b'\n_START_ARTICLE_\nOrdoliberalisme\n_START_PARAGRAPH_\nOrdoliberalisme er en tysk variant af liberalismen mellem socialliberalisme og neoliberalisme. Den understreger behovet for, at staten sikrer, at markeds\xc3\xb8konomien frembringer resultater, som ligger t\xc3\xa6t ved dens teoretiske potentiale. Ordoliberalismen har v\xc3\xa6ret grundlaget for den tyske "sociale markeds\xc3\xb8konomi" (soziale Marktwirtschaft), som blev opbygget i Vesttyskland efter Anden verdenskrig. Ordoliberalisme blev af en af sine intellektuelle ophavsm\xc3\xa6nd Wilhelm R\xc3\xb6pke karakteriseret som "liberal konservatisme". Selve udtrykket ordoliberalisme har navn efter det tyske videnskabelige tidsskrift ORDO._NEWLINE_Ordoliberalismen anses for via Tyskland at have f\xc3\xa5et stor betydning for udformningen af den Europ\xc3\xa6iske Union og dennes institutioner.\n_START_SECTION_\nOprindelse\n_START_PARAGRAPH_\nOrdoliberalismen blev udviklet i perioden 1930-50 af tyske \xc3\xb8konomer og jurister fra den s\xc3\xa5kaldte Freiburgskole, bl.a. Walter Eucken og Franz B\xc3\xb6hm, der begge var professorer i Freiburg. Franz B\xc3\xb6hm var desuden i en \xc3\xa5rr\xc3\xa6kke efter anden verdenskrig medlem af den tyske forbundsdag for partiet CDU. En tredje ophavsmand til ordoliberalismen var \xc3\xb8konomen Wilhelm R\xc3\xb6pke._NEWLINE_Selve begrebet ordoliberalisme blev dannet i 1950 af Hero Moeller med henvisning til det tv\xc3\xa6rvidenskabelige tidsskrift ORDO \xe2\x80\x94 Jahrbuch f\xc3\xbcr die Ordnung von Wirtschaft und Gesellschaft. Tidsskriftet, der blev grundlagt i 1948 af Eucken og B\xc3\xb6hm og stadig udkommer \xc3\xa5rligt, besk\xc3\xa6ftiger sig med de \xc3\xb8konomiske og politiske institutioner, der er fremtr\xc3\xa6dende i det moderne samfund._NEWLINE_Ordoliberalismen er fast forankret i tysk tradition og kan ses som en videreudvikling af den s\xc3\xa5kaldte tyske historiske national\xc3\xb8konomiske skole, som mente, at markeds\xc3\xb8konomiens foruds\xc3\xa6tninger m\xc3\xa5 forst\xc3\xa5s ud fra hver nations erfaringer, sociale traditioner og kulturelle s\xc3\xa6rtr\xc3\xa6k, ikke ud fra en abstrakt universel markedsmodel.\n_START_SECTION_\nIndhold\n_START_PARAGRAPH_\nEt udgangspunkt for ordoliberalismen er, at konkurrence har en tendens til at blive sat ud af spillet p\xc3\xa5 et ureguleret marked, fordi den efterh\xc3\xa5nden vil blive afl\xc3\xb8st af karteller, oligopoler eller monopoler. Derfor m\xc3\xa5 der v\xc3\xa6re en st\xc3\xa6rk og interventionistisk statsmagt, som med aktive indgreb p\xc3\xa5 markedet s\xc3\xb8rger for, at sunde konkurrenceforhold opretholdes. Staten skal ogs\xc3\xa5 opretholde et stabilt juridisk regels\xc3\xa6t for akt\xc3\xb8rerne p\xc3\xa5 markedet. Konkurrencelovgivning var derfor et vigtigt programpunkt._NEWLINE_Erfaringerne fra mellemkrigstidens politiske katastrofe i Tyskland, hvor \xc3\xa5rene med hyperinflation banede vej for nazisternes magtovertagelse, f\xc3\xb8rte ordoliberalisterne frem til opfattelsen af, at folkestyrets r\xc3\xa6kkevidde m\xc3\xa5tte begr\xc3\xa6nses og uafh\xc3\xa6ngigheden garanteres for st\xc3\xa6rke institutioner, som kan opretholde en stabil ramme for markeds\xc3\xb8konomien. I sidste ende drejede det sig om en overbevisning om, at kun \xc3\xb8konomisk velstand ville kunne holde politiske katastrofer og krig p\xc3\xa5 afstand._NEWLINE_Ordoliberalismen foreskriver en tydeligt defineret arbejdsdeling i styringen af samfunds\xc3\xb8konomien, hvor forskellige institutioner har forskellige m\xc3\xa5l og opgaver. Penge- og valutapolitikken b\xc3\xb8r varetages af en uafh\xc3\xa6ngig centralbank, der har til opgave at s\xc3\xb8rge for pengepolitisk stabilitet og lav inflation. Regeringen har ansvar for finanspolitikken (skatter og offentlige udgifter) og har ansvaret for at opretholde sunde statsfinanser. Opgaven at sikre makro\xc3\xb8konomisk stabilitet og en h\xc3\xb8j besk\xc3\xa6ftigelse p\xc3\xa5hviler arbejdsmarkedets parter, som af staten skal tilskyndes til at tr\xc3\xa6ffe ansvarlige kollektive aftaler p\xc3\xa5 nationalt niveau. Ordoliberalisterne er generelt modstandere af keynesianske synspunkter, hvor regeringen ved at f\xc3\xb8re en enten ekspansiv eller kontraktiv finanspolitik direkte b\xc3\xb8r styre eftersp\xc3\xb8rgslen i \xc3\xb8konomien og dermed konjunkturerne. Keynesiansk tankegang har dermed ogs\xc3\xa5 haft relativt lille indflydelse i Tyskland._NEWLINE_Den st\xc3\xa6rke stat skal s\xc3\xa5ledes s\xc3\xb8rge for orden i samfunds\xc3\xb8konomien, men inden for disse rammer b\xc3\xb8r markeds\xc3\xb8konomien v\xc3\xa6re fri for demokratisk styring i \xc3\xb8vrigt. I mods\xc3\xa6tning til for eksempel nyliberale ser ordoliberale imidlertid en h\xc3\xb8j organisationsgrad og kollektive overenskomster p\xc3\xa5 arbejdsmarkedet som noget positivt, som bidrager til samfunds\xc3\xb8konomisk stabilitet. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de opfattes ogs\xc3\xa5 omfattende sociale forsikringsordninger via trepartsforhandlinger mellem staten og arbejdsmarkedets parter som en stabiliserende faktor._NEWLINE_I trepartssamarbejdet mellem stat, fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer har den ordoliberale sociale markeds\xc3\xb8konomi dermed klare korporative tr\xc3\xa6k.'