3\xb8der mod frost. V\xc3\xa6sentligt snefald kan medf\xc3\xb8re sammenbrud af infrastrukturen selv i egne hvor det ofte optr\xc3\xa6der, og samfundet er forberedt p\xc3\xa5 det. Forstyrrelserne kan bl.a. ramme trafikken, elektricitetsforsyningen, telefonlinjer og gasforsyning. I omr\xc3\xa5der, der normalt har meget lidt sne, kan forstyrrelserne forekomme ved selv sm\xc3\xa5 snem\xc3\xa6ngder._NEWLINE_Det st\xc3\xb8rste snefald i en \xc3\xa5rstid er m\xc3\xa5lt p\xc3\xa5 Mount Baker i staten Washington i USA i vinteren 1998\xe2\x80\x931999. Mount Baker fik 28,96 m og overgik den foreg\xc3\xa5ende rekordindehaver Mount Rainier, som i vinteren 1971\xe2\x80\x931972 fik 28,5 m sne.\n_START_SECTION_\nGeometri\n_START_PARAGRAPH_\nEt snefnug har seks symmetriakser. Det afspejler den hexagonale krystalstruktur af almindelig is (kendt som is I\xe2\x82\x95) langs dennes 'basale' plan._NEWLINE_Der er to forklaringer p\xc3\xa5 snefnugs symmetri. If\xc3\xb8lge den f\xc3\xb8rste kan der v\xc3\xa6re en form for kommunikation eller overf\xc3\xb8rsel af information mellem fnuggets arme, s\xc3\xa5 v\xc3\xa6ksten i hver arm p\xc3\xa5virker de andres v\xc3\xa6kst. Overfladesp\xc3\xa6nding eller fononer er m\xc3\xa5der, der kunne p\xc3\xa5virke kommunikationen._NEWLINE_Den anden forklaring \xe2\x80\x93 den fremherskende \xe2\x80\x93 er, at et snefnugs arme vokser uafh\xc3\xa6ngigt af hinanden i omgivelser, som varierer hurtigt afh\xc3\xa6ngigt af temperatur, fugtighed og andre atmosf\xc3\xa6riske betingelser. Disse omgivelser er relativt homogene i den udvikling, som det enkelte snefug har, og f\xc3\xb8rer derfor til, at armene vokser til en h\xc3\xb8j grad af visuel lighed, fordi de reagerer identisk p\xc3\xa5 identiske betingelser. Tilsvarende f\xc3\xb8rer forskelle i betingelserne for det enkelte snefnug til den manglende lighed mellem de forskellige fnug._NEWLINE_P\xc3\xa5standen om, at der ikke findes to snefnug, der er ens, er ikke n\xc3\xb8dvendigvis sand. Men det er ekstremt usandsynligt, at to forskellige genstande i universet har identisk molekylestruktur, selv om der ikke kendes videnskabelige love, som forhindrer det. Rent pragmatisk er det ikke usandsynligt, at et par snefnug ser ens ud, hvis deres omgivelser var ens, enten fordi de voksede i hinandens n\xc3\xa6rhed eller ved tilf\xc3\xa6ldigheder. Det kan bem\xc3\xa6rkes, at det amerikanske American Meteorological Society har rapporteret opdagelsen af ens snekrystaller, men det var ikke snefnug i den almindelige betydning, men snarere hule, hexagonale prismer.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xa6thed\n_START_PARAGRAPH_\nVand\xc3\xa6kvivalenten af et snelag udtrykker den m\xc3\xa6ngde vand, laget indeholder, uafh\xc3\xa6ngigt af snelagets tykkelse. Hvis den sne, der d\xc3\xa6kker et givet areal har en vand\xc3\xa6kvivalent p\xc3\xa5 20 cm, vil sneen kunne danne en s\xc3\xb8 med en dybde p\xc3\xa5 20 cm over det samme areal, n\xc3\xa5r den smelter. Det er et nyttigere m\xc3\xa5l for hydrologer end sneens dybde, fordi t\xc3\xa6theden af selv nyfalden sne varierer meget. Ny sne har ofte en t\xc3\xa6thed p\xc3\xa5 ca. 12% af vands, og selv under st\xc3\xa6rk frost vil den samme sne synke sammen under sin egen v\xc3\xa6gt indtil det er omkring 33% vand. Yderligere sne ovenp\xc3\xa5 vil presse det sammen endnu mere. Efter en lang vinter kan snet\xc3\xa6theden ofte overstige 50% vand."