b'\n_START_ARTICLE_\nRobert F. Wagner\n_START_SECTION_\nOprindelse og tidlige liv\n_START_PARAGRAPH_\nHan blev f\xc3\xb8dt i Nast\xc3\xa4tten i den dav\xc3\xa6rende delstat Hessen-Nassau i Tyskland (nu Rheinland-Pfalz) og immigrerede sammen med sine for\xc3\xa6ldre til De Forenede Stater i 1885. Hans familie bosatte sig i New York og Wagner gik i offentlige skoler. Han fik eksamen fra College of the City of New York (nu City College) i 1898 og fra New York Law School i 1900. Han blev optaget i advokatsamfundet i 1900.\n_START_SECTION_\nPolitisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nHan var medlem af New York State Assembly fra 1905 til 1908 og New York State Senate fra 1909 til 1918. Han blev valgt til leder af flertallet i senatet i samlingerne 1911, 1912 og 1913, og blev fungerende viceguvern\xc3\xb8r efter at der blev rejst rigsretssag mod guvern\xc3\xb8r William Sulzer og denne blev efterfulgt af viceguvern\xc3\xb8r Martin H. Glynn. I januar efter at flertallet var g\xc3\xa5et tabt for Demokraterne i senatet blev han mindretallets leder indtil han trak sig tilbage i 1918. I sin tid i senatet fungerede han som for statens fabriksunders\xc3\xb8gelseskomite (1911\xe2\x80\x931915). Wagner var delegeret ved statens forfatningskonventer i 1915 og 1938 og dommer ved New Yorks h\xc3\xb8jesteret fra 1919 til 1926.\n_START_SECTION_\nHjernetrust\n_START_PARAGRAPH_\nWagner var ogs\xc3\xa5 medlem af Franklin Delano Roosevelt\'s Brain Trust. Han var meget involveret i arbejdsmarkedsforhold og beskyttelsen af den almindelige arbejder. Han var en af de ledende kr\xc3\xa6fter ved udforningen af National Industrial Recovery Act og National Recovery Administration. Efter at USA\'s h\xc3\xb8jesteret havde bestemt at National Industrial Recovery Act og National Recovery Administration var i strid med forfatningen medvirkede Wagner til at f\xc3\xa5 vedtaget lignende love, der blev kendt som National Labor Relations Act. National Labor Relations Act, var m\xc3\xa5ske Wagners st\xc3\xb8rste pr\xc3\xa6station og var en afg\xc3\xb8rende begivenhed som f\xc3\xb8rte til en rimelig behandling af arbejdere.\n_START_SECTION_\nUSA\'s Senat\n_START_PARAGRAPH_\nWagner blev vagt for Demokraterne til Senatet i 1926 og genvalgt i 1932, 1938 og 1944. Han trak sig tilbage den 28. juni 1949 p\xc3\xa5 grund af d\xc3\xa5rligt helbred. Han kunne ikke deltage i nogle af samlingerne i den 80. og 81. kongres mellem 1947 og 1949 p\xc3\xa5 grund af en hjertelidelse. Wagner var formand for Senatets komite om patenter i den 73. Kongres, af Senatets komite om offentlige arealer og landm\xc3\xa5ling i den 73. og 74. Kongres og af Senatets komite om banker og pengev\xc3\xa6sen i den 75.-79. kongres. Han var en amerikansk delegeret ved de Forenede Nationers konference om penge og finanser i Bretton Woods, New Hampshire i 1944._NEWLINE_Han vigtigste lovgivning omfatter National Industrial Recovery Act i 1933 og Wagner-Steagall Housing Act i 1937. Efter at have fungeret som formand for National Labor Board p\xc3\xa5 n\xc3\xa6rmeste hold v\xc3\xa6ret vidne til dets problemer fremsatte han og fik vedtaget National Labor Relations Act, eller \'Wagner Act\', som etablerede National Labor Relations Board i 1935. Han fremsatte ogs\xc3\xa5 Railway Pension Law og var med til at frems\xc3\xa6tte Wagner-O\'Day Act, forl\xc3\xb8beren til Javits-Wagner-O\'Day Act._NEWLINE_Wagner-Hatfield tilf\xc3\xb8jelsen til Communications Act of 1934 sigtede mod at overdrage 25% af alle radiokanaler til selvejende radiostationer, men blev ikke vedtaget. Han var medforslagsstiller sammen med Republikaneren fra Massachusetts Edith Rogers p\xc3\xa5 Wagner-Rogers Bill om at give ophold til 20.000 j\xc3\xb8diske flygtninge under 14 \xc3\xa5r i USA fra Nazityskland, men forslaget blev nedstemt af Kongressen i februar 1939._NEWLINE_Wagner og Edward P. Costigan foreslog en f\xc3\xb8deral anti-Lynching lov. I 1935 blev der gjort fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at overtale pr\xc3\xa6sident Franklin D. Roosevelt til at st\xc3\xb8tte Costigan-Wagner Bill; men Roosevelt afviste at st\xc3\xb8tte loven, som ville straffe sheriffer, som undlod at beskytte deres fanger fra lynchning. Han mente, at han ville miste st\xc3\xb8tte i Sydstatsdemokraterne i Kongressen og miste hele New Deal programmet. Der var 18 lynchninger af sorte i Syden i 1935, men efter truslen om f\xc3\xb8deral lovgivning faldt antallet til 8 i 1936 og til 2 i 1939.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8d og efterm\xc3\xa6le\n_START_PARAGRAPH_\nWagner var en broder i Phi Sigma Kappa i sin universitets\xc3\xa5r i Zeta Chapter p\xc3\xa5 City College i New York._NEWLINE_Efter at have forladt senatet blev Wagner partner i firmaet, som senere kom til at hedde Finley, Kumble, Wagner, Underberg, Manley, Myerson & Casey._NEWLINE_Robert Wagner d\xc3\xb8de i New York og ligger begravet p\xc3\xa5 Calvary Cemetery, Queens, New York._NEWLINE_Hans s\xc3\xb8n var Robert F. Wagner, Jr., som var borgmester i New York fra 1954 til 1965._NEWLINE_Den 14. september 2004 blev der afsl\xc3\xb8ret portr\xc3\xa6tter af Wagner og senator Arthur H. Vandenberg i Senatets modtageseslokale. De nye portr\xc3\xa6tter sluttede sig til en gruppe af fremtr\xc3\xa6dende tidligere senatorer heriblandt Henry Clay, Daniel Webster, John C. Calhoun, Robert M. La Follette, Sr. og Robert A. Taft. Portr\xc3\xa6tterne af denne gruppe af senatorer, kendt som "Famous Five", blev afsl\xc3\xb8ret den 12. marts 1959.'