b'\n_START_ARTICLE_\nKansallispikakirjoitus\n_START_PARAGRAPH_\nKansallispikakirjoitus (saks. Nationalstenografie) oli Albrecht ja Felix von Kunowskin 1800-luvun lopulla laatima saksankielinen pikakirjoitusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4._NEWLINE_J\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4periaatteena oli, ett\xc3\xa4 vokaalit merkit\xc3\xa4\xc3\xa4n alasp\xc3\xa4in menevill\xc3\xa4 piirroilla ja konsonantit yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4in menevill\xc3\xa4. Tarkoituksena oli saada j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4, jolla kolmen ns. vokaalin kirjoittavan j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n (Arends, Roller ja Brauns) k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4j\xc3\xa4t olisi saatu yhteen Stolze\xe2\x80\x93Schrey-j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n esimerkin mukaisesti. Yritys ep\xc3\xa4onnistui, ja kolmen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ksi saatiin nelj\xc3\xa4s. Kansallispikakirjoituksesta tuli kuitenkin melko suosittu, ja ennen ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 maailmansotaa se oli kolmanneksi suosituin saksankielinen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 Gabelsbergerin ja Stolze\xe2\x80\x93Schreyn j\xc3\xa4lkeen: vuonna 1913 sill\xc3\xa4 oli 382 pikakirjoitusyhdistyst\xc3\xa4, joissa oli yhteens\xc3\xa4 yli 12\xc2\xa0000 j\xc3\xa4sent\xc3\xa4.'