b'\n_START_ARTICLE_\nJuri Lutsenko\n_START_PARAGRAPH_\nJuri Vitaliyovyt\xc5\xa1 Lutsenko (ukr. \xd0\xae\xd1\x80\xd1\x96\xd0\xb9 \xd0\x92\xd1\x96\xd1\x82\xd0\xb0\xd0\xbb\xd1\x96\xd0\xb9\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x9b\xd1\x83\xd1\x86\xd0\xb5\xd0\xbd\xd0\xba\xd0\xbe, s. 1964 Rivne) on ukrainalainen poliitikko, sis\xc3\xa4ministeri 2005\xe2\x80\x932006 ja 2007\xe2\x80\x932010 Tymo\xc5\xa1enkon, Jehanurovin ja Janukovyt\xc5\xa1in hallituksissa._NEWLINE_Lutsenko valmistui 1989 s\xc3\xa4hk\xc3\xb6insin\xc3\xb6\xc3\xb6riksi Lvivist\xc3\xa4. H\xc3\xa4n oli pitk\xc3\xa4aikainen Ukrainan sosialistisen puolueen j\xc3\xa4sen ja, Rivnen alueen parlamentin j\xc3\xa4sen 1994\xe2\x80\x93 ja Radan j\xc3\xa4sen 2002 l\xc3\xa4htien. Vuodesta 2000 l\xc3\xa4htien h\xc3\xa4n oli Kut\xc5\xa1maa vastaan kampanjoivan liikkeen johdossa. Oranssin vallankumouksen aikana Lutsenko oli sosialistisen puolueen johtaja Oleksandr Morozin tavoin Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enkon tukijoita. Vuonna 2005 h\xc3\xa4n nousi sis\xc3\xa4ministeriksi Tymo\xc5\xa1enkon hallitukseen. Sis\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 h\xc3\xa4n j\xc3\xa4rjesti Alueiden puolueen entisen Donetskin alueen kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin Borys Kolesnikovin pid\xc3\xa4tyksen ja yritti saada oligarkki Rinat Ahmetovia tuomiolle. Kummatkin vapautettiin. Hallituskriisin ja Tymo\xc5\xa1enkon eron j\xc3\xa4lkeen Lutsenko piti paikkansa. H\xc3\xa4n jatkoi kampanjaa korruptiosta syytettyj\xc3\xa4 virkamiehi\xc3\xa4 vastaan ja erotti syksyll\xc3\xa4 2000 miliisin ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Vuoden 2006 vaalikampanjassa Lutsenko kampanjoi Alueiden puolueen johtaja Janukovit\xc5\xa1ia vastaan sek\xc3\xa4 nosti rikossyytteit\xc3\xa4 my\xc3\xb6s Julija Tymo\xc5\xa1enkon blokin poliitikkoja vastaan. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 2006, pitk\xc3\xa4llisen poliittisen kriisin j\xc3\xa4lkeen, Lutsenko rikkoi v\xc3\xa4lins\xc3\xa4 Moroziin ja puolueeseen, Morozin siirrytty\xc3\xa4 Alueiden puolueen tueksi ja Radan puhemieheksi. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 huolimatta Lutsenko liittyi Janukovyt\xc5\xa1in hallitukseen kahden viikon kuluttua sen perustamisesta entiseen asemaansa sis\xc3\xa4ministeriksi. 1. joulukuuta 2006 Rada erotti Lutsenkon, jolla kaavailtiin Ukrainan turvallisuuspalvelu SBU:n johtajan paikkaa, ja nimitti h\xc3\xa4nen tilalleen Vasyl Tsu\xc5\xa1kon. Presidentti nimitti kuitenkin SBU:n johtoon Valentyn Nalyvayt\xc5\xa1enkon._NEWLINE_Joulukuussa 2006 Lutsenko perusti "Kansan itsepuolustus" -puolueen. Lehdist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kutsuttiin puoluetta presidentinhallinnon luomaksi ja Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enkon yst\xc3\xa4v\xc3\xa4 David \xc5\xbdvanian rahoittamaksi. Huhtikuussa 2007 puolue liittoutui Eteenp\xc3\xa4in Ukraina!:n ja \xc5\xbdvanian johtaman Kristillisdemokraattisen liiton kanssa. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ilmoitettiin kymmenen puolueen "demokraattisen voimien" blokista Meid\xc3\xa4n Ukrainamme \xe2\x80\x93 Kansan itsepuolustus, johon tulivat mukaan my\xc3\xb6s Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enko Meid\xc3\xa4n Ukrainamme, Kansanliike, Kansanpuolue, "Sobor", "Pora", Is\xc3\xa4nmaan puolustajien liitto ja Nationalistien kongressi. Syksyn 2007 vaaleissa lista sai 14,15\xc2\xa0% \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4 ja j\xc3\xa4i kolmanneksi._NEWLINE_Blokki ilmoitti liittoutuvansa Julija Tymo\xc5\xa1enkon blokin kanssa. Hallitus saatiin muodostettua joulukuuhun menness\xc3\xa4, ja Lutsenko palasi sis\xc3\xa4ministeriksi._NEWLINE_Ukrainan poliittinen kriisi paheni syyskuussa 2008 kun BJuT, Alueiden puolue, kommunistit ja Lytvynin blokki siirsiv\xc3\xa4t presidentilt\xc3\xa4 valtaoikeuksia parlamentille ja helpottivat valtionp\xc3\xa4\xc3\xa4miehen erottamista. Presidentin puolue Meid\xc3\xa4n Ukrainamme veti tukensa hallitukselta, mutta Lutsenkon puolue j\xc3\xa4tti kuitenkin \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 hallitusta vastaan._NEWLINE_Toukokuussa 2009 Lutsenko oli mukana skandaalissa, kun h\xc3\xa4nen kerrottiin tapelleen humalassa Frankfurtin kent\xc3\xa4ll\xc3\xa4 saksalaisia poliiseja vastaan poikansa kanssa. H\xc3\xa4n v\xc3\xa4ltti erottamisen._NEWLINE_25. tammikuuta 2010 Alueiden puolue vaati Lutsenkon eroa. Syyksi sanottiin ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oli puuttunut ministerin\xc3\xa4 vaalien toimeenpanoon viime presidentinvaalien yhteydess\xc3\xa4. Rada erotti h\xc3\xa4net 28. tammikuuta. Samana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Tymo\xc5\xa1enko kuitenkin nimitti h\xc3\xa4net ensimm\xc3\xa4iseksi varasis\xc3\xa4ministeriksi ja siten virkaatekev\xc3\xa4ksi sis\xc3\xa4ministeriksi. Seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 presidentti Ju\xc5\xa1t\xc5\xa1enko erotti Lutsenkon kansallisesta turvallisuus- ja puolustusneuvostosta._NEWLINE_Helmikuussa 2010 Viktor Janukovyt\xc5\xa1ista tuli maan uusi presidentti._NEWLINE_Marraskuussa 2010 Ukrainan yleinen syytt\xc3\xa4j\xc3\xa4 avasi rikosjutun Lutsenkoa vastaan virka-aseman v\xc3\xa4\xc3\xa4rink\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 ja kavalluksista ja asetti h\xc3\xa4net kotiarestiin. 27. helmikuuta 2012 Lutsenko tuomittiin nelj\xc3\xa4n vuoden vankeuteen._NEWLINE_Presidentti Janukovyt\xc5\xa1 armahti Lutsenkon kansainv\xc3\xa4listen vetoomusten j\xc3\xa4lkeen 7. huhtikuuta 2013._NEWLINE_Marraskuussa 2013 Lutsenkosta tuli yksi Euromaidanin organisoijista. 11. tammikuuta 2014 h\xc3\xa4n joutui sairaalahoitoon pommi-iskua suunnitelleiden \xc3\xa4\xc3\xa4rioikeistolaisten tuomitsemista seuranneissa levottomuuksissa._NEWLINE_Kes\xc3\xa4kuussa presidentti Petro Poro\xc5\xa1enko nimitti Lutsenkon neuvonantajakseen. 27. elokuuta 2014 Lutsenko valittiin Petro Poro\xc5\xa1enkon blokki -puolueen (entinen Solidaarisuus) johtoon.'