b'\n_START_ARTICLE_\nCaspar von Saldern\n_START_SECTION_\nUddannelse og flugt til Rusland\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8n af en amtsforvalter Friedrich von Saldern og Anna Maria Kamph\xc3\xb8vener i Aabenraa. Efter at han havde uddannet sig som jurist ved universiteterne i Kiel og G\xc3\xb6ttingen, kom han ind p\xc3\xa5 embedsbanen i det gottorpske Holsten, hvor han blev amtsforvalter i Neum\xc3\xbcnster. Her kom han snart i en heftig strid med sin amtmand, grev Gerhard von Dernath, men fik ret af det gottorpske gehejmer\xc3\xa5d._NEWLINE_Senere stillede imidlertid forholdene sig mindre heldig for ham som en f\xc3\xb8lge af bitre stridigheder iblandt de ledende statsm\xc3\xa6nd i det lille fyrstend\xc3\xb8mme, s\xc3\xa5ledes at han valgte at flygte til Rusland, hvor den dav\xc3\xa6rende gottorpske hertug, Carl Peter Ulrik, dengang opholdt sig som russisk tronf\xc3\xb8lger. Da han var s\xc3\xa5 heldig at indynde sig hos denne, n\xc3\xa5ede han efterh\xc3\xa5nden at blive holstensk gehejmer\xc3\xa5d, i det han som s\xc3\xa5dan vedblev at opholde sig hos tronf\xc3\xb8lgeren. Det var i denne stilling, han kunne give sin fyrstelige herre r\xc3\xa5d, da denne i \xc3\xa5ret 1762 besteg den russiske trone og straks stillede sig det som sit f\xc3\xb8rste m\xc3\xa5l at f\xc3\xb8re krig imod Danmark.\n_START_SECTION_\nHoldning overfor Danmark\n_START_PARAGRAPH_\nSaldern var en stor egoist, b\xc3\xa5de herskesyg og pengek\xc3\xa6r, foruden at han var hidsig og brutal i sin optr\xc3\xa6den; men han var en begavet mand, der ikke var mindre snu end handlekraftig. Hvor vanskelig end en s\xc3\xa5dan natur m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re at have at g\xc3\xb8re med, kunde han \xc3\xa5benbart v\xc3\xa6re en h\xc3\xb8jst fordelagtig forbundsf\xc3\xa6lle, n\xc3\xa5r han ville v\xc3\xa6re det. Under det truende forhold til den russiske kejser tr\xc3\xa6ngte regeringen i K\xc3\xb8benhavn h\xc3\xa5rdt til en s\xc3\xa5dan, og det traf sig s\xc3\xa5 heldig, at Saldern virkelig var tilb\xc3\xb8jelig til at r\xc3\xa6kke den sin h\xc3\xa5nd. Hvor lidt han end mente at ville g\xc3\xb8re det for intet, var det dog ikke alene egen fordel, han her t\xc3\xa6nkte p\xc3\xa5._NEWLINE_Det synes, som om han har haft \xc3\xb8je for, at hans holstenske f\xc3\xa6dreland kun var ilde tjent med at v\xc3\xa6re delt imellem den danske konge og den gottorpske hertug, og at det ej heller ville v\xc3\xa6re til dets gavn, om det i sin helhed blev knyttet som et lille fjerntliggende appendiks til det store Rusland, men at det var naturligst, at det helt blev bragt under den danske konges herred\xc3\xb8mme, da det geografisk l\xc3\xa5 op til hans lande. Men denne hans tankegang faldt n\xc3\xb8je sammen med den plan, som den danske regering i l\xc3\xa6ngere tid havde v\xc3\xa6ret ivrig for, nemlig at komme til en udsoning med det gottorpske fyrstehus ved et mageskifte imellem det hertugelige Holsten og de til Danmark h\xc3\xb8rende fyrstend\xc3\xb8mmer Oldenburg og Delmenhorst.\n_START_SECTION_\nDen mislykkede krig og forhandlingerne optages\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xa5 gerne Saldern end ville virke herfor, var det dog umuligt at form\xc3\xa5 kejser Peter 3. hertil, da han bare t\xc3\xa6nkte p\xc3\xa5 krig, og Saldern m\xc3\xa5tte forel\xc3\xb8big s\xc3\xb8ge at f\xc3\xa5 kejseren til at uds\xc3\xa6tte krigen. Dette lykkedes ham vel ikke; men krigen blev dog som bekendt ikke til noget, da Peter 3. blev styrtet af Katharina 2.. Efter hendes tronbestigelse var udsigten til en overenskomst om et mageskifte blevet bedre, og Saldern synes i den f\xc3\xb8lgende tid i det hele at have arbejdet alvorlig i den retning, man \xc3\xb8nskede i K\xc3\xb8benhavn. Det forel\xc3\xb8bige resultat af de forhandlinger, der fandt sted i K\xc3\xb8benhavn i vinteren 1766-67, og hvori han havde en hoveddel, var den forel\xc3\xb8bige mageskiftetraktat af 22. april 1767, der omsider efter forskellige vanskeligheder, som dog ikke hang sammen med noget omslag i Salderns synsm\xc3\xa5de, f\xc3\xb8rte til den endelige traktat af 30. april 1773.\n_START_SECTION_\nSalderns personlighed\n_START_PARAGRAPH_\nMan vil i J.H.E. Bernstorffs breve og depecher j\xc3\xa6vnlig finde ret st\xc3\xa6rke ord om den betydning, Salderns venskab havde for Danmark; men hvor meget sandt der end var heri, s\xc3\xa5 m\xc3\xa5tte_NEWLINE_der ogs\xc3\xa5 betales en h\xc3\xb8j pris for hans hj\xc3\xa6lp. For det f\xc3\xb8rste rent pekuni\xc3\xa6rt. Intet kan let overg\xc3\xa5 den uforskammethed, med hvilken Saldern lige fra 1762 ved forskellige lejligheder stillede krav til, hvad man m\xc3\xa5 kalde ligefrem betaling for de tjenester, han viste den danske regering. At disse krav m\xc3\xa5tte opfyldes, er en selvf\xc3\xb8lge, og hvad der p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de m\xc3\xa5tte ydes ham, l\xc3\xb8b efterh\xc3\xa5nden op til 140.000 rigsdaler samt 33.000 rubler foruden 1.000 dukater og en kostbar guldd\xc3\xa5se, og s\xc3\xa5 m\xc3\xa5tte statskassen desuden fra den tid, mageskiftet tr\xc3\xa5dte i kraft, betale ham en \xc3\xa5rlig pension p\xc3\xa5 6000 specier og lige s\xc3\xa5 mange rigsdaler. At han tillige 1768 blev lensgreve og Ridder af Elefanten, havde mindre at sige.\n_START_SECTION_\nIndflydelse p\xc3\xa5 dansk politik\n_START_PARAGRAPH_\nDr\xc3\xb8jest var imidlertid det hovmod og den selvr\xc3\xa5dighed, man i K\xc3\xb8benhavn m\xc3\xa5tte finde sig i fra hans side under hans ophold her fra efter\xc3\xa5ret 1766 til 1768. Desto v\xc3\xa6rre var forholdene her kun alt for gunstige for ham, til at han ikke skulle kunne te sig, som han ville. Det var p\xc3\xa5 denne tid, at kongens usle holdning gav spillerum for en r\xc3\xa6kke intriger, der bragte usikkerhed i statens styrelse indad til og i politikken udad til, s\xc3\xa5ledes at Bernstorffs stilling og med den det gode forhold til Rusland var i fare. Det kom s\xc3\xa5 vidt, at selve Bernstorff m\xc3\xa5tte p\xc3\xa5kalde Salderns hj\xc3\xa6lp, og denne holdt s\xc3\xa5 hus med kongen, indtil han gav tabt og fjernede de personer, som Saldern ville have af vejen. Naturligvis undlod Saldern, da han havde l\xc3\xa6rt sin magt at kende, ikke i det hele at bruge den over for s\xc3\xa5danne personligheder, som han af en eller anden grund ville til livs._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 senere, da den endelige traktat var sluttet, og Saldern som gottorpsk kommiss\xc3\xa6r skulle fuldbyrde mageskiftet, viste han sin lyst til at optr\xc3\xa6de bydende imod den dav\xc3\xa6rende regering i Danmark. For at opn\xc3\xa5 den ordning af det tyske Kancelli, som han, for \xc3\xb8vrigt ikke uden grund, holdt for den politisk rigtige, erkl\xc3\xa6rede han ligefrem regeringen, at hvis man ikke gjorde, hvad han ville, standsede han hele fuldbyrdelsen af mageskiftet og indberettede sagen til kejserinden af Rusland. Intet kunne v\xc3\xa6re brutalere end denne m\xc3\xa5de at tage sagen p\xc3\xa5. Naturligvis fik han sin vilje.\n_START_SECTION_\nFald i un\xc3\xa5de\n_START_PARAGRAPH_\nMen netop p\xc3\xa5 den tid, da han havde set sin politik sejre og stod p\xc3\xa5 sin indflydelses h\xc3\xb8jdepunkt, var hans stilling i Rusland undergravet, thi han havde p\xc3\xa5 flere m\xc3\xa5der, bl.a. ved ligefrem uredelighed, givet sig s\xc3\xa5danne blottelser, at hans fjender fik kejserinden ophidset imod ham, og han faldt fuldst\xc3\xa6ndig i un\xc3\xa5de. Resten af sit liv levede han som privatmand p\xc3\xa5 sit gods Schierensee i Holsten, indtil han d\xc3\xb8de. _NEWLINE_Saldern havde v\xc3\xa6ret gift, og i sit \xc3\xa6gteskab havde han en s\xc3\xb8n og en datter; s\xc3\xb8nnen, der bar grevetitelen, som faderen selv ikke havde villet bruge, oppebar af den danske regering en \xc3\xa5rlig pension p\xc3\xa5 3000 rigsdaler, som faderen havde af kr\xc3\xa6vet den._NEWLINE_Han er begravet i Bordesholm Kirke. P\xc3\xa5 Schierensee findes adskillige malerier af ham.'