b'\n_START_ARTICLE_\nW.J.A. Ussing\n_START_SECTION_\nJuristen\n_START_PARAGRAPH_\nUssing var s\xc3\xb8n af kontorchef, senere etatsr\xc3\xa5d Johannes Hjort Ussing (1787-1866) og Esperance Tolerance Balle (1789-1839). Han gennemgik Metropolitanskolen og blev 1834 student med udm\xc3\xa6rkelse, 1838 juridisk kandidat. 1841 ansattes han i Danske Kancelli som volont\xc3\xa6r og blev 1846 kancellist. Kort efter tiltr\xc3\xa5dte han med underst\xc3\xb8ttelse af Det Reiersenske Fond en udenlandsrejse for at s\xc3\xa6tte sig ind i fremmede n\xc3\xa6ringsforhold, og 29 \xc3\xa5r gammel sad han som assessor i Landsoverretten i Viborg. Grebet af tidens politiske interesser lod han sig i 1848 v\xc3\xa6lge i Viborg Amts 5. kreds til Den grundlovgivende Rigsforsamling, blandt hvis sekret\xc3\xa6rer han var, og i 1849 og 1852 valgtes han i samme kreds til Folketinget._NEWLINE_Imidlertid f\xc3\xb8lte han det som en opgave at g\xc3\xb8re sit til at modvirke, hvad han betegnede som fortyskningsprocessen i Slesvig; han tilb\xc3\xb8d sin tjeneste som dommer dernede, og efter i 1853 at have taget slesvigsk-juridisk eksamen blev han i 1854 udn\xc3\xa6vnt til medlem af Appellationsretten i Flensborg. Her virkede han, indtil han i marts 1864 blev afsat af de preussiske og \xc3\xb8strigske civilkommiss\xc3\xa6rer. Blandt funktioner, han i dette tidsrum udf\xc3\xb8rte ved siden af sit dommerkald, kan n\xc3\xa6vnes, at han var medlem af den i 1856 nedsatte kommission ang\xc3\xa5ende Slesvigs stempellovgivning._NEWLINE_Allerede i efter\xc3\xa5ret 1864 indtr\xc3\xa5dte Ussing som medlem af den danske H\xc3\xb8jesteret, og efter grundlovsrevisionen modtog han i efter\xc3\xa5ret 1866 kongelig udn\xc3\xa6vnelse som medlem af Landstinget, hvor han bevarede sit s\xc3\xa6de indtil sin d\xc3\xb8d, 2. december 1887. Sin stilling i H\xc3\xb8jesteret opgav han i 1873 for at overtage en af posterne som direkt\xc3\xb8r i Nationalbanken; der vistes ham ved denne lejlighed det s\xc3\xa6rlige hensyn, at han udn\xc3\xa6vntes til ekstraordin\xc3\xa6r assessor i H\xc3\xb8jesteret med ret til atter at tage s\xc3\xa6de i retten i sin tidligere plads i denne. 1871 var han blevet formand for de faste censorer ved de juridiske Examiner, og ved Universitetsfesten i 1879 tildeltes der ham den juridiske doktorgrad. Han blev Ridder af Dannebrog 1862, Dannebrogsmand 1877, Kommand\xc3\xb8r af 2. grad 1881 og af 1. grad 1886._NEWLINE_Ussings navn h\xc3\xb8rte til de bedste i hans tids juridiske embedsstand. Forfattervirksomhed af betydning, udfoldede han ikke \xe2\x80\x93 et i 1847 af Landhusholdningsselskabet prisbel\xc3\xb8nnet skrift om De danske Landboforhold, med fortrinligt Hensyn til den danske Bondes i Lovene grundede Forfatning og et og andet tidsskriftsbidrag er alt, hvad der foreligger fra hans pen \xe2\x80\x93, men han var et klart hoved, p\xc3\xa5 \xc3\xa9n gang grundig og livlig, og hans kundskaber og interesser sp\xc3\xa6ndte over et vidt omr\xc3\xa5de af menneskelig virken og \xc3\xa5ndsliv. Han var tillige i en vis forstand en energisk mand, men det l\xc3\xa5 ikke i hans natur at udvikle sej, langvarig og rolig modstand over for store hindringer. Som politiker h\xc3\xb8rte han til de nationalliberales kreds, b\xc3\xa5de efter sine grundanskuelser og efter sine personlige forbindelser. Allerede i sin f\xc3\xb8rste rigsdagsperiode \xc3\xb8vede han indflydelse, og som kongevalgt landstingsmand tog han, inden den politiske kamp tilspidsedes, virksom del i rigsdagsarbejdet og h\xc3\xb8rte i told- og skattesp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l og andre \xc3\xb8konomiske sager til Landstingets ansete kr\xc3\xa6fter, hvis ord p\xc3\xa5agtedes, uanset at han var langt fra at v\xc3\xa6re en veltalende mand, og Landstinget gav ham s\xc3\xa6de i Rigsretten.\n_START_SECTION_\nPolitikeren\n_START_PARAGRAPH_\nMen af den blanding af optimisme og skepsis, som har kendetegnet de nationalliberale, havde Ussing afgjort mere af den sidste egenskab end af den f\xc3\xb8rste, og han indtog ofte s\xc3\xa6rstandpunkter og st\xc3\xb8ttede helstaten. Allerede i februar 1853 p\xc3\xa5drog han sig i Carl Steen Andersen Billes dagblad Nationaltidende en skarp bebrejdelse for under devisen "Hvad kan det hj\xc3\xa6lpe?" at have skilt sig fra sine partif\xc3\xa6ller og stemt med helstatsministeriet for toldgr\xc3\xa6nsens flytning fra Ejderen til Elben. I 1879 var Ussing imod husmandskreditforeningerne som alt for "socialistiske". Da sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5let om K\xc3\xb8benhavns Bef\xc3\xa6stning tr\xc3\xa5dte i forgrunden i hans anden rigsdagsperiode, tog Ussing skarpt til orde imod projektet i kraft af en lignende grundbetragtning som den ovenfor antydede og af finansielle hensyn, og han holdt navnlig 2. februar 1882 i Landstinget en tale, der vakte stor opsigt og fremkaldte et hvast sammenst\xc3\xb8d med Edvard Fallesen. Han gentog sine indvendinger imod bef\xc3\xa6stningen i 1886 og 1887._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 i stridssp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5lene om dyrtidstill\xc3\xa6gget og om de midlertidige bevillingslove optr\xc3\xa5dte Ussing som talsmand for en eftergivende politik, og han indtog i sine senere \xc3\xa5r en meget tilbagetrukken stilling i Landstinget. I sine senere \xc3\xa5r fjernede han sig mere og mere fra J.B.S. Estrup og fra den Matzen\'ske opfattelse af provisoriets berettigelse og n\xc3\xb8dvendighed, og hans Stilling i H\xc3\xb8jre var ikke st\xc3\xa6rk. Men hans personlige prestige og det hensyn, der i og uden for salen vistes denne type p\xc3\xa5 vor f\xc3\xb8rste konstitutionelle tids noble og l\xc3\xb8dige politiske personligheder, var uforandret._NEWLINE_Ussing \xc3\xa6gtede 7. oktober 1854 Adelaide Constance Rosaura Amalie Schrum (30. maj 1826 \xe2\x80\x93 12. juni 1884), datter af byfoged i Ringkj\xc3\xb8bing og herredsfoged i Ulfborg-Hind Herreder Johan Frederik Schrum. Han er begravet p\xc3\xa5 Frederiksberg \xc3\x86ldre Kirkeg\xc3\xa5rd. Der findes et portr\xc3\xa6tmaleri af Henrik Olrik (familieeje). Tegning af Thyra Ussing (liges\xc3\xa5). Xylografi af Georg Pauli 1887.'