b'\n_START_ARTICLE_\nOman\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nI forhistorisk tid var omr\xc3\xa5det, som i dag er Oman, en vigtig handelsplads, som spillede en rolle som transithavn for handlen mellem de to flodkulturer i Mesopotamien og Induskulturen. Ark\xc3\xa6ologiske fund antyder eksistensen af en indenlandsk politisk organisation. Omans rigdom p\xc3\xa5 dette tidspunkt beror frem for alt p\xc3\xa5 landets betydelige besiddelser af kobber.\n_START_SECTION_\nMakan\n_START_PARAGRAPH_\nNoget taler for, at Oman var sammenfaldende med oldtidsriget Makan. Makan var det land, der forsynede Dilmun med kobber. Til geng\xc3\xa6ld fik man uld og uldent stykgods i bytte. I en indskrift pralede Sargon af Akkad omkring 2.300 f.Kr. med, at han "fik skibene fra Meluhha, skibene fra Makan, skibene fra Dilmun til at fort\xc3\xb8je langs Agades kaj." Sargons s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8n Naram-Sin erkl\xc3\xa6rede, at han "marcherede imod Makans land og personligt tilfangetog Mannu-dannu, konge af Makan." Guvern\xc3\xb8ren over Lagash, Gudea, erkl\xc3\xa6rede omkring 2.130 f.Kr., p\xc3\xa5 et tidspunkt da barbarere fra Gutium herskede i Mesopotamien, at han havde importeret diorit fra Makan som materiale for sine statuer. Bevarede k\xc3\xb8bmandslertavler fra Ur ca. 2.000 f.Kr. oplyser om ladninger "til k\xc3\xb8b af kobber fra Makan", "til k\xc3\xb8b af kobber, l\xc3\xa6sset p\xc3\xa5 et skib til Makan". Senere, ca. 1.800 f.Kr. skete ingen direkte sejlads p\xc3\xa5 Makan; nu skete al handel via Dilmun. Lister over materialer og deres oprindelsessted beretter om "diorit, produkt fra Makan", om "kobber, produkt fra Makan", om "palmetr\xc3\xa6, produkt fra Dilmun, produkt fra Makan, produkt fra Meluhha." Metalpr\xc3\xb8ver af kobbergenstande fra Mesopotamien fra tiden 3.000-2.000 f.Kr. har p\xc3\xa5vist et svagt indhold af nikkel, 0.2-0.3%. Tilsvarende indhold af nikkel er kun konstateret i den dal, der str\xc3\xa6kker sig fra oasen Buraimi p\xc3\xa5 gr\xc3\xa6nsen mellem Abu Dhabi og Muskat ned til havnebyen Sohar p\xc3\xa5 Muskatkysten.\n_START_SECTION_\nNy handel\n_START_PARAGRAPH_\nUnder f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rtusinde f.Kr. blev de omanske kobberminer overgivet. I stedet anvendtes handelsvejene fra tidligere nu for karavaner med guld, karneol, krydderier, dyreskind og olie. Et nyt vandingssystem, falaj, f\xc3\xb8rte til stigende f\xc3\xb8devareressourcer og befolkningsv\xc3\xa6kst ved Hajarbjergene. I Dhofar kan man spore fremstilling af og handel med r\xc3\xb8gelse til 1.000 f.Kr._NEWLINE_I 300-tallet f.Kr og frem tilh\xc3\xb8rte omr\xc3\xa5det Hadramawt. _NEWLINE_Under 200-talet e.Kr blev omr\xc3\xa5det delt mellem himyarernas rige i syd og det sassanidiske Iran.\n_START_SECTION_\nIslams spredning\n_START_PARAGRAPH_\nIslam spredte sig langs de etablerede karavaneruter p\xc3\xa5 Den Arabiske Halv\xc3\xb8, og general Amr Ibn al As blev sendt til Sohar, som ligger ved den omanske kyst. Som et resultat islamiseredes Oman med begyndelse omkring \xc3\xa5r 630 og dannede et eget imamat. Under de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rtier tilsluttede de omanske stammer sig til den ibadiske skole, som adskiller sig fra shia og sunni. Flere moskeer i Oman, som ligger langs de f\xc3\xb8rislamiske ruter, h\xc3\xa6vdes at stamme fra tiden f\xc3\xb8r Omans islamisering, under profeten Muhammads livstid.\n_START_SECTION_\nPortugisisk kolonisering\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8rst da de store europ\xc3\xa6iske \xc3\xb8konomier s\xc3\xa5 en mulighed i Oman, blev landet koloniseret, da Portugal overtog landet i 1507 eller 1508. Portugal kom hurtigt over f\xc3\xa6stningerne ved kysten og fik overtaget de vigtigste og st\xc3\xb8rste byer i Oman. De n\xc3\xa6ste 150 \xc3\xa5r var Oman en koloni styret af Portugal. Dette \xc3\xb8delagde det ellers gode samarbejde med Kina, Indien og Indonesien, og handelen gik i st\xc3\xa5. Omanerne som folk kunne intet g\xc3\xb8re, f\xc3\xb8r imamen Nasir Ibn Murchid tog initiativ til at bek\xc3\xa6mpe bes\xc3\xa6ttelsen. I 1648 havde det oprindelige folk drevet portugiserne ud af f\xc3\xb8rst Muscat (hovedstaden) og dern\xc3\xa6st Zanzibar. Da portugiserne m\xc3\xa5tte tr\xc3\xa6kke sig ud af Oman, blev landet en del af det Osmanniske Rige.\n_START_SECTION_\nDet \xc3\xb8stafrikanske v\xc3\xa6lde\n_START_PARAGRAPH_\nMuskat var centrum i et selvst\xc3\xa6ndigt omr\xc3\xa5de og erobrede fra slutningen af 1600-tallet og i begyndelsen af 1700-tallet tidligere portugisiske besiddelser i \xc3\x98stafrika. Osmannerne blev drevet ud i 1741, og omkring 1749 valgtes Ahmad ibn Said til imam. Han oprettede Al Bu Said-dynastiet, som siden har styret Oman. Imam Said ibn Ahmad flyttede ca. 1790 hovedstaden fra ar-Rustaq i det indre af landet til Muskat._NEWLINE_Under Said ibn Sultans styre 1806\xe2\x80\x9356 var Oman som st\xc3\xb8rst med bland andet besiddelser i Baluchistan i det nuv\xc3\xa6rende Pakistan samt \xc3\xb8en Zanzibar i nutidens Tanzania. P\xc3\xa5 Zanzibar begyndte man at dyrke kryddernellike, og under den tid blev Dhofar en del af Oman. I 1830-erne flyttede Said ibn Sultan sit hovedkvarter til Zanzibar. Dyrkningen af nellike blev ledet af arabere med slaver fra det afrikanske fastland, og Zanzibar blev samtidigt et stort slavemarked. Fire \xc3\xa5r efter Saids d\xc3\xb8d blev kontrollen af hans afrikanske herred\xc3\xb8mme overtaget af en af hans s\xc3\xb8nner, og 1860 erkl\xc3\xa6redes \xc3\xb8en som selvst\xc3\xa6ndig fra Oman.\n_START_SECTION_\nBritisk protektorat\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 den arabiske halv\xc3\xb8 erobrede Imamatet Muskat i 1868. Sultanantet genopstod med britisk hj\xc3\xa6lp. I 1871 blev Oman et britisk protektorat (en stat som er selvst\xc3\xa6ndig, men som styres fra et andet land). Opr\xc3\xb8r og kampe fulgte mellem Muskat og de indre dele af Oman, indtil fred sluttedes i 1920. Grunden til, at briterne kunne bruge netop Oman i deres rige, var landets gode placering i forhold til Indien, der ogs\xc3\xa5 var overtaget af Storbritannien.\n_START_SECTION_\nDe to stater\n_START_PARAGRAPH_\nUnder briternes overh\xc3\xb8jhed var der indtr\xc3\xa5dt en magtkamp mellem to dele af landet. Landet blev i 1920 delt i to stater, hvor den ene var sultanatet Muskat ved kysten, og det andet var Oman inde i landet.\n_START_SECTION_\nFormel selvst\xc3\xa6ndighed\n_START_PARAGRAPH_\nI 1951 blev Oman blev formelt selvst\xc3\xa6ndigt, som Muskat og Oman. I 1954 udbr\xc3\xb8d nye kampe efter imamens d\xc3\xb8d efter, at sultanen ikke form\xc3\xa5ede at blive valgt til imam, og at den nye imam fors\xc3\xb8gte at oprette et separat imamat. I 1955 angreb sultanerne de indre omr\xc3\xa5der af Oman, hvor de kr\xc3\xa6vede, at den omanske leder skulle g\xc3\xa5 af. Med britisk hj\xc3\xa6lp fik sultan Said ibn Taymur i 1959 kontrol over hele landet, og imamatet forsvandt, hvilket f\xc3\xb8rte til protester i den arabiske verden, som tog sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5let op i FN, hvor konflikten blev l\xc3\xb8st. Begge stater blev igen samlet i et land kaldet Oman, styret af sultan Taimur.\n_START_SECTION_\nSultan Qaboos Bin Said\n_START_PARAGRAPH_\nI 1965 udbr\xc3\xb8d et alvorligt opr\xc3\xb8r i Dhofar, og dette blev f\xc3\xb8rst nedk\xc3\xa6mpet i 1975 med hj\xc3\xa6lp af britiske, jordanske og iranske tropper. I 1970 blev Said ibn Taymur afsat af sin s\xc3\xb8n Qaboos ibn Said, som havde f\xc3\xa5et sin uddannelse i Vesten. Quabus indledte en modernisering af Oman, dog uden en demokratisering. I 1981 oprettede Oman sammen med Saudi-Arabien, Bahrain, Forenede Arabisk Emirater, Kuwait og Qatar Golfstaternes samarbejdsr\xc3\xa5d, GCC. _NEWLINE_I forbindelse med det arabiske for\xc3\xa5r 2011 udbr\xc3\xb8d der ogs\xc3\xa5 uroligheder i Oman. Demonstranter kr\xc3\xa6vede arbejde og politiske reformer. Sultan Qabus afgav omg\xc3\xa5ende l\xc3\xb8fter om att komme demonstranternes krav i m\xc3\xb8de._NEWLINE_Sultan Taimurs s\xc3\xb8n, Sultan Qaboos Bin Said, styrer i dag landet, og han har forvandlet landet til et uddannelsesland, der fungerer. Da han tog over fra sin far, var der 3 grundskoler. I dag er antallet 670. Det kunne han bl.a. g\xc3\xb8re pga. de nye oliekilder, der var blevet opdaget i 1960\xe2\x80\x99erne.\n_START_SECTION_\nGeografi\n_START_PARAGRAPH_\nOman best\xc3\xa5r for en stor del af \xc3\xb8rken. Langs med kysten l\xc3\xb8ber bjergk\xc3\xa6der, og det er mellem bjergene og kysten, at de fleste store byer ligger. Af naturressourcer findes olie, kobber og kalksten._NEWLINE_Hovedstaden er Muscat, som ogs\xc3\xa5 er landets st\xc3\xb8rste by og dets vigtigste havneby. Oman har to enklaver p\xc3\xa5 Musandamhalv\xc3\xb8en, som kun har landegr\xc3\xa6nser mod de Forenede Arabiske Emirater: Madha ved kysten mod Omanbugten og Musandamguvernementet med den Persiske bugt i vest og Omanbugten i \xc3\xb8st.\n_START_SECTION_\nNaturen\n_START_PARAGRAPH_\nOman har et meget varieret dyreliv, som blandt andet best\xc3\xa5r af 22 forskellige arter af hvaler og delfiner. Omans natur best\xc3\xa5r af bugter, lange kystlinjer og t\xc3\xb8rre \xc3\xb8rkensletter og ikke mindst h\xc3\xb8je bjerge i nord og syd._NEWLINE_Dykning er meget popul\xc3\xa6rt i Oman, hvor man blandt andet kan opleve store vrag, flotte koraller og endda flere af havets st\xc3\xb8rste dyr som Leopardhajer, hvalhajer, mantarokker og pukkelhvaler.\n_START_SECTION_\nDemografi\n_START_PARAGRAPH_\nSk\xc3\xb8n over Omans befolkningsm\xc3\xa6ngde varierer (3.286.936 - 4.100.000). Befolkningen er koncentreret til de frugtbare omr\xc3\xa5der omkring hovedstaden Muskat og den n\xc3\xa6st st\xc3\xb8rste by Salalah samt de n\xc3\xa6rliggende kystomr\xc3\xa5der. Totalt bor 75\xc2\xa0% (2014) i byer. Den naturlige befolkningsv\xc3\xa6kst er h\xc3\xb8j: 1,8\xc2\xa0% per \xc3\xa5r (2014) og middellevetiden 75 \xc3\xa5r for m\xc3\xa6nd og 78 \xc3\xa5r for kvinder.\n_START_SECTION_\nEtnicitet\n_START_PARAGRAPH_\nHovedparten af befolkningen er arabere. Andre vigtige befolkningsgrupper er balucher, indere, pakistanere og iranere. I 2006 bestod 27% af landets totale befolkning af g\xc3\xa6stearbejdere og andre udenlandsk f\xc3\xb8dte. Tre fjerdedele af befolkningen er muslimer, hvoraf de fleste er ibaditter. Den n\xc3\xa6stvigtigste religion er hinduismen. Befolkningens gennemsnitsalder er 24,9 \xc3\xa5r (i 2014)._NEWLINE_Knapt 35% af befolkningen er g\xc3\xa6stearbejdere uden omansk medborgarskab, hovedsagelig fra Pakistan, Indien og Bangladesh._NEWLINE_De 3,3 millioner indbyggere i Oman er etnisk og religi\xc3\xb8st meget blandet. Dette stammer bl.a. fra landets tidligere storhedstid som s\xc3\xb8fartsnation og de tidligere kolonimagter Portugal og Storbritannien. Derudover findes en yemenitisk befolkningsgruppe, der har hjemme i Dhofar-omr\xc3\xa5det. Disse oprindelige indbyggere tilh\xc3\xb8rer hovedsageligt middelklassen, mens g\xc3\xa6stearbejderne lever under ringere forhold._NEWLINE_Ibadi-muslimer. Disse er egentlig imod sultand\xc3\xb8mmet, men har accepteret sultanen, da de i stedet har f\xc3\xa5et selvstyre. Resten af landets befolkning er shiitiske minoriteter eller sunni-muslimer, som hovedsageligt har hjemme i Dhofar-omr\xc3\xa5det._NEWLINE_Omkring 2003 var 43\xc2\xa0% af landets befolkning under 15 \xc3\xa5r, hvilket f\xc3\xb8rte til, at flere udl\xc3\xa6ndinge blev hentet til landet. Det har senere kostet dyrt for staten, da landet hvert \xc3\xa5r har 30.000 uddannede unge, som ikke har kunnet finde job.\n_START_SECTION_\nSprog\n_START_PARAGRAPH_\nDet officielle sprog, som de fleste oprindelige omanere taler, er arabisk, men kommunikationen vanskeligg\xc3\xb8res af, at store dele af landets befolkning kommer udefra. Nyarabiske dialekter dominerer st\xc3\xa6rkt. I Dhofar tales i lille udstr\xc3\xa6kning de semitiske sydarabiske sprog mehri og shehri. I Muskat-omr\xc3\xa5det tales tillige de indoeurop\xc3\xa6iska sprog persisk og baluchisk. Desuden tales i ringe udstr\xc3\xa6kning bantusproget swahili i Muskat. Engelsk er alment udbredt.\n_START_SECTION_\nReligion\n_START_PARAGRAPH_\nIslam er den officielle religion i Oman. Omtrent 75\xc2\xa0% af befolkningen tilh\xc3\xb8rer retningen ibadi, men der findes ogs\xc3\xa5 sunni-muslimer og nogen f\xc3\xa5 procent shia-muslimer. Ibadisme anses for pr\xc3\xa6get af tolerance og fredelighed. Selv om ibadi historisk set har udspring i en dissenterende retning inden for islam, praktiseres ibadi i dag i en lille sekterisk form og forskellen mellem ibadi- og sunni-islam till\xc3\xa6gges ringe v\xc3\xa6gt._NEWLINE_6\xc2\xa0% er hinduer og 4\xc2\xa0% kristne. Folket har i \xc3\xa5rhundreder best\xc3\xa5et af en s\xc3\xb8farende, heterogen kystbefolkning, som politisk er blevet organiseret i et sultanat, og en indlandsbefolkning pr\xc3\xa6get af ibadistisk islam og domineret af teokratiet i oasen Nizwa. Forskelle mellem folkegrupperne er mindsket under landets modernisering._NEWLINE_Der findes ca. 10.000 moskeer i Oman. Traditionelt har de v\xc3\xa6rt enkelt bygget af jord med enkelte elementer af tr\xc3\xa6, uden minareter eller kupler. Enkelte sm\xc3\xa5 moskeer er bygget for meditation uden for bebyggede omr\xc3\xa5der. Det findes ogs\xc3\xa5 enkelte sm\xc3\xa5 moskeer for kvinder. I moderne tid er mere udstyrsrige og omkostningsfulde moskeer byggede, hvoraf den mest fremtredende er Sultan Qabus-stormosk\xc3\xa9en i Muskat._NEWLINE_Ibadi-muslimer har traditionelt ikke samlet sig til fredagsb\xc3\xb8n i moskeen, fordi man mente, at s\xc3\xa5danne samlinger kun skulle ske i bestemte byer eller med specielle imamer til stede. I 1970 p\xc3\xa5b\xc3\xb8d imidlertid sultanen, at fredagsb\xc3\xb8n skulle afholdes i alle byer i Oman. Imamer forventes at tale i tr\xc3\xa5d med cirkul\xc3\xa6rer, som det omanske religionsdepartement udsender m\xc3\xa5nedligt. Departementet overv\xc3\xa5ger moskeerne for at p\xc3\xa5se, at imamerne ikke optager politiske emner._NEWLINE_Ibadi-muslimer bygger ikke hellige gravsteder for enkeltpersoner, og s\xc3\xa5danne gravsteder og mindesm\xc3\xa6rker findes udelukkende i den sunni-muslimske Dhofar-region._NEWLINE_Shia-muslimer og ikke-muslimske udg\xc3\xb8r mindre end 5% af befolkningen. Shia-muslimerne bor hovedsagelig i Masqat-omr\xc3\xa5det og ved nordkysten. Af andre religi\xc3\xb8se grupper findes hinduer, sikher, kristne og buddhister. De fleste ikke-muslimer er fremmedarbejdere, som ikke er omanske statsborgere._NEWLINE_Religi\xc3\xb8se grupperinger skal v\xc3\xa6re registreret i det omanske religionsdepartement, og de religi\xc3\xb8se lederne skal godkendes. Det er ikke tilladt at holde religi\xc3\xb8se m\xc3\xb8der i private hjem. Opl\xc3\xa6ring i islam er obligatorisk i grundskolen og videreg\xc3\xa5ende skole, men ikke-muslimer kan s\xc3\xb8ge fritagelse herfra.\n_START_SECTION_\nUddannelse\n_START_PARAGRAPH_\nFolkeskoleundervisning og videreg\xc3\xa5ende uddannelse er gratis, men ikke obligatorisk. Omtrent 75%  af b\xc3\xb8rn i folkeskolealder g\xc3\xa5r i skole, og n\xc3\xa6sten halvdelen er piger. Omtrent 80\xc2\xa0% af den voksne befolkning kan l\xc3\xa6se; det er blandt andet sket gennem undervisningstiltag rettet mod voksne analfabetiske kvinder._NEWLINE_Frem til 1940 havde Oman ikke almindelig skoleundervisning. Den mest almindelige undervisning var da Kuttab, som fokuserede p\xc3\xa5 koranundervisning. Denne undervisning skete i moskeen, i private hjem eller udend\xc3\xb8rs. En del af b\xc3\xb8rnene l\xc3\xa6rte gennem denne undervisning grundl\xc3\xa6ggende skrive- og regnef\xc3\xa6rdigheder._NEWLINE_Skoleundervisning kom i gang efter 1940, men i begr\xc3\xa6nset udstr\xc3\xa6kning og kun for drenge. Den blev udvidet til piger efter 1970._NEWLINE_Sultan Qaboos University blev \xc3\xa5bnet i Muskat i 1986 og har ca. 12.000 studenter. Det er ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5bnet andre universiteter.\n_START_SECTION_\nFamilie\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x86gteskaber er almindeligvis arrangerede, og i omtrent halvdelen af tilf\xc3\xa6ldene sker \xc3\xa6gteskab mellem sl\xc3\xa6gtninge.  _NEWLINE_En  unders\xc3\xb8gelse, som brugte data fra 2000, viste, at 40% gifter sig med et s\xc3\xb8skendebarn. 75\xc2\xa0% af kvinderne gifter sig f\xc3\xb8r, de er 20 \xc3\xa5r, og for disse var den gennemsnitlige \xc3\xa6gteskabsalder 16 \xc3\xa5r. Ca. 11  % af \xc3\xa6gteskaberne var polygame. I en del samfundslag var imidlertid giftem\xc3\xa5lsalderen betydelig h\xc3\xb8jere og familiem\xc3\xb8nsteret er i rask forandring som f\xc3\xb8lge af voksende uddannelse._NEWLINE_Per 2012 var samlet frugtbarhedstal 2,87 b\xc3\xb8rn per kvinde.\n_START_SECTION_\nPolitik\n_START_PARAGRAPH_\nOman er et enev\xc3\xa6lde (sultanat), hvor den ud\xc3\xb8vende, lovgivende og d\xc3\xb8mmende magt stort set ud\xc3\xb8ves af sultanen. Landet har et tokammersystem, Omans r\xc3\xa5d, hvorfra medlemmer til overhuset udpeges af sultanen og medlemmer til underhuset, v\xc3\xa6lges i almindelige valg. Sultanen kan dog \xc3\xa6ndre valgresultatet._NEWLINE_I 2003 foregik det f\xc3\xb8rste demokratiske valg til parlamentets underhus. Alle borgere over 21 \xc3\xa5r kunne stemme, men parlamentet har i realiteten lille indflydelse og sultanen vedtager alene love via dekret.\n_START_SECTION_\nUdenrigspolitik\n_START_PARAGRAPH_\nI 1900-tallets f\xc3\xb8rste halvdel havde Oman ikke en egen udenrigspolitik, men siden selvst\xc3\xa6ndigheden har landet haft en vestvenlig udenrigspolitik p\xc3\xa5 grund af historiske relationer med Storbritannien samtidig med, at man har udvidet sine diplomatiske relationer til andre regioner. Oman er eksempelvis et unikt tilf\xc3\xa6lde blandt landene p\xc3\xa5 den Arabiske Halv\xc3\xb8 ved at have relationer med Iran. Man har tilmed st\xc3\xa5et imod amerikansk pres, for at indtage en tydligere antiiransk holdning. Efter, at Sultan Quabos ibn Said overtog magten i 1970 fik Oman gode relationer med USA, som fik milit\xc3\xa6re baser i landet, og relationerne blev forbedrede med nabostater, andre arabiske stater, Frankrig og Israel. Oman har en selvst\xc3\xa6ndig udenrigspolitik og str\xc3\xa6ber efter at v\xc3\xa6re neutralt. _NEWLINE_Oman har n\xc3\xa6re strategiske relationer med det britiske milit\xc3\xa6r og den britiske milit\xc3\xa6rindustri, som ogs\xc3\xa5 st\xc3\xa5r for meget af importen af krigsmateriel til landet._NEWLINE_Oman er medlem af Golfstaternes samarbejdsr\xc3\xa5d som er blevet udviklet til et frihandelsomr\xc3\xa5de.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98konomi\n_START_PARAGRAPH_\nOman har en stabil og voksende \xc3\xb8konomi. Levestandarden er blevet meget bedre siden 1980\'erne. Olie er meget vigtig for landet og er den st\xc3\xb8rste eksportvare. Dadler, frugt og gr\xc3\xb8nsager er ogs\xc3\xa5 store eksportvarer._NEWLINE_Omans \xc3\xb8konomi har tidligere v\xc3\xa6ret meget afh\xc3\xa6ngig af indt\xc3\xa6gterne fra eksporten af olie som for alvor blev opdaget i landet i 1960\xe2\x80\x99erne. Men m\xc3\xa6ngden af olie og tilg\xc3\xa6ngeligheden af den i landet er ikke s\xc3\xa5 stor, at de kan opbygge en stor olieindustri. Dette har betydet at produktionen af olien er faldet siden 2001. Derfor har sultanen gjort flere tiltag for at g\xc3\xb8re landet mindre afh\xc3\xa6ngig af olien og i stedet satse mere p\xc3\xa5 \xc2\xa0industri, landbrug og fiskeri. Specielt landbrug fylder en stor del af landets arbejderbesk\xc3\xa6ftigelse, da ca. 50\xc2\xa0% af landets beboere arbejder i dette erhverv. Landbruget st\xc3\xa5r dog alligevel kun for 2,8\xc2\xa0% af landets BNP. En vis industri har Oman dog ogs\xc3\xa5, men er stadig i udviklingsfasen._NEWLINE_Inden for minedrift er der fornylig opdaget kobber og krom i bjerget Jebel Arkhard, hvilket er ved at blive gjort til en indt\xc3\xa6gtskilde. Derudover laves der  glasflasker og batterier til biler, som eksporteres._NEWLINE_Landet har en stor import af g\xc3\xa6stearbejdere. 25\xc2\xa0% af landets indbyggere er arbejdere, som er kommet i forbindelse med de nye udenlandske firmaer. De udenlandske firmaer i landet har en overgang f\xc3\xa5et tilskud, for at kunne flytte produktionen til Oman. Der er brugt penge p\xc3\xa5 uddannelse af unge, men der er nu en konflikt mellem de \xc3\xa5rligt 30.000 arbejdsklare omanere og de udenlandske arbejdere, der beskyldes for at tage arbejdet. Dette er et stort problem for Omans \xc3\xb8konomi, da landet ikke har r\xc3\xa5d til at underst\xc3\xb8tte de unge uden job.\n_START_SECTION_\nKultur\n_START_PARAGRAPH_\nKulturen spiller en central rolle i det at v\xc3\xa6re omaner. Vigtige elementer i kulturen indbefatter f.eks. religion, en speciel r\xc3\xb8gelse og det arabiske sprog. Landets kultur generelt afspejles i den tidligere s\xc3\xb8fartshistorie, hvor inspirationerne kommer fra mange lande rundt om i verden. Specielt de arabiske lande er genkendelige i visse omanske byer. Kvindernes lange m\xc3\xb8rke t\xc3\xb8rkl\xc3\xa6der er afrikansk og is\xc3\xa6r indisk inspireret, hvilket g\xc3\xa6lder generelt for omansk kultur. M\xc3\xa6ndene har ogs\xc3\xa5 ladet sig inspirere udefra. P\xc3\xa5 festdage "r\xc3\xb8ger" m\xc3\xa6ndene sk\xc3\xa6gget med r\xc3\xb8gelse samtidig med at de ikl\xc3\xa6der sig gulvlange \xe2\x80\x9cDishdashas\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Specielt i hovedstaden Muscat er der gamle monumenter. Byen er omkranset af en bymur fra 1500-tallet. P\xc3\xa5 \xe2\x80\x9csuganet\xe2\x80\x9d (gammelt marked) kan man k\xc3\xb8be ting fra n\xc3\xa6sten  alle dele af den omanske kultur. Her s\xc3\xa6lges b\xc3\xa5de krydderier, kul\xc3\xb8rte t\xc3\xb8rkl\xc3\xa6der, smykker, duftessenser, r\xc3\xb8gede varer, r\xc3\xb8gelse eller s\xc3\xa5gar en khanjarm (en krumdolk), som er m\xc3\xa6ndenes statussymbol. Alt dette stammer fra Omans tid som s\xc3\xb8fartsnation.'