b'\n_START_ARTICLE_\nBretagne\n_START_SECTION_\nGeografi\n_START_PARAGRAPH_\nBretagne er den region i Frankrig, som har den l\xc3\xa6ngste kystlinje. Man skelner fra gammel tid mellem de kystn\xc3\xa6re omr\xc3\xa5der (Arvor) og de centrale (skov)egne (Argoat). Selv om regionen ikke n\xc3\xa5r de store h\xc3\xb8jder, er forskellen mellem bakkedragene og lavlandet meget markant i de klippefyldte egne, mens den er mere blid i landbrugsomr\xc3\xa5derne mod \xc3\xb8st og syd._NEWLINE_Klimaet er meget mildt med sm\xc3\xa5 forskelle mellem sommer- og vintertemperaturerne. Dette er s\xc3\xa6rligt tydeligt n\xc3\xa6r ved de lange kyster. Nordvestenvinden (gwalarn p\xc3\xa5 bretonsk) dominerer langs nordkysten. Der er ofte perioder med let regn. Det er helt almindeligt, at overskyede perioder skiftes med opklaringer inden for \xc3\xa9n og samme uge._NEWLINE_Vegetationen er frodig. Tidligere var Bretagne et land fyldt med tr\xc3\xa6er, men omfordelingen af jordlodderne i 1960\'erne fjernede en stor del af de levende hegn, der indrammede markerne. Det gjorde det muligt at modernisere landbruget, men det medf\xc3\xb8rte ogs\xc3\xa5, at man mistede en del af overfladebeskyttelsen af markerne\n_START_SECTION_\n\xc3\x98konomi\n_START_PARAGRAPH_\nBretagnes \xc3\xb8konomi drejer sig om landbrug og f\xc3\xb8devareindustrier, turisme langs kysterne og nogle hotspots for avanceret teknologi (Rennes og Lannion f.eks.).\n_START_SECTION_\nSprog\n_START_PARAGRAPH_\nBretagne rummer historisk set to sprogomr\xc3\xa5der: Dels Nedre Bretagne eller Breizh Izel (hele Finist\xc3\xa8re, den vestlige del af Morbihan og af C\xc3\xb4tes-d\'Armor, og enklaven Bourg-de-Batz i regionen Loire-Atlantique), hvor man har talt det oprindeligt bretonske sprog (som er besl\xc3\xa6gtet med kornisk og walisisk), ogs\xc3\xa5 kendt som brezhoneg. Og dels \xc3\x98vre Bretagne Breizh Uhel (hele (Ille-et-Vilaine, den \xc3\xb8stlige del af C\xc3\xb4tes-d\'Armor og af Morbihan), hvor man f\xc3\xb8rst talte bretonsk, men senere en romansk dialekt (langue d\'o\xc3\xafl), der kendes som gallo. Gr\xc3\xa6nsen mellem de to omr\xc3\xa5der er i tidens l\xc3\xb8b blevet forskudt mod vest, s\xc3\xa5dan at f\xc3\xa6rre og f\xc3\xa6rre taler bretonsk._NEWLINE_Som mange andre af de regionale sprog i Frankrig er begge de to sprog i Bretagne n\xc3\xa6sten forsvundet og er blevet erstattet af fransk. Den udvikling tog is\xc3\xa6r fart fra slutningen af det 19. \xc3\xa5rhundrede. Men bretonsk fik ny styrke efter den 2. verdenskrig med en vigtig opblomstring i 1970\'erne, og tilsvarende er gallo-sproget blevet mere h\xc3\xb8rt efter 1990._NEWLINE_Antallet af folk, der har bretonsk som modersm\xc3\xa5l, falder stadig, men det er alligevel det n\xc3\xa6stst\xc3\xb8rste blandt de levende, keltiske sprog kun overg\xc3\xa5et af walisisk. Resultatet af en videnskabelig unders\xc3\xb8gelse i 1999 var, at der er flere end 260.000 bretonsktalende over 18 \xc3\xa5r i de 5 "bretonske departementer" (og 295.000 i hele omr\xc3\xa5det). Hertil skal l\xc3\xa6gges virkningerne af de tosprogede skoler, som havde 8.874 elever i begynderklasserne i 2003, og ligeledes de elever, som f\xc3\xb8lger kurser i bretonsk i de offentlige skolers grundforl\xc3\xb8b (flere end 7.600 i 2002/2003) eller p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jere niveau (flere end 8.000 i 2002/2003)._NEWLINE_For nylig er bretonsk ogs\xc3\xa5 blevet synlig i det offentlige liv, bl.a. via de tosprogede vejskilte, der ses overalt i regionen. I 2003 er der, takket v\xc3\xa6re en indsats fra Kontoret for det Bretonske Sprog (Ofis ar Brezhoneg) blevet udgivet et vejkort over Bretagne, hvor alle stednavne er vist p\xc3\xa5 bretonsk.\n_START_SECTION_\nLitteratur og mundtlig tradition\n_START_PARAGRAPH_\nFra sin keltiske fortid har Bretagne arvet en st\xc3\xa6rk tradition for mundtlig overlevering. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de er talrige fort\xc3\xa6llinger og beretninger blevet videregivet gennem \xc3\xa5rhundrederne. Forskellige indsamlere har optegnet en m\xc3\xa6ngde sange gwerzio\xc3\xb9 og oprindelige historier. D\xc3\xb8den er ofte med i fort\xc3\xa6llingen, gerne som Ankou, en figur, der h\xc3\xb8rer hjemme i den bretonske fantasiverden. Hans rolle er at fragte de nyligt afd\xc3\xb8des sj\xc3\xa6le i sin knirkende k\xc3\xa6rre. Fort\xc3\xa6llingerne er ogs\xc3\xa5 befolket af sm\xc3\xa5 drilagtige eller n\xc3\xa6rmest ondskabsfulde v\xc3\xa6sner, som altid har magiske kr\xc3\xa6fter. Det er f.eks. dem, som kaldes korriganed (= nisser). Den mest kendte indsamler er Th\xc3\xa9odore Hersart de la Villemarqu\xc3\xa9, som udgav en bog i det 19. \xc3\xa5rhundrede med titlen Barzaz Breiz (Bretonske Barder). \xc3\x86gtheden af hans indsamling er dog siden blevet draget noget i tvivl. Det ser ud til, at en del af materialet er frit opfundet eller i hvert fald redigeret. Under alle omst\xc3\xa6ndigheder har bogen v\xc3\xa6ret en inspiration for nutidens bretonske kunstnere, der har lavet popul\xc3\xa6re sange som An Alac\'h (Svanen), Silvestig (Den lille Sylvester), Maro Pontkalleg (Pontkallegs d\xc3\xb8d) osv. Blandt indsamlerne b\xc3\xb8r ogs\xc3\xa5 n\xc3\xa6vnes forfatter og professor i litteratur Anatole ar Braz, f\xc3\xb8rst og fremmest for bogen "La l\xc3\xa9gende de la Mort" (= "Fort\xc3\xa6llingen om D\xc3\xb8den").\n_START_SECTION_\nMusik\n_START_PARAGRAPH_\nHvad ang\xc3\xa5r musik er b\xc3\xa5de folkedansen med ledsagende sang, kan ha diskan (= sang og omkv\xc3\xa6d) og melodier for biniou (= s\xc3\xa6kkepibe) og bombarde stadigv\xc3\xa6k meget levende i b\xc3\xa5de \xc3\x98vre- og NedreBretagne. Danserne m\xc3\xb8des til en fest-noz (= nattefest) eller en fest-deiz (= dagfest)._NEWLINE_Den bretonske musik blev meget varieret og beriget i den anden halvdel af det 20. \xc3\xa5rhundrede, hvor kunstnerne genoptog traditionelle temaer og gav dem nutidens tonesprog.\n_START_SECTION_\nKl\xc3\xa6dedragt\n_START_PARAGRAPH_\nBretagne har bevaret minder om en stor rigdom p\xc3\xa5 folkedragter, der blev set som tegn p\xc3\xa5 tilh\xc3\xb8rsforhold til bestemte egne \xc2\xabKant bro, kant giz\xc2\xbb, = Hundrede egne, hundrede levem\xc3\xa5der, som et kendt ordsprog siger. Dragterne b\xc3\xa6res kun ved h\xc3\xb8jtidelige lejligheder som religi\xc3\xb8se optog, m\xc3\xb8der med sang og folkedans eller private fester. Et af de mest i\xc3\xb8jnefaldende kendetegn er forskelligheden og v\xc3\xa6rdigheden i kvindernes hovedt\xc3\xb8j, der oprindeligt ar ment som yndefulde kyser i kniplinger, der skal samle og d\xc3\xa6kke h\xc3\xa5ret.\n_START_SECTION_\nGastronomi\n_START_PARAGRAPH_\nBlandt de regionale specialiteter kan man n\xc3\xa6vne kouign amann (sm\xc3\xb8rkage), pandekager, bertonske kager og kig ha farz (= k\xc3\xb8d og fars). Kysten er altid i n\xc3\xa6rheden, og klimaet er mildt , og det betyder, at Bretagne er rig p\xc3\xa5 "alt godt fra havet" (rejer, hummere, skaldyr, snegle og fisk)._NEWLINE_Bretagne er ogs\xc3\xa5 en egn, hvor man fremstiller sistr (= cider). P\xc3\xa5 det grundlag laver bretonerne en speciel kir, bretonsk kir, der er en blanding af solb\xc3\xa6rlik\xc3\xb8r og cider. De laver en mj\xc3\xb8d, der kaldes chouchen. Endelig laver de et destillat af cider, som svarer til calvados fra Normandiet. I Bretagne hedder den Lambig\xc2\xa0.\n_START_SECTION_\nNationale symboler\n_START_PARAGRAPH_\nDet bretonske flag hedder Gwenn ha Du (Hvid og Sort). De vandrette, hvide og sorte b\xc3\xa5nd st\xc3\xa5r for de 9 bisped\xc3\xb8mmer i Bretagne: 4 for de bretonsktalende og 5 for de fransktalende. I \xc3\xb8verste, inderste hj\xc3\xb8rne ses et hvidt felt med et ikke fastlagt antal hermelinshalespidser, som skal minde om hertugd\xc3\xb8mmet Bretagnes v\xc3\xa5benskjold. Flaget blev skabt i 1925 af Morvan Marchal, \xc3\xa9n af grundl\xc3\xa6ggerne af den nationalistiske bev\xc3\xa6gelse Breiz Atao (= Bretagne for altid). De franske myndigheder betragtede indtil begyndelsen af 1970\'erne flaget som tegn p\xc3\xa5 l\xc3\xb8srivelsestendenser, men i dag ses det hejst foran r\xc3\xa5dhusene i Bretagne, men altid sammen med det franske og den europ\xc3\xa6iske unions flag._NEWLINE_Den bretonske nationalsang er Bro goz ma zado\xc3\xb9 (= Mine forf\xc3\xa6dres gamle land). Det er en hyldest til Bretagne med bretonsk tekst af Taldir Jaffrenou, som levede i slutningen af det 19. \xc3\xa5rhundrede. Sangen er sat til samme melodi som den walisiske nationalsang. Den samme melodi bruges i \xc3\xb8vrigt ogs\xc3\xa5 til den korniske nationalsang. Dette tr\xc3\xa6k symboliserer de tre keltiske folks besl\xc3\xa6gtethed._NEWLINE_Bretagne har som motto\xc2\xa0: Kentoc\'h mervel eget beza\xc3\xb1 saotred (= "Hellere d\xc3\xb8d end tilsvinet"). Det er knyttet til sagnet om hermelinen, der blev forfulgt af j\xc3\xa6gere, og som foretrak at lade sig fange hellere end at svine sin pletfrie pels til ved at krydse en mudret flodbred.'