b'\n_START_ARTICLE_\nVallonere\n_START_PARAGRAPH_\nVallonere (fransk: Wallons, vallonsk: Walons) er et fransksproget folkeslag bosat fortrinsvis i det sydlige Belgien (Vallonien) men tillige i det nordlige Frankrig (grevskabet Valois). Vallonerne er en af tre etniske grupper i Belgien, de andre er nederlandsk-talende flaml\xc3\xa6ndere mod nord og den tysktalende befolkning mod \xc3\xb8st.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nNavnet vallon kommer oprindelig fra det germanske ordet walhaz, hvilket de gamle germanske folkegrupper anvendte om alle ikke-germanske folkeslag - et ord som tillige har v\xc3\xa6ret grundlag for navnene Wales, Valais (Wallis p\xc3\xa5 tysk), og Valakiet. En nutidig popul\xc3\xa6r forklaring af Vallonien er ellers "dalenes land" (via fransk vall\xc3\xa9e), hvilket det belgiske turistministerium har anvendt p\xc3\xa5 vejskilte opsatte af hensyn til turister, oftest formulerede p\xc3\xa5 fransk som pays des vall\xc3\xa9es. Vallonien er for\xc3\xb8vrigt bakket og rigt p\xc3\xa5 h\xc3\xb8je og dale syd og \xc3\xb8st for floden Meuse.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nOmr\xc3\xa5derne, som nu til dags bebos af vallonerne, udgjorde den nord\xc3\xb8stlige del af den keltiske provins Gallien, der blev erobret af Julius Caesar. Gallerne kom under st\xc3\xa6rk romersk indflydelse b\xc3\xa5de sprogligt (latin) og kulturelt. Da omr\xc3\xa5det kom under frankernes kontrol i 400-tallet, blev de romerske institutioner og latin bevaret, mens de nordlige fladere dele af det nuv\xc3\xa6rende Belgien blev germaniserede. Senere gik vallonerne over til at tale et fransklignende sprog, vallonsk, som med tiden har udviklet sig til en dialekt af fransk. Det \xc3\xa6ldste bevarede v\xc3\xa6rk i vallonsk litteratur er \xc2\xbbDeclaration des provost, juret, eskievin de Valenchienes\xc2\xbb fra 1257.\n_START_SECTION_\nVallonernes forhold til flaml\xc3\xa6ndere\n_START_PARAGRAPH_\nTil trods for, at vallonerne og flaml\xc3\xa6nderne har boet i hinanden tilgr\xc3\xa6nsende regioner i omkring 1.500 \xc3\xa5r, er der forholdsvis f\xc3\xa5 eksempler p\xc3\xa5 familier med b\xc3\xa5de vallonere og flaml\xc3\xa6ndere. Det er dog sket flere gange i historiens forl\xc3\xb8b, at grupper af vallonere er flyttet til Flandern for at f\xc3\xa5 arbejde, og at flaml\xc3\xa6ndere er flyttet til Vallonien af samme grund. I middelalderen blomstrede Flanderns \xc3\xb8konomi, og mange vallonere s\xc3\xb8gte sig did. Senere udviklede imidlertid Valloniens \xc3\xb8konomi sig, og under industrialiseringen bevirkede Valloniens r\xc3\xa5stoffer som kul og jernmalm en stor indflytning af flaml\xc3\xa6ndere til Vallonien. I anden halvdel af 1900-tallet har ogs\xc3\xa5 den flamske \xc3\xb8konomi f\xc3\xa5et et opsving, og dermed er flytningerne atter g\xc3\xa5et den modsatte vej.\n_START_SECTION_\nVallonere uden for Belgien\n_START_PARAGRAPH_\nVallonernes kundskaber inden for smedekunsten har gennem tiderne gjort dem til en h\xc3\xb8jt skattet sagkyndig arbejdskraft, som blev hentet til andre lande for at hj\xc3\xa6lpe med at udvikle disses egen tidlige fabriksdrift. Man kan derfor finde vallonere mange steder uden for Vallonien.\n_START_SECTION_\nVallonerne i Danmark\n_START_PARAGRAPH_\nEt stort antal vallonere blev hentet til Hammerm\xc3\xb8llen ved Helleb\xc3\xa6k i Nord\xc3\xb8stsj\xc3\xa6lland.\n_START_SECTION_\nVallonerne i Sverige\n_START_PARAGRAPH_\nVallonernes rygte inden for bjergv\xc3\xa6rksdrift og smedekunst n\xc3\xa5ede tillige Sverige. Opmuntret af Gustav 2. Adolf begyndte vallonere at udvandre til Sverige i begyndelsen af 1600-tallet. I begyndelsen kom de fleste valloner til Finsp\xc3\xa5ng og Norrk\xc3\xb6ping, hvor bjergv\xc3\xa6rksmanden Louis De Geer kunne udnytte r\xc3\xa5stofferne. Den f\xc3\xb8rste til at hverve valloner til Sverige var nederl\xc3\xa6nderen Willem de Besche, men fra 1620-ernes begyndelse overtog De Geer selv helt denne virksomhed._NEWLINE_Filip 4. af Spanien (Nederlandene h\xc3\xb8rte da under den spanske konge) forb\xc3\xb8d i 1624 vallonske smede at lade sig hverve til Sverige. Dette p\xc3\xa5virkede dog ikke n\xc3\xa6vnev\xc3\xa6rdigt migrationen. Under \xc3\xa5rene 1643-1650 n\xc3\xa5ede indvandringen af valloner til Sverige sit h\xc3\xb8jdepunkt. Foruden smede kom ogs\xc3\xa5 andre erhvervsgrupper._NEWLINE_Antallet af valloner, som forblev i Sverige, sk\xc3\xb8nnes at v\xc3\xa6re 900 individer. Omkring 20% af vallonerne vendte hjem til sit hjemland efter, at den f\xc3\xb8rste kontraktperiode var afsluttet, en del fra og med 1654, da religionsfriheden i Sverige blev besk\xc3\xa5ret; flertallet af vallonerne tilh\xc3\xb8rte den fransk-reformerte kirke. I og for sig havde vallonerne ved tilflytningen f\xc3\xa5et religionsfrihed og havde endda f\xc3\xa5et ret til at medbringe egne pr\xc3\xa6ster. Det samlede antal migranter, som ankom til Sverige p\xc3\xa5 denne tid, er opgjort til sk\xc3\xb8nsm\xc3\xa6ssigt 1.000-1.200 familier.'