b'\n_START_ARTICLE_\nOsebergskibet\n_START_PARAGRAPH_\nOsebergskibet er et norsk vikingeskib. Det er hovedsageligt af eg, der er h\xc3\xb8vlet. Skibet blev fundet i 1903 i en h\xc3\xb8j i Slagen ved Oslofjordens munding. Det blev udgravet i for\xc3\xa5ret 1904. Skibet var us\xc3\xa6dvanligt velbevaret, fordi det ved gravs\xc3\xa6tningen var indkapslet i bl\xc3\xa5ler og hermetisk lukket. Skibet er en fornem kvindes grav. Skibet er \xc3\xa5rrings-bestemt til at v\xc3\xa6re fra omkring 820. Skibst\xc3\xb8mmeret er fra ege i Vestfold. Ark\xc3\xa6obotaniske unders\xc3\xb8gelser af den t\xc3\xb8rv, gravh\xc3\xb8jen bestod af, tidsf\xc3\xa6ster begravelsen til august \xe2\x80\x93 september \xc3\xa5r 834. Skibet er udstillet i Vikingeskibsmuseet p\xc3\xa5 Bygd\xc3\xb8y i Oslo.\n_START_SECTION_\nSkeletterne\n_START_PARAGRAPH_\nOsebergh\xc3\xb8jen indeholdt skeletrester af to kvinder. Pga. kraniets form hos den \xc3\xa6ldre kvinde mente L.Faye, at kraniet "n\xc3\xa6ppe kan have tilh\xc3\xb8rt en \xc3\xa6gte norsk kvinde", men muligvis \xc3\xa9n fra "Syden", eller "endog muligvis en lappekvinde". Anatomiprofessor Kristian Emil Schreiner opdagede, at den yngre kvinde havde v\xc3\xa6ret en flittig bruger af tandstikkere. Af det sluttede han, at den yngre kvinde var gravens hovedperson, mens den \xc3\xa6ldre m\xc3\xa5ske var en ofret tr\xc3\xa6lkvinde. _NEWLINE_En analyse af mitokondrielt DNA fra kvinderne viser, at knogler fra den \xc3\xa6ldre kvinde indeholdt DNA fra tre forskellige kilder. Den yngre kvinde tilh\xc3\xb8rte haplogruppe U7, der er yderst sj\xc3\xa6lden i Europa, men almindelig i Iran.  Fundet har ikke kunnet gentages og anses som tvivlsomt. Imidlertid har man dokumenteret en mand tilh\xc3\xb8rende haplogruppe U7 begravet p\xc3\xa5 den gamle kristne gravplads Kongemarken ved Roskilde. _NEWLINE_Begravelsen i Oseberg dateres til \xc3\xa5r 834; skibet og en del af udstyret kan v\xc3\xa6re op til 50 \xc3\xa5r \xc3\xa6ldre. Den \xc3\xa6ldre kvindes skelet blev en tid identificeret som dronning \xc3\x85sa Haraldsdatter, farmor til Harald H\xc3\xa5rfager, da hendes s\xc3\xb8n Halvdan sad som konge i Vestfold netop p\xc3\xa5 den tid. Den yngre kvinde s\xc3\xa5 kunne v\xc3\xa6re en ofret tr\xc3\xa6lkvinde. Nye knoglepr\xc3\xb8ver har bekr\xc3\xa6ftet, at begge kvinder levede hele livet i Agder, hvad der passer med, at den ene kan v\xc3\xa6re dronning \xc3\x85sa;  men begge kvinder har spist den samme mad \xe2\x80\x93 k\xc3\xb8d fra landdyr, ikke fra fisk \xe2\x80\x93 s\xc3\xa5 begge har haft en h\xc3\xb8j status. Efter de nye unders\xc3\xb8gelser var begge kvinder lidt over 50 \xc3\xa5r, da de d\xc3\xb8de. _NEWLINE_Vestfold historiske forening \xc3\xb8nskede at genbegrave de jordiske rester fra skibene med st\xc3\xb8tte fra ark\xc3\xa6ologiprofessor Anton Wilhelm Br\xc3\xb8gger,  der i juni 1942 forsikrede dem i Aftenposten, at n\xc3\xa5r man fandt "en v\xc3\xa6rdig sarkofag, skulle vi f\xc3\xa5 dronning \xc3\x85sa tilbage til hendes fredede jord". Planen indgik sandsynligvis i Br\xc3\xb8ggers nationale strategi flere \xc3\xa5r f\xc3\xb8r 2. verdenskrig. Professor Schreiner ville derimod beholde resterne og g\xc3\xb8re dem tilg\xc3\xa6ngelige for forskning, men Det akademiske Kollegium gav Br\xc3\xb8gger sin tilslutning i 1946, og i 1948 blev skeletresterne af de to kvinder forseglet i en aluminiumskiste. Imidlertid blev granitsarkofagen, som kisten blev sat ned i, sat s\xc3\xa5dan i gravh\xc3\xb8jen, at den nemt kunne hentes frem igen. Professor Schreiner havde dog stukket flere mindre skeletdele til side, som er blevet analyseret. Resultatet bidrog til, at skeletterne igen er hentet frem for fornyede unders\xc3\xb8gelser.'