b"\n_START_ARTICLE_\nKeroplastik\n_START_PARAGRAPH_\nKeroplastik er kunsten at modellere i voks. Med keroplastik menes plastik formet med voks eller med et materiale, hvor voks er hovedingrediens, uafh\xc3\xa6ngig af om den er st\xc3\xb8bt, modelleret eller sk\xc3\xa5ret. _NEWLINE_Voks er et materiale, der har mange egenskaber, blandt disse er evnen til at illudere menneskelig hud, det har den samme halvtransparante stoflighed. Op gennem tiderne har voks da ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6ret anvendt til efterligning af den menneskelige figur, fra 1300-1400 tallets votivstatuer, over 1700-1800 tallets anatomiske voksmodeller og Madame Tussauds voksfigurer, til vores dages samtidskunst.\n_START_SECTION_\nKeroplastik i antikken\n_START_PARAGRAPH_\nVoks blev anvendt til afst\xc3\xb8bnings-, skulptur- og modelleringsmateriale i antikken if\xc3\xb8lge de skriftlige kilder af hvilke nogle n\xc3\xa6vnes herunder. Af eksemplerne over antikke forfatteres omtale af keroplastik, ses at perioden g\xc3\xa5r fra omkring 600 f.Kr. til 300 e.Kr., b\xc3\xa5de det latinske og gr\xc3\xa6ske sprog er repr\xc3\xa6senteret, geografien sp\xc3\xa6nder fra de gr\xc3\xa6ske omr\xc3\xa5der til Romerriget. Genrerne der er repr\xc3\xa6senteret sp\xc3\xa6nder ligeledes vidt, s\xc3\xa5som poesi, satire, til skrivning om geografi og historie. To sj\xc3\xa6ldne antikke keroplastiske fund beskrives, det ene et eksempel p\xc3\xa5 gr\xc3\xa6sk hellenistisk keroplastik, det andet kunne v\xc3\xa6re et eksempel p\xc3\xa5 et romersk aneportr\xc3\xa6t.\n_START_SECTION_\nAntikke forfattere\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8lgende antikke forfattere omtaler keroplastik_NEWLINE_Plinius den \xc3\x86ldre_NEWLINE_I Plinius' Naturhistorie, NH 21.49: \xe2\x80\x9cPunisk voks betragtes som den bedste til alle medicinske pr\xc3\xa6parationer. Voks g\xc3\xb8res sort ved at tils\xc3\xa6tte aske fra papyrus, og en r\xc3\xb8d farve opn\xc3\xa5s ved tilblanding af alkanet; bestemt, ved tils\xc3\xa6ttelse af forskellige pigmenter, kan der opn\xc3\xa5s forskellige farvenuancer, som s\xc3\xa5dan anvendes det til at fremstille modeller, og til andre utallige form\xc3\xa5l, heriblandt, som vi kan n\xc3\xa6vne, overfladebehandling af v\xc3\xa6gge og rustning, for at beskytte disse fra luften.\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Senere i NH 35.44: \xe2\x80\x9cLysistratos af Sikyon, broder til den Lysippos hvem jeg har omtalt i en tidligere bog, var imidlertid den f\xc3\xb8rste fik fremstillet et portr\xc3\xa6t ved at lave en gipsform over et virkeligt ansigt, og introducerede den teknik at st\xc3\xb8be i gipsen med voks i hvilken han lavede de sidste korrektioner. Han gik op i at f\xc3\xa5 portr\xc3\xa6ttet til at ligne, tidligere kunstnere havde kun v\xc3\xa6ret interesseret i at pr\xc3\xb8ve at f\xc3\xa5 dem s\xc3\xa5 smukke som muligt\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Igen i NH 35.2 forlyder det: \xe2\x80\x9cI vores forf\xc3\xa6dres haller var det anderledes; portr\xc3\xa6tter var de genstande, der blev fremvist for at blive set p\xc3\xa5, ikke statuer af fremmede kunstnere, ikke bronzer ikke marmor, men voks modeller af ansigter, var placeret hver is\xc3\xa6r i sit eget sideskab, for at udvise lighed n\xc3\xa5r det blev b\xc3\xa5ret ved begravelsesoptog i klanen og altid n\xc3\xa5r et medlem af denne var d\xc3\xb8d, s\xc3\xa5ledes at alle husets medlemmer, der p\xc3\xa5 noget tidspunkt havde eksisteret, var til stede. Gennem de adskillige bemalede portr\xc3\xa6tter, skulle man kunne spore stamtr\xc3\xa6erne, p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de linjerne spredte sig\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Plinius beskriver alts\xc3\xa5 at voks blev blandet med forskellige farvestoffer og pigmenter for at illudere forskellige farvetoner og kunne s\xc3\xa5ledes anvendes til at skabe lighed med (modellere eller male) eller talrige andre form\xc3\xa5l. Voks blev anvendt til st\xc3\xb8bning i gipsforme. Man lavede gipsforme over levende ansigter og st\xc3\xb8bte med voks heri, og derefter lavede korrektioner for at g\xc3\xb8re portr\xc3\xa6ttet s\xc3\xa5 livagtigt som muligt. Dette skulle f\xc3\xb8rst v\xc3\xa6re anvendt af Lysistratos, broder til den ber\xc3\xb8mte billedhugger Lysippos, f\xc3\xb8dt ca. 390 f.Kr., f\xc3\xb8r denne tid var man kun interesseret i at g\xc3\xb8re portr\xc3\xa6ttet s\xc3\xa5 k\xc3\xb8nt som muligt. Plinius p\xc3\xa5peger her en kobling mellem skulptur og keroplastik gennem to br\xc3\xb8dre, Lysistratos og Lysippos, hvoraf den ene arbejder med keroplastik, den anden med skulptur._NEWLINE_I det tidlige Rom, havde man ogs\xc3\xa5 farvede portr\xc3\xa6tter modelleret i voks, disse blev opbevaret i separate skabe eller nicher, hvor de kunne betragtes og hvor familiens tr\xc3\xa6k kunne spores. De blev anvendt i familiens begravelsesoptog, s\xc3\xa5ledes at alle anerne kunne v\xc3\xa6re tilstede ved begivenheden. _NEWLINE_Voks blev alts\xc3\xa5 indfarvet og anvendt til keroplastik, st\xc3\xb8bning og modellering, og til fremstilling af livagtige portr\xc3\xa6tter i f\xc3\xb8lge Plinius._NEWLINE_Polybios_NEWLINE_Gr\xc3\xa6sk historiker, levede omkring 200 - 120 f.Kr.._NEWLINE_Polybios beskriver anvendelsen af voksmasker ved begravelser, hvor de blev b\xc3\xa5ret af personer, der skulle spille den afd\xc3\xb8de. Efter hans beskrivelse at d\xc3\xb8mme m\xc3\xa5 disse havde v\xc3\xa6ret polykrome og meget livagtige (Lahusen, 2010, s. 207-208)._NEWLINE_Strabon_NEWLINE_Gr\xc3\xa6sk geograf og historiker, ca. 65 f.Kr. - 25 e.Kr.. _NEWLINE_Beskriver i XIV 1,23 en keroplastisk statue af Penelope i Artemistemplet i Efesos (Encaust, 1984, s. 45)._NEWLINE_Statius_NEWLINE_Romersk digter, ca. 45 - 96 e.Kr.. _NEWLINE_Statius skriver i Silvae I, 1, 100, idet han henvender sig til Domitian: \xe2\x80\x9cApelles\xe2\x80\x99 voksfarver var beg\xc3\xa6rlige efter at fastholde dine tr\xc3\xa6k\xe2\x80\x9d, og i Achilleid 1, 332-334: \xe2\x80\x9cEndog som billeder [cerae], som kunstnerens tommelfinger vil bringe til live, tager form, f\xc3\xb8lgende ilden og h\xc3\xa5nden, s\xc3\xa5ledes var billedet af gudinden, da hun transformerede sin s\xc3\xb8n.\xe2\x80\x9c._NEWLINE_Plinius den yngre_NEWLINE_Gaius Plinius Caecillus Secundus, ca. 61-114 e.Kr., romersk politiker og forfatter, nev\xc3\xb8 af Plinius den \xc3\xa6ldre. Han skriver i Epistulae, 7.9: \xe2\x80\x9cLigesom voksen bliver v\xc3\xa6rdsat, n\xc3\xa5r den er bl\xc3\xb8d og eftergivende bliver bearbejdet i kunstnerh\xc3\xa6nder, og n\xc3\xa5r under kommando et v\xc3\xa6rk opst\xc3\xa5r, lad det kun v\xc3\xa6re et billede af  Mars, et billede af den leende Minerva, et billede af Venus eller af deres s\xc3\xb8nner\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Juvenal_NEWLINE_Romersk satiriker, ca. 65 - 135 e.Kr.. _NEWLINE_Juvenal skildrer i sine satirer bemalede og skadede aneportr\xc3\xa6tter. Han beskriver en figur st\xc3\xa5ende i en triumfvogn (m\xc3\xa5ske legemsstor). En af hans s\xc3\xa6tninger lyder \xe2\x80\x9cLad ogs\xc3\xa5 hele hallen dekorere med voksbilleder af anerne for dig\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Pausanias_NEWLINE_Gr\xc3\xa6sk historiker, ca. 2. \xc3\xa5rh. e.Kr.. _NEWLINE_Pausanias,  X 5,9, beskriver et Apollon tempel, der skulle havde v\xc3\xa6ret bygget helt af voks._NEWLINE_Lucius Flavius Philostratus_NEWLINE_Gr\xc3\xa6sk sofist og forfatter, ca. 172- 248 e.Kr.. _NEWLINE_Flavius beskriver i De Vita Apollonii Tyanei, VI 10,4, et Apollon tempel, der skulle havde v\xc3\xa6ret bygget helt af voks.\n_START_SECTION_\nAntikke voksfund\n_START_PARAGRAPH_\nIf\xc3\xb8lge de antikke kilder skulle voks have haft talrige anvendelsesmuligheder i antikken, blandt de n\xc3\xa6vnte er modellering og afst\xc3\xb8bning. Af de specifik n\xc3\xa6vnte omr\xc3\xa5der/genstande er modellering af blomster, skulptur og endda et tempel. Afst\xc3\xb8bning/modellering af livagtige portr\xc3\xa6tter, herunder aneportr\xc3\xa6tter berettes der ligeledes om. Desv\xc3\xa6rre er det kun meget f\xc3\xa5 voksgenstande, der har overlevet. _NEWLINE_Men p\xc3\xa5 Metropolitan Museum of Art mener de at have en s\xc3\xa5dan genstand. Det er et kvindehoved modelleret i bivoks og med farvespor, h\xc3\xb8jden er 12,4 cm, tilg\xc3\xa5et museet i 1941. Provenans opgives til Alexandria, fra den hellenistiske periode._NEWLINE_Mest kendt er de romerske ane-portr\xc3\xa6tter i voks, som er beskrevet af flere antikke skriftlige kilder og ekstraordin\xc3\xa6rt s\xc3\xa5 har et portr\xc3\xa6t overlevet. _NEWLINE_I 1852 fandt man i en romersk grav i Cumae, to skeletter af en mand og en kvinde. I rapporten over fundet st\xc3\xa5r, at kranierne manglede og p\xc3\xa5 stedet, hvor de skulle havde befundet sig, var der i stedet placeret vokshoveder, der havde pupiller af farvet glas og rester af naturligt h\xc3\xa5r. Kun det mandlige skelet blev bevaret, det andet skelet smuldrede. Fundet er dateret til 300 e.Kr. (B\xc3\xbcll, 1977, s. 904). Dette fund f\xc3\xb8rte til en ophedet debat og megen litteratur, som er samlet i 1867 af O. Jahn, Arch\xc3\xa4ologische Zeitung, no. 85._NEWLINE_I det republikanske Rom var portr\xc3\xa6tter en del af anekulten, familien og afstamningen spillede en meget vigtig rolle. I kejsertiden blev anekulten og anvendelsen af forf\xc3\xa6dremasker i begravelsesoptogene st\xc3\xa6rk indskr\xc3\xa6nket. Den senest beskrevne pompa funebris skulle have fundet sted i \xc3\xa5r 22 e.Kr., men det at fremstille anebilleder fortsatte dog ogs\xc3\xa5 under kejsertiden. I atriet, modtagelsesv\xc3\xa6relset, i romerske huse, var det tradition, at have portr\xc3\xa6tter af ens forf\xc3\xa6dre, i skabene kunne man se familiens forf\xc3\xa6dres voksmasker af de mandlige familiemedlemmer fra store familier. Aneportr\xc3\xa6tterne, der betegnes magines maiorum, var oprindeligt ansigtsmasker, blev kaldt cerea. Et imago skulle dokumentere den historiske eksistens af et menneske, derfor var det vigtig med et livagtigt udtryk. Man kan forestille sig at man fra kejsertiden, hvor man ikke mere benyttede masker til begravelse, er g\xc3\xa5et over til at fremstille hoveder eller buster i voks i stedet, eller s\xc3\xa5gar i hel figur, s\xc3\xa5ledes som Juvenal antyder._NEWLINE_Meget us\xc3\xa6dvanligt har alts\xc3\xa5 to eksempler p\xc3\xa5 antik keroplastik overlevet, et eksempel p\xc3\xa5 gr\xc3\xa6sk hellenistisk voksmodellering med pigmenter og et eksempel p\xc3\xa5 en romersk voksmaske, hvor der endda er indsat glas\xc3\xb8jne og h\xc3\xa5r. _NEWLINE_Grundet voksens egenskaber og hvad man ved fra antikke kilder om anvendelsen af voks, og den antikke kunsts hang til at efterligne naturen, mimesis, vil det have v\xc3\xa6re en oplagt mulighed, ogs\xc3\xa5 for antikkens kunstnere, at have anvendt voksen til dette form\xc3\xa5l i tre dimensioner og p\xc3\xa5 forskellige underlag. Voks i antikken kan s\xc3\xa5ledes have v\xc3\xa6ret anvendt til skulptur, som modelleringsmateriale, keroplastik, som bindemiddel, enkaustik, og som overfladebehandling, ganosis. I de tilf\xc3\xa6lde, hvor formsproget er meget naturalistisk/realistisk, kan bemalingen ogs\xc3\xa5 have haft dette udtryk, s\xc3\xa5ledes at den antikke skulptur har v\xc3\xa6ret meget livagtig, som en Madame Tussauds voksfigur."