b'\n_START_ARTICLE_\nWesternfilm\n_START_SECTION_\nStumfilmen og de tidlige tonefilms tid\n_START_PARAGRAPH_\nWesternfilm er en filmgenre som blev udbredt, endnu f\xc3\xb8r Hollywood blev Hollywood og egentlig endnu f\xc3\xb8r filmen blev film. Den f\xc3\xb8rste film om togr\xc3\xb8verier blev produceret i 1903 (af Edwin S. Porter), og den var den f\xc3\xb8rste der tog n\xc3\xa6rbilledet i brug som virkemiddel. Som fadder til westernfilmen er fors\xc3\xb8gsvis blevet foresl\xc3\xa5et middelalderens ridderdigtning, skillingsviserne, James Fenimore Coopers indianerskildringer samt b\xc3\xa5de historiske romaner og kolportagelitteratur fra det 19. \xc3\xa5rhundrede._NEWLINE__NEWLINE_S\xc3\xa5 snart filmen overtog rollen som opium for folket \xe2\x80\x93 omkring 1908-10 da det verdensomsp\xc3\xa6ndende distributionsnet var etableret \xe2\x80\x93 indtog westernfilmen sammen med k\xc3\xa6rlighedsfilmen og historiske udstyrsstykker en delt f\xc3\xb8rsteplads p\xc3\xa5 repertoirerne. Den plads har westernfilmen bevaret._NEWLINE__NEWLINE_Det er s\xc3\xa6lsomt og samtidig let at forst\xc3\xa5. S\xc3\xa6lsomt fordi den egentlig er et reagensglasprodukt \xe2\x80\x93 s\xc3\xa5 og s\xc3\xa5 meget snuhed, drab, heltemod og aftensol. Let at forst\xc3\xa5, fordi den almindelige biografg\xc3\xa6nger lettere kan identificere sig med westernheltene, end at forestille sig sine n\xc3\xa6rmeste eller sig selv som baronesse eller forfulgt uskyld, b\xc3\xb8rskonge eller prins af Arkadien. Bekr\xc3\xa6ftende slutsceneomfavnelser st\xc3\xa5r sig godt i al slags vejr, og seksl\xc3\xb8beren har man gennem hele \xc3\xa5rhundredet kunnet k\xc3\xb8be for en ugel\xc3\xb8n._NEWLINE__NEWLINE_Egentlig var westernfilmen vor tids commedia dell\'arte. Fuldt ud tilfredsstillende forestillinger kunne opf\xc3\xb8res i et tomt rum og af medvirkende i jeans og balkjoler med indlysende karakteristikker p\xc3\xa5: skurkene, heltene, indianerne og hvide, heltinde, jomfru og bordelmutter, sherif, drukkenbolten, doktor og/eller pr\xc3\xa6st, en sj\xc3\xa6lden gang en dum neger og en folkem\xc3\xa6ngde \xe2\x80\x93 altid dum. Man kan i nyere westernfilm iagtage eksperimenter med op til tre karakteristikker p\xc3\xa5 samme figur; Det kalder seri\xc3\xb8se filmkritikere for s\xc3\xa6rligt interessante fornyelser._NEWLINE__NEWLINE_F\xc3\xb8rst og fremmest har westernfilm ustandselig v\xc3\xa6ret en glad og god forretning, som holder sig langt borte fra det kapitalst\xc3\xa6rke producenter ofte frygter mest: Den v\xc3\xa6mmelige virkelighed. Til geng\xc3\xa6ld er filmhistoriens \xc3\xa6ldste anmeldervittighed, at der er omkommet flere indianere p\xc3\xa5 det hvide l\xc3\xa6rred end i virkeligheden._NEWLINE__NEWLINE_Med ovenst\xc3\xa5ende visdomsord i tankerne kan man trygt give sig westernfilmen i vold og nyde det eventyrlige landskab, uanset om det er i Arizona eller Texas eller de til tider rimeligere erstatninger i Spanien eller Italien. Slanger og gringos, indianere og fr\xc3\xa6kke fruentimmere lurer om hvert et hj\xc3\xb8rne, som andre farer lurer i andre verdener. K\xc3\xb8bet af billetten bekr\xc3\xa6fter en aftale mellem producent og biografg\xc3\xa6nger: Heltene skal g\xc3\xa5 s\xc3\xa5 grusomt meget igennem ogs\xc3\xa5 \xe2\x80\x93 og i mellemtiden har man som regel f\xc3\xa5et set b\xc3\xa5de floder og hurtige heste. De f\xc3\xb8rste westernfilm blev lavet af folk, som selv havde kendt pionererne der \xc2\xaberobrede\xc2\xbb det nordamerikanske kontinent. Men bladrer man i filmhistorien opdager man, at nogle af de \xc2\xabbedste\xc2\xbb westernfilm er lavet af den talentfulde lille flok af j\xc3\xb8diske filmarbejdere, som via Paris og London s\xc3\xb8gte til Hollywood p\xc3\xa5 flugt fra nazismen i 1930\'erne. En forklaring \xe2\x80\x93 den accepterede \xe2\x80\x93 er, at de valgte formen fordi den b\xc3\xb8d p\xc3\xa5 fort\xc3\xa6llertekniske udfordringer: Enkle skikkelser og klare konflikter. M\xc3\xa5ske var det ikke s\xc3\xa5 enkelt. M\xc3\xa5ske oplevede de den som en raffineret, abstrakt leg i en s\xc3\xa6lsom og f\xc3\xa6ngslende, sluttet form, for det er det, den er. I 1930\'erne blev der lavet mange film med sang, og begrebet "singing cowboys" blev en realitet, se westernmusik. Disse film var ofte musicals i westernmilj\xc3\xb8 med dertil h\xc3\xb8rende romantisk handling.\n_START_SECTION_\nNybrud\n_START_PARAGRAPH_\nEt form for nybrud fik man med John Fords gennembrudsfilm fra 1939, Dilligencen om en dilligencetur gennem vildmarken, der kulminerer i et indianeroverfald. Personerne i denne film har menneskelige nuancer, f.eks. er helten Ringo Kid er en lovl\xc3\xb8s, men vi f\xc3\xa5r forklaret hvorfor han er endt der. Denne rolle gav John Wayne stjernestatus. De \xc3\xb8vrige rejsende er mere \xc3\xa6gte menneskelige end der hidtil var set i genren. Og den blev skoledannende ved at skildre et motiv, der siden blev almindeligt forekommende i westerngenren: rejsen. Samtidig gennemspiller den ogs\xc3\xa5 det almindelige h\xc3\xa6vnmotiv i og med at Ringo Kid skal g\xc3\xb8re op med en bande, der har dr\xc3\xa6bt hans familie._NEWLINE_John Ford fortsatte i 1940\'erne ikke kun med westerns, men hans westerns h\xc3\xb8rte til de store i genren. Da man i l\xc3\xb8bet af 2. Verdenskrig mest lavede propogandafilm var den f\xc3\xb8rste halvdel af \xc3\xa5rtiet en westernfattig tid, men man tog snart revanche. Det nye publikum i Europa tog den \xc3\xa6rkeamerikanske genre til sig.\n_START_SECTION_\nFarvefilmen\n_START_PARAGRAPH_\nDa der s\xc3\xa5 blev rigtig mange penge og man havde r\xc3\xa5d til at lave farvefilm oplevede man f\xc3\xb8rst rigtig westerngenrens styrke. Uden at forklejne de gode sort/hvide westerns, s\xc3\xa5 kommer genrens milj\xc3\xb8 i de store vidtstrakte vidder med de r\xc3\xb8de bjergformationer f\xc3\xb8rst rigtig til sin ret i farver, og 1950\'erne blev et gyldent \xc3\xa5rti for westerns. P\xc3\xa5 den ene side blev der stadig produceret primitive B-westerns, men John Fords eksempel inspirerede ogs\xc3\xa5 til mange nuancerede tegninger af livet i pionertiden. De store klassikere er High Noon med Gary Cooper i hovedrollen og Shane, der for f\xc3\xb8rste gang skildrer volden med en vis realisme.\n_START_SECTION_\nTressernes afmytologisering\n_START_PARAGRAPH_\nMen vi skulle helt frem til 1960\'erne inden vi fik de store afmytologiseringer af Amerikas fortid. Man begyndte at lave westerns i Europa, og da Italien f\xc3\xb8rte blev de kaldt spaghettiwesterns. De dannede inspiration, is\xc3\xa6r for Sam Peckinpah, der efter sin debut De red efter guld blev anset for at v\xc3\xa6re John Fords arvtager, men hans senere film skildrer desillusioneringen og h\xc3\xa5bl\xc3\xb8sheden uden omsv\xc3\xb8b, og han vakte en del forargelse ved at lade sine personer d\xc3\xb8 i slow motion med blodet v\xc3\xa6ltende ud. Senere blev det til parodier, ofte med James Garner fra TV-serien Maverick i hovedrollen, eller til film, der fuldst\xc3\xa6ndig piller glorien af vesten, som Arthur Penns En god dag at d\xc3\xb8, Ralph Nelsons yderst ubehagelige Soldier Blue om en autentisk massakre p\xc3\xa5 en indianerlejr, eller Jagten p\xc3\xa5 Willie Boy.\n_START_SECTION_\nRen\xc3\xa6ssance\n_START_PARAGRAPH_\nDet syntes at v\xc3\xa6re umuligt at lave westerns efter dette, men senere har genren dog f\xc3\xa5et en vis ren\xc3\xa6ssance med Kevin Costners Danser med ulve og Lawrence Kasdans Silverado og filmene om Young Guns, der henter tydelig inspiration i spaghettiwesterns; ogs\xc3\xa5 Clint Eastwood opn\xc3\xa5ede stor anerkendelse for De n\xc3\xa5desl\xc3\xb8se, der bl.a. vandt fire Oscars i 1992.'