b'\n_START_ARTICLE_\nKongeriget Powys\n_START_SECTION_\nNavn\n_START_PARAGRAPH_\nNavnet Powys antages at stamme fra det latinske ord pagus det betyder \'landskabet\' og pagenses \'beboere i landskabet\', der ogs\xc3\xa5 er der hor det franske "pays" og det engelske "peasant" stammer fra. Under romerriget blev dette omr\xc3\xa5de organiseret til en romersk provins med en hovedstad i Viroconium Cornoviorum (det moderne Wroxeter), der var den fjerdest\xc3\xb8rste romerske by i Storbritannien. En beskrivelse i Annales Cambriae der omhandler kong Cadell ap Brochfaels d\xc3\xb8d st\xc3\xa5r der at lande, der senere blev kaldt Powys oprindeligt hed Ternyllwg.\n_START_SECTION_\nTidlig middelalder\n_START_PARAGRAPH_\nUnder den midlige middelalder blev Powys styret af Gwerthrynion dynastiet, der var en familie som h\xc3\xa6vdede at nedstamme fra \xc3\xa6gteskabet mellem Vortigern og prinsesse Sevira, der var datter af Magnus Maximus. Ark\xc3\xa6ologiske fund tyder p\xc3\xa5, at Viroconium Cornoviorum overlevede som by ind i 500-tallet, hvilket er unormalt den for pre-romerske periode, og at den derfor kan have v\xc3\xa6ret Powys hovedstad. Historia Brittonum, der er skrevet omkring \xc3\xa5r 828, kalder byen Caer Guricon, en af hans "28 britiske byer" i romersk britannien. I de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5rhundrede blev der gjort indgreb i Powys\' gr\xc3\xa6nser af engelske bos\xc3\xa6ttelser fra det spirende kongerige Mercia. Det var en gradvis proces, og den engelske kontrol i West Midlands var usikker indtil slutningen af 700-tallet._NEWLINE_I 549 kom den justinianske pest - der var et udbrud af byldepest - til Storbritannien og walisiske samfund blev \xc3\xb8dlagt, og mange byer og omr\xc3\xa5der p\xc3\xa5 landet blev affolket. Engl\xc3\xa6nderne blev dog mindre p\xc3\xa5virket af pesten, da de havde langt mindre handel med kontinentet p\xc3\xa5 dette tidspunkt. Med udsigten til f\xc3\xa6rre personer til at udf\xc3\xb8re arbejde og en st\xc3\xb8rre engelsk bos\xc3\xa6ttelse har kong Brochwel Ysgithrog flyttet hoffet fra Caer Guricon til Pengwern. Det pr\xc3\xa6cise sted er ikke kendt, men det har muligvis v\xc3\xa6ret i Shrewsbury, der traditionelt associeres med Pengwern, eller Din Gwrygon, et voldsted] p\xc3\xa5 bakken The Wrekin, som var nemmere at forsvare._NEWLINE_I 616 angreb \xc3\x86thelfrith af Northumbrias h\xc3\xa6r Powys. \xc3\x86thelfrith s\xc3\xa5 en mulighed for at drive en kile ned mellem waliserne i nord og dem i Rheged, og han invaderede derfor det nordlige Powys. \xc3\x86thelfrith udk\xc3\xa6mpede et slag n\xc3\xa6r Chester og han besejrede Selyf og sine allierede. Ved kampenes begyndelse fort\xc3\xa6ller Beda at den hedenske \xc3\x86thelfrith slagtede 1200 munke fra det vigtige kloster i Bangor-on-Dee i Maelor fordi, skrev han, "de k\xc3\xa6mper mod os fordi de mods\xc3\xa6tter sig os med deres b\xc3\xb8nner". Selyf ap Cynan blev ogs\xc3\xa5 dr\xc3\xa6bt i slaget, og han var muligvis den f\xc3\xb8rste konge af Powys, der blev begravet ved kirken der var dedikeret til St. Tysilio, ved Meifod, der herefter blev kendt som Eglwys Tysilio og det blev efterf\xc3\xb8lgende dynastiet kongelige mausoleum._NEWLINE_Hvis kong Cynddylan af Pengwern nedstammed fra den kongelige dynasti i Powys, har kongerigets styrker muligvis ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re ttil stede under slaget ved Maes Cogwy i 642. If\xc3\xb8lge en englyn-digtenes sandsynligvis niende cirkel, Canu Heledd, blev omr\xc3\xa5det omkring Pengwern plyndret kort efter, kongefamilien blev dr\xc3\xa6bt og det meste af landomr\xc3\xa5det blev annekteret af Mercia. Denne beskrivelse antages dog i dag at repr\xc3\xa6sentere hvad man i 800-tallet forestillede sig var sket i 600-tallet, inspireret af Powys\' politiske situtation i 800-tallet._NEWLINE_Powys oplevede en genopblomstring med succesfulde felttog mod engl\xc3\xa6nderne i 655, 705-707 og 722, skriver Davies. Hoffet blev flyttet til Mathrafal Castle i flodalen ved Vyrnwy i 717, muligvis af kong Elisedd ap Gwylog (d.c. 755). Elisedds succeser ledte til at kong \xc3\x86thelbald af Mercia byggede Wat\'s Dyke. Dette arbejde blev mulgivis til med Elisedds samtykke, men denne gr\xc3\xa6nse, der gik fra nord ved Severn-dalen til floden Dees flodmunding, gav Oswestry (walisisk: Croesoswallt) til Powys. Kong Offa af Mercia synes at have fortsate dette arbejde, da han opf\xc3\xb8rte den langt st\xc3\xb8rre jordvold, som i dag kaldes Offa\'s Dyke (walisisk: Clawdd Offa). Davies skrev i Cyril Foxs arbejde om Offa\'s Dyke:_NEWLINE_I planl\xc3\xa6gningen af det var der en grad af konsultation mellem kongerne i Powys og Gwent. P\xc3\xa5 Long Mountain n\xc3\xa6r Trelystan, g\xc3\xa5r diget mod \xc3\xb8st, hvilket giver frugtbare skr\xc3\xa5ninger til waliserne; n\xc3\xa6r Rhiwabon blev det anlagt s\xc3\xa5 det sikrede at Cadell ap Brochwel bevarede f\xc3\xa6stningen i Penygadden." For Gwent fik Offa bygget diget "p\xc3\xa5 den \xc3\xb8stlige top af kl\xc3\xb8ften, tydligvis med den hensigt at anerkende at floden Wye og trafikken her tilh\xc3\xb8rte kongeriget Gwent._NEWLINE_Den nye gr\xc3\xa6nse blev skubbede Oswestry tilbage til den engelske side, og Offa angreb Powys i 760 ved Hereford og igen i 778, 784 og 796. Offa\'s Dyke forblev stort set gr\xc3\xa6nsen mellem Wales og Englandm selvom waliserne i 1100-tallet fik skaffet omr\xc3\xa5det mellem floden Dee og floden Conwy tilbage, hvilket dengang var kendt som Perfeddwlad eller "Midlands".\n_START_SECTION_\nRhodri, Hywel, and Gruffydd\n_START_PARAGRAPH_\nPowys blev forenet med Gwynedd da kong Merfyn Frych af Gwynedd \xc3\xa6gtede prinsesse Nest ferch Cadell, der var kong Cyngen af Powys\' s\xc3\xb8ster, og den sidste repr\xc3\xa6sentant for Gwertherion-dynastiet. Med Cyngens d\xc3\xb8d i 855 blev Rhodri den Store konge over Powys, og han havde arvet Gwynedds trone \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r. Dette dannede grundlag for Gwynedds fortsatte krav p\xc3\xa5 overherred\xc3\xb8mme over Powys i de n\xc3\xa6ste 443 \xc3\xa5r._NEWLINE_Rhodri den Store herskede over det meste af det moderne Wales indtil sin d\xc3\xb8d i 878. Hans s\xc3\xb8nner grundlagde deres egne dynastier, som kom til at betyde meget for Wales\' historie, da begge p\xc3\xa5ber\xc3\xa5bte sig at nedstamme fra Rhodri. Merfyn arvede Powys, mens han bror, Anarawd ap Rhodri og Cadell, etablerede henholdsvist Aberffraw-dynastiet i Gwynedd og Dinefwr-linjen._NEWLINE_I 942 fik Hywel Dda af Deheubarth (Rhodris barnebarn via sin anden s\xc3\xb8n, Cadell) magten over Gwynedd ved sin f\xc3\xa6tter Idwal Foels d\xc3\xb8d. Han tog tilsyneladende Powys fra Llywelyn ap Merfyn p\xc3\xa5 samme tid og arrangerede et dynastisk \xc3\xa6gteskab mellem deres b\xc3\xb8rn. Hywel havde grundlagt Deheubarth 920 p\xc3\xa5 baggrund af sin f\xc3\xa6drende arv, og fastholdt t\xc3\xa6tte relationer med \xc3\x86thelstan, der var konge over angelsakserne, og han bes\xc3\xb8gte oftes \xc3\x86thelstans hof. Hywel studederede det engelsk lovsystem og reformerede walisisk lov i sine gamle kongeriger (senere kaldet Cyfraith Hywel eller "Hywels love"), og da han tog p\xc3\xa5 pilgrimsrejse til Rom i 928, medbragte han sin lovsamling, som efter sigende blev velsignet af paven._NEWLINE_Hywel opfordrede brugen af m\xc3\xb8nter i Wales, og han fik sl\xc3\xa5et sine m\xc3\xb8nter i Chester, hvilket var en frynsegode ved venskabet med England. I 945 afholdt Hywel en samling i Whitland for at kodificere hans love, hvilket foregik med hj\xc3\xa6lp fra munken Blegywryd. Hwyels arbejde kom til at lede til hans tilnavn den gode (), og hans styre bliver anerkendt som us\xc3\xa6dvanligt fredeligt. Ved hans d\xc3\xb8d blev Gwynedd atter en del af Aberffraw dynastiet, selvom Powys og Deheubarth blev delt mellem hans \xc3\xb8snner._NEWLINE_Maredudd ab Owain genopbyggede kongeriet efter sin bedstefar Hywel Dda. Han var konge Deheubarth og Powys i 986, da han erobrede Gwynedd. Maredudd afv\xc3\xa6rgergede b\xc3\xa5de engl\xc3\xa6nderne der fors\xc3\xb8gte at omring Powys, og et \xc3\xb8get antal vikingetogter i Gwynedd. If\xc3\xb8lge kilder gav han en penny for at f\xc3\xa5 l\xc3\xb8sladt gidsler fanget af vikingerne, hvilket var en stor sum p\xc3\xa5 dette tidspunkt. Med Maredudds d\xc3\xb8d i 999 gik Powys videre til hans barnebarn Llywelyn ap Seisyll, via Maredudds \xc3\xa6ldste datter, prinsesse Anghared (med hendes f\xc3\xb8rst emand Seisyll ap Owian), mens Deheubarth blev delt imellem hans s\xc3\xb8nner. Gwynedd gik for en stund tilbage til Aberffraw-linjen. I det nekste \xc3\xa5rhundrede mistede flere af de store familier magten som f\xc3\xb8lge af vikingetogter og krigsf\xc3\xb8rsel, der ledte til at tornraneren fik vristet magten fra huset Aberffraw og Dinefwr, og det lykkedes dem ikke at f\xc3\xa5 magten tilbage f\xc3\xb8r slutningen af \xc3\xa5rhundredet._NEWLINE_Llywelyns s\xc3\xb8n Gruffydd form\xc3\xa5ede at forene Wales under sit styre. Han erstattede sine f\xc3\xa6tre i Deheubarth, og form\xc3\xa5ede s\xc3\xa5gar at ekspandere ind i england, hvor han p\xc3\xa5virkede politiken. Ved Gruffydds d\xc3\xb8d gik Deheubarth videre gennem en r\xc3\xa6kke ledere med forskellige krav p\xc3\xa5 tronen, men det endte tilbage p\xc3\xa5 Dinefwr-dynastiets h\xc3\xa6nder i 1063 under Maredudd ab Owain ab Edwin.\n_START_SECTION_\nHuset Mathrafal\n_START_PARAGRAPH_\nDet var via prinsesse Anghared (som datter af Maredudd ab Owain af Deheubarth og Powys), hendes anden mand ved Cynfyn ap Gwerstan, at huset Mathrafal blev grundlagt. Dynastiet tog sit navn fra det historiske s\xc3\xa6de Mathrafal Castle. Anghareds s\xc3\xb8n Bleddyn ap Cynfyn arvede Powys i 1063, da hans halvbror Gruffydd ap Llywelyn d\xc3\xb8de. Bleddyn (navnet betyder ulv p\xc3\xa5 walisisk) sikrede Gwynedd i 1063 efter et slag med Cynan ap Iago fra huest Aberffraw, og Edvard bekenderen af England tilsluttede sig Bleddyns erobring et \xc3\xa5r senere. Derudover bliver Bleddyn krediteret for at have \xc3\xa6ndret Hywel Ddas lovkoder._NEWLINE_Bleddyn ap Cynfyn og hans bror Rhiwallon k\xc3\xa6mpede sammen med angelsakserne mod den normanniske invasion. I 1067 allierede de sig med Eadric the Wild fra Mercia, og de angreb sammen normannerne ved Hereford. \xc3\x85ret efter allierede de sig med jarl Edwin af Mercia og jarl Morcar af Northumbria i endnu et angreb mod normannerne. I 1070 besejrede han sine halvnev\xc3\xb8er, Gruffydd ap Llywelyns s\xc3\xb8nner, under slaget ved Mechain i deres fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at erobre Gwynedd. Bleddyn ap Cynfyn blev selv dr\xc3\xa6bt i 1075 under et felttog i Deheubarth mod Rhys ab Owain. Ved Bleddyns d\xc3\xb8d overgik Powys til hans s\xc3\xb8nner og senere b\xc3\xb8rneb\xc3\xb8rn. Gwynedd overgik til hans f\xc3\xa6tter Trehaearn ap Caradog, der blev dr\xc3\xa6bt i 1081 under slaget ved Mynydd Carn, hvilket senere blev genkomsten af huset Aberffraw ved Gruffudd ap Cynan. Powys blev delt op mellen Bleddyns s\xc3\xb8nner Iorwerth, Cadwgan og Maredudd._NEWLINE_Efter William af Normandiet havde sikret England, overlod han waliserne til sine normanniske baroner, s\xc3\xa5 de selv kunne etablere lordships. S\xc3\xa5ledes blev Welsh Marches dannet langs den engelsk-walisiske gr\xc3\xa6nse. I 1086 havde den normanniske jarl Roger de Montgomery af Shrewsbury bygget en borg langs Severn ved vadestedet Rhydwhiman, kaldet Montgomery Castle efter hans hjem i Normandiet. Efter Montgomery p\xc3\xa5ber\xc3\xa5bte andre normannere sig det nordlige Powys\' cantrefi Ial, Cynllaith, Edernion, og Nanheudwy. Herfra tog de Arwstle, Ceri og Cedwain. N\xc3\xa6sten hele Powys, sammen med store dele af Wales, var p\xc3\xa5 normanniske h\xc3\xa6nder i 1090. Bleddyn ap Cynfyns tre s\xc3\xb8nner ledte modstanden og genopygningen af Powys. I 1096 havde de generobret st\xc3\xb8rstedelen af Powys, inklusive Montgomery Castle. Roger Montgomery startede et opr\xc3\xb8r mod kong William 1. af England og hans s\xc3\xb8n Robert Belleme konfiskerede hans land i 1102._NEWLINE_I l\xc3\xb8bet af 1100- g 1200-tallet k\xc3\xa6mpede huset Mathrafal med at opretholde kontrollen over deres landomr\xc3\xa5de i Powys mod de normanniske Marcher lords og et genopblomstret Gwynedd. Efter 1160, da Madog ap Maredudd d\xc3\xb8de og han s\xc3\xb8n, Llywelyn ap Madog, blev dr\xc3\xa6bt, gik riget i opl\xc3\xb8sning og blev delt op i nordlige og sydlige fyrsted\xc3\xb8mmer. Efter riget var delt op i mindre dele, blev det stadig svagere, og mens det nordlige kongerige Powys Fadog hovedsageligt st\xc3\xb8ttede uafh\xc3\xa6ngighedkampe i naboriget Gwynedd under Owain Gwynedd, Llywelyn Fawr og Dafydd ap Llywelyn, s\xc3\xa5 var det sydlige kongerige Powys Wenwynwyn ofte i konflikt med Gwynedds prinser, og de valgte flere gang en uafh\xc3\xa6ngig kurs. I 1263 anerkendte hele Powys Llywelyn ap Gruffudd som prins af Wales men Gruffydd ap Gwenwynwyn, lord af Powys Wenwynwyn, skiftede alliance igen i 1274, og gik i eksil i England. Han blev genindsat under det nye engelske felttog mod Llywelyn of Gwynedd i 1276. Under det sidste af Llywelyn den Sidstes felttog i 1282 spillede Gruffudd ap Gwenwynwyn tropper en vigtig rolle i Llywelyns undergang, da de sammen med Roger Lestrange af Ellesmere og Roger Mortimer lagde sig i baghold p\xc3\xa5 Llywelyn og dr\xc3\xa6bte ham.\n_START_SECTION_\nPost-kongerige Powys\n_START_PARAGRAPH_\nOwen de la Pole (Owain ap Gruffudd ap Gwenwynwyn) overgav tilsyneladende fyrsted\xc3\xb8mmet Powys Wenwynwyn (sydlige Powys) til Edvard 1. i 1283, og fik til geng\xc3\xa6ld sit marcher lordship tilbage. Tidligere havde fyrsted\xc3\xb8mmet allerede v\xc3\xa6ret udsat for konstante kampe og uenigheder mellem Englands konger og Llywelyn ap Gruffudd, prins af Wales. Efterkommerne af disse lordship gik i Owens familie frme til 1587, da det blev solgt til Sir Edward Herbert, hvis efterkommere blev gjort til Baron Powis og Marquesses og jarler af Powis. De boede p\xc3\xa5t Powis Castle._NEWLINE_Powys Fadog (nordlige Powys) blev for en stor dels vedkommende et engelsk i Bromfield and Yale (sidstn\xc3\xa6vnte staves nu I\xc3\xa2l), men Glyndyfrdwy lordship og halvdelen af Cynllaith (kendt som Cynllaith Owain), inklusive Sycharth forblev p\xc3\xa5 walisiske h\xc3\xa6nder frem til Owain Glyndwr nederlag._NEWLINE_Navnet Powys forsvinder i dette omr\xc3\xa5de ved introduktionen af Laws in Wales Acts 1535\xe2\x80\x931542, hvor dets marcher lordships blev inkorporeret i de nye counties Denbighshire og Montgomeryshire._NEWLINE_Powys blev ikke ngeoprettet f\xc3\xb8r gr\xc3\xa6nse\xc3\xa6ndringen i 1974, hvor der blev skabet et nyt og st\xc3\xb8rre county med navnes Powys, der samlede Montgomeryshire, Brecknockshire og Radnorshire. Brecknockshire havde olle traditionelt v\xc3\xa6re ten del af de gamle kongerige, Radnorshire havde ikke v\xc3\xa6ret en del af det siden midten af 900-tallet, og store omr\xc3\xa5der i nord, der tidligere l\xc3\xa5 i Powys blev en del af det nye county Clwyd.'