b"\n_START_ARTICLE_\nJ\xc3\xb8disk exodus fra arabiske lande til Israel\n_START_PARAGRAPH_\nDen j\xc3\xb8diske exodus fra arabiske lande til Israel (hebraisk: \xd7\x99\xd7\xa6\xd7\x99\xd7\x90\xd7\xaa \xd7\x99\xd7\x94\xd7\x95\xd7\x93\xd7\x99\xd7\x9d \xd7\x9e\xd7\x9e\xd7\x93\xd7\x99\xd7\xa0\xd7\x95\xd7\xaa \xd7\xa2\xd7\xa8\xd7\x91, Yetziat yehudim mi-medinot Arav; arabisk: \xd9\x87\xd8\xac\xd8\xb1\xd8\xa9 \xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x8a\xd9\x87\xd9\x88\xd8\xaf \xd9\x85\xd9\x86 \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xa3\xd8\xb1\xd8\xa7\xd8\xb6\xd9\x8a \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xb9\xd8\xb1\xd8\xa8\xd9\x8a\xd8\xa9 Hijrat al-Yahud min al-arad' al-Arabiya) var en masseflugt og -deportation af j\xc3\xb8der, overvejende med sefardisk og Mizrahi baggrund, fra arabiske og muslimske lande, fra 1948 til begyndelsen af 1970-erne. Selv om j\xc3\xb8der var begyndt at forlade samfundene i Mellem\xc3\xb8sten og Nordafrika allerede i slutningen af 1800-tallet og flygte i st\xc3\xb8rre antal fra en del arabiske lande i 1930-erne og begyndelsen af 1940-erne, blev migrationen ikke af nogen st\xc3\xb8rre betydning f\xc3\xb8r end under Den arabisk-israelske krig 1948._NEWLINE_Fra 1948 til begyndelsen af 1970-erne forlod mellem 800.000\xe2\x80\x931.000.000 j\xc3\xb8der deres hjem i den arabiske verden for at flygte, eller de blev deporterede. 260.000 af dem n\xc3\xa5ede Israel mellem 1948 og 1951, 600.000 frem til 1972. Libanon var det eneste arabiske land, som s\xc3\xa5 en stigning i sin j\xc3\xb8diske befolkning efter 1948, hvilket skyldtes en indvandring fra andre arabiske lande. I 1970-erne mindskedes de j\xc3\xb8diske samfund i Libanon der imod p\xc3\xa5 grund af fjendtlighed under den libanesiske borgerkrig. \xc3\x85r 2002 udgjorde j\xc3\xb8der fra arabiske lande og deres b\xc3\xb8rn n\xc3\xa6sten halvdelen af Israels dav\xc3\xa6rende befolkning._NEWLINE_Der fandtes flere \xc3\xa5rsager til de store flyttestr\xc3\xb8mme: I de muslimske lande, som j\xc3\xb8der flygtede fra, fandtes en antisemitisme, politisk instabilitet og udelukkelse af j\xc3\xb8der fra samfundslivet. Samtidig lokkede i Israel id\xc3\xa9en om et j\xc3\xb8disk land. Den arabiske nationalisme drev mange j\xc3\xb8der ud af de arabiske lande, og mange regimer ville fremstille den j\xc3\xb8diske udelukkelse fra samfundslivet som et folkeligt svar p\xc3\xa5 den pal\xc3\xa6stinensiske flugt fra Israel. I Libyen flyttede de fleste j\xc3\xb8der i 1951, mens de tilbagev\xc3\xa6rende fik deres medborgerskab oph\xc3\xa6vet i 1961, og de sidste tilbagev\xc3\xa6rende j\xc3\xb8der evakueredes under seksdageskrigen. J\xc3\xb8derne i Yemen og Aden evakueredes for st\xc3\xb8rstedelens vedkommende i 1949 och 1950 p\xc3\xa5 grund af frygt for deres sikkerhed. Irakiske j\xc3\xb8der opfordredes til at forlade landet af den irakiske regering. De egyptiske j\xc3\xb8der begyndte at flygte i 1948, og de tilbagev\xc3\xa6rende blev udvist i 1956. I Algeriet fratoges j\xc3\xb8derne deres medborgerskab og flyttede til Frankrig eller Israel. I Marokko bevirkede pogromer i 1948 begyndelsen til udvandringen, men st\xc3\xb8rste delen af det j\xc3\xb8diske samfund flyttede i 1960-erne. Den ejendom, som j\xc3\xb8derne ejede, blev solgt, beslaglagt eller smuglet ud af de lande, som de forlod."