b'\n_START_ARTICLE_\nHonda Accord (3. generation)\n_START_SECTION_\nSedan\n_START_PARAGRAPH_\nFor f\xc3\xb8rste gang i firmaets historie gik Honda med denne generation af Accord s\xc3\xa5 vidt med regionaliseringen af deres modeller, at der i Europa blev markedsf\xc3\xb8rt en model, som optisk adskilte sig fra modellerne til resten af verden: Sedanen havde fra starten fastsiddende forlygter for at fremtone sl\xc3\xa6gtskabet med Civic. Sportsstationcaren havde "sove\xc3\xb8jne"-klapforlygter, som fremtonede sl\xc3\xa6gtskabet med Prelude._NEWLINE_Dog k\xc3\xb8rte de nyudviklede 1,6- og 2,0-litersmotorer med 3-ventilteknik mere r\xc3\xa5t end hos forg\xc3\xa6ngeren. Begge motorer kunne kombineres med enten femtrins manuel gearkasse eller firetrins automatgear._NEWLINE_I efter\xc3\xa5ret 1987 udvidede Honda det europ\xc3\xa6iske motorprogram med en 2,0-liters DOHC 16V-motor, som fra starten havde kunnet leveres i Japan. Denne motor fandtes dog kun med manuelt gear._NEWLINE_Fra 1987 blev den europ\xc3\xa6iske version ogs\xc3\xa5 markedsf\xc3\xb8rt i Japan under navnet Accord type CA. P\xc3\xa5 det japanske marked fandtes der ogs\xc3\xa5 en s\xc3\xb8stermodel til Accord sedan med klapforlygter, Vigor, med mere udstyr.\n_START_SECTION_\nHatchback\n_START_PARAGRAPH_\nI Nordamerika ville Honda ogs\xc3\xa5 efter modelskiftet i \xc3\xa5r 1986 traditionen tro tilbyde en hatchbackudgave af Accord. Ligesom sedanen, som modellen delte platform med, var ogs\xc3\xa5 Accord Hatchback st\xc3\xb8rre, komfortablere og st\xc3\xa6rkere i motoren, s\xc3\xa5 derfor fandtes den kun med 2,0-liters SOHC-motoren med 3-ventilteknik fra den europ\xc3\xa6iske Accord \xe2\x88\x92 i Canada dog kun med karburator. P\xc3\xa5 trods af dette gjaldt hatchbackversionen her \xe2\x88\x92 ligesom Aerodeck i Europa \xe2\x88\x92 som den sportslige model af den nye Accord-generation. Motoren kunne kombineres med enten femtrins manuel gearkasse eller firetrins automatgear.\n_START_SECTION_\nCoup\xc3\xa9\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 basis af den tred\xc3\xb8rs hatchback udviklede Honda of America Mfg. en konventionelt designet tod\xc3\xb8rs coup\xc3\xa9, som fra 1988 blev solgt i Nordamerika og Japan. Bilen var udviklet og bygget eksklusivt i USA og var den f\xc3\xb8rste Honda-model, som blev importeret fra USA til Japan. Den eneste motorvariant var i Japan 2,0 SOHC-motoren med benzinindspr\xc3\xb8jtning. I Nordamerika kunne den samme motor ogs\xc3\xa5 leveres med karburator og tilsvarende lavere effekt. I Japan kunne modellen kun leveres med femtrins manuel gearkasse, hvor den i Nordamerika ogs\xc3\xa5 kunne leveres med firetrins automatgear.\n_START_SECTION_\nAerodeck\n_START_PARAGRAPH_\nSammen med sedanen kom der i november 1985 en tred\xc3\xb8rs sportsstationcar p\xc3\xa5 markedet: Accord Aerodeck. Navnet skulle hentyde til den i taget h\xc3\xa6ngslede bagklap._NEWLINE_Karrosseriformen mindede om hatchbacken i den tredje Civic-generation, selv om m\xc3\xa5lene var st\xc3\xb8rre end Civic. Ogs\xc3\xa5 bagklappens st\xc3\xb8rrelse var ikke nu. Den ligeledes til tredje Civic-generation h\xc3\xb8rende Shuttle havde ligeledes dette stilelement. Selv om pladsen som f\xc3\xb8lge af det forl\xc3\xa6ngede tag var st\xc3\xb8rre end i sedanversionen, kunne Aerodeck ikke regnes som rigtig stationcar. Dertil var bagoverh\xc3\xa6nget i forhold til sedanen for kort (ca. 200 mm kortere). Aerodeck blev ikke markedsf\xc3\xb8rt i Nordamerika, hvor der i stedet fandtes en tred\xc3\xb8rs hatchback. I Europa fandtes Accord Aerodeck med begge 2,0-litersmotorerne, hvor den andre steder ogs\xc3\xa5 fandtes med 1,8-motor. I Europa gjaldt den som modelprogrammets sportslige variant. Ud over Prelude var Aerodeck den eneste model med klapforlygter i Hondas europ\xc3\xa6iske modelprogram.'