b"\n_START_ARTICLE_\nLeonid Stein\n_START_PARAGRAPH_\nLeonid Tsacharovitsj Stein (russisk: \xd0\x9b\xd0\xb5\xd0\xbe\xd0\xbd\xd0\xb8\xd0\xb4 \xd0\x97\xd0\xb0\xd1\x85\xd0\xb0\xd1\x80\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\xa8\xd1\x82\xd0\xb5\xd0\xb9\xd0\xbd) (12. november 1934 i Kamenets-Podolsk i den ukrainske del af Sovjetunionen \xe2\x80\x93 4. juli 1973) var en sovjetisk skakstormester og skakskribent. Han fik et sent gennembrud, men var blandt verdens bedste skakspillere fra starten af 1960'erne til sin d\xc3\xb8d.\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nLeonid Stein tjente i Den Sovjetiske H\xc3\xa6r og delte i 1955 og 1956 f\xc3\xb8rstepladsen ved milit\xc3\xa6rmesterskaberne i skak. Han opn\xc3\xa5ede f\xc3\xb8rst relativt sent (i 1958) den sovjetiske mestertitel, som gav adgang til at spille om Sovjetmesterskabet, hvor han debuterede i 1959.\n_START_SECTION_\nTre gange t\xc3\xa6t p\xc3\xa5 kandidatturneringen\n_START_PARAGRAPH_\nHan vandt det ukrainske mesterskab i 1960 og 1962; derimellem l\xc3\xa5 hans gennembrud ved Sovjetmesterskabet i 1961, hvor han med en tredjeplads kvalificerede sig til interzoneturneringen i Stockholm. Her blev han efter at have delt sjettepladsen sat til at spille omkamp med to andre, som han vandt. Det ville normalt kvalificere ham til kandidatturneringen, men han faldt for en regel, som hans landsmand, verdensmester Mikhail Botvinnik, havde f\xc3\xa5et indf\xc3\xb8rt om, at kun tre personer fra samme land kunne kvalificere sig fra interzoneturneringen til kandidatturneringen._NEWLINE_Samme regel ramte ham igen ved interzoneturneringen i 1964, hvor han blev nr. fem blot et halvt point fra en delt f\xc3\xb8rsteplads og omkamp mod de tre landsm\xc3\xa6nd Boris Spasskij, Vassilij Smyslov og Mikhail Tal. Og da reglen blev afskaffet f\xc3\xb8r interzoneturneringen i 1967, n\xc3\xa5ede han frem til en omkamp med Samuel Reshevsky, USA, og Vlastimil Hort, Tjekkoslovakiet, hvor han afslog remis i sit sidste parti, uden at vide, at remis i sidste ende ville have v\xc3\xa6ret nok til at kvalificere ham til kandidatturneringen._NEWLINE_I 1973 skulle han have deltaget i interzoneturneringen i Petr\xc3\xb3polis, Brasilien, hvor han ville have haft gode chancer for at g\xc3\xa5 videre, han blev endda regnet for en af favoritterne til at vinde den efterf\xc3\xb8lgende kandidatturnering. Men den 4. juli (under tre uger f\xc3\xb8r turneringen startede), fik han et hjerteanfald og d\xc3\xb8de i en alder af blot 38 \xc3\xa5r p\xc3\xa5 Hotel Rossia i Moskva.\n_START_SECTION_\nStore turneringssejre\n_START_PARAGRAPH_\nI l\xc3\xb8bet af sine ca. 12 \xc3\xa5r i skaktoppen vandt Stein tre Sovjetmesterskaber (1963, 1965 og 1970), samt store internationale turneringer i Moskva 1967, nyt\xc3\xa5rsturneringen i Hastings 1967/1968, Aljechin mindeturneringen i 1971 (delt med Anatolij Karpov) og Las Palmas 1973.\n_START_SECTION_\nSpillestil\n_START_PARAGRAPH_\nLeonid Stein var popul\xc3\xa6r pga. sine kamppartier, der ofte gav sk\xc3\xb8nhedspr\xc3\xa6mier. Han blev regnet for et angrebsgeni, men var mindre tilb\xc3\xb8jelig til at komplicere stillingerne end f.eks. Mikhail Tal. Hans speciale var skarpe varianter med sort. Han bliver af Garri Kasparov i My Great Predecessors Vol. 3 fremh\xc3\xa6vet sammen med Tal og Spasskij som en af dem, der f\xc3\xb8rte skakspillet videre fra Botvinnik og Smyslovs harmoniske spillestil, og udvidede forst\xc3\xa5elsen af skakspillet ved at \xc3\xa6ndre opfattelsen af sammenh\xc3\xa6ng mellem materiel og spillem\xc3\xa6ssig fordel."