b"\n_START_ARTICLE_\nBonifatius\n_START_SECTION_\nLiv og gerning\n_START_PARAGRAPH_\nWynfrith blev munk og levede i klostrene Adescancastre (n\xc3\xa6r Exeter) og Nhutcelle (Nursling), hvor hans store evner som l\xc3\xa6rer og diplomat blev taget i brug. Han ville dog v\xc3\xa6re mission\xc3\xa6r, og efter et forg\xc3\xa6ves fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at forkynde evangeliet i Frisland (716), rejste han i 718 til Rom, hvorfra pave Gregor 2. udsendte ham som mission\xc3\xa6r til Tyskland. Han virkede i Th\xc3\xbcringen, Frisland og Hessen. I 722 var han atter i Rom og blev bispeviet._NEWLINE_Hjemkommen genoptog han sin missionsgerning med kraft. De gamle gudehov blev omdannet til kirker, klostre grundlagt, bisped\xc3\xb8mmer oprettet, og de keltiske mission\xc3\xa6rer blev fortr\xc3\xa6ngt; ogs\xc3\xa5 til Bayern udstrakte han sin virksomhed. Han havde fokus p\xc3\xa5 at tilbagevise irsk kristendom, som Columba havde forkyndt den. I 732 udn\xc3\xa6vnte pave Gregor 3. Bonifatius til \xc3\xa6rkebiskop og sendte ham palliet. I 738 var han igen i Rom og blev udn\xc3\xa6vnt til pavelig legat i Tyskland. Nu oprettede han bisped\xc3\xb8mmer i Passau, Regensburg, Salzburg, Freising, W\xc3\xbcrzburg og Erfurt._NEWLINE_Da Bonifatius' opgave nok s\xc3\xa5 meget bestod i at romanisere kirken i Tyskland som i at udbrede kristendommen, stillede Karl Martell sig k\xc3\xb8ligt til ham, men Karloman sluttede sig til ham, og p\xc3\xa5 den f\xc3\xb8rste germanske nationalsynode i 742 godkendtes Bonifatius' tanker, og han selv som \xc3\xa6rkebiskop og pavelig legat med s\xc3\xa6de i Mainz. I 752 salvede Bonifatius Pipin den Lille til frankernes konge, i 753 drog han til Vestfrisland som mission\xc3\xa6r, og den 5. juni 755 led han martyrd\xc3\xb8den i Dokkum. Han ligger begravet i Fulda, og \xc3\xa5rligt holder nu de romerske bisper i Tyskland m\xc3\xb8de ved hans grav, der har grundet det romerske episkopat i Tyskland.\n_START_SECTION_\nBetydning\n_START_PARAGRAPH_\nDet lykkedes ganske vist ikke Bonifatius helt at gennemf\xc3\xb8re en strukturforvandling til et kirkehierarki fri for adelsinteresser; til det manglede han tilstr\xc3\xa6kkelig st\xc3\xb8tte hos de verdslige herskere; men han var den, der med den nye definition af Rom som midtpunkt for den kirkelige organisation i Europa, lagde en vigtig grundsten for tilblivelsen af det kristne Vesten. Bonifatius vidste at overbevise Karl Martell og stammelederne om kristendommens fortrin \xe2\x80\x93 is\xc3\xa6r den politiske og kulturelle samlingskraft (tysk Einigungskraft)."