b"\n_START_ARTICLE_\nCargill\n_START_PARAGRAPH_\nCargill, Incorporated er et amerikansk, multinationalt virksomhedskonglomerat med hoveds\xc3\xa6de i Minnetonka ved Minneapolis i Minnesota. Virksomheden er etableret i 1865 og er i dag m\xc3\xa5lt p\xc3\xa5 oms\xc3\xa6tning det st\xc3\xb8rste ikke b\xc3\xb8rsnoterede aktieselskab i USA. Havde virksomheden v\xc3\xa6ret b\xc3\xb8rsnoteret, ville den have v\xc3\xa6ret nr. 13 p\xc3\xa5 Fortunes Fortune 500-liste. Nogle af Cargills v\xc3\xa6sentligste forretningsomr\xc3\xa5der er handel, indk\xc3\xb8b og engrosvirksomhed med korn og andre jordbrugsvarer, handel med energi, st\xc3\xa5l og transport, husdyrbrug og foder, produktion af f\xc3\xb8devareingredienser s\xc3\xa5som stivelse, glukosesirup og vegetabilske olier til brug i forarbejdede f\xc3\xb8devarer og til industrielt brug. Cargill driver ogs\xc3\xa5 et en stor finansiel servicedivision, som klarl\xc3\xa6gger finansielle risici p\xc3\xa5 virksomhedens r\xc3\xa5varemarkeder. I 2003 blev en del af virksomhedens finansielle aktiviteter fraspaltet til en hedgefond kaldet Black River Asset Management. Den fik aktiver for 10 mia. US $ i startkapital._NEWLINE_Cargills oms\xc3\xa6tning var i 2012 p\xc3\xa5 133,958 mia. US $, og koncernen havde i alt omkring 142.000 besk\xc3\xa6ftigede. Koncernen er til stede i over 66 lande og er ansvarlig for 25\xc2\xa0% af USA's samlede korneksport. Virksomheden d\xc3\xa6kker ogs\xc3\xa5 omkring 22\xc2\xa0% af USA's k\xc3\xb8dmarked; det er den virksomhed, der importerer mest fra Argentina, og det er den st\xc3\xb8rste fjerkr\xc3\xa6producent i Thailand. Alle \xc3\xa6g, der benyttes af McDonald's restauranter i USA, passerer Cargill's pakkerier. Det er den eneste producent af Alberger-processeret salt i USA, som er h\xc3\xb8jt v\xc3\xa6rdsat i fastfood- og f\xc3\xb8devareforarbejdningsbranchen._NEWLINE_Cargill er en familieejet virksomhed, da omkring 90\xc2\xa0% ejes af Cargill-familien og MacMillan-familien. Derfor er st\xc3\xb8rsteparten af koncernens v\xc3\xa6kst opn\xc3\xa5et gennem reinvestering og kun i mindre grad ved aktieemissioner. Gregory R. Page, som ikke er medlem af hverken Cargill- eller MacMillan-familierne, fungerer som administrerende direkt\xc3\xb8r for Cargill. Han efterfulgte den tidligere CEO Warren Staley i 2007, da Staley n\xc3\xa5ede Cargills obligatoriske tilbagetr\xc3\xa6kningsalder p\xc3\xa5 65.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nCargill er etableret i 1865 af William W. Cargill, som k\xc3\xb8bte et kornlager i Conover i Iowa. Et \xc3\xa5r senere fik William f\xc3\xb8lgeskab af sin bror Sam og skabte dermed W.W. Cargill and Brother. Sammen byggede de kornlagre og \xc3\xa5bnede et savv\xc3\xa6rk. I 1875 flyttede Cargill til La Crosse i Wisconsin, og broren James sluttede sig til familievirksomheden. Byen La Crosse var strategisk lokaliseret i krydset mellem Milwaukee Road, jernbanen og den sydlige Minnesota division. Sam Cargill forlod La Crosse i 1887 og flyttede til Minneapolis for at drive kontoret der, som var et vigtigt og voksende korncenter. Tre \xc3\xa5r senere blev Minneapolis-aktiviteterne lagt ind under Cargill Elevator Co. Flere \xc3\xa5r efter dette blev La Crosse-aktiviteterne lagt under W.W. Cargill Company of La Crosse, Wisconsin. I 1898 begyndte John H. MacMillan og hans bror Daniel at arbejde for W.W. Cargill. John MacMillan giftede sig s\xc3\xa5 med William Cargills \xc3\xa6ldste datter Edna. Efter Sam Cargills d\xc3\xb8d i 1903 blev William Cargill eneejer af La Crosse-kontoret. John MacMillan fik titel som general manager for Cargill Elevator Company og flyttede familien til Minneapolis. William Cargill d\xc3\xb8de i 1909, hvilket skabte en \xc3\xb8konomisk krise for virksomheden. MacMillan arbejdede for at l\xc3\xb8se finansieringsproblemerne og p\xc3\xa5 at presse sin svigers\xc3\xb8n William S. ud af virksomheden. De nuv\xc3\xa6rende ejere er efterkommere af John MacMillans to s\xc3\xb8nner, John H. MacMillan (Jr.) og Cargill MacMillan (Sr.) og hans yngste svigers\xc3\xb8n Austen S. Cargill I._NEWLINE_John MacMillan drev virksomheden indtil sin tilbagetr\xc3\xa6kning i 1936. Under hans ledelse ekspanderede Cargill betydeligt, og der blev ogs\xc3\xa5 ekspanderet uden for Midtvesten ved at \xc3\xa5bne virksomhedens f\xc3\xb8rste kontor p\xc3\xa5 \xc3\xb8stkysten i New York i 1923, det f\xc3\xb8rste Canadiske kontor, det f\xc3\xb8rste europ\xc3\xa6iske kontor og de f\xc3\xb8rste latinamerikanske kontorer i 1928, 1929 og 1930. I denne tid havde Cargill b\xc3\xa5de rekordstore profitter og betydelige tab. Den f\xc3\xb8rste af kriserne var g\xc3\xa6lden efter afd\xc3\xb8de W.W. Cargill. Virksomheden udstedte Gold Notes for 2,25 mio. US $ med garantier i form af Cargill-aktier. Gold Notes'ene var tilbagebetalt i 1917, men takket v\xc3\xa6re rekordh\xc3\xb8je kornpriser for\xc3\xa5rsaget af 1. verdenskrig var al g\xc3\xa6ld tilbagebetalt i 1915. Eftersom krigen fortsatte ind i 1917, scorede Cargill rekordstore profitter og blev kritiseret for at drive profit p\xc3\xa5 krig. Fire \xc3\xa5r senere, som et resultat af finanskrisen i 1920, noterede Cargill sine f\xc3\xb8rste tab._NEWLINE_I 1936 slog kornh\xc3\xb8sten fejl, og n\xc3\xa6ste \xc3\xa5rs h\xc3\xb8st ville ikke v\xc3\xa6re i hus f\xc3\xb8r oktober 1937. Det fik Chicago Board of Trade til at beordre salg af noget af Cargills korn. Cargill n\xc3\xa6gtede at adlyde. Det fik US Commodity Exchange Authority og Chicago Board of Trade til at beskylde Cargill for at bevidst at pushe kornmarkedet. Stridighederne fik i 1938 Chicago Board of Trade til at suspendere Cargill og tre samarbejdspartnere fra handelsb\xc3\xb8rsen. I 1962 genoptog Cargill handlen gennem Chicago Board of Trade. Under 2. verdenskrig fortsatte MacMillan (Jr.) med at udvide virksomheden, og den boomede i forbindelse med transport af korn og skibsbyggeri for USA's fl\xc3\xa5de._NEWLINE_I 1960 blev Erwin Kelm den f\xc3\xb8rste topleder for koncernen, som ikke var fra familien. Med sigte p\xc3\xa5 ekspansion f\xc3\xb8rte han virksomheden ind p\xc3\xa5 markedet for kornm\xc3\xb8ller, stivelse og sirup."