b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x98resundstolden\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x98resundstolden indf\xc3\xb8rtes i 1429 af kong Erik 7. af Pommern. Ethvert udenlandsk skib, der passerede en linje mellem Helsing\xc3\xb8r og Helsingborg, skulle betale en afgift. I senere tid n\xc3\xa6rmere bestemt mellem Kronborgs flagbatteri og Helsingborgs nordligste del. Det var dengang ikke tilladt for udenlandske skibe at g\xc3\xa5 gennem Storeb\xc3\xa6lt eller Lilleb\xc3\xa6lt. For at styrke magten som kongen ud\xc3\xb8vede over \xc3\x98resund, lod han bygge Malm\xc3\xb8hus f\xc3\xa6stning, grundlagde k\xc3\xb8bstaden Landscrone (Landskrona) og gjorde K\xc3\xb8benhavn til hovedstad. Ved Helsing\xc3\xb8r lod han borgen \xc3\x98rekrog eller Krogen opf\xc3\xb8re, Kronborgs forg\xc3\xa6nger, som sammen med slottet i Helsingborg, Kernen (K\xc3\xa4rnan), overv\xc3\xa5gede tolden._NEWLINE_\xc3\x98resund blev det, man i moderne sprogbrug kalder geopolitisk. Erik Arup kaldte det "verdens vigtigste handelsvej", men Eli F. Heckscher betegnede det som "en af den \xc3\xa6ldre europ\xc3\xa6iske s\xc3\xb8handels hovedveje". For de store s\xc3\xb8farende nationer var tolden anledning til stadige indblandinger i den nordiske magtpolitik. Den kontroversielle sundtold var altid med som en faktor i krigenes \xc3\xa5rsager og forl\xc3\xb8b og de standpunkter, som stormagterne tog. Sverige var fri for \xc3\x98resundstold i perioden 1658-1720._NEWLINE_Det var ved Helsing\xc3\xb8r, de fremmede skibe m\xc3\xa5tte ligge og vente p\xc3\xa5 at betale \xc3\x98resundstold. Det fik en enorm \xc3\xb8konomisk betydning for byen, og gjorde den kendt i hele Europa. M\xc3\xa5ske er det anledningen til, at William Shakespeare lod sit mest ber\xc3\xb8mte drama, Hamlet, foreg\xc3\xa5 i Helsing\xc3\xb8r (Elsinore).\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nI l\xc3\xb8bet af vikingetid og \xc3\xa6ldre middelalder fik \xc3\x98resund en voksende international betydning. Allerede i vikingetiden var det her, at slaget ved Svold fandt sted, omkring 1170 lod biskop Absalon opf\xc3\xb8re det f\xc3\xb8rste K\xc3\xb8benhavns Slot og omtrent samtidig blev den sydlige del af sundet et sted af international vigtighed i form af det \xc3\xa5rlige sildefiskeri med dertil h\xc3\xb8rende marked, som voksede op ved Skan\xc3\xb8r, ikke mindst fremmet af tyske k\xc3\xb8bm\xc3\xa6nd, der havde adgang til salt fra Oldesloe og L\xc3\xbcneburg til nedsaltning af silden og dermed muligheden for omfattende eksport og handel. Samtidig med sk\xc3\xa5nemarkedet skete en stadig stigning i handel og skibsfart mellem Nordvesteuropa og \xc3\x98sters\xc3\xb8en, is\xc3\xa6r Rusland. Tidligere var denne transithandel foreg\xc3\xa5et over Hedeby (senere Slesvig), og efter grundl\xc3\xa6ggelsen af L\xc3\xbcbeck i 1143 ad en transitrute med Hamborg via floderne Elben og Trave, men i l\xc3\xb8bet af det 13. \xc3\xa5rhundrede fik en ny rute norden om Jylland, kaldet "ummelandsfarten" hurtigt voksende betydning og blev derved en farlig konkurrent til handelen over L\xc3\xbcbeck. For at bremse denne udvikling foretog L\xc3\xbcbeck flere angreb p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavn, og opbygningen af Hanseforbundet bet\xc3\xb8d, at byen styrkede sin stilling, herunder sikrede den sig privilegier p\xc3\xa5 Sk\xc3\xa5nemarkedet, men den kunne ikke forhindre, at skibe fra Holland og England sejlede til vigtige udskibningshavne i \xc3\x98sters\xc3\xb8en: Danzig, Elbing, K\xc3\xb6nigsberg, Riga og Reval. Det var is\xc3\xa6r tr\xc3\xa6 og korn, som blev hentet i \xc3\x98sters\xc3\xb8en, men andre varer kom til, fx aske og tj\xc3\xa6re, mens skibene fragtede blandt andet salt fra Frankrig og Portugal til \xc3\x98sters\xc3\xb8en._NEWLINE_Under disse forhold var der en latent mods\xc3\xa6tning mellem Hansaen og den danske konge. I 1423 afviste Erik af Pommern at forny hansest\xc3\xa6dernes privilegier, og i 1427 og 1428 fors\xc3\xb8gte L\xc3\xbcbeck og dets allierede endnu en gang at vinde kontrollen over \xc3\x98resund men led begge gange nederlag. Dette styrkede Eriks position betydeligt, og han besluttede at udnytte den gunstige situation.\n_START_SECTION_\nOprindelse\n_START_PARAGRAPH_\nDet n\xc3\xb8jagtige tidspunkt for toldens indf\xc3\xb8relse er usikkert. Normalt n\xc3\xa6vnes 1429 som det \xc3\xa5r, hvor tolden ubestrideligt var indf\xc3\xb8rt, men indf\xc3\xb8relsen skete muligvis nogle \xc3\xa5r f\xc3\xb8r._NEWLINE_Erik af Pommern var utvivlsomt den f\xc3\xb8rste danske konge, som, antagelig fra slutningen af 1425, opkr\xc3\xa6vede told i Helsing\xc3\xb8r af fart\xc3\xb8jer, der sejlede gennem \xc3\x98resund. Afgiften var 1 engelsk nobel pr. mersskib. Et mersskib havde en mastekurv til udkig, og sm\xc3\xa5 b\xc3\xa5de og pramme gik derfor fri af tolden. For at s\xc3\xa6tte trumf bag kravet lod Erik opf\xc3\xb8re f\xc3\xa6stningen Krogen eller \xc3\x98rekrog (senere ombygget til Kronborg) i 1426 og forh\xc3\xb8jede t\xc3\xa5rnet i Helsingborg, ligesom han i 1434 lod opf\xc3\xb8re Malm\xc3\xb8hus. Som en bivirkning af kongens politik fik Helsing\xc3\xb8r k\xc3\xb8bstadsprivilegier i 1425._NEWLINE_Allerede tidligere havde danske konger form\xc3\xa5et at udnytte de gunstige forhold i \xc3\x98resund. I 1361 blev indf\xc3\xb8rt en s\xc3\xa5kaldt pundtold af hansest\xc3\xa6derne som godtg\xc3\xb8relse for, at den danske konge beskyttede handelsskibe i \xc3\x98resund mod s\xc3\xb8r\xc3\xb8vere, og ligeledes blev opkr\xc3\xa6vet s\xc3\xa5kaldte havnepenge._NEWLINE_N\xc3\xa6ppe overraskende fors\xc3\xb8gte hansest\xc3\xa6derne lige fra begyndelsen at f\xc3\xa5 Sundtolden afskaffet igen. Det lykkedes ikke, i stedet udviklede der sig en tendens til, at kongen kunne give enkelte byer det privilegium at betale nedsat told eller helt at blive fritaget for at betale. Allerede i 1436 lykkedes dette for Hamburg, L\xc3\xbcbeck, L\xc3\xbcneburg og Wismar, noget senere for Stralsund, Greifswald og Rostock. F\xc3\xb8lgelig forblev Sundtolden af mindre betydning s\xc3\xa5 l\xc3\xa6nge, at L\xc3\xbcbeck var langt den st\xc3\xb8rste handelsby ved \xc3\x98sters\xc3\xb8en. Andre lande accepterede tolden, s\xc3\xa5ledes Nederlandene i 1462 og England i 1465 (bekr\xc3\xa6ftet i 1490).\n_START_SECTION_\nNye toldafgifter\n_START_PARAGRAPH_\nUnder Christoffer af Bayern blev i 1444 indf\xc3\xb8rt en ny mindre afgift i tilknytning til Sundtolden, s\xc3\xa5kaldte skriverpenge til tolderen i Helsing\xc3\xb8r._NEWLINE_Kong Hans lod indf\xc3\xb8re nye toldafgifter, s\xc3\xa5ledes vintold fra 1472 og toldsalt fra 1475. Fra samme tid blev ligeledes for at undg\xc3\xa5 lurendrejere (skibe der fors\xc3\xb8gte at undg\xc3\xa5 betaling) indf\xc3\xb8rt toldbetaling i Nyborg og Fredericia af fart\xc3\xb8jer, som sejlede gennem B\xc3\xa6lterne. For at s\xc3\xa6tte magt bag kravet blev der senest fra midten af 1500-tallet udstationeret bev\xc3\xa6bnede vagtskibe b\xc3\xa5de i Storeb\xc3\xa6lt og i \xc3\x98resund, og denne praksis blev opretholdt ogs\xc3\xa5 senere. Det var ogs\xc3\xa5 kong Hans, der fra omkring 1508 indf\xc3\xb8rte en differentiering af tolden s\xc3\xa5ledes, at skibe i ballast skulle betale mindre end skibe med ladning.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa6stetold\n_START_PARAGRAPH_\nChristian II besluttede i 1517, at tolden i fremtiden skulle beregnes efter l\xc3\xa6stetal: "en gylden for hver tiende l\xc3\xa6st". Dette indebar en vigtig forandring, idet det herefter var skibenes fragtevne, som blev lagt til grund for toldens st\xc3\xb8rrelse. De f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r forh\xc3\xb8jedes tolden. B\xc3\xa5de den tyske kejser og Nederlandene protesterede, og der blev f\xc3\xb8rt langvarige forhandlinger. Ligeledes indf\xc3\xb8rte Christian betaling af t\xc3\xb8ndepenge til d\xc3\xa6kning af omkostningerne ved fyrt\xc3\xb8nder i 1519._NEWLINE_Grevens Fejde 1534-1536 fik ogs\xc3\xa5 en indflydelse p\xc3\xa5 \xc3\x98resundstolden. F\xc3\xb8rst og fremmest sikrede Sverige sig toldfrihed, idet Gustaf Vasa udtrykkeligt i 1535 havde kr\xc3\xa6vet dette som modydelse for den hj\xc3\xa6lp, som han ydede kongen under Grevens Fejde. Magtpolitisk bevirkede udfaldet af fejden, at L\xc3\xbcbecks magt blev brudt, og at de hidtil ikke privilegerede Nederlande nu fik voksende interesse i \xc3\x98sters\xc3\xb8handelen. Efter Grevens Fejde blev i 1544 indg\xc3\xa5et en aftale mellem den tyske kejser og Nederlandene p\xc3\xa5 den ene side og Danmark p\xc3\xa5 den anden kendt som Speyertraktaten. I denne traktat indgik l\xc3\xb8fte om gensidig frihandel mod betaling af de s\xc3\xa6dvanlige toldbetalinger. Danmark fik dog ret til at k\xc3\xb8be varer af gennemsejlende skibe og i krigstider at beslagl\xc3\xa6gge varer mod at kompensere herfor. Sundtolden blev ikke direkte n\xc3\xa6vnt i traktaten, idet Nederlandene formelt v\xc3\xa6grede sig ved at anerkende denne, men i realiteten var det den, som traktaten handlede om. Da Danmark indf\xc3\xb8rte nye toldforh\xc3\xb8jelser i 1549, protesterede Nederlandene da ogs\xc3\xa5 med henvisning til bestemmelserne i Speyertraktaten. Danske konger h\xc3\xa6vdede senere sin forpligtelse til at sikre fri gennemfart som modydelse, fx. n\xc3\xa6gtede Christian III at blokere Sundet under striden mellem Frankrig og den tyske kejser i 1552, men i praksis handlede Danmark som regel efter sit forgodtbefindende._NEWLINE_En ny vareafgift, kobbertold, blev indf\xc3\xb8rt af Christian III fra 1537, og i 1548 lod han indf\xc3\xb8re en toldsats p\xc3\xa5 1% af alt upriviligeret gods. I 1557 rettede han imidlertid tolden til, at nederlandske skibe under 100 l\xc3\xa6ster skulle betale 1 rosenobel, hvis de var i ballast, men 2 rosenobler, hvis de havde ladning, mens danske skibe skulle betale 1 rosenobel, selv om de havde ladning. Desuden skulle nederlandske skibe betale vareafgifter af vine og kobber, mens engelske, skotske og franske skibe skulle betale 1% af v\xc3\xa6rdien af alle varer. Ydermere skulle alle skibe betale skriver- og t\xc3\xb8ndepenge p\xc3\xa5 grundlag af deres fragtevne.\n_START_SECTION_\nDet engelske omg\xc3\xa5elsesfors\xc3\xb8g\n_START_PARAGRAPH_\nI midten af 1500-tallet indtraf en begivenhed, som i en periode ogs\xc3\xa5 skulle f\xc3\xa5 indflydelse p\xc3\xa5 \xc3\x98resundstolden. I 1553 lod det engelske handelskompagni "Company of Merchant Adventurers to New Lands" udruste en ekspedition p\xc3\xa5 3 skibe under ledelse af Sir Hugh Willoughby og med Richard Chancellor som s\xc3\xb8kyndig for at s\xc3\xb8ge efter Nord\xc3\xb8stpassagen. Ekspeditionen forlod Themsen den 11. maj og n\xc3\xa5ede i begyndelsen af august nordkysten af Norge, men ved Nordkap splittede en storm fl\xc3\xa5den. Mens Sir Willoughby senere d\xc3\xb8de af sult, lykkedes det Chancellor at n\xc3\xa5 til Dvinas munding n\xc3\xa6r klosteret Sankt Nicolaus den 24. august. Herfra rejste han s\xc3\xa5 over land til Moskva, som han n\xc3\xa5ede i slutningen af 1553. I Moskva blev den engelske ekspedition velvilligt modtaget, og der blev indg\xc3\xa5et en aftale, der blev forl\xc3\xb8beren for en egentlig handelstraktat mellem de to riger. Ekspeditionen var s\xc3\xa5ledes mislykket med hensyn til sit egentlige form\xc3\xa5l men fik som sin \xe2\x80\x93 utilsigtede \xe2\x80\x93 gevindst etableringen af en engelsk-moskvitisk handelsrute uden om \xc3\x98resund og dermed uden om \xc3\x98resundstolden._NEWLINE_Christian III foretog sig intet i anledning af de \xc3\xa6ndrede forhold, men efter, at Frederik II var blevet konge, lagde han pres p\xc3\xa5 den engelske dronning Elisabeth I for at f\xc3\xa5 stoppet handelen eller i det mindste anerkendt Danmarks ret til at afkr\xc3\xa6ve en told heraf p\xc3\xa5 linje med \xc3\x98resundstolden med henvisning til, at denne var blevet formindsket ved den nye sejlrute. Efter lange og omst\xc3\xa6ndelige forhandlinger lykkedes det endelig den 22. juni 1583 at f\xc3\xa5 indg\xc3\xa5et en aftale, hvorefter England skulle betale en \xc3\xa5rlig afgift for sin ret til fortsat at bruge denne nordlige sejlrute. En s\xc3\xa5dan betaling skete frem til 1594, men oph\xc3\xb8rte derefter. Andre lande, blandt andet Frankrig skaffede sig s\xc3\xb8pas for retten til en lignende sejlads.\n_START_SECTION_\nFyrpenge og lastetold\n_START_PARAGRAPH_\nI 1562 lod Frederik II indf\xc3\xb8re en ny afgift, "fyrpenge", p\xc3\xa5 alle varer, herunder dansk og s\xc3\xa5kaldt "priviligeret" gods til finansiering af en forbedring af fyrv\xc3\xa6senet i danske farvande._NEWLINE_Den 25. februar 1567, mens Peder Oxe var rigshofmester og Frederik II endnu var konge, blev \xc3\x98resundstolden \xc3\xa6ndret til en afgift af lasteevnen og lasten i lighed med fyrpengene, hvilket tredoblede indt\xc3\xa6gterne. Hvis skibet var lastet, skulle der betales 1 daler, hvis det var i ballast 1/2 daler. Ordningen blev imidlertid ikke gennemf\xc3\xb8rt efter sit p\xc3\xa5lydende, idet tolderen n\xc3\xa6gtede at gennemf\xc3\xb8re den. I stedet fik han gennemf\xc3\xb8rt, at skibe i ballast skulle n\xc3\xb8jes med 1/4 daler pr l\xc3\xa6st, mens skibe, der sejlede p\xc3\xa5 Narva, fik tolden for\xc3\xb8get til 4 daler. Ligeledes blev der opkr\xc3\xa6vet told ved Storeb\xc3\xa6lt og Lilleb\xc3\xa6lt. Lastetolden blev oph\xc3\xa6vet allerede i 1568 efter protester fra De Spanske Nederlande men atter genindf\xc3\xb8rt 30. marts 1571, da der var udbrudt krig mellem Spanien og dets nederlandske besiddelser og betydningen af protesten derfor var mindsket. Afgiften udgjorde siden da en betydelig del af kronens samlede indt\xc3\xa6gter, men var naturligvis ilde set i de \xc3\xb8vrige nationer.\n_START_SECTION_\nDen Nordiske Syv\xc3\xa5rskrig og Kalmarkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nUnder Den Nordiske Syv\xc3\xa5rskrig (1563-1570) blev tolden atter forh\xc3\xb8jet, og 1565 og 1566 blev p\xc3\xa5budt en sp\xc3\xa6rring af Sundet for at forhindre vareindf\xc3\xb8rsel til Sverige. Ved Freden i Stettin 1570 blev det bestemt, at svenske unders\xc3\xa5tter skulle have ret til at drive handel i Danmark og Norge samt sejle gennem \xc3\x98resund til Vesterhavet, "uden forhindringer og besv\xc3\xa6r, som af Arild har v\xc3\xa6ret brugeligt". Johan 3. klagede b\xc3\xa5de i 1577 og i 1580 over, at svenske skibe ikke toldfrit kunne passere Sundet. P\xc3\xa5 gr\xc3\xa6nsem\xc3\xb8det i Flacksj\xc3\xb6b\xc3\xa4ck i 1591, som indtraf kort efter, at Christian IV var blevet konge, bestemtes udtrykkeligt, at "unders\xc3\xa5tterne p\xc3\xa5 begge sider skulle v\xc3\xa6re fuldst\xc3\xa6nding forsk\xc3\xa5nede for at afgive told af det gods, som de selv ejede, som Danmarks unders\xc3\xa5tter enten f\xc3\xb8rte ind i Sverige eller ud af riget eller ogs\xc3\xa5 svenske unders\xc3\xa5tter f\xc3\xb8rte ind i Danmark og Norge gennem Sundet eller ogs\xc3\xa5 ud af riget". Disse bestemmelser blev imidlertid ikke overholdt af nogen af parterne, og toldstridighederne var en medvirkende \xc3\xa5rsag til udbruddet af Kalmarkrigen 1611-1613. Ved freden i Kn\xc3\xa6r\xc3\xb8d i 1613 bekr\xc3\xa6ftedes aftalerne i Stettin og Flacksj\xc3\xb6b\xc3\xa4ck, og det blev bestemt, at toldfriheden ogs\xc3\xa5 skulle omfatte landenes "underlydende" provinser. Dette skulle f\xc3\xa5 betydning for Sverige, som netop i disse \xc3\xa5r erobrede \xc3\x98sters\xc3\xb8provinserne og gik ind i sin storhedstid._NEWLINE_Christian IV fors\xc3\xb8gte at udnytte Sundtolden og andre dertil knyttede afgifter efter evne. De stadigt stigende toldsatser f\xc3\xb8rte til voksende smugling og svindel. For at modvirke dette blev kontrollen med de gennemsejlende skibe sk\xc3\xa6rpet i 1618.\n_START_SECTION_\nFrit hav eller lukket hav\n_START_PARAGRAPH_\nI begyndelsen af 1600-tallet blev sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5let om havenes frihed et omstridt folkeretsligt emne. Hugo Grotius udgav 1609 sin bog "Mare liberum" og i 1625 "De jure belli et pacis", hvori han h\xc3\xa6vdede, at skibe skulle have ret til fri ubev\xc3\xa6bnet gennemsejling men samtidig anerkendte den ansvarlige stats ret til at opkr\xc3\xa6ve en afgift til kompensation for afm\xc3\xa6rkning og fyrv\xc3\xa6sen og Selden besk\xc3\xa6ftigede sig i 1636, i anledning af Karl Is krav p\xc3\xa5 herred\xc3\xb8mmet over Nords\xc3\xb8en, i sin bog "Mare clausum" med samme emne. Christian IV ans\xc3\xa5 sig at have fuld ret til \xc3\x98sters\xc3\xb8en syd om en linje mellem Gotland og \xc3\x98sel, og gennem hans krav p\xc3\xa5 \xc3\x98sters\xc3\xb8v\xc3\xa6ldet (Dominium Maris baltici) blev \xc3\x98resundstolden kernepunkt i hans nordiske politik. Han p\xc3\xa5virkedes derved tillige af monarkiske, finansielle hensyn, da toldkammeret i Helsing\xc3\xb8r stod direkte under hans kontrol, og indkomsterne altovervejende tilfaldt hans personlige kasse. Han fors\xc3\xb8gte derfor at sikre sig den st\xc3\xb8rst mulige indkomst af tolden. Det f\xc3\xb8rte til, at der udviklede sig yderst heftige toldstridigheder mellem Sverige og Danmark i disse \xc3\xa5r. Christians omfattende virksomhed medf\xc3\xb8rte store udgifter, og for at sikre sig indt\xc3\xa6gter til at d\xc3\xa6kke dem blev de s\xc3\xb8farende nationer is\xc3\xa6r i \xc3\xa5rene 1637-1639 udsatte for et stadig st\xc3\xb8rre afgiftstryk i form af forh\xc3\xb8jede toldsatser, bitolde, sk\xc3\xa6rpede visitationer med mere. I 1627 blev indf\xc3\xb8rt en defensionstold, i 1635 blev indf\xc3\xb8rt lygtepenge, i 1635 blev indf\xc3\xb8rt en salpetertold, 1639 blev indf\xc3\xb8rt hundredepenge, 1640 blev indf\xc3\xb8rt havnepenge og 1643 bropenge i Helsing\xc3\xb8r. Salpetertolden og hundredepenge blev afskaffet igen i 1941, bropenge bortfaldt i 1644, defensionstold, lygtepenge og havnepenge endelig i 1645.\n_START_SECTION_\nTorstenssonfejden\n_START_PARAGRAPH_\nDen svenske toldfrihed var Christian IV en torn i \xc3\xb8jet, og det kan ikke n\xc3\xa6gtes, at Nederlandene, som havde en stor del af Sveriges handel i sine h\xc3\xa6nder, hensynsl\xc3\xb8st benyttede sig deraf. Under trykket fra den f\xc3\xa6lles fare indgik Sverige og Generalstaterne et forbund til s\xc3\xb8fartens beskyttelse i 1640. Fra nederlandsk side kom man desuden med et forslag om at undg\xc3\xa5 sundet med en kanal mellem \xc3\x98sters\xc3\xb8en og Nords\xc3\xb8en. Generalstaterne \xc3\xa5bnede forhandlinger med Danmark i Stade 1641, ved hvilke de protesterede mod al Sundtold, henviste til aftalen i Speyer og lignende, men da der fra danske side blev henvist til fordelene ved, at Sundtolden fortsat blev opkr\xc3\xa6vet, og samtidig blev nederl\xc3\xa6ndingene tilbudt en privilegeret stilling, s\xc3\xa5 n\xc3\xb8jedes disse med en neds\xc3\xa6ttelse af tolden. _NEWLINE_De mange og til dels nyindf\xc3\xb8rte afgifter sk\xc3\xa6pede mods\xc3\xa6tningsforholdet til Sverige. Den svenske rigsforstander Axel Oxenstierna var udpr\xc3\xa6get modstander af b\xc3\xa5de dem, Sundtolden og Danmarks kontrol over Sundet og \xc3\xb8nskede en afslutning p\xc3\xa5 denne situation. Udviklingen kulminerede med Torstenssonfejden 1643-1645, hvor svenskerne besluttede med milit\xc3\xa6re magtmidler at f\xc3\xa5 udviklingen vendt. Modvilje mod Sundtolden fik nederl\xc3\xa6nderen Louis de Geer til under krigen at udruste en fl\xc3\xa5de, som gik i Sveriges tjeneste og bidrog til at sl\xc3\xa5 en dansk fl\xc3\xa5de ved Femern i oktober 1644. _NEWLINE_Det viste sig imidlertid, at Sverige havde forregnet sig. Sverige havde ikke anmodet Nederlandene om at fors\xc3\xb8ge at m\xc3\xa6gle, hvilket det skulle have gjort i henhold til landenes forbundstraktat af 1640, for derved at hemmeligholde sine planer, og da der blev sendt fredsm\xc3\xa6glere til fredskongressen i Christianopel-S\xc3\xb6der\xc3\xa5kra i 1645, valgte Nederlandene hurtigt at droppe sin st\xc3\xb8tte til Sverige for selv at opn\xc3\xa5 gunstigere vilk\xc3\xa5r, hvilket skete ved en traktat af 12. juni 1645 i Christianopel, hvorved lastetolden n\xc3\xa6rmest blev halveret og en r\xc3\xa6kke andre afgifter bortfaldt. Heller ikke Frankrig st\xc3\xb8ttede Sverige, idet man s\xc3\xa5 en egen fordel i, at Danmark og Sverige var nogenlunde j\xc3\xa6vnbyrdige og at Sverige ikke blev s\xc3\xa5 st\xc3\xa6rk, at det ikke l\xc3\xa6ngere ville have brug for Frankrigs st\xc3\xb8tte. Desuden spillede \xc3\x98resundstolden kun en mindre rolle for Frankrig. Frankrigs repr\xc3\xa6sentant ved forhandlingerne, Thuillerie, var modstander af Oxenstierna, hvis imperialistiske ambitioner, han var fuldt ud klar over. Dermed fik han bremset Oxenstiernas planer om at erobre de sk\xc3\xa5nske landsdele. Danmark slap med at afst\xc3\xa5 \xc3\x98sel, Gotland, Jemtland og Herjedalen samt Halland for en periode p\xc3\xa5 30 \xc3\xa5r. I freden ved Br\xc3\xb6msebro (13. august 1645) anerkendtes udtrykkeligt Sveriges og alle dets bilandes (Finland, Ingermanland, Estland, Livland tillige med de pommerske st\xc3\xa6ders og Wismars) toldfrihed, men Generalstaterne m\xc3\xa5tte underkaste sig den toldrulle, der var fastlagt i Christianopel. Det blev bestemt, at der ikke m\xc3\xa5tte ske en forh\xc3\xb8jelse i 40 \xc3\xa5r, og at efter denne tid skulle Speyertraktaten tr\xc3\xa6de i kraft. Tolden fastsattes (med visse undtagelser) til 1% af varev\xc3\xa6rdien, hvilket var den laveste toldsats siden 1628. Dertil kom imidlertid en lang r\xc3\xa6kke andre toldbestemmelser, som hurtigt vakte modvilje i Nederlandene, og i 1649 indgik Danmark og Generalstaterne den af Corfitz Ulfeld udformede s\xc3\xa5kaldte "Redemptionstraktat", if\xc3\xb8lge hvilken Sundtolden med tiden skulle afl\xc3\xb8ses. Ingen af parterne var dog ved n\xc3\xa6rmere eftertanke tilfredse med disse bestemmelser, hvorfor disse 1653 blev oph\xc3\xa6vet ved den s\xc3\xa5kaldte: "Rescissionstraktat". Fra 1679 gjorde Generalstaterne flere gange fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at f\xc3\xa5 Sundtolden afskaffet, men i 1701 blev der indg\xc3\xa5et en ny aftale med Danmark, hvorved alt blev ved det gamle._NEWLINE_B\xc3\xa5de ved fredsaftalerne i Roskilde i 1658 og i K\xc3\xb8benhavn 1660 var Sveriges toldfrihed blevet bekr\xc3\xa6ftet. Under Sk\xc3\xa5nske Krig 1676-1679 fors\xc3\xb8gte Danmark at f\xc3\xa5 presset en opgivelse af den svenske toldfrihed igennem, og for at v\xc3\xa6re velforberedt havde kongen i sin feltlejr i Landskrona den 31. juli 1676 befalet tolddirekt\xc3\xb8ren Andreas G\xc3\xbcnther at fremskaffe oplysninger om den nederlandske told og om antallet af svenske skibe, som \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r havde sejlet toldfrit gennem Sundet. Men ved Freden i Lund 1679 blev Sveriges toldfrihed atter bekr\xc3\xa6ftet._NEWLINE_Samtidig med, at Sverige havde k\xc3\xa6mpet for sin toldfrihed, havde de to magter, som i midten af 1600-talet optog kampen mod Nederlandenes handelsv\xc3\xa6lde, England og Frankrig, forg\xc3\xa6ves 1650-1652 arbejdet for at f\xc3\xa5 Sundtolden oph\xc3\xa6vet. I handelsaftaler mellem Danmark og England af 1661 og 1670 fik England ligestilling med Nederlandene, mens Christianopelstoldsatserne ogs\xc3\xa5 blev g\xc3\xa6ldende for Frankrig, i henhold til 1663-aftalen. Denne toldsats anvendtes efterh\xc3\xa5nden for alle andre nationer, s\xc3\xa5ledes at kun Sverige forblev privilegeret.\n_START_SECTION_\n1700-tallet\n_START_PARAGRAPH_\nDen Store Nordiske Krig 1700-1721 fik ogs\xc3\xa5 indflydelse p\xc3\xa5 \xc3\x98resundstolden. Den 15. juni 1701 lykkedes det nederl\xc3\xa6ndingene at f\xc3\xa5 indg\xc3\xa5et en handelstraktat for 20 \xc3\xa5r, der fastslog, at disse skulle ligestilles med dansk-norske k\xc3\xb8bm\xc3\xa6nd. De m\xc3\xa5tte ikke blive p\xc3\xa5lagt nogen s\xc3\xa6rlig eller h\xc3\xb8jere told eller afgifter, de skulle kunne handle frit, deres skibe skulle i princippet slippe for at blive visiterede, og enhver fremtidig lettelse for danske skibe skulle ogs\xc3\xa5 g\xc3\xa6lde for dem. Bestemmelserne skabte en farlig pr\xc3\xa6cedens og sv\xc3\xa6kkede styrets mulighed for at f\xc3\xb8re en fordelagtig handelspolitik over for danske k\xc3\xb8bm\xc3\xa6nd._NEWLINE_Sverige, der nu kontrollerede den side af Sundet, som fart\xc3\xb8jerne mest sejlede p\xc3\xa5, mistede sin toldfrihed ved freden i Frederiksborg 1720 og m\xc3\xa5tte underkaste sig toldrullen fastlagt i Christianopel. Denne tilstand bekr\xc3\xa6ftedes efter Napoleonskrigene ved freden i Kiel i 1814.\n_START_SECTION_\n1800-tallet\n_START_PARAGRAPH_\nEndnu i 1700-tallet underkastede de handlende nationer sig uden store protester Sundtolden, men med den \xc3\xb8gede samf\xc3\xa6rdsel i 1800-tallet fik et andet forhold betydning. Den tid, det tog at opkr\xc3\xa6ve tolden, f\xc3\xb8ltes belastende. Desuden var den gamle toldrulle yderst mangelfuld og manglede fx bestemmelser vedr\xc3\xb8rende kolonivarer som bomuld, kaffe, kakao og flere andre nye varer, som netop p\xc3\xa5 dette tidspunkt for alvor begyndte at f\xc3\xa5 betydning for den samlede varefragt. I princippet skulle der v\xc3\xa6re betalt 1% i told af s\xc3\xa5danne varer, men i praksis gik man over til en fast takst for at undg\xc3\xa5 det besv\xc3\xa6r, som skiftende varepriser gav anledning til. Dette medf\xc3\xb8rte imidlertid de facto en betydelig stigning i toldsatserne, hvilket atter medf\xc3\xb8rte, at varefragten gennem \xc3\x98resund faldt, og k\xc3\xb8bm\xc3\xa6ndene s\xc3\xb8gte andre veje. Ikke mindst var transithandelen via Hamborg-Altona og L\xc3\xbcbeck st\xc3\xa6rkt voksende, og da varer toldfrit kunne indf\xc3\xb8res til kongeriget fra Kiel, udviklede sig en lignende transithandel via ruten Hamborg-Kiel, hvilken fremmedes f\xc3\xb8rst af en omklring 1830 nyanlagt chauss\xc3\xa9 og den 18. september 1844 en jernbane mellem Altona og Kiel. _NEWLINE_Transithandelen var dog ikke ene om at forringe \xc3\x98resundstoldens betydning. De h\xc3\xb8je toldsatser medf\xc3\xb8rte krav om toldrullens revidering, og i den forbindelse f\xc3\xb8rtes diplomatiske forhandlinger i K\xc3\xb8benhavn og London 1841, og en konvention af 19. juni samme \xc3\xa5r blev indg\xc3\xa5et, hvilken kompletterede bestemmelserne fra 1645, nedsatte tolden for uspecificerede varer og sammenlagde under ben\xc3\xa6vnelsen "toldkammersportler" alle de forskellige ekspeditionsafgifter. Tolden forblev dog et problem, ikke mindst for svenskerne. Det svenske Kommerskollegium var i 1842 og 1846 n\xc3\xb8dsaget til at forny en i 1739 udformet advarsel til svenske s\xc3\xb8m\xc3\xa6nd om at unddrage sig tolden ved at sejle forbi. Sveriges st\xc3\xa6nder afgav den 20. august 1851 til regeringen en skrivelse ang\xc3\xa5ende \xc3\x98resundstolden, de omkostninger og den tidsber\xc3\xb8velse, den medf\xc3\xb8rte. Stockholms grosshandelssocietet og skibsreddere indsendte en skrivelse med samme form\xc3\xa5l. Forhandlinger f\xc3\xb8rtes som f\xc3\xb8lge deraf med Danmark, men da Sveriges bestr\xc3\xa6belse ikke fik st\xc3\xb8tte af andre europ\xc3\xa6iske magter, blev Sverige n\xc3\xb8dsaget til at indskr\xc3\xa6nke sig til at beg\xc3\xa6re toldfrihed for svenske fart\xc3\xb8jer under 15 l\xc3\xa6ster med flere mindre fordele, hvilke bifaldtes 1852.\n_START_SECTION_\nToldens afl\xc3\xb8sning\n_START_PARAGRAPH_\nEn fuldst\xc3\xa6ndig afl\xc3\xb8sning af Sundtolden syntes stadig fjern, da USA i 1855 erkl\xc3\xa6rede, at de ikke ville forny deres handelstraktat indg\xc3\xa5et med Danmark i april 1826 og med udl\xc3\xb8b i 1856, og at man efter traktatens udl\xc3\xb8b ikke l\xc3\xa6ngere ville underkaste sig \xc3\x98resundstolden. Den danske regering s\xc3\xa5 sig nu n\xc3\xb8dsaget til at indbyde interesserede magter til en konference i K\xc3\xb8benhavn for at finde en l\xc3\xb8sning, hvorved Sundstolden een gang for alle skulle oph\xc3\xb8re mod en engangserstatning til Danmark. I konferencen, som begyndte i januar 1856, deltog repr\xc3\xa6sentanter fra Sverige-Norge (N.V. af Wetterstedt), Danmark (Chr.A. Bluhme), Belgien, Frankrig, Hannover, Holland, Mecklenburg-Schwerin, Oldenburg, Preussen, Rusland, Storbritannien, \xc3\x98strig, L\xc3\xbcbeck, Bremen og Hamborg. Et udspil blev fremlagt af de danske repr\xc3\xa6sentanter. De fleste indvendinger mod dette kom fra Storbritanniens regering. F\xc3\xb8rst den 14. marts 1857 blev afl\xc3\xb8sningstraktaten underskrevet, if\xc3\xb8lge hvilken Sundtolden og toldene i B\xc3\xa6lterne oph\xc3\xa6vedes, og Danmark som erstatning modtog 30.476.325 rigsdaler dansk rmt, det vil sige ikke 5/8 af kapitalsummen af den indkomst, beregnet efter 4\xc2\xa0%, som Danmark i gennemsnit i \xc3\xa5rene 1842-1854 havde nydt af toldafgifterne, nemlig omkring 2 mio. om \xc3\xa5ret. De forskellige stater skulle bidrage til erstatning efter m\xc3\xa6ngden af de varer, som blev eksporteret fra deres havne til \xc3\x98sters\xc3\xb8ens havne eller importeredes derfra. Toldfriheden indtr\xc3\xa5dte den 1. april 1857. _NEWLINE_Betalingen for de enkelte stater var: Storbritannien 10.126.855 rigsdaler, Rusland 9.739.993, Preussen 4.440.027, Sverige 1.590.503, Holland 1.408.060, Frankrig 1.219.003, Norge 667.225, Mecklenburg 373.663, Belgien 301.455, Bremen 218.585, Hannover 123.387, Hamborg 107.012, L\xc3\xbcbeck 102.996, \xc3\x98strig 29.434, Oldenburg 28.127. Andre lande betalte mindre bel\xc3\xb8b. I praksis var der imidlertid visse om- og modregninger. For eksempel skulle Sveriges andel af denne erstatningssum v\xc3\xa6re 1.590.503 danske rigsdaler. Fra denne sum trak man 311.307 rigsdaler, hvilket udgjorde en efter samme grundlag som Sundtolden kapitaliserede sum af den erstatning p\xc3\xa5 10.000 rigsdaler hamborg banko, som den danske stat i henhold til konventionen af 7. april 1840 betalte Sverige for fyrt\xc3\xa5rnes underhold p\xc3\xa5 den svenske side af indl\xc3\xb8bene til Sundet. Sverige betalte s\xc3\xa5ledes 1.279.196 danske rigsdaler eller omregnet 2.558.392 svenske rigsdaler. Betalingen fandt sted over 20 \xc3\xa5r ved 40 halv\xc3\xa5rlige afbetalinger med aftagende rente af de ikke forfaldne dividender. Udbetalingen skete fra Handels- och sj\xc3\xb6fartsfonden. _NEWLINE_De \xc3\xa5rlige indt\xc3\xa6gter var p\xc3\xa5 dav\xc3\xa6rende tidspunkt omkring 2,8 mio. rigsdaler, s\xc3\xa5 betalingen svarede omtrent til 12 \xc3\xa5rs indt\xc3\xa6gter. Dette kan synes af lidt, men der skal tages h\xc3\xb8jde for, at der var stor uvilje mod at betale tolden i resten af verden. Af de nationer, der forpligtede sig til at betale erstatning, har Brasilien aldrig betalt. Det skulle have betalt en \xc2\xbd mio. rigsdaler. Ved et officielt statsbes\xc3\xb8g i Danmark af Brasiliens pr\xc3\xa6sident Luiz In\xc3\xa1cio Lula da Silva i september 2007 eftergav statsminister Anders Fogh Rasmussen Brasiliens g\xc3\xa6ld fra \xc3\x98resundstolden.\n_START_SECTION_\nOffentligg\xc3\xb8relse af \xc3\x98resundstoldregnskaberne\n_START_PARAGRAPH_\nEt dansk-hollandsk projekt, som er et samarbejde mellem Rigsarkivet i K\xc3\xb8benhavn og de hollandske forskningsinstitutioner Rijksuniversiteit Groningen og forskningscentret Tresoar, arbejder p\xc3\xa5 at alle \xc3\x98resundstoldregnskaberne er digitaliseret og vil v\xc3\xa6re tilg\xc3\xa6ngelige p\xc3\xa5 nettet i en database.'