b'\n_START_ARTICLE_\nChristian Aar\xc3\xb8e\n_START_SECTION_\nTre\xc3\xa5rskrigen\n_START_PARAGRAPH_\nAar\xc3\xb8e var s\xc3\xb8n af afskediget l\xc3\xb8jtnant, senere kaptajn og toldinspekt\xc3\xb8r i Varde Bernt (Bendt) Christian Aar\xc3\xb8e (1794-1852) og Anna Johanne Diderich (1798-1873). Sk\xc3\xb8nt hans hu ikke stod til handelen, blev han dog anbragt i l\xc3\xa6re hos en silke- og kl\xc3\xa6dehandler; men han forlod hurtig denne stilling, da hans egentlige var at blive milit\xc3\xa6r. Han henvendte sig derfor til kong Christian VIII med anmodning om underst\xc3\xb8ttelse og fik tilsagn af kongen om at blive landkadet p\xc3\xa5 chatolkassens regning. S\xc3\xa5ledes kom Aar\xc3\xb8e i 1845 ind i H\xc3\xa6ren og udn\xc3\xa6vntes til sekondl\xc3\xb8jtnant 3 \xc3\xa5r senere. Kort efter udbr\xc3\xb8d Tre\xc3\xa5rskrigen, og han gjorde da tjeneste f\xc3\xb8rst ved 4. forst\xc3\xa6rknings-, senere ved 12. lette bataljon. \xc3\x85ret efter var han med i slaget ved Kolding og udm\xc3\xa6rkede sig navnlig ved stormen p\xc3\xa5 Vrandrup Hovg\xc3\xa5rd, hvorn\xc3\xa6st han deltog i Olaf Ryes tilbagetog til dels som kompagnichef, efter at han i juni var forfremmet til premierl\xc3\xb8jtnant; endnu samme \xc3\xa5r ben\xc3\xa5dedes han for sin optr\xc3\xa6den ved Kolding med Ridderkorset. Den p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende vinter blev Aar\xc3\xb8e adjudant hos oberst Frederik L\xc3\xa6ss\xc3\xb8e og deltog ved dennes side i slaget ved Isted. Da L\xc3\xa6ss\xc3\xb8e faldt, var han netop sendt bort for at overbringe en befaling, men da han ved tilbagekomsten h\xc3\xb8rte sin d\xc3\xb8ende chefs \xc3\xb8nske om, at Grydeskoven skulle tages, satte han sig i spidsen for det tilstedev\xc3\xa6rende mandskab og fordrev fjenden derfra; senere tog han 2 kanoner i Cathrineskoven. I begyndelsen af august deltog han ogs\xc3\xa5 i en forpostf\xc3\xa6gtning ved R\xc3\xb8de Hus foran Dannevirke.\n_START_SECTION_\n2. Slesvigske Krig\n_START_PARAGRAPH_\nEfter krigen (10. august 1852 i Garnisons Kirke) indgik Aar\xc3\xb8e \xc3\xa6gteskab med fr\xc3\xb8ken Anne Christine Struch fra Trondhjem, som d\xc3\xb8de i 1878, og han gjorde nu tjeneste i forskellige stillinger, s\xc3\xa5ledes var han fra 1855-57 vagtmesterl\xc3\xb8jtnant i Nyborg, hvorefter han blev ansat ved 16. bataljon i K\xc3\xb8benhavn. Da krigen udbr\xc3\xb8d 1864, var han endnu premierl\xc3\xb8jtnant, men erholdt et kompagni ved 17. regiment, hvormed han deltog i Dybb\xc3\xb8ls forsvar indtil slutningen af marts. Da besluttede overkommandoen at virkeligg\xc3\xb8re et af ham i 1863 indsendt forslag om under en eventuel krig at oprette et strejfkorps, der ved landgange p\xc3\xa5 den af fjenden besatte kyststr\xc3\xa6kning kunne tilf\xc3\xb8je denne s\xc3\xa5 stor skade som muligt. Korpset, som i begyndelsen havde en styrke p\xc3\xa5 180 mand fodfolk og 22 ryttere, udf\xc3\xb8rte flere ekspeditioner, der bragte Aar\xc3\xb8es navn p\xc3\xa5 alles l\xc3\xa6ber (en beretning om korpsets virksomhed findes i Milit\xc3\xa6rt Tidsskrift 13. \xc3\xa5rgang). Under v\xc3\xa5benhvilen voksede korpsets styrke til o. 600 mand og 3 landgangskanoner, ligesom ogs\xc3\xa5 dampskibet Jylland blev stillet til dets r\xc3\xa5dighed; der n\xc3\xa6redes store forventninger til det, da krigen udbr\xc3\xb8d p\xc3\xa5 ny, men sk\xc3\xb8nt det ikke manglede Aar\xc3\xb8e p\xc3\xa5 foretagelses\xc3\xa5nd og hans underordnede med tillid s\xc3\xa5 op til ham, n\xc3\xa5ede han kun et ringe resultat. Krigsbestyrelsen p\xc3\xa5sk\xc3\xb8nnede dog hans virksomhed, og kongen ben\xc3\xa5dede ham i november 1864 med S\xc3\xb8lvkorset, ligesom han ogs\xc3\xa5 dekoreredes med Sv\xc3\xa6rdordenens ridderkors.\n_START_SECTION_\nSenere virke\n_START_PARAGRAPH_\nAar\xc3\xb8e var i april samme \xc3\xa5r blevet forfremmet til kaptajn, men p\xc3\xa5 grund af fodfolkets d\xc3\xa5rlige forfremmelsesforhold efter krigen faldt han i 1880 for aldersgr\xc3\xa6nsen. Da han s\xc3\xa5ledes i en endnu kraftig alder s\xc3\xa5 sig uden virksomhed, s\xc3\xb8gte han at blive politiker og genoptog sin forfattervirksomhed (han havde s\xc3\xa5ledes tidligere foruden forskellige artikler i dagspressen skrevet et par pjecer om ordningen af vort forsvar og med underst\xc3\xb8ttelse fra Krigsministeriet udgivet en Ledetraad i Felttjeneste) og gjorde sig navnlig bem\xc3\xa6rket ved Et Indl\xc3\xa6g i Forsvarssagen (1881), hvori han h\xc3\xa6vdede en fra de andre milit\xc3\xa6re sagkyndige noget forskellig opfattelse; 1883 udarbejdede han et forslag til en omordning og udvidelse af Bornholms V\xc3\xa6bning._NEWLINE_Han stillede op til Folketinget 1879 i Ringsted, 1880 i Svinninge og 1881 i R\xc3\xb8nne, men det lykkedes dog ikke Aar\xc3\xb8e at komme ind i Rigsdagen. Han trak sig helt tilbage fra det offentlige liv og henlevede sine sidste dage i Vejle, hvor han d\xc3\xb8de 13. marts 1886._NEWLINE_Han er begravet p\xc3\xa5 Frederiksberg \xc3\x86ldre Kirkeg\xc3\xa5rd._NEWLINE_Der findes xylografier fra 1864 og 1886, et portr\xc3\xa6tmaleri af Ludovica Thornam fra 1879 og fotografier af F.W. Schmidt og H. Schumann.'