b'\n_START_ARTICLE_\nTriumph (skib, 1873)\n_START_SECTION_\nDesign og konstruktion\n_START_PARAGRAPH_\nHMS Triumph var designet som et kasematskib (ogs\xc3\xa5 kaldt central-batteriskib). Det var 85,3 meter langt, 16,8 m bredt og havde en dybgang p\xc3\xa5 7,6 meter. I designet af Triumph var der lagt v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5, at skibet skulle v\xc3\xa6re en god sejler, da tjenesten i Stillehavet omfattede lange perioder under sejl.\n_START_SECTION_\nFremdrift\n_START_PARAGRAPH_\nDampmaskinen p\xc3\xa5 Triumph var to-cylindret og fra firmaet Maudsley. Den pr\xc3\xa6sterede 4.910 HK og skibet n\xc3\xa5ede 13,8 knob under pr\xc3\xb8verne. Skibet medbragte 550 tons kul, og de rakte til 1.600 s\xc3\xb8mil med en fart p\xc3\xa5 6 knob. Der var som n\xc3\xa6vnt lagt v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 Triumphs evner som sejlskib, og Parkes skriver, at da s\xc3\xb8sterskibet Swiftsure var til s\xc3\xb8s sammen med Kanalfl\xc3\xa5den i september 1871, var det fl\xc3\xa5dens n\xc3\xa6sthurtigste sejler, kun overg\xc3\xa5et af fregatten Aurora, der var kendt som et af de hurtigste skibe, Royal Navy havde haft. Skibet var rigget som fuldskib, og selv da det i 1882 blev omrigget med en lidt mindre barkrigning, var det en glimrende sejler.\n_START_SECTION_\nArtilleri\n_START_PARAGRAPH_\nDet sv\xc3\xa6re skyts p\xc3\xa5 Triumph bestod af 10 styk 22,9 cm riflede forladekanoner. Seks af dem stod p\xc3\xa5 kanond\xc3\xa6kket, fordelt med tre i hver side. P\xc3\xa5 det \xc3\xb8verste d\xc3\xa6k stod de sidste fire sv\xc3\xa6re kanoner, i hvert sit hj\xc3\xb8rne af den pansrede kasemat, s\xc3\xa5 de fik st\xc3\xb8rre skudfelt. Disse fire kanoner kunne bruges i al slags vejr, uden risiko for at der tr\xc3\xa6ngte vand ind gennem kanonportene. Det mellemsv\xc3\xa6re skyts bestod af fire 15.2 cm riflede forladere, fordelt med to i henholdsvis for- og agterstavn, og med porte til skydning for- og agterud. Endelig var der seks 20-pundige kanoner til salutter. Da Triumph var p\xc3\xa5 v\xc3\xa6rft i 1882, blev det lette og mellemsv\xc3\xa6re skyts udskiftet. Truslen fra torpedob\xc3\xa5de var nu s\xc3\xa5 konkret, at der blev opstillet fire styk 12,7 cm kanoner plus otte hurtigtskydende kanoner, i form af fire styk 57 mm og fire styk 37 mm. Triumph fik ogs\xc3\xa5 selv installeret fire rammer til 35,6 cm torpedoer.\n_START_SECTION_\nPanser\n_START_PARAGRAPH_\nTriumph var beskyttet hele vejen langs vandlinjen af et smedejernspanser, der var 203 mm tykt midskibs og aftog til 152 mm. Kanonerne i kasematten var beskyttet af 152 mm panser, og pansringen af den tv\xc3\xa6rg\xc3\xa5ende del af kasematten var ligeledes 152 mm. Panseret var fastgjort p\xc3\xa5 et lag teaktr\xc3\xa6 p\xc3\xa5 mellem 203 og 254 mm. Den samlede v\xc3\xa6gt af panseret var 975 tons.\n_START_SECTION_\nTjeneste\n_START_PARAGRAPH_\nHMS Triumph blev bygget p\xc3\xa5 Palmers v\xc3\xa6rft i Jarrow ved Newcastle. Skibet blev k\xc3\xb8llagt 31. august 1868 og s\xc3\xb8sat 27. september 1870. Triumph hejste kommando i marts 1873 og efter en kort periode med Kanalfl\xc3\xa5den blev skibet sendt til Middelhavsfl\xc3\xa5den. Det kom tilbage til Storbritannien i 1877 og blev klargjort til tjeneste i Stillehavet, hvor det var fra maj 1878 til oktober 1882. Triumph blev afl\xc3\xb8st som flagskib i Stillehavet af Swiftsure, og ved hjemkomsten til England kom det p\xc3\xa5 v\xc3\xa6rft og fik nye kanoner, rigning, torpedoer m.v._NEWLINE_I december 1885 byttede det igen plads med Swiftsure, og panserskibet blev i Stillehavet til 1888, hvor Swifsure igen overtog tjenesten. I 1889 l\xc3\xa5 Triumph i reserve i Devonport, og fra februar 1890 til september 1892 var det vagtskib ved Queenstown (nu Cobh). De n\xc3\xa6ste otte \xc3\xa5r l\xc3\xa5 det i reserve i Devonport. I 1900 blev artilleriet fjernet, og dermed oph\xc3\xb8rte tjenesten som panserskib. Fra 1900 l\xc3\xa5 det som depotskib i Plymouth og i 1903 blev maskineriet fjernet, og skibet l\xc3\xa5 herefter i Chatham som flydende skolestue under navnet Tenedos. Fra 1905 l\xc3\xa5 det i Portsmouth og fra 1910 i Devonport, nu med navne Indus IV. I 1914 blev skibet sl\xc3\xa6bt til Invergordon og blev her flydende lager med navnet Algiers. I 1921 blev skroget solgt til ophugning.'