b'\n_START_ARTICLE_\nRigsdagsbygningen i Berlin\n_START_PARAGRAPH_\nRigsdagsbygningen i Berlin (tysk Reichstagsgeb\xc3\xa4ude eller Reichstag) var s\xc3\xa6de for Rigsdagen i det tyske kejserrige fra 1894 til 1919 og herefter for Weimarrepublikkens Rigsdag og Nazi-Tysklands rigsdag frem til slutningen af 2. verdenskrig. Efter den tyske genforening blev Forbundsdagen i 1999 flyttet fra Bonn til Rigsdagsbygningen i Berlin.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nRigsdagen var parlamentet i det tysk-romerske rige og blev ogs\xc3\xa5 navnet p\xc3\xa5 parlamentet i Det nordtyske forbund i 1867 og i Det tyske Rige, da dette blev samlet som nationalstat i 1871._NEWLINE_Efter den tyske rigsgrundl\xc3\xa6ggelse i 1871 m\xc3\xb8dtes den nye Rigsdag i mindre bygninger p\xc3\xa5 Leipziger Stra\xc3\x9fe i Berlin, men de var for sm\xc3\xa5. Allerede den 19. april 1871 bestemte Rigsdagen at opf\xc3\xb8re en rigsdagsbygning, og i 1872 blev der udskrevet en arkitektkonkurrence med 103 deltagere. I juni 1872 blev forslaget fra arkitekten Ludwig Bohnstedt fra Gotha valgt. Arbejdet blev forsinket af problemer med at finde en egnet grund. Rigsdagen \xc3\xb8nskede en grund, som tilh\xc3\xb8rte grev Atanazy Raczy\xc5\x84ski \xc3\xb8st for Platz der Republik, men grev Raczy\xc5\x84ski v\xc3\xa6grede sig ved at s\xc3\xa6lge, fordi hans pal\xc3\xa6 fra 1844-47 l\xc3\xa5 der._NEWLINE_Rigsdagen fortsatte med at lede, og f\xc3\xb8rst i 1881 fandt den en l\xc3\xb8sning: grev Raczy\xc5\x84skis s\xc3\xb8n og arving solgte gunden \xc3\xb8st for Platz der Republik. Der blev udskrevet en ny arkitektkonkurrence i 1882, og af 190 indsendte bidrag valgtes et forslag fra Paul Wallot fra Frankfurt. Grundstenen blev nedlagt af kejser Wilhelm 1. af Tyskland i 1884. Bygningen fik en stor kuppel af st\xc3\xa5l og glas, et teknisk mesterv\xc3\xa6rk. Efter ti \xc3\xa5rs kunne den tages i brug i 1894._NEWLINE_Da f\xc3\xb8rste verdenskrig sluttede, og kejseren abdicerede, proklamerede Philipp Scheidemann republikken fra en af Rigsdagens balkoner under revolutionsdagene i 1918. Weimar-nationalforsamlingen m\xc3\xb8dtes i byen Weimar i 1919 p\xc3\xa5 grund af urolighederne i Berlin, men Rigsdagen fortsatte med at m\xc3\xb8des i Rigsdagsbygningen under Weimarrepublikken._NEWLINE_Rigsdagsbygningens historie som s\xc3\xa6de for Rigsdagen sluttede, da den 27. februar 1933 blev sat i brand. Den beskadigede Rigsdag, symbolet p\xc3\xa5 demokratiet, blev ikke istandsat af nationalsocialisterne. Rigsdagen som institution holdt op med at fungere, og de f\xc3\xa5 gange, den var samlet under de tolv \xc3\xa5r med nationalsocialistisk styre, m\xc3\xb8dtes den i en tidligere operabygning i n\xc3\xa6rheden (Krolloperaen). Det var ogs\xc3\xa5 tilf\xc3\xa6ldet, da Fuldmagtsloven blev vedtaget, og parlamentarisk demokrati oph\xc3\xb8rte._NEWLINE_Under 2. verdenskrig blev bygningen yderligere beskadiget. Som symbol p\xc3\xa5 parlamentarisk demokrati havde heller ikke Stalins totalit\xc3\xa6re regime meget til overs for bygningen, og den var et centralt m\xc3\xa5l for Den r\xc3\xb8de H\xc3\xa6r, som i et kendt, manipuleret propagandafoto hejser det sovjetiske flag over bygningen, mens ruinerne af bygningerne omkring den br\xc3\xa6nder._NEWLINE_Under Den kolde Krig l\xc3\xa5 bygningen i Vest-Berlin nogle f\xc3\xa5 meter fra gr\xc3\xa6nsen til \xc3\x98st-Berlin. Under Berlinblokaden, mens Stalin fors\xc3\xb8gte at udsulte Vest-Berlin, samlede et enormt antal vestberlinere sig foran bygningen, og byens borgmester Ernst Reuter holdt en ber\xc3\xb8mt tale, som endte med ordene Ihr V\xc3\xb6lker der Welt, schaut auf diese Stadt! ("I verdens folk, se p\xc3\xa5 denne by!")._NEWLINE_Bygningen var strukturelt intakt, men alligevel en ruin. Vesttysklands parlament m\xc3\xb8dtes i Bonn og havde ikke brug for bygningen. Det blev alligevel vedtaget, at den skulle restaureres i 1956. I forbindelse med restaureringsarbejderne 1961-1964 blev den \xc3\xb8delagte kuppel fjernet. I \xc3\xa5rene frem til 1990 blev bygningen kun brugt til repr\xc3\xa6sentative m\xc3\xb8der en gang imellem og til en permanent udstilling kaldet Fragen an die deutsche Geschichte ("Sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l til den tyske historie")._NEWLINE_3. oktober 1990 blev den officielle genforeningsceremoni holdt i Rigsdagen med bl.a. Helmut Kohl, Richard von Weizs\xc3\xa4cker og Lothar de Maizi\xc3\xa8re. Det var en bev\xc3\xa6gende ceremoni med fyrv\xc3\xa6rkeri. Dagen efter m\xc3\xb8dtes det tyske parlament, Forbundsdagen, symbolsk i Rigsdagen._NEWLINE_Den 20. juni 1991 besluttede Forbundsdagen efter omfattende debat at flytte regeringen og parlamentet tilbage til Berlin._NEWLINE_\xc3\x85ret efter (1992) fik den britiske arkitekt Norman Foster til opgave at restaurere bygningen. Hans oprindelige forslag var temmelig forskelligt fra det, som blev realiseret og manglede den ber\xc3\xb8mte kuppel._NEWLINE_F\xc3\xb8r restaureringen blev hele bygningen omsv\xc3\xb8bt af Christo og Jeanne-Claude i 1995._NEWLINE_Restaureringen var meget omfattende, og alt bortset fra yderv\xc3\xa6ggene blev fjernet, ogs\xc3\xa5 alle \xc3\xa6ndringer fra 1960\'erne. Forbundsdagens s\xc3\xa6de blev officielt flyttet fra Bonn til Berlin i april 1999. Restaureringen regnes som en stor succes. Rigsdagen med den store glaskuppel, som blev opf\xc3\xb8rt som en gestus til den oprindelige kuppel fra 1894, er en af de mest bes\xc3\xb8gte turistattraktioner i Berlin og giver et imponerende udsyn over byen, is\xc3\xa6r om natten. Fra taget kan man ogs\xc3\xa5 se ned p\xc3\xa5 de folkevalgte is\xc3\xa6r om dagen.'