b'\n_START_ARTICLE_\nP.T. Hald\n_START_PARAGRAPH_\nPeter Tetens Hald (9. marts 1802 i Oddense \xe2\x80\x93 31. oktober 1864 i Keldby) var en dansk pr\xc3\xa6st og politiker.\n_START_SECTION_\nKirkelig karriere\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8n af sognepr\xc3\xa6st S\xc3\xb8ren Hald (1765-1809) i Oddense og Otting i Salling og Jacobine f\xc3\xb8dt Hjorth (1773-1836). Han tilbragte den f\xc3\xb8rste barndomstid i hjemmet; men da hans fader d\xc3\xb8de allerede 1809, tog provst Bendix i Vestervig sig af den opvakte dreng, og efter at v\xc3\xa6re undervist af provstens kapellan kom han 1819 i Aalborg Skole. 1821 blev han dimitteret derfra, og som student valgte han det teologiske studium. Da kirkekampen udbr\xc3\xb8d 1825, skrev han under pseudonymet "Peder S\xc3\xb8frens\xc3\xb8n" et lille skrift, i hvilket han s\xc3\xb8gte at vise modsigelsen mellem Grundtvigs tidligere kamp for det lutherske og standpunktet i Kirkens Gjenm\xc3\xa6le, og han kaldte Grundtvigs nye stade "Kryptokatholicisme". \xc3\x85ret efter underkastede han sig den teologiske embedseksamen, og da han kort efter havde f\xc3\xa5et plads p\xc3\xa5 Borchs Kollegium, fortsatte han med iver studierne. 1828 vandt han den teologiske licentiatgrad for en eksegetisk afhandling, og derp\xc3\xa5 holdt han i fem halv\xc3\xa5r forel\xc3\xa6sninger over kirkehistorie, apologetik og naturlig teologi. I denne tid udarbejdede han ogs\xc3\xa5, v\xc3\xa6sentlig p\xc3\xa5 grundlag af Neanders og Gieselers kirkehistoriske h\xc3\xa5ndb\xc3\xb8ger, en synoptisk udsigt over kirkens historie til 858 i tabelform (1830-32), som ikke uden grund blev skarpt kritiseret af S.C.W. Bindesb\xc3\xb8ll._NEWLINE_I begyndelsen af 1833 blev han udn\xc3\xa6vnt til residerende kapellan for Budolfi Menighed i Aalborg, men kort efter denne udn\xc3\xa6vnelse deltog han i den konkurrence om en ledig plads i fakultetet, i hvilken hans studief\xc3\xa6lle og bedste akademiske ven, C.T. Engelstoft, blev sejrherre. B\xc3\xa5de Hald og den anden overvundne medbejler til professorposten, J.F. Fenger, blev imidlertid anbefalede til kongen med "en s\xc3\xa6rdeles Ros", og denne anbefaling havde til f\xc3\xb8lge, at Hald allerede i juni 1833, uden ans\xc3\xb8gning, blev udn\xc3\xa6vnt til sognepr\xc3\xa6st for Frue Menighed i Aalborg og annekset N\xc3\xb8rre Tranders. Ved reformationsfesten 1836 erhvervede han den teologiske doktorgrad for en kirkehistorisk afhandling om Karl den Stores "gave" (til den romerske stol), Donatio Caroli Magni ex codice Carolino illustrata, og 1837 blev han kaldet til sognepr\xc3\xa6st ved Budolfi Kirke, stiftsprovst for Aalborg Stift og provst for Aalborg Provsti og K\xc3\xa6r Herred.\n_START_SECTION_\nLiberal og frimodig st\xc3\xa6nderdeputeret\n_START_PARAGRAPH_\n1838 og 1840 deltog han som kongevalgt medlem i de n\xc3\xb8rrejyske provinsialst\xc3\xa6nder, men da han her, sk\xc3\xb8nt kongevalgt, optr\xc3\xa5dte som liberal, og da hans meddelagtighed i forfatterskabet til den s\xc3\xa5kaldte St\xc3\xa6ndervise (sang om st\xc3\xa6nderforsamlingen i Viborg, udgivet af Jens Thamsen, optrykt Aalborg 1863) vakte en del forargelse, gik han glip af den bispestol, til hvilken han mente sig selvskrevet. Heller ikke da den nye tid var brudt frem, s\xc3\xa5 han sit \xc3\xb8nske opfyldt; den l\xc3\xa6rde og begavede mand med de fortrinlige talegaver m\xc3\xa5tte vel ogs\xc3\xa5 siges at v\xc3\xa6re mere p\xc3\xa5 sin plads i en selskabssal end i en kirke. 1842 blev han medlem af Aalborg Amtsr\xc3\xa5d. Han bek\xc3\xa6mpede i 1840\'erne strengt baptismen i Aalborg. 1856 blev han forflyttet til Keldby p\xc3\xa5 M\xc3\xb8n, og der d\xc3\xb8de han 31. oktober 1864. 1852 var han blevet Ridder af Dannebrog._NEWLINE_19. april 1833 havde han \xc3\xa6gtet sit s\xc3\xb8skendebarn Marie Regine Christine Hald (8. juli 1803 i K\xc3\xb8benhavn - 28. juni 1868 i Stege), datter af vinkyper og skriver i den kgl. vink\xc3\xa6lder Peder Hald (1763-1828) og Birgitte G\xc3\xb8rlt (1778-1826) og s\xc3\xb8ster til J.C. Hald._NEWLINE_Han er gengivet i en silhouet, i et litografi 1866 efter fotografi og i et fotografi af Heinrich T\xc3\xb8nnies (Det Kongelige Bibliotek).'