b'\n_START_ARTICLE_\nVerdensmusik\n_START_PARAGRAPH_\nVerdensmusik eller "world music" er et begreb der opstod i 1980\'erne. Oprindelig g\xc3\xa5r det tilbage til Peter Gabriels initiativ til WOMAD-festivalen og hans pladeselskab Real World. Egentlig betegnede det et "crossover" mellem vestlig popul\xc3\xa6rmusik og traditionelle, ikke-vestlige musikformer. Med genrens tiltagende popularisering, blev ofte ogs\xc3\xa5 selvst\xc3\xa6ndige traditionelle musikgenrer kategorieret som verdensmusik, og dermed er begrebet blevet et synonym for "traditionel ikke-europ\xc3\xa6isk musik". Begrebet har v\xc3\xa6ret udsat for stigende kritik p\xc3\xa5 grund af dets eurocentristiske definition af musikken._NEWLINE_Siden omkring 1920 har begrebet "verdensmusik" i det arabiske kulturomr\xc3\xa5de st\xc3\xa5et for hvad man i vesten kalder "klassisk musik"._NEWLINE_Denne artikel fort\xc3\xa6ller om begrebet som en s\xc3\xa6rlig musikstilart, betegnende gr\xc3\xa6nsedragene og syntesen mellem vestlig popul\xc3\xa6rmusik og traditionelle, prim\xc3\xa6rt ikke-vestlige musikformer.\n_START_SECTION_\nHistorisk udvikling\n_START_PARAGRAPH_\nSiden 1960\'erne har jazzmusikere, og s\xc3\xa6rligt John Coltrane, \xc3\xa6ndret deres musikalske sprog i retning mod en is\xc3\xa6r indisk og afrikansk lyd, melodi og rytme. Elementer fra traditionelle is\xc3\xa6r ikke-vestlige musikformer er ligeledes blevet optaget i og bearbejdet af jazzmusikken._NEWLINE_P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de begyndte rockgrupper som The Beatles og The Rolling Stones i anden halvdel af 1960\'erne at eksperimentere med den indiske og arabiske lyd. Den indiske sitar-spiller Ravi Shankar var p\xc3\xa5 det tidspunkt meget popul\xc3\xa6r i vesten. Allerede i de tidlige 1960\'er var exotica-musikken blevet udviklet i USA, som forenede jazz, pop, samt latinamerikanske, afrikanske og hawaiianske elementer. Her blev der dog ikke lagt megen v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 autenticitet._NEWLINE_Denne integrering af ikke-europ\xc3\xa6iske elementer i popul\xc3\xa6rmusikken var helt i tr\xc3\xa5d med den moderne klassiske musik i slutningen af det 19. og begyndelsen af det 20. \xc3\xa5rhundrede, der allerede havde besk\xc3\xa6ftiget sig med \xc3\xb8steurop\xc3\xa6isk folkemusik, foruden asiatisk musik som for eksempel de indonesiske gamelan-orkestre._NEWLINE_I 1990\'erne fik verdensmusikken et stort opsving i popularitet, prim\xc3\xa6rt p\xc3\xa5 grund af Peter Gabriels pladeselskab Real World, der udsprang af WOMAD-festivalen, som han havde grundlagt i 1980\'erne. Festivaler som WOMAD pr\xc3\xa6senterede kunstnere og grupper fra hele verden, som var ukendte i vesten. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de blev eksempelvis Nusrat Fateh Ali Khan fra Pakistan og Youssou N\'Dour fra Senegal kendte i vesten. De for det meste ikke-europ\xc3\xa6iske kunstnere producerede dog ofte under vestlige betingelser, til det vestlige marked, delvist ogs\xc3\xa5 med vestlige musikere og vestligt udstyr. Dermed blev musikken ofte tilpasset den vestlige musiksmag, fordi der blev produceret til det europ\xc3\xa6iske og nordamerikanske marked._NEWLINE_Et andet betydningsfuldt projekt opstod i 1990. Under navnet One World One Voice arrangerede musikerne Kevin Godley og Rupert Hine et overvejende sammenh\xc3\xa6ngende musikstykke, hvor flere end halvtreds forskellige musikere og grupper fra hele verden deltog, herunder blandt andre Afrika Bambaataa, Laurie Anderson, Mari Boine, Clannad, Johnny Clegg, Peter Gabriel, Bob Geldof, David Gilmour, Lou Reed, Ryuichi Sakamoto, Sting, Suzanne Vega og Leningrads Symfoniorkester. Der blev udgivet et album med musikken og en film om tilblivelsen. Projektet, der ogs\xc3\xa5 havde naturbeskyttelse som budskab, skulle vise at musik er et medium og et sprog, der "tales" og forst\xc3\xa5s over hele verden.'