b'\n_START_ARTICLE_\nGeorge S. Greene\n_START_SECTION_\nTidlige \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nGreene blev f\xc3\xb8dt i Apponaug, Rhode Island, et af Caleb og Sarah Robinson Wicks Greenes ni b\xc3\xb8rn. Hans familie havde r\xc3\xb8dder tilbage til grundl\xc3\xa6ggelsen af Rhode Island og til den amerikanske uafh\xc3\xa6ngighedskrig, heriblandt general Nathanael Greene, Georges grandf\xc3\xa6tter. Caleb var en skibsreder og k\xc3\xb8bmand med forstand p\xc3\xa5 penge, men embargoloven fra 1807, som forb\xc3\xb8d amerikanske skibe at sejle varer til andre lande, og den Britisk-amerikanske krig (1812) bragte hans familie i \xc3\xb8konomiske vanskeligheder. Den unge George gik p\xc3\xa5 Wrentham Academy og derefter p\xc3\xa5 latinskole i Providence og h\xc3\xa5bede at komme p\xc3\xa5 Brown University der, men hans forarmede far kunne ikke f\xc3\xa5 r\xc3\xa5d til det, s\xc3\xa5 han rejste til New York og fik arbejde i en manufakturforretning p\xc3\xa5 Pearl Street._NEWLINE_I forretningen m\xc3\xb8dte Greene major Sylvanus Thayer, lederen af milit\xc3\xa6rakademiet West Point, som anbefalede ham til krigsministeren for udpegelse til akademiet. Greene blev optaget p\xc3\xa5 West Point som 18-\xc3\xa5rig og fik eksamen som nr. 2 af 35 kadetter i 1823 ( (Blandt hans klassekammerater var der den fremtidige generaladjudant Lorenzo Thomas, Joseph K. Mansfield, David Hunter, Dennis Hart Mahan og Albert Sidney Johnston.) De dygtigste kandidater fra akademiet valgte i reglen ingeni\xc3\xb8rtropperne som deres v\xc3\xa5bengren, men Greene besluttede sig for artilleriet, og blev udn\xc3\xa6vnt til sekondl\xc3\xb8jtnant i 3. US artilleri regiment. P\xc3\xa5 grund af hans fremragende akademiske emner blev han p\xc3\xa5 West Point indtil 1827 som lektor i ingeni\xc3\xb8rkunst. En af de studenter, som han underviste i denne periode var Robert E. Lee._NEWLINE_I sommeren 1828 giftede Greene sig med Mary Elizabeth Vinton, der var s\xc3\xb8ster til hans bedste ven p\xc3\xa5 West Point, David Vinton. Elizabeth f\xc3\xb8dte tre b\xc3\xb8rn i l\xc3\xb8bet af de n\xc3\xa6ste fire \xc3\xa5r: Mary Vinton, George Sears og Francis Vinton Greene. Mens han var udstationeret p\xc3\xa5 Fort Sullivan i Maine i 1833, blev Greene\'s familie ramt af en katastrofe: Elizabeth og alle deres tre b\xc3\xb8rn d\xc3\xb8de i l\xc3\xb8bet af syv m\xc3\xa5neder, formentlig af tuberkulose. For at lette sorgen og slippe v\xc3\xa6k fra ensomheden og isolationen ved tjenesten i h\xc3\xa6ren i fredstid gav han sig til at studere jura og medicin, og kom t\xc3\xa6t p\xc3\xa5 at kunne f\xc3\xa5 eksamen i begge fag inden han tog sin afsked fra h\xc3\xa6ren i 1836 for at blive civilingeni\xc3\xb8r._NEWLINE_Greene byggede jernbaner i seks stater og konstruerede kloak og vandsystemer i Washington, D.C., Detroit og flere andre byer. I New York designede han Croton reservoiret i Central Park og den forst\xc3\xb8rrede High Bridge over Harlem floden. Han var en af de tolv grundl\xc3\xa6ggere i New York af American Society of Civil Engineers. Mens han var p\xc3\xa5 rejse i Maine for at projektere en jernbane m\xc3\xb8dte han Martha Barrett Dana, datter af Samuel Dana, en fremtr\xc3\xa6dende politiker fra Massachusetts. De blev gift i Charlestown, Massachusetts den 21. februar 1837. De fik seks b\xc3\xb8rn, heriblandt fire s\xc3\xb8nner, som meldte sig til Unionsh\xc3\xa6ren under borgerkrigen, en datter og en s\xc3\xb8n, som d\xc3\xb8de som sp\xc3\xa6d.\n_START_SECTION_\nBorgerkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nSelv om han var over 60 \xc3\xa5r gammel og havde v\xc3\xa6ret ude af h\xc3\xa6ren i 25 \xc3\xa5r fik Unionens krise Greene til at s\xc3\xb8ge tilbage til tjenesten. Han var grundl\xc3\xa6ggende upolitisk og var ikke en abolitionist, men han var fast i troen p\xc3\xa5 at Unionen skulle genskabes. Han blev udpeget til oberst for 60. New York Infanteri regiment den 18. januar 1862. Regimentet fra det nordvestlige New York havde v\xc3\xa6ret utilfreds med deres oberst og kompagnicheferne havde ans\xc3\xb8gt om at f\xc3\xa5 ham fjernet. Guvern\xc3\xb8r Edwin D. Morgan, som i starten havde t\xc3\xb8vet med at udpege Greene p\xc3\xa5 grund af hans alder, s\xc3\xa5 hans 13 \xc3\xa5rs erfaring i den regul\xc3\xa6re h\xc3\xa6r som en l\xc3\xb8sning p\xc3\xa5 hans politisk/milit\xc3\xa6re problem. P\xc3\xa5 dette tidspunkt var guvern\xc3\xb8ren fra Massachusetts John A. Andrew ogs\xc3\xa5 parat til at tilbyde Greene kommandoen over et regiment, men Greene valgte at tjene New York. Officererne i det 60. regiment var skuffede da den aldrende, gr\xc3\xa5h\xc3\xa5rede mand meldte sig til tjeneste. De havde anmodet om at deres oberstl\xc3\xb8jtnant blev forfremmet, hvilket ogs\xc3\xa5 ville have betydet forfremmelser til mange af dem._NEWLINE_Den 28. april 1862 blev Greene udn\xc3\xa6vnt til brigadegeneral i den frivillige h\xc3\xa6r og gjorde tjeneste i staben for generalmajor Nathaniel P. Banks under Jacksons Shenandoah kampagne. Med sine 61 \xc3\xa5r var Greene en af de \xc3\xa6ldste generaler i Unionens h\xc3\xa6r og hans tropper kaldte ham "Old Man" eller "Pap" Greene. (Der var faktisk 17 generaler, der var \xc3\xa6ldre end Greene i borgerkrigen.) Hans alder afholdt ham ikke fra at v\xc3\xa6re en af de mest aggressive ledere i h\xc3\xa6ren. Han havde kommandoen over 3. brigade i 2. division af 2. Korps i Army of Virginia i Slaget ved Cedar Mountain under Nordlige Virginia kampagnen. Han blev angrebet af en konf\xc3\xb8dereret styrke, som var tre gange s\xc3\xa5 stor som hans egen; men han og hans m\xc3\xa6nd holdt stand indtil de tilst\xc3\xb8dende unionsenheder blev tvunget til at tr\xc3\xa6kke sig tilbage. Hans divisionschef, brigadegeneral John W. Geary, blev alvorligt s\xc3\xa5ret under kampen og Greene overtog midlertidigt kommandoen over divisionen._NEWLINE_Greene blev igen midlertidigt forfremmet til at lede sin division, der nu var en del af 12. Korps i Army of the Potomac, under Slaget ved Antietam. Hans divisions tre brigader blev anf\xc3\xb8rt af yngre officerer, som havde overlevet slaget ved Cedar Mountain. Selv om 12. Korps chef, brigadegeneral Joseph K. Mansfield blev dr\xc3\xa6bt kort tid efter at kampen var begyndt anf\xc3\xb8rte Greene et \xc3\xb8del\xc3\xa6ggende angreb mod de konf\xc3\xb8dererede i n\xc3\xa6rheden af Dunker Church, og opn\xc3\xa5ede den dybeste gennemtr\xc3\xa6ngning af generalmajor Stonewall Jacksons linjer opn\xc3\xa5et af nogen af Unionens enheder. Under voldsomt pres holdt Greene sin lille division (blot 1.727 mand ved dagens start) foran resten af h\xc3\xa6ren i fire timer, men trak sig til sidst tilbage efter at have lidt store tab. Mens hans division var sendt til Harpers Ferry, tog Greene tre ugers sygeorlov. Generalmajor Oliver O. Howard apekulerede p\xc3\xa5 om at Greene, som s\xc3\xa5 mange af sine kolleger, var syg af stanken af de d\xc3\xb8de og s\xc3\xa5rede ved Antietam. Da han kom tilbage var der udn\xc3\xa6vnt en ny chef for divisionen, brigadegeneral Geary. Greene var utilfreds med at Geary, som blot havde nogle f\xc3\xa5 dages l\xc3\xa6ngere anciennitet end han, blev valgt til posten. Geary havde v\xc3\xa6ret s\xc3\xa5ret ved Cedar Mountain og hans pr\xc3\xa6stationer i kamp var ikke s\xc3\xa6rlig gode, men det var hans politiske forbindelser, og der var en holdning om at en s\xc3\xa5ret officer ikke skulle s\xc3\xa6ttes tilbage i karrieren uden grund, og derfor fik han posten._NEWLINE_Greene overtog igen ledelsen af 3. brigade, som var involveret i mindre tr\xc3\xa6fninger i det nordlige Virginia og ikke deltog i slaget ved Fredericksburg i december. I slaget ved Chancellorsville i maj 1863, var hans brigade i centrum af linjen. Da Unionens h\xc3\xb8jre fl\xc3\xb8j \xe2\x80\x9411. Korps kollapsede, blev Greenes brigade ramt af artilleribeskydning fra siden og derp\xc3\xa5 af infanteriangreb. Han havde beordret sine m\xc3\xa6nd til at forskanse deres stillinger 200 meter foran fronten med abatis og skyttegrave og de holdt ud mod adskillige konf\xc3\xb8dererede angreb, men mistede 528 ud af 2.032 der startede i kampen. Under slaget overtog Greene igen ledelsen af divisionen, da Geary igen blev s\xc3\xa5ret.\n_START_SECTION_\nVestlige operationsomr\xc3\xa5de\n_START_PARAGRAPH_\nI efter\xc3\xa5ret 1863 blev 12. Korps overf\xc3\xb8rt til det vestlige operationsomr\xc3\xa5de for at forst\xc3\xa6rke Unionsstyrkerne, som blev belejret i Chattanooga. I slaget ved Wauhatchie blev Greene s\xc3\xa5ret i ansigtet under et natligt overraskelsesangreb fra den konf\xc3\xb8dererede h\xc3\xa6r. Han fik k\xc3\xa6ben knust og mistede nogle t\xc3\xa6nder. Efterf\xc3\xb8lgende kirurgiske indgreb kunne ikke rette op p\xc3\xa5 det, og han led af effekten af sit s\xc3\xa5r i resten af livet. Efter seks ugers sygeorlov blev han overf\xc3\xb8rt til let tjeneste ved krigsretten indtil januar 1865, hvor han sluttede sig til generalmajor William T. Shermans arme i North Carolina. I starten gjorde han tjeneste i staben for generalmajor Jacob D. Cox og han deltog i Kinston, hvor han fik sin hest skudt v\xc3\xa6k under sig. Ved krigens afslutning havde Greene kommandoen over 3. brigade i Absalom Bairds 3. Division i 14. Korps og han deltog i erobringen af Raleigh og forf\xc3\xb8lgelsen af general Joseph E. Johnstons arme indtil den overgav sig.\n_START_SECTION_\nKarriere efter krigen\n_START_PARAGRAPH_\nEfter krigen gjorde Greene tjeneste ved krigsretten i halvandet \xc3\xa5r og vendte derefter tilbage til det civile liv som civilingeni\xc3\xb8r i New York og Washington, D.C. Fra 1867 til 1871 var han leder af Croton Aqueduct Department i New York. I en alder af 86 inspicerede han hele de 50 km af Croton Aqueduct til fods. Han var pr\xc3\xa6sident for American Society of Civil Engineers fra 1875 til 1877 og pr\xc3\xa6sident for New York Genealogical and Biographical Society. Han blev udpeget til West Points bestyrelse i 1881._NEWLINE_Fra 1892 var Greene den \xc3\xa6ldste overlevende Unionsgeneral, og den \xc3\xa6ldste overlevende kandidat fra West Point. Han ans\xc3\xb8gte kongressen om at f\xc3\xa5 en kaptajns pension, som ville v\xc3\xa6re til hj\xc3\xa6lp for hans familie efter hans d\xc3\xb8d. Det h\xc3\xb8jeste kongressen ville g\xc3\xa5 med til blev arrangeret af kongresmedlem og Gettysburg veteran Daniel E. Sickles fra New York, nemlig en pension som premierl\xc3\xb8jtnant, der var den h\xc3\xb8jeste rang, som Greene havde opn\xc3\xa5et i den regul\xc3\xa6re h\xc3\xa6r. Den 18. august 1894 aflagde Greene ed som premierl\xc3\xb8jtnant i artilleriet, og blev som 93 \xc3\xa5rig den \xc3\xa6ldste l\xc3\xb8jtnant i den amerikanske h\xc3\xa6r i 48 timer. Veteraner i MOLLUS h\xc3\xa6vdede at han var den \xc3\xa6ldste l\xc3\xb8jtnant i verdenshistorien.'