b'\n_START_ARTICLE_\nSlaget ved Bornh\xc3\xb8ved (1227)\n_START_PARAGRAPH_\nSlaget ved Bornh\xc3\xb8ved i Holsten fandt sted den 22. juli 1227 og blev udk\xc3\xa6mpet mellem den danske h\xc3\xa6r ledet af Valdemar 2. Sejr og en koalition best\xc3\xa5ende af flere tyske fyrster fra det nordtyske Stammehertugd\xc3\xb8mme Sachsen samt Holsten og hansebyen L\xc3\xbcbeck. L\xc3\xbcbeck havde i perioden 1202-1226 v\xc3\xa6ret under dansk kontrol. Efter sigende var kampen h\xc3\xa5rd, men danskerne tabte, da en h\xc3\xa6rafdeling fra Ditmarsken gik over til fjenden midt under slaget. Nederlaget gjorde, at Danmark m\xc3\xa5tte acceptere, at Holsten, Mecklenburg og Pommern igen blev en del af det tyske rige med egne fyrster, hvorved der \xc3\xa5bnedes for tysk dominans i \xc3\x98sters\xc3\xb8omr\xc3\xa5det.\n_START_SECTION_\nForspillet\n_START_PARAGRAPH_\nDet danske konged\xc3\xb8mme under Valdemar Sejr, som havde vundet megen ber\xc3\xb8mmelse som korsfarer, havde underlagt sig store dele af det nordlige Tyskland i f\xc3\xb8rste halvdel af 1200-tallet efter Valdemars tronbestigelse i 1202. I 1219 havde danskerne udviklet et eget imperium over \xc3\x98sters\xc3\xb8omr\xc3\xa5detbest\xc3\xa5ende Holsten, Pommern, sm\xc3\xa5 fyrsted\xc3\xb8mmer langs kysten, og byer som L\xc3\xbcbeck og Hamborg, med ret til landomr\xc3\xa5det nord for Elben, anerkendt af den tyske konge blot f\xc3\xa5 \xc3\xa5r tidligere. Valdemar Sejr underlagde sig fyrste efter fyrste. De blev tvungne til at sv\xc3\xa6rge lydighed til den danske konge. En af disse var grev Gunzelin II af Schwerin._NEWLINE_Grev Gunzelin II giftede sin datter til den u\xc3\xa6gte konges\xc3\xb8n Niels som en bekr\xc3\xa6ftelse p\xc3\xa5 alliancen mellem Schwerin-grevskabet og det danske konged\xc3\xb8mme. I 1221 d\xc3\xb8de greven, men \xc3\xa6gteskabet havde avlet en s\xc3\xb8n, som farfaderen \xc3\xb8nskede at sikre betydelige ejendomme. De schwerinske lande med borgen Schwerin blev delt i to dele af danskerne, som inddrog halvdelen for den lille s\xc3\xb8n. Gunzelin 2.s broder Henrik, som var medhersker, m\xc3\xa5tte finde sig i det. _NEWLINE_Han tog h\xc3\xa6vn under et bes\xc3\xb8g hos Valdemar Sejr p\xc3\xa5 Ly\xc3\xb8 i 1223. Der fandt han kongen p\xc3\xa5 jagttur sammen med sin s\xc3\xb8n Valdemar den Unge, som var medkonge i Danmark ved siden af sin fader. Efter en lystig fest overfaldt greven kongen og den unge medkonge, bagbandt og bortf\xc3\xb8rte dem til fastlandet. Kidnapningen var ikke uden st\xc3\xb8tte p\xc3\xa5 alle kanter, selv om paven var hurtig til at ford\xc3\xb8mme ugerningen, eftersom Valdemar Sejr var en korsfarer. _NEWLINE_Under frav\xc3\xa6ret af den danske konge kollapsede det danske imperium, men danskerne var s\xc3\xa5 tr\xc3\xa6tte af krig og korstog, at de kun t\xc3\xb8vende gav  st\xc3\xb8tte til fors\xc3\xb8gene p\xc3\xa5 at befri kongen og hans s\xc3\xb8n. Efter Slaget ved M\xc3\xb6lln m\xc3\xa5tte danskerne forhande. Det endte med l\xc3\xb8sladelse juledag 1225 efter tre \xc3\xa5rs fangenskab mod en uhyre stor l\xc3\xb8sesum foruden dronning Berengarias medgift. Den holstenske grevesl\xc3\xa6gt Schauenburg vendte tilbage til deres tabte besiddelser, og de nordtyske fyrster havde brudt deres vasalforhold til Danmark efter at have tvunget kongen til at indg\xc3\xa5 aftaler med dem. _NEWLINE_Valdemar Sejr var blevet tvunget til at love ikke at h\xc3\xa6vne sig for ydmygelsen eller for tabet af imperiet, men fik pavens tilslutning til at l\xc3\xb8se sig fra eden og begyndte at planl\xc3\xa6gge en generobring af de nordtyske besiddelser med Holsten i spidsen. Han allierede sig med den nordtyske greve Otto af L\xc3\xbcneburg og andre nordtyske sm\xc3\xa5fyrster og samlede en st\xc3\xa6rk h\xc3\xa6r i efter\xc3\xa5ret 1226.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa6rene\n_START_PARAGRAPH_\nDe nordtyske fyrster med greverne Henrik af Schwerin og Adolf 4. af Holsten, hertug Albrecht af Sachsen, \xc3\xa6rkebiskop Gerhard af Bremen og borgerne fra byerne L\xc3\xbcbeck og Hamburg i spidsen dannede en koalition mod danskerne i slutningen af \xc3\xa5r 1226, efter at Valdemar Sejr var rykket over Ejderen og havde indtaget Rendsborg. En h\xc3\xa5rd krig med flere mindre slag var i gang i for\xc3\xa5ret af 1227. _NEWLINE_Den 22. juli 1227 stod den danske h\xc3\xa6r i slagorden mod den nordtyske h\xc3\xa6r ved Bornh\xc3\xb8ved. Efter usikre oplysninger skulle Valdemar Sejr have haft 3.000 ryttere, 5.000 fodsoldater, 5.000 lejesoldater og 1.000 andre, tilsammen 14.000 mand mod den nordtyske h\xc3\xa6r, som skal have haft 3.000 rytterne, 3-4.000 lejesoldater og 5.000 fodsoldater, tilsammen 11.000-12.000 mand. Disse oplysninger kan \xc3\xa5benbart v\xc3\xa6re noget overdrevne, da s\xc3\xa5 store h\xc3\xa6re var sj\xc3\xa6ldne i 1200-tallet i Europa. Mest sandsynlig var antallet atf deltagere under slaget muligvis nogen f\xc3\xa5 tusinde.\n_START_SECTION_\nSlaget\n_START_PARAGRAPH_\nEfter de fleste kilder var slaget meget h\xc3\xa5rdt med stor bitterhed under intense sammenst\xc3\xb8d over l\xc3\xa6ngere perioder ad gangen. Der gik frasagn om de stridende, som havde k\xc3\xa6mpet i blod op til kn\xc3\xa6ene. Den danske konge mistede flere heste i l\xc3\xb8bet af kampene og blev alvorlig skadet men gav ikke op og var n\xc3\xa6r ved at vinde kampen._NEWLINE_Slaget blev afgjort, efter at h\xc3\xa6rafdelingen p\xc3\xa5 omkring 1.000 mand fra Ditmarsken gik over til den nordtyske h\xc3\xa6r og vendte sig mod de tidligere allierede, som blev presset tilbage og kastet ud i forvirring. Valdemar Sejr form\xc3\xa5ede, efter en stor indsats at forhindre kollaps af h\xc3\xa6ren, men mistede sine allierede, blandt andre grev Otto af L\xc3\xbcneburg, som blev taget til fange sammen med tre danske biskopper. _NEWLINE_Uden allierede og med h\xc3\xa6ren totalt udmattet m\xc3\xa5tte danskerne tr\xc3\xa6kke sig tilbage mod Ejderen. H\xc3\xa6rafdelingen fra Ditmarsken havde p\xc3\xa5 forh\xc3\xa5nd aftalt at slutte sig til den nordtyske koalition.'