b'\n_START_ARTICLE_\nS\xc3\xa6deg\xc3\xa5rd\n_START_PARAGRAPH_\nEn s\xc3\xa6deg\xc3\xa5rd var f\xc3\xb8r enev\xc3\xa6ldens indf\xc3\xb8relse i 1660 betegnelsen for en hovedg\xc3\xa5rd, hvor ejeren havde sin residens og husholdning. En hovedg\xc3\xa5rd (herreg\xc3\xa5rd) var en stor, adeligt ejet g\xc3\xa5rd, med tilh\xc3\xb8rende f\xc3\xa6steg\xc3\xa5rde. Som afgift for f\xc3\xa6steg\xc3\xa5rdene ydede f\xc3\xa6steb\xc3\xb8nderne arbejde, det s\xc3\xa5kaldte hoveri, p\xc3\xa5 hovedg\xc3\xa5rden \xe2\x80\x93 deraf betegnelsen. Denne praksis vedblev indtil midten af 1800-tallet._NEWLINE_Til hovedg\xc3\xa5rde, og navnlig s\xc3\xa6deg\xc3\xa5rde, var der endvidere knyttet visse privilegier, f\xc3\xb8rst og fremmest skattefrihed og tiendefrihed for jorden. En s\xc3\xa6deg\xc3\xa5rd skulle v\xc3\xa6re komplet, hvilket indebar, at den havde mindst 200 t\xc3\xb8nder hartkorn gods indenfor en afstand af to mil. Efter 1660 kunne hovedg\xc3\xa5rde, og dermed ogs\xc3\xa5 s\xc3\xa6deg\xc3\xa5rde, erhverves af ikke-adelige.'