b"\n_START_ARTICLE_\nIfigenia i Tauris\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nDa kong Agamemnon efter den trojanske krig kommer hjem til Argos, bliver han myrdet af dronningen og hendes elsker. Prinsesse Elektra bliver forst\xc3\xb8dt, og prins Orestes, der kun er et barn, bringer en trofast tjener i sikkerhed hos Agamemnons svoger, kong Strofios i Fokis. Her vokser han op sammen med sin f\xc3\xa6tter Pylades. Da Orestes bliver voksen, drager han tilskyndet af Apollon til Argos for at h\xc3\xa6vne sin far. Han og Elektra dr\xc3\xa6ber deres mor og hendes elsker._NEWLINE_Orestes kan ikke finde fred for de matriarkalske h\xc3\xa6vngudinder Erinyerne, som forf\xc3\xb8lger ham, sk\xc3\xb8nt han er blevet frikendt af guderne ved domstolen p\xc3\xa5 Areopagosh\xc3\xb8jen i Athen. For at frig\xc3\xb8re ham fra forf\xc3\xb8lgelsen p\xc3\xa5l\xc3\xa6gger Apollon ham at drage p\xc3\xa5 en farefuld f\xc3\xa6rd til det barbariske Tauris, for d\xc3\xa9r at hente en kultstatue af Artemis \xe2\x80\x93 Apollons s\xc3\xb8ster \xe2\x80\x93 hjem til Hellas._NEWLINE_Pr\xc3\xa6stinden ved Artemis-helligdommen i Tauris er imidlertid Orestes' \xc3\xa6ldste s\xc3\xb8ster Ifigenia, som alle tror er d\xc3\xb8d. Hun forsvandt p\xc3\xa5 uforklarlig vis i Aulis ved den trojanske krigs begyndelse, netop som Agamemnon ville ofre hende til Artemis i h\xc3\xa5b om at opn\xc3\xa5 gudindens st\xc3\xb8tte til krigen. Pylades har hele tiden ledsaget Orestes under hans rejser, og sammen lander de nu i Tauris. Her begynder tragediens handling.\n_START_SECTION_\nHandling og fortolkning\n_START_PARAGRAPH_\nDet overordnede tema i tragedien er konflikten imellem barbari og civilisation. Taurerne er et uciviliseret skyterfolk p\xc3\xa5 Krim. De er primitive og dyrker ekstasen. Fremmedangst og menneskeofringer er en del af deres overtroiske kultur. Hos disse barbarer lever Ifigenia, den h\xc3\xb8jt civiliserede prinsesse fra Argos. Sk\xc3\xb8nt taurerne respekterer hende og g\xc3\xb8r sig store anstrengelser for at lette hende tilv\xc3\xa6relsen, er hun ulykkelig. Deres r\xc3\xa5 og blodige kultur er hende modbydelig, og v\xc3\xa6rre endnu: Hendes egen kultur har svigtet katastrofalt og er afsl\xc3\xb8ret: krig og bedrag, vold og mord er v\xc3\xa6rre end hos barbarerne i Tauris. Det er bagsiden af den civilisation, hvis fornuft og humanisme hun identificerer sig med. Ifigenia har nu intet holdepunkt uden for sig selv, og n\xc3\xa5r hun ikke menneskeligt er bukket under, beror det p\xc3\xa5 hendes sj\xc3\xa6lsstyrke og et spinkelt h\xc3\xa5b om engang at gense sin lillebror Orestes._NEWLINE_Han er den patriarkalske civilisations helt \xe2\x80\x93 eller Apollons h\xc3\xa5rdtpr\xc3\xb8vede marionet. Da han ikke bare har lidt uret, men ogs\xc3\xa5 \xc3\xb8vet modermord, er han endnu mere medtaget af livet end Ifigenia. Hun har traumatiske dr\xc3\xb8mme og h\xc3\xa6vnfantasier, men Orestes har hallucinationer og falder j\xc3\xa6vnligt i afmagt. Deres overraskende og n\xc3\xa6sten eventyrlige gensyn i Tauris sker under st\xc3\xa6rkt dramatiske omst\xc3\xa6ndigheder, og genkendelsesscenen i 2. episode er en af de l\xc3\xa6ngste og mest nervepirrende af sin art i den dramatiske litteratur._NEWLINE_Takket v\xc3\xa6re Pylades' handlekraft og Ifigenias kl\xc3\xb8gt lykkes det dem at udf\xc3\xb8re Apollons plan: Bortf\xc3\xb8relsen af Artemisstatuen til Hellas og dermed ogs\xc3\xa5 overvindelsen af barbariet b\xc3\xa5de i Tauris og hjemme. Men Euripides er en skeptisk humanist: I sidste \xc3\xb8jeblik lader han deres vovestykke mislykkes og kun Athenas uventede opdukken redder dem. Dette greb er p\xc3\xa5 \xc3\xa9n gang effektfuldt og utrov\xc3\xa6rdigt. Der skabes tvivl om muligheden af en lykkelig udgang, men der insisteres s\xc3\xa5 meget mere p\xc3\xa5 den menneskelige heroisme."