b'\n_START_ARTICLE_\nSlovenian historia\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenian historia kattaa Slovenian valtion alueen lis\xc3\xa4ksi sloveenien historiaa.\n_START_SECTION_\nAntiikki ja Rooman imperiumi\n_START_PARAGRAPH_\nPaleoliittisen kauden j\xc3\xa4lki\xc3\xa4 on l\xc3\xb6ydetty niukasti, mutta jo neoliittisella kaudella tulleita j\xc3\xa4lki\xc3\xa4 Karstin ja Pannonian alangon v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 on l\xc3\xb6ydetty enemm\xc3\xa4n. Ljubljanan suoalueelta on l\xc3\xb6ydetty aikakaudelle tyypillisi\xc3\xa4 rakennuksia._NEWLINE_Slovenian alue siirtyi esihistoriasta kulttuurikauteen kelttien my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Keltit olivat saapuneet alueelle noin 400-luvulla eaa. Kelttil\xc3\xa4iset perustivat alueelle my\xc3\xb6s alkeellisen valtion, Noricumin kuningaskunnan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 norikkien kuningaskunnan keskuspaikka sijaitsi nykyisen It\xc3\xa4vallan puolella, mutta Celjen alueella ly\xc3\xb6tiin heid\xc3\xa4n hopeakolikoita 100-luvulla eaa. Rooman valtakunta taisteli vuosina 35\xe2\x80\x9333 eaa. norikkiheimoja vastaan, jotka lopulta joutuivat antautumaan. Noricum liitettiin Roomaan taisteluitta vuonna 10 eaa._NEWLINE_Nykyisen Slovenian l\xc3\xa4nsiosa kuului Rooman vallan aikana Italian provinssiin osana Regio X Venetia et Histriaa, ja pohjois- ja it\xc3\xa4osat kuuluivat Noricumin ja Yl\xc3\xa4-Pannonian provinsseihin. Ensimm\xc3\xa4inen roomalainen kaupunki Slovenian alueella oli Emona, joka syntyi nykyisen Ljubljanan alueelle. Alueelle johtavaa Roomalaisten rakentamaa tiet\xc3\xa4 kutsuttiin nimell\xc3\xa4 Via Gemina, jonka varrelle syntyi huomattavia asutuskeskuksia. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4t olivat Celeia ja Poetovio, joista Poetoviosta tuli antiikin t\xc3\xa4rkein kaupunki Slovenian alueella. _NEWLINE_L\xc3\xa4nsigootit ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t Poetovion vuonna 379. Nykyisen Vipavajoen l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytiin vuonna 394 Frigiduksen taistelu It\xc3\xa4-Rooman keisarin Theodosius I:n ja L\xc3\xa4nsi-Rooman usurpaattorin Eugeniuksen v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. _NEWLINE_It\xc3\xa4gooteista tuli Italian hallitsijoita vuonna 489, kun kuningas Theoderik kukisti germaanijohtaja Odovakarin. Viitisenkymment\xc3\xa4 vuotta he hallitsivat my\xc3\xb6s Slovenian aluetta. Langobardit siirtyiv\xc3\xa4t Slovenian alueelle 500-luvulla Pannonian alangolta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 germaanikansa siirtyi kuitenkin jo vuonna 568 Italiaan, jossa he lopettivat Bysantin vallan. Heid\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeens\xc3\xa4 Slovenian alueen otti haltuun jokin slaavilainen kansa, sloveenien esi-is\xc3\xa4t.\n_START_SECTION_\nKarantania\n_START_PARAGRAPH_\nVuosien 580 ja 590 v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana slaavit valloittivat useita kaupunkeja Noricumin alueelta ja l\xc3\xb6iv\xc3\xa4t vuonna 595 baijerilaiset Lienzin l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 taistelussa. Slaavit tukivat taistelussa avaareja. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen slaavien asutus alkoi levit\xc3\xa4 baijerilaisten alueilla ja 600-luvun alussa yh\xc3\xa4 pohjoisemmaksi ja idemm\xc3\xa4ksi. Slaavien alue ylsi Pohjois-Istriaan ja Cividaleen._NEWLINE_Alueen slaavit eliv\xc3\xa4t heimoyhteis\xc3\xb6iss\xc3\xa4 ja tekiv\xc3\xa4t sotilaallista yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 avaarien kanssa. Ajoittain slaaviheimot joutuivat kuitenkin avaarien sotilaallisen ylivallan alle, koska alueella oli huomattavan v\xc3\xa4h\xc3\xa4n pysyv\xc3\xa4\xc3\xa4 avaariasutusta. 600-luvun alussa slaavit tunkeutuivat avaarien kanssa langobardien valtakuntaan ja piirittiv\xc3\xa4t Cividalen._NEWLINE_Yhteydet baijerilaisiin ja langobardeihin helpottivat slaavien oman yhteiskunnan muodostamista. Slaavit nousivat vuonna 626 kapinaan avaareja vastaan, jolloin muodostui Karantania. Karantania on ensimm\xc3\xa4inen mainittu slaavivaltio. Sen keskuspaikka oli Krnin linna ja valtiolla oli yhteyksi\xc3\xa4 600-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 B\xc3\xb6\xc3\xb6miin ja M\xc3\xa4\xc3\xa4riin._NEWLINE_Karantania s\xc3\xa4ilyi itsen\xc3\xa4isen\xc3\xa4 valtiona 700-luvun puoliv\xc3\xa4liin. On my\xc3\xb6s mahdollista, ett\xc3\xa4 Karantanian etel\xc3\xa4puolella olisi ollut toinen slaavivaltio, Karniola. Karniolaa ovat kuvanneet varsinkin langobardien historioitsijat.\n_START_SECTION_\nBaijeri ja Frankkien valtakunta\n_START_PARAGRAPH_\nAvaarit alkoivat vuonna 740 lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksi\xc3\xa4\xc3\xa4n Karantaniaa vastaan. Vuonna 745 Karantania pyysi Baijerilta apua, jota se saikin. Vastineeksi avusta Karantania joutui tunnustamaan Baijerin ylivallan. Useita Karantanian ruhtinassuvun j\xc3\xa4seni\xc3\xa4 joutui l\xc3\xa4htem\xc3\xa4\xc3\xa4n Baijeriin panttivangeiksi vasalliuskollisuuden takuiksi._NEWLINE_Kristinusko alkoi levit\xc3\xa4 Baijerista my\xc3\xb6s Karantaniaan. Ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 kristinuskoon k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyiv\xc3\xa4t Baijerissa olleet ruhtinassuvun panttivangit, jotka Karantaniaan palatessaan jatkoivat k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytyst\xc3\xa4. Baijerilaiset perustivat alueelle my\xc3\xb6s kaksi l\xc3\xa4htetysasemaa, It\xc3\xa4-Tiroliin ja Yl\xc3\xa4-It\xc3\xa4valtaan. Osa kansasta vastusti kristinuskoa, mutta vasalliruhtinas Valtunk tyrehdytti suurimman kapinan vuonna 772 baijerilaisten kanssa. Karantanian k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytyksess\xc3\xa4 oli mukana my\xc3\xb6s irlantilaisia l\xc3\xa4hetyssaarnaajia, jotka k\xc3\xa4\xc3\xa4nnyttiv\xc3\xa4t kansaa Salzburgista k\xc3\xa4sin._NEWLINE_Vuonna 788 frankit alistivat Baijerin, ja siin\xc3\xa4 yhteydess\xc3\xa4 my\xc3\xb6s sis\xc3\xa4isesti itsen\xc3\xa4inen Karantania p\xc3\xa4\xc3\xa4tyi frankkien valtaan. Karantania s\xc3\xa4ilytti is\xc3\xa4isen autonomian ja osallistui yhdess\xc3\xa4 Karniolan kanssa frankkien rinnalla vuosina 794\xe2\x80\x93796 avaareja vastaan tehtyihin sotaretkiin. Sotaretkien seurauksena avaarikansat tuhottiin._NEWLINE_Sek\xc3\xa4 Karantania ett\xc3\xa4 Karniola nousivat vuonna 819 kapinaan frankkeja vastaan. Kapina kesti vuoteen 823, mutta frankit onnistuivat tyrehdytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sen useiden sotaretkien avulla. Kapinoiden j\xc3\xa4lkeen frankit liittiv\xc3\xa4t molemmat vasalliruhtinaskunnat tiivimmin omaan valtakuntaansa. Alueiden autonomia poistettiin ja alueet liitettiin l\xc3\xa4nsieurooppalaiseen kulttuuripiiriin.\n_START_SECTION_\nPyh\xc3\xa4 saksalais-roomalainen keisarikunta\n_START_PARAGRAPH_\nUnkarilaiset eli madjaarit aloittivat frankkien valtakunnassa invaasion 900-luvulla. Madjaarit alkoivat vet\xc3\xa4yty\xc3\xa4 alueelta vuonna 955, kun Otto I Suuren johtamat it\xc3\xa4francialaiset l\xc3\xb6iv\xc3\xa4t heid\xc3\xa4t Lechfeldin taistelussa Augsburgissa. Frankkien alueen it\xc3\xa4iset rajaseudut j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t n\xc3\xa4in tyhjiksi, ja germaanisaksalaiset asuttivat alueen ja perustivat siirtokuntia. N\xc3\xa4in Tonavan etel\xc3\xa4puolella asuvat slaavit joutuivat erilleen B\xc3\xb6\xc3\xb6min ja M\xc3\xa4\xc3\xa4rin slaaveista._NEWLINE_Germaanisaksalaiset alkoivat perustaa alueelle markkeja valtansa vakauttamiseksi. Markkien oli tarkoitus my\xc3\xb6s lujittaa Pyh\xc3\xa4n saksalais-roomalaisen keisarikunnan rajoja Unkaria ja Kroatiaa vastaan. Kyseinen raja my\xc3\xb6s muodosti etnisen it\xc3\xa4rajan sloveeneille. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 raja erotti sloveenit unkarilaisista ja kroaateista._NEWLINE_Vuonna 976 K\xc3\xa4rntenin markki nostettiin herttuakunnan asemaan, koska keisari Otto II halusi heikent\xc3\xa4\xc3\xa4 Baijerin herttuakunnan asemaa. K\xc3\xa4rnteniin liitettiin lukuisia ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6ivi\xc3\xa4 markkeja, jolloin Suur-K\xc3\xa4rnten nosti herttuakunnan poliittista ja strategista merkityst\xc3\xa4. K\xc3\xa4rnteniin liitetyt markit alkoivat kuitenkin 1000-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4\xc3\xa4n ja muokata alueitaan sotien, avioliittojen ja sopimusten avulla. Siten luotiin pohjaa tulevien maakuntien rajoille._NEWLINE_Sloveenialueella oli 1200-luvulle ment\xc3\xa4ess\xc3\xa4 syntynyt kaksi vahvaa feodaalidynastiaa: Babenberg-suku Steiermarkissa sek\xc3\xa4 Spanheim-suku K\xc3\xa4rntenissa. Babenberg-suku sammui vuonna 1246 ja Spanheim-suku vuonna 1269. Se oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 k\xc3\xa4\xc3\xa4nnekohta sloveenimaakuntien kehityksess\xc3\xa4. Runsaassa 20 vuodessa B\xc3\xb6\xc3\xb6min kuningas Ottokar II P\xc5\x99emysl anasti molempien sukujen omaisuuden itselleen. Ottokarin virkamiehet ja keskitetty hallinto synnyttiv\xc3\xa4t kapinoita valloitettujen maakuntien alueella, muun muassa Steiermarkissa._NEWLINE_Pyh\xc3\xa4n saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Rudolf I vaati Ottakaria palauttamaan maakunnat vuonna 1273. Ottokarin kielt\xc3\xa4ydytty\xc3\xa4 palauttamasta maakuntia keisarin ja kuninkaan v\xc3\xa4lille syttyi sota. Ottokar kuoli vuonna 1278 Marchfeldin taistelussa, ja Rudolf otti anastetut maakunnat haltuunsa. Osan alueista Habsburgin sukuun kuuluva Rudolf antoi pojilleen, osan Meinhardin suvulle. Meinhard-suvun sammuttua 1335 Habsburgit ottivat kaikki suvun maat itselleen, lukuun ottamatta G\xc3\xb6rzin kreivikuntaa. L\xc3\xa4hes koko sloveenien alue oli Habsburgien hallinnassa 1300-luvun loppupuolella. Poikkeuksina olivat G\xc3\xb6rzin kreivikunta sek\xc3\xa4 L\xc3\xa4nsi-Istria, joka kuului Venetsian tasavallalle vuoteen 1797, jolloin Napoleon I jakoi alueen Italian ja Ranskan kesken._NEWLINE_Habsburgit saivat kilpailijan sloveenien alueesta 1400-luvun alussa, kun Celjen kreivit kasvattivat valtaansa alueella. Celjen kreivisuku k\xc3\xa4ytti viisaasti ulkomaansuhteita ja liittoutui muun muassa Sigismund Luxemburgilaisen kanssa. Vuonna 1418 Celjet periv\xc3\xa4t alueita K\xc3\xa4rntenista ja Krainista. Vuonna 1423 Habsburgit joutuivat luopumaan feodaalivallastaan kreivisuvun alueella, ja vuonna 1436 keisari Sigismund nosti Celjet keisarillisten ruhtinassukujen joukkoon, jolloin Celjen kreivien alueista tuli ruhtinaskuntia. Celjen suku sammui 1456, kun kreivi Ulrich II murhattiin Belgradissa. Lyhyen sodan j\xc3\xa4lkeen Habsburgit ottivat itselleen Celjen suvun omaisuuden.\n_START_SECTION_\nKapinat\n_START_PARAGRAPH_\n1400-luvun lopulla alkoi talonpoikaiskapinoiden aika. Ensimm\xc3\xa4inen suuri kapina puhkesi, kun K\xc3\xa4rntenin talonpojat yhdistyiv\xc3\xa4t Bundin talonpoikaisliitoksi vuosina 1473\xe2\x80\x931476. Kapinan keskus oli Dravan laakso, mutta 1478 kapina ulottui melkein koko Slovenian alueella ja K\xc3\xa4rnteniin. Kapinoitsijat kielt\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t veromaksuistaan ja alkoivat ker\xc3\xa4t\xc3\xa4 veroja itsen\xc3\xa4isesti. Keisari kielsi talonpoikia ker\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 veroja. Kapinallisarmeija tuhoutui turkkilaisia vastaan k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 Kokovon taistelussa 26. kes\xc3\xa4kuuta 1478. Kapinallisarmeijan koko oli 600 miest\xc3\xa4, kun taas turkkilaisia oli 20\xc2\xa0000 miest\xc3\xa4. Legendan mukaan kapinallisarmeijaa johti Kuningas Matja\xc5\xbe._NEWLINE_Seuraavan kapinan alkuna voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 vuoden 1515 alussa syntynytt\xc3\xa4 talonpoikaisliittoa. Liiton taustalla oli keisari Maksimilian I:n 1500-luvun alussa aloittama sota Venetsian tasavaltaa vastaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 lis\xc3\xa4si talonpoikien verotusta. He k\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4t jo ennest\xc3\xa4\xc3\xa4n Italian kaupan romahtamisesta, kun Italian ja Unkarin v\xc3\xa4liset tavarantoimitukset olivat katkenneet. Talonpoikaisliittoa kutsutaan laajuutensa vuoksi yleisslovenialaiseksi talonpoikaisliitoksi._NEWLINE_Liitto l\xc3\xa4hetti valtuuskunnan Augsburgiin tapamaan keisaria. Liiton vaatimuksena oli uusien verojen peruutus ja vanhojen olojen palautus. Keisari Maksimilian lupasi harkita ehdotusta, mutta vaati liiton hajottamista. Kapinalliset eiv\xc3\xa4t suostuneet, ja liitto kasvoi entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1515 liittoon kuului 80\xc2\xa0000 kapinallista. Lopulta kapina muuttui avoimeksi, ja talonpojat ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t ja polttivat linnoja ja murhasivat is\xc3\xa4nti\xc3\xa4\xc3\xa4n. Lopulta aateliset pyysiv\xc3\xa4t keisaria apuun. Keisarin palkkasoturijoukot kukistivat kapinan yhdess\xc3\xa4 Sis\xc3\xa4-It\xc3\xa4vallan maakunta-armeijan kanssa Konjicessa ja Celjess\xc3\xa4. Kapinan kukistamisen j\xc3\xa4lkeen aateliset ryhtyiv\xc3\xa4t kostotoimiin. Esimerkiksi Grazissa teloitettiin 161 kapinallista. Kapinallisille m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin my\xc3\xb6s lis\xc3\xa4vero._NEWLINE_Kolmas kapina puhkesi 1573 Zagorjessa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n slovenialais-kroattialaisen kapinan taustalla oli paroni Ferenc Tahyn julmuus. Talonpoikaisjoukoissa oli nyt ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa my\xc3\xb6s kapinallisia, joilla oli sotilastausta. Kapinalliset vaativatmuun muassa feodaalij\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n korvaamista, keisarin sijaishallitsijan nime\xc3\xa4mist\xc3\xa4 Agramiin, omaa rajavalvontaa sek\xc3\xa4 vapautusta tulleista ja maksuista. Kapina tukahdutettiin Stubi\xc4\x8dke Toplicessa, jossa menetti henkens\xc3\xa4 noin 3\xc2\xa0000 kapinallista. T\xc3\xa4t\xc3\xa4kin kapinaa seurasi aateliston kostoja. Slovenian alueella oli t\xc3\xa4m\xc3\xa4nkin j\xc3\xa4lkeen useita pienempi\xc3\xa4 kapinoita seuraavan 250 vuoden ajan, kunnes feodaalij\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 lopetettiin.\n_START_SECTION_\nAjanjakso 1573\xe2\x80\x931711\n_START_PARAGRAPH_\nSis\xc3\xa4-It\xc3\xa4vallan hallitsijaksi nousi vuonna1590 Ferdinand. Ferdinand oli katolilainen ja aloitti pian protestanttisuuden vastaisen kampanjan. Vuonna 1593 Sisakissa k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 taistelussa baanin, markkien ja Saksan yhdistetyt joukot voittivat ottomaanit. Voittoa juhlittiin Kroatiassa, Sloveniassa sek\xc3\xa4 valtakunnan p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupungissa Prahassa. Tappio kuitenkin yllytti ottomaanit uuteen sotaan, ja Pitk\xc3\xa4 sota kesti vuodet 1593\xe2\x80\x931606. Sota p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi Zsitvatorokin rauhaan. Ottomaanit eiv\xc3\xa4t onnistuneet valtaamaan alueita Kroatiassa, mik\xc3\xa4 nosti Kroatian alueen sotilaallista merkityst\xc3\xa4. Karlovacin sotilasraja esti taisteluiden levi\xc3\xa4misen muun muassa Sloveniaan. Alue muodostui t\xc3\xa4rke\xc3\xa4ksi Sis\xc3\xa4-It\xc3\xa4vallan politiikassa, varsinkin Slovenian alueen maakunnissa. N\xc3\xa4iden maakuntien teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 oli ker\xc3\xa4t\xc3\xa4 verot sotilasrajan yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4miseen. Lis\xc3\xa4ksi kruununmaiden aatelisille jaettiin rajalta sotilasvirkoja, mik\xc3\xa4 piti aateliset l\xc3\xa4heisin\xc3\xa4 vallanpit\xc3\xa4jille._NEWLINE_Arkkiherttua Ferdinand kielsi vuonna 1598 protestanttiset jumalanpalveluksen ja opetuksen kaikissa Sis\xc3\xa4-It\xc3\xa4vallan kaupungeissa. Vastauskonpuhdistuskomissiot tarkistavit sotilaiden avulla jokaisen kyl\xc3\xa4n ja kauppalan ja h\xc3\xa4\xc3\xa4tiv\xc3\xa4t protestanttisaarnaajia ja polttivat protestanttisia kirjoja. Slovenian asukkaat luopuivat protestanttisesta uskostaan, vain varakkaimmat kaupunkilaiset siirtyiv\xc3\xa4t Saksan protestanttiseuduille. Vastauskonpuhdistuksen keskeytti vuosina 1615\xe2\x80\x931617 k\xc3\xa4yty Uskok-sota Venetsiaa vastaan, mutta sota kosketti vain Slovenian reuna-alueita. Sodassa arkkiherttua tarvitsi aatelisten apua, joten h\xc3\xa4n joutui keskeytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n aatelisten k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4misen._NEWLINE_Arkkiherttua Ferdinandin serkku Matias kuoli 1619, jolloin Ferdinand peri Yl\xc3\xa4- ja Ala-It\xc3\xa4vallan ja h\xc3\xa4net kruunattiin Matiaksen seuraajaksi Pyh\xc3\xa4n saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijaksi, keisari Ferdinand II:ksi._NEWLINE_Ferdinand II ryhtyi lujittamaan valtaansa k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 B\xc3\xb6\xc3\xb6min katolilaisuuteen. H\xc3\xa4net tunnustettiin B\xc3\xb6\xc3\xb6min kuningaaksi h\xc3\xa4nen voitettuaan Valkeavuoren taistelun. B\xc3\xb6\xc3\xb6mi katolilaistettiin, ja siit\xc3\xa4 tehtiin Habsburgien perint\xc3\xb6maa. Sitten Ferdinand II keskittyi It\xc3\xa4vallan maakuntien, mukaan lukien Slovenian alueen, k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4miseen. Ne aateliset, jotka kielt\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t k\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4st\xc3\xa4, joutuivat vuodesta 1628 alkaen l\xc3\xa4htem\xc3\xa4\xc3\xa4n Steiermarkista, Krainista ja K\xc3\xa4rntenist\xc3\xa4. Parin vuoden aikana l\xc3\xa4hti noin 750 aatelista. Heid\xc3\xa4n omaisuutensa takavarikoitiin ja joko lahjoitettiin tai myytiin alueelle muuttaneille katolilaisille._NEWLINE_Habsburgit osallistuivat 1700-luvun alussa kahteen pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n sotaan. Vuosina 1701\xe2\x80\x931714 sodittuun Espanjan perimyssotaan ja vuosina 1703\xe2\x80\x931711 sodittuun R\xc3\xa1k\xc3\xb3czin itsen\xc3\xa4isyyssotaan Unkarissa. Espanjan perimyssodan j\xc3\xa4lkeisess\xc3\xa4 Rastattin rauhassa vuonna 1714 Habsburgit saivat Espanjalta muun maussa Milanon herttuakunnan alueen. R\xc3\xa1k\xc3\xb3czin itsen\xc3\xa4isyyssodan rauhassa Unkari sai poliittisen autonomian ja uskonnonvapauden, mutta joutui j\xc3\xa4lleen tunnustamaan Habsburgit hallitsijoikseen.\n_START_SECTION_\nVastauskonpuhdistuksen merkitys\n_START_PARAGRAPH_\nVastauskonpuhdistus merkitsi sloveenien alueen poliittista ja kulttuurillista pys\xc3\xa4htyneisyytt\xc3\xa4. Aateliston valta maaorjiin kasvoi, mik\xc3\xa4 n\xc3\xa4kyi varsinkin verotuksessa. Kulttuurillinen ja poliittinen pys\xc3\xa4htyneisyys jatkui 150 vuotta, jona aikana ei julkaistu sloveenin kielist\xc3\xa4 kirjallisuutta. Viimeisin sloveeninkielinen kirja oli vuonna 1615 Janez \xc4\x8candekin julkaisema Mali katekizem eli V\xc3\xa4h\xc3\xa4 katekismus. Tiede sen sijaan kehittyi, kun 1600-luvulla julkaistiin monia saksan ja latinan kielisi\xc3\xa4 tietoteoksia. Merkitt\xc3\xa4vin n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 oli saksankielinen Die Ehre des Herzogthums Crain eli Krainin herttuakunnan maine. Kirjan kirjoitti Johann Weikhard von Valvasor (sloveeniksi Janez Vajkard Valvasor) vuonna 1689. Teos oli luonnontieteen, kansatieteen, topografian ja historian tutkimus. H\xc3\xa4net valittiin Englannin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan._NEWLINE_Vuonna 1701 ryhm\xc3\xa4 ljubljanalaisia oppineita perusti Italian esimerkkia mukailleen Academia Operosorum Labacensiumin. Yhdistys toimi 25 vuotta ja toimi kaikilla edustamillaan tieteenaloilla.\n_START_SECTION_\nVuodesta 1717 Pyh\xc3\xa4n saksalais-roomalaisen keisarikunnan hajoamiseen\n_START_PARAGRAPH_\nKaarle VI vapautti vuonna 1717 merenkulun Adrianmerell\xc3\xa4. Sen joutui hyv\xc3\xa4ksym\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s Venetsian tasavalta. Vuonna 1719 Trieste ja Fiume julistettiin vapaasatamiksi ja Wieniss\xc3\xa4 perustettiin It\xc3\xa4inen komppania. Wienist\xc3\xa4 ryhdyttiin rakentamaan tieosuutta Grazin, Mariborin, Celjen, Trojanen ja Ljubljanan kautta Triesteen. Savajoen uomaa s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6steltiin. Slovenian alueiden kaupunkien teollisuus kasvoi, ja esimerkiksi valtionkutomo perustettiin Ljubljanaan ja rautasulattoja Jeseniceen ja Bohinjiin. Sloveniaan muutti porvareita muun maussa Pohjois-Italiasta sek\xc3\xa4 It\xc3\xa4vallan ja B\xc3\xb6\xc3\xb6min maakunnista._NEWLINE_My\xc3\xb6s rakennustoiminta kiihtyi alueella vuosituhannen alussa. Ljubljanaan rakennettiin muun muassa kolme barokkikirkkoa, tuomiokirkko, Ristin kirkko ja Ursulan ritarikunnan kirkko. Tuomiokirkon arkkitehti oli tunnettu italialainen Andrea Pozzo. _NEWLINE_Keisari Frans I:n puoliso keisarinna Maria Teresia aloitti vuonna 1747 valtionhallinnon uudistukset. Maria Teresia muun muassa poisti kruununmaiden v\xc3\xa4liset tullirajat, paransi liikenneyhteyksi\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 aiheutti manufaktuuriteollisuuden laajentumisen alueella. Maatalous kehittyi, ja muun muassa perunan, maissin ja apilan viljely aloitettiin. Karjaa pidettiin navetoissa, mik\xc3\xa4 mahdollisti peltomaiden lannoittamisen, jolloin voitiin siirty\xc3\xa4 pois kolmivuoroviljelyst\xc3\xa4. Maaorjatilat lopetettiin ja ne korvattiin perint\xc3\xb6tiloilla._NEWLINE_Maria Teresian asetuksella aloitettiin keisarikunnassa kolmivuotinen lastenkoulu vuonna 1774. Koulun tavoitteena oli tehostaa maataloutta, tehdasty\xc3\xb6t\xc3\xa4 ja sotilaspalvelua sek\xc3\xa4 yhdist\xc3\xa4\xc3\xa4 valtakuntaa saksankielisen koulutuksen ja kulttuurin kautta. Keisarinna kuitenkin suostui k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xb6n, ett\xc3\xa4 kouluissa k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4isiin kansan ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n kielt\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tarkoitti sloveenin kielisen alkeiskoulun perustamista. Suunnitelman oli keisarinnalle esitt\xc3\xa4nyt Bla\xc5\xbe Kumerdej vuonna 1772._NEWLINE_Frans I:n seuraaja oli keisari Joosef II, joka my\xc3\xb6nsi talonpojille henkil\xc3\xb6kohtaisen vapauden vuoden 1782 asetuksella, mik\xc3\xa4 edisti slovenialaisen keskiluokan syntymist\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nAjanjakso 1870\xe2\x80\x931914\n_START_PARAGRAPH_\n1800-luvun loppu oli kriisiaikaa Slovenian maataloudessa. Talonpojat olivat joutuneet lunastamaan maita ja maksamaan perint\xc3\xb6osuuksia maistaan luopuneille lapsilleen. Hitaasti kehittynyt teollisuus ei helpottanut ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4, joten sloveeneja l\xc3\xa4hti paljon siirtolaisiksi muualle Eurooppaan ja Amerikkaan. Toisaalta vuosituhannen lopussa perustettiin kolme merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 teollisuusyrityst\xc3\xa4: Krainin teollisuusyhdistys, Trbovljen hiilikaivosyhdistys ja Rautateiden konepaja, joka sijaitsi Mariborissa. Yrityksiss\xc3\xa4 oli runsaasti varsinkin ranskalaista ja saksalaista p\xc3\xa4\xc3\xa4omaa. Siirtolaisuuden ja ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6myyden takia sloveenien v\xc3\xa4est\xc3\xb6nkasvu j\xc3\xa4i kuitenkin muiden Euroopan valtioiden tasosta.\n_START_SECTION_\nPolitiikan kehittyminen\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenian poliittinen kentt\xc3\xa4 oli 1860-luvulla jakautunut kahtia. Vastakkain olivat klerikalistit sek\xc3\xa4 vapaa-ajattelijat eli kansallisen edistyksen kannattajat. J\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isiin kuuluivat Slovenian liberaalit, jotka pyrkiv\xc3\xa4t kohottomaan alueen mainetta vallassa olleiden it\xc3\xa4valtalaisten silmiss\xc3\xa4. Sloveenit olivat kuitenkin poliittisesti hajallaan, mik\xc3\xa4 sopi saksalaistamistoimia tehneelle It\xc3\xa4valta-Unkarin hallitukselle._NEWLINE_1880-luvulla kuitenkin syntyi suurempi klerikalistien ja liberaalien taistelu, jonka juurena oli Anton Mahni\xc4\x8din julkaisema artikkelisarja. Mahni\xc4\x8d korosti klerikalistisessa politiikassaan legitismi\xc3\xa4, historiallisia oikeuksia ja katolilaisuutta. My\xc3\xb6hemmin Mahni\xc4\x8dia on syytetty aikakauden poliittisen taistelun ja vastakohtien k\xc3\xa4rjist\xc3\xa4misest\xc3\xa4._NEWLINE_Mahni\xc4\x8din puheiden johdosta vuonna 1892 syntyi Katolinen kansanpuolue (vuodesta 1905 Slovenian kansanpuolue). Puolueen johtoon nousi Ivan \xc5\xa0uster\xc5\xa1i\xc4\x8d. \xc5\xa0uster\xc5\xa1i\xc4\x8d oli taitava konservatiivinen poliitikko, joka johti melkein yksinvaltaisesti puoluetta. Katolinen kansanpuolue ei my\xc3\xb6ntynyt kompromisseihin, joten heit\xc3\xa4 vastustamaan muodostivat liberaalii Kansallisen edistyspuolueen vuonna 1894._NEWLINE_Katolinen kansanpuolue nousi kansan suosioon 1890-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Puolue paransi erilaisilla toimillaan talonpoikien asemaa ja elinoloja, v\xc3\xa4hent\xc3\xa4en samalla maastamuuttoa. Talonpojat liittyiv\xc3\xa4t Katoliseen kansanpuolueeseen ja heist\xc3\xa4 muodostui puolueen pitk\xc3\xa4aikainen kannatusjoukko._NEWLINE_Katolisen kansanpuolueen ja Kansallisen edistyspuolueen lis\xc3\xa4ksi Slovenian poliittiseen kentt\xc3\xa4\xc3\xa4n muodostui kolmas puolue ennen vuosituhannen vaihtumista: Sosiaalidemokraattinen puolue. Puolueiden v\xc3\xa4liset erot olivat isoja ja ne k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t jatkuvaa poliittista kamppailua. Puolueista merkitt\xc3\xa4vin oli kuitenkin Katolinen kansanpuolue.  _NEWLINE_Yhdistynyt Slovenia pysyi mukana politiikassa vuosituhannen vaihteessakin. Saksalaistamistoimet olivat ajaneet Slovenian poliittiset p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4j\xc3\xa4t siihen tulokseen, ett\xc3\xa4 It\xc3\xa4valta-Unkarin sis\xc3\xa4inen autonominen alue olisi ainoa ratkaisu poliittisen painostuksen lopettamiseksi. Katolinen kansanpuolue katkaisi poliittiset siteens\xc3\xa4 Saksaan vuonna 1897 ja aloitti yhteisty\xc3\xb6n Kroatian oikeuspuolueen  kanssa. Kroaateille oli parempi poliittinen asema ja oikeuspuolue ajoi my\xc3\xb6s kroatialaisen alueen autonomiaa, joten sloveenit pyrkiv\xc3\xa4t heid\xc3\xa4n siivell\xc3\xa4\xc3\xa4n omiin p\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4rins\xc3\xa4. Samalla hyv\xc3\xa4ksyttiin ajatus sloveenien yhdistymisest\xc3\xa4 kroatialaiseen valtioon, josta muodostui my\xc3\xb6hemmin yksi kolmesta It\xc3\xa4valta-Unkarin osasta. _NEWLINE_Edell\xc3\xa4 kuvattua trialismia kannattivat my\xc3\xb6s jotkut It\xc3\xa4valta-Unkarin poliittiset piirit, muun muassa kruununperillinen Frans Ferdinand, mutta suurin osa vastusti trialismia. Valtaosa poliittisista piireist\xc3\xa4 halusi vain kroateille edell\xc3\xa4 mainitun alueen, koska se heikensi unkarilaisten asemaa. Sloveeneja ei alueeseen haluttu, koska heid\xc3\xa4n katsottiin kuuluvan edelleen saksan kieliseen vy\xc3\xb6hykkeeseen. Liittyminen kroattivaltioon oli kuitenkin sloveenien ainoa realistinen mahdollisuus tuon ajanjakson tilanteessa. Ennen ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 maailmansotaa sloveenien poliittisessa piireiss\xc3\xa4 levisi ajatus kaikkien etel\xc3\xa4slaavilaisten kansojen yhdistymisest\xc3\xa4. Enemmist\xc3\xb6 kuitenkin torjui t\xc3\xa4m\xc3\xa4n ajatuksen, kuten my\xc3\xb6s kirjailija Ivan Cankar, joka korosti eri kansojen historillisia eroja. Cankari tyrm\xc3\xa4si ajatuksen etel\xc3\xa4slaavien valtiosta, mutta tarjosi poliittiseksi p\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ksi etel\xc3\xa4slaavien liittovaltiota.\n_START_SECTION_\nEnsimm\xc3\xa4isen maailmansodan aika\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4inen maailmansota syttyi hein\xc3\xa4kuussa 1914. Sodan syttyess\xc3\xa4 slovenialaiset olivat edelleen osa It\xc3\xa4valta-Unkaria. Slovenia koki heti sodan alusta alkaen poliittista painetta, niin keisarikunnan sis\xc3\xa4- kuin ulkopuoleltakin. Ulkopuolista painetta antoi Ymp\xc3\xa4rysvaltojen luvattua Italialle suuria alueita Habsburgien maista, jos maa liittyisi sotaan. Sloveenit pyysiv\xc3\xa4t apua Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keisarikunnalta, mutta ilman tuloksia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena it\xc3\xa4rintamalla taistelleet sloveenit antautuivat sotavangeiksi, kun taas Isonzon taisteluissa sloveenit taistelivat It\xc3\xa4valta-Unkarin riveiss\xc3\xa4 kuolemaansa saakka._NEWLINE_Sis\xc3\xa4ist\xc3\xa4 painetta loi It\xc3\xa4vallan saksalaispuolue, joka vaati kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1916 It\xc3\xa4vallasta perustuslakimuutoksella saksalaista valtakuntaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 muutos olisi koitunut sloveenien lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s t\xc5\xa1ekkien kohtaloksi. Sloveenien poliittiset vaikutusmahdollisuudet olivat kadonneet sotatilan my\xc3\xb6t\xc3\xa4, kun maap\xc3\xa4iv\xc3\xa4t ja Wienin parlamentti eiv\xc3\xa4t kokoontuneet._NEWLINE_Kyseinen tilanne ajoi sloveenit uudelleen yhteisty\xc3\xb6h\xc3\xb6n Kroatian oikeuspuolueen kanssa. Toiminnan k\xc3\xa4rkihahmoina toimivat Janez Evangelist Krek ja Anton Koro\xc5\xa1ec. Sloveenit ja oikeuspuolueen edustajat onnistuivat kokoamaan Wienin parlamentissa vaikuttaneet etel\xc3\xa4slaavien edustajat yhteen "Jugoslavian klubiksi". Niin kutsutun "Toukokuun julistuksen" klubi antoi ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 sota-ajan istunnossaan 30. toukokuuta 1917. Kyseess\xc3\xa4 oli radikaalimpi versio sloveenien ja kroaattien trialistista vaatimuksista. Julistuksessa vaadittiin, ett\xc3\xa4 kaikki sloveenien, kroaattien ja serbien asuttamat alueet olisi yhdistett\xc3\xa4v\xc3\xa4 Habsburgien keisarikunnan alaisuudessa toimivaksi valtiomuodostelmaksi. Monarkiassa t\xc3\xa4m\xc3\xa4 vallankumouksellinen julistus ei saanut kannatusta, mutta syksyll\xc3\xa4 1917 peustettiin liike ajamaan Toukokuun julistuksen vaatimuksia._NEWLINE_Kev\xc3\xa4\xc3\xa4seen 1918 menness\xc3\xa4 liike oli ker\xc3\xa4nnyt yli 250 000 allekirjoitusta. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 huolimatta julistus ei saanut kannatusta Kroatian parlamentissa eik\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupungissa Wieniss\xc3\xa4. Sopimusneuvotteluiden huono eteneminen Wieniss\xc3\xa4 lis\xc3\xa4si sloveenipoliitikkojen radikalisoimista ja It\xc3\xa4vallan vastusta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena Slovenian johto p\xc3\xa4\xc3\xa4tti erota Habsburgien monarkiasta ja 16. elokuuta 1918 perustettiin Slovenian ja Istrian kansallisneuvosto. Perustamisen syyn\xc3\xa4 oli painostaa kroaattien ja serbien liittoumaa muuttamaan politiikkaansa, jotta sloveenien, kroaattien ja serbien yhteinen edustuselin voitaisiin perustaa. Syyskuussa kansallisneuvosto siirsi itselleen hallintoteht\xc3\xa4vi\xc3\xa4 It\xc3\xa4vallan toimivalta hallitukselta. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 olivat muun muassa oikeus koota varoja ty\xc3\xb6skentely\xc3\xa4 varten ja suunnitella Slovenian perustuslaki, oikeudenk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 sek\xc3\xa4 talous ja kulttuuri. _NEWLINE_Lopulta 6. lokakuuta 1918 perustettiin sloveenien, kroaattien ja serbin kansallisneuvosto. Keisari Kaarle I ehdotti viel\xc3\xa4 19. lokakuuta 1918 Habsburgien monarkian muuttamista liittovaltioksi, mutta kansallisneuvosto torjui manifestin. Kroatian parlamentti ja Ljubljanan suuri kansankokous antoivat samaan aikaan 29. lokakuuta 1918 julistuksen Sloveenien, kroaattien ja serbien valtion perustamisesta. _NEWLINE_Sloveenien erkaantumisen taustalla olivat Wienin parlamentin ja sloveenialueiden saksalaisten v\xc3\xa4liinpit\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6myys sloveenien kansallista autonomiaa ja Yhdistynytt\xc3\xa4 Sloveniaa kohtaan. Konservatiivisen laillisuusliikkeen suosio heikkeni sloveenien keskuudessa juuri saksalaisen v\xc3\xa4est\xc3\xb6nosan vuoksi. Laillisuusliike kannatti autonomiaa It\xc3\xa4vallan alaisuudessa tai korkeintaan yhteist\xc3\xa4 valtiota kroaattien kanssa.\n_START_SECTION_\nSloveenien, kroaattien ja serbien valtion ja Serbian kuningaskunnan yhdistyminen\n_START_PARAGRAPH_\nVaikka Slovenia kuului Sloveenien, kroaattien ja serbien (vuodesta 1929 Jugoslavian kuningaskunta), noudatti se itsen\xc3\xa4ist\xc3\xa4 politiikkaa viel\xc3\xa4 kuukauden ajan. Ljubljanan kansallineuvosto nimitti lokakuussa 1918 Slovenian kansallisen hallituksen (sloveeniksi Narodna vlda SHS v Ljubljani eli suom. sloveenien, kroattien ja serbien kansallinen hallitus Ljubljanassa) johon kuului kaikki kolme Slovenian poliittista puoluetta. Hallitukselle kuului korkein lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nt\xc3\xb6- ja toimeenpanovalta, mutta ulko- ja sotapolitiikka s\xc3\xa4ilyiv\xc3\xa4t Zagrebin kansallineuvoston hallinnassa._NEWLINE_Kansallishallitus antoi 14. marraskuuta asetuksen tilap\xc3\xa4isest\xc3\xa4 hallinnosta siirtym\xc3\xa4kaudelle. Siirtym\xc3\xa4kausi oli odotusvaihe siihen, kun valtion korkein elin Zagrebin kansallisneuvosto julkaisisi uuden laillisen asetuksen. Slovenia joutui siirtym\xc3\xa4kaudella huolehtimaan itse kansallisista teht\xc3\xa4vist\xc3\xa4\xc3\xa4 eik\xc3\xa4 saanu tukea esimerkiksi alueensa puolustamiseen._NEWLINE_Alueelliset ongelmat olivat alkaneet 31. lokakuuta kun K\xc3\xa4rntenin maakunta julistautui jakamattomaksi ja ilmoitti liitett\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi osaksi It\xc3\xa4vallan tasavaltaa. Italian joukot tunkeutuivat maahan 5. marraskuuta ja ylittiv\xc3\xa4t vuoden 1915 Lontoon sopimuksessa sovitun rajan. Italialaisten eteneminen pys\xc3\xa4ytettiin Logatecissa 11. marraskuuta kun SHS:n kansallishallituksen joukot alkoivat ty\xc3\xb6nt\xc3\xa4\xc3\xa4 niit\xc3\xa4 takaisin. Italialaiset vet\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t vain Planinaan saakka. N\xc3\xa4in sloveenit menettiv\xc3\xa4t Primorskan ja osan Notranjskan alueesta. Raja ja Italian miehitys vahvistettiin vuoden 1920 Rapallon sopimuksessa._NEWLINE_Majuri Rudolf Maister otti 1. marraskuuta 1918 haltuunsa Mariborin varuskunnan ja julisti kaupungin osaksi Jugoslaviaa. Steiermarkin kansallisneuvosto ylensi Maisterin kenraaliksi. Sloveniankielisess\xc3\xa4 K\xc3\xa4rnteniss\xc3\xa4 sloveenien yksik\xc3\xb6t olivat liian heikkoja vastustaakseen Heimwehria, joka onnistui tammikuussa 1919 karkottamaan sloveenien vapaaehtoisjoukot suurimmasta osasta K\xc3\xa4rntenia. Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1919 sloveenit yrittiv\xc3\xa4t ottaa alueet takaisin onnistumatta siin\xc3\xa4. Toukokuussa Slovenian poliittisen johdon painostuksesta Belgradin hallitus l\xc3\xa4hetti K\xc3\xa4rnteniin Jugoslavian vakinaisen armeijan joukkoja, jotka onnistuivat alueen takaisinvaltauksessa._NEWLINE_Takaisinvaltauksesta huolimatta Pariisin rauhanneuvotteluissa p\xc3\xa4\xc3\xa4tettiin j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 K\xc3\xa4rnteniss\xc3\xa4 kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestys, jossa p\xc3\xa4\xc3\xa4tettiin alueen jakamisesta. \xc3\x84\xc3\xa4nestys pidettiin 10. lokakuuta 1920, ja sen lopputuloksena K\xc3\xa4rnten liitettiin It\xc3\xa4valtaan. Alueen sloveeneja alettiin j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4llisesti saksalaistaa. Siirtymisest\xc3\xa4 It\xc3\xa4valta-Unkarin alaisuudesta Jugoslavian alaisuuteen, yli nelj\xc3\xa4sosa sloveeneista j\xc3\xa4i Jugoslavian ulkopuolelle._NEWLINE_Slovenian autonomisen kehittymisen turvaamiseksi Oton \xc5\xbdupan\xc4\x8di\xc4\x8din johtama Ljubljanan kansallisneuvoston kulttuurijaosto piti t\xc3\xa4rke\xc3\xa4n\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 sloveenit saisivat s\xc3\xa4ily\xc3\xa4 ja kehitty\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isen\xc3\xa4 kansakuntana. Valtion rakenne tulisi j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n tavoitteen mukaisesti. Kaikki puolueet allerkirjoittivat p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6slauselman, mutta Slovenian liberaalinen puolue vaati j\xc3\xa4seni\xc3\xa4\xc3\xa4n perumaan allekirjoituksen ennen lauselman julkaistamista. Puolueen tavoitteena oli keskusjohtoinen Jugoslavian valtio._NEWLINE_Zagredin kansallisneuvosto j\xc3\xa4rjesti marraskuussa 1918 istunnon valtion liittymisesta Serbian kuningaskuntaan. Serbia vaati v\xc3\xa4lit\xc3\xb6nt\xc3\xa4 ja ehdotonta liittymist\xc3\xa4. Serbien mielest\xc3\xa4 olosuhteet olivat oikeat Suur-Serbian luomiselle ja se halusi liitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kuningaskuntaan kaikki serbien asuttamat alueet. Alun perin Slovenia ei ollut osana liittymissuunnitelmaan, vaan se tuli mukaan liitytty\xc3\xa4\xc3\xa4n Sloveenien, kroaattien ja serbien valtioon. Liittymisen puolella olivat kroaatit, Bosnian serbit, dalmatialaiset ja tietyt puolueet kuten kroatialais-serbialainen koalatio sek\xc3\xa4 Slovenian liberaalinen puolue. Ehdotonta liittymist\xc3\xa4 vastustivat Slovenian kansanpuolue, Slovenian sosialistinen nuoriso ja Kroatian talonpoikaispuolue._NEWLINE_Dalmatia halusi nopeuttaa yhdistymist\xc3\xa4 Serbiaan ja l\xc3\xa4hetti 19. marraskuuta Zagrebin kansallisneuvostolle vetoomuksen, jossa se vaati v\xc3\xa4lit\xc3\xb6nt\xc3\xa4 yhdistymist\xc3\xa4. Perusteluina olivat \xe2\x80\x9dkansallisten etujen, Italiaa vastaan puolustamisen ja valtioj\xc3\xa4rjestyksen turvaamisen t\xc3\xa4hden\xe2\x80\x9d. Kansallisneuvosto v\xc3\xa4litti vetoomuksen kaikille valtion autonomiselle elimille. Jugoslavian demokraattinen puolue asettui vetoomuksen taakse 20. marraskuuta, mutta Slovenian kansanpuolue torjui sen kuitenkin seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4._NEWLINE_Svetozar Pribi\xc4\x87evi\xc4\x87in johtama Zagrebin kansallisneuvosto kokoontui 23. marraskuuta 1918. Istunnossa enemmist\xc3\xb6n\xc3\xa4 oli liittoumista kannattavat. Vastustajat olisi voineet vedota Geneven sopimukseen, joka olisi taannut tasavertaisen aseman yhdistymisen osapuolille. Serbia oli kuitenkin hyl\xc3\xa4nnyt yksipuolisesti sopimuksen vain viikko allekirjoittamisensa j\xc3\xa4lkeen. Kroatian talonpoikauspuoleen johtaja Stjepan Radi\xc4\x87 puhui kiihke\xc3\xa4sti liitt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 vastaan, mutta j\xc3\xa4i ilman tarvittavaa tukea Slovenian kansanpuolueelta ja Kroatian oikeuspuolueelta. Lopulta kansallisneuvosto taipui liittymisen puolelle ja l\xc3\xa4hetti 28-henkisen valtuuskunnan neuvottelemaan liittymisen ehdoista Belgradiin. Valtuuskunnan oli huolehdittava, ett\xc3\xa4 sopimuksessa huolehdittaisiin hallinnon desentralisoinnista, jotta serbit eiv\xc3\xa4t nousisi ylivaltaan perustuslaista p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4tt\xc3\xa4ess\xc3\xa4. Valtuuskunta kuitenkin pyysi v\xc3\xa4lit\xc3\xb6nt\xc3\xa4 ja ehdotonta liittymist\xc3\xa4 kuningaskuntaan 1. joulukuuta 1918.\n_START_SECTION_\nSloveenit osana Jugoslavian kuningaskuntaa\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenian politiikkaa Jugoslaviassa leimasi kaksi asiaa. Ensimm\xc3\xa4inen n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 oli aatteellinen ja poliittinen vastakohtaisuus sek\xc3\xa4 keskin\xc3\xa4inen kilpailu ja poliittinen taistelu konservatiivisen kristillisosiaalisen puolueen, Slovenian kansanpuolueen ja liberaalipuolueen kesken. Toinen asia oli Jugoslavian unitarismin ja keskusjohdon vastustus ja taistelu autonomian puolesta. Varsinkin kansanpuolueen ja liberaalien kiistat oli laajoja._NEWLINE_Slovenian kansanhallitus lakkautettiin tammikuussa 1919, jonka korvasi virallinen aluehallitus. Aluehallituksen toimintaoikeudet olivat rajalliset, mik\xc3\xa4 aiheutti pettymyst\xc3\xa4 ja tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myyden tunnetta uutta valtiota kohtaan. Ensimm\xc3\xa4iset Serbien, kroattien ja slovenialaisten kuningaskunnan parlamenttivaalit j\xc3\xa4rjestettiin 21. marraskuuta 1920. Jugoslaviaa kannattavat puolueet voittivat vaalit. Yhten\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4 ja keskusjohtoisuutta kannattivat kaikki puolueet lukuun ottamatta kansanpuoluetta.  _NEWLINE_Vuosina 1920\xe2\x80\x931927 Slovenian liberaalit istuivat Belgradin hallituksessa. Liberaalien asema oli Sloveniassa vahvempi kuin vaalitulokset olisivat antaneet my\xc3\xb6ten. Liberaaleja tosin syytettiin t\xc3\xa4m\xc3\xa4n vuoksi sloveeneja vahingollistaneista toimista, kuten ORJUNA:n laajentamisesta ja sen v\xc3\xa4kivaltaan sek\xc3\xa4 Slovenian jakamisesta Ljubljanan ja Mariborin pormestaripiireihin._NEWLINE_Slovenian kansanpuolue ja radikaalit muodostivat vuonna 1927 vaaliliiton ja sopivat hallitusyhteisty\xc3\xb6st\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n johdosta kansanpuolueen kanta autonomiaan ja liittovaltioon muuttui opportunistiseksi. Kansanpuolueen Anton Koro\xc5\xa1ec nimettiin p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi 1928, mutta nimityksest\xc3\xa4 ei ollut hy\xc3\xb6ty\xc3\xa4 puolueelle tai sloveeneille. Nimityksen johdosta sloveenien ja kroaattien poliittisen johdon v\xc3\xa4lit muuttuivat varautuneemmiksi._NEWLINE_6. tammikuuta 1929 kuningas Aleksanteri I:n hajotti parlamentin ja julisti \xe2\x80\x9dtammikuun 6. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n diktatuurin\xe2\x80\x9d, jolloin valtion nimeksi tuli Jugoslavian kuningaskunta ja ainoa tunnustettu kansalaisuus oli jugoslaavi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli seurausta serbien ja kroaattien poliittisten suhteuden k\xc3\xa4rjistymisest\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 Serbien poliittisen kent\xc3\xa4n ristiriidoista._NEWLINE_Kansanpuolue tuki valtiovaltaa vuodet 1929\xe2\x80\x931930. Koro\xc5\xa1ec ty\xc3\xb6skenteli Petar \xc5\xbdivkovi\xc4\x87in hallituksessa syksyyn 1930, kunnes erosi tajutessaan ettei hallitus pystynyt tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n loppua eri kansalaisuuksien vastakkainasettelusta. Vanhojen ristiriiojen lis\xc3\xa4ksi ilmeni my\xc3\xb6s uusia ja n\xc3\xa4iden lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s talousongelmia._NEWLINE_Ranskan ja T\xc5\xa1ekkoslovakian painostuksen alaisena kuningas Aleksaneri I:n julisti uuden perustuslain ilman parlamentin hyv\xc3\xa4ksynt\xc3\xa4\xc3\xa4 ja muodostettiin uusi hallitus. Entisen kansanpuolueen edustajat oltiin suljettu hallituksen ulkopuolelle ja Sloveniassa hallitusta pidetteenkin kirkonvastaisena. Uutta hallitusta kannatti liberaalipuolue sek\xc3\xa4 osa entisen Itsen\xc3\xa4isen talonpoikaispuolueen j\xc3\xa4senist\xc3\xa4._NEWLINE_Joulukuussa 1932 kansanpuolueen johto julkaisi radikaalin kansallispoliittisen ohjelman tiiviin julistuksen muodossa (sloveeniksi punktacija), jossa vaadittiin sloveenien yhdist\xc3\xa4mist\xc3\xa4 yhden poliittisen yksik\xc3\xb6n alaisuuteen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 olisi ainoa tapa suojella itse\xc3\xa4\xc3\xa4n ja turvata hyvinvointiaan. Julistuksen mukaan sloveenien oli taisteltava itselleen itsen\xc3\xa4inen asema, joka toimisi kannustimena Jugoslavian ulkopuolella asuville sloveeneille. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n takia sloveenit tarvitsisivat kansallisen identiteetin, lipun, nimen, etnisen yhteis\xc3\xb6n, taloudellisen itsen\xc3\xa4isyyden, poliittisen ja kulttuurillisen vapauden sek\xc3\xa4 radikaalin sosiaalilains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nn\xc3\xb6n, joka turvaa kaikkien tuottavien ammattien edut ja kehityksen. Julistuksen mukaan sloveenien, kroaattien ja serbien tulisi perustaa vapaasta tahdostaan ja demokraattisin perustein itsehallinnollisista yksik\xc3\xb6ist\xc3\xa4 muodostettu valtio, jonka osana Slovenia olisi. Belgradin hallitus ja Slovenian liberaalipuolue tuomitsi julistuksen ja leimasivat julistuksen tekij\xc3\xa4t separisteiksi. Julistuksen alullepanijat ja muutamat \xc5\xa0en\xc4\x8durin mielenosoituksen j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4jist\xc3\xa4 tuomittiin vankeuteen. Koro\xc5\xa1ec kirjoitti vankilasti kuninkaalle ja ilmoitti kansanpuolueen tukevan h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 jos Slovenia saisi autonomian. Kuningas kuoli kuitenkin 1934 eik\xc3\xa4 asia edennyt. Koro\xc5\xa1ec piti yhteytt\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen sijaishallitsija, ruhtinas Pavel Kara\xc4\x91or\xc4\x91evi\xc4\x87iin ja serbien radikaalijohtajaan Milan Stojadinovi\xc4\x87iin._NEWLINE_Uuden perustuslain ensimm\xc3\xa4isen vuosien aikana Slovenian sis\xc3\xa4politiikka oli kiihke\xc3\xa4\xc3\xa4 ja ristiriitoja esiintyi paljon. Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1932 kansanpuolueesta erosi sen ammattiyhdistys, Jugoslavian ammattiyhdistys. Kristillissosialistit, ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset ja jotkin \xc3\xa4lymyst\xc3\xb6ryhm\xc3\xa4t kritisoivat kansallispuoluetta liian vaisusta suhtautumisesta kansallisiin kysymyksiin Belgradin hallituksessa. Vuoden 1932 j\xc3\xa4lkeen kristillisosialisteista ja heid\xc3\xa4n ammattiliitostaan tuli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 poliittinen voima._NEWLINE_Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1935 kansallispuolue liittyi vastaperustettuun Jugoslavian radikaalien liittoon, jonka perustivat Belgradin poliittiset ryhm\xc3\xa4t. Kansanpuolue tunnusti keskusjohtoisen perustuslain ja lievensi vaatimuksiaan Slovenian autonomiasta. Kansanpuolue boikotoin 5. toukokuuta 1935 j\xc3\xa4rjestettyj\xc3\xa4 vaaleja, mutta siit\xc3\xa4 huolimatta puolue sai kaikki korkeimmat virkapaikat Sloveniassa. Liberaalipuolue sek\xc3\xa4 monet pienpuolueet alkoi vaalien j\xc3\xa4lkeen vastustamaan kansanpuolueen ylivaltaa_NEWLINE_Slovenian kommunistit perustivat n\xc3\xa4enn\xc3\xa4isesti itsen\xc3\xa4isen Slovenian kommunistisen puolueen, joka todellisuudessa oli t\xc3\xa4ydellisesti Jugoslavian kommunistisen puolueen alaisuudessa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n liiton takana olivat Josip Broz Tito ja Edvard Kardelj. \xc4\x8cebiness\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestetyss\xc3\xa4 perustamiskokouksessa huhtikuussa 1937 kommunistinen puolue hyv\xc3\xa4ksyi ohjelman, joka oli kansallisesti suuntautunut, kansanrintamaa tukeva ja demokraattinen. Puolue voitti paljon liittolaisia Slovenian poliittisesta kent\xc3\xa4st\xc3\xa4. Kommunistit tekiv\xc3\xa4t paljon propagandaa ja organisoivat pohjoisrajalla puolustusliikkeen natsismia ja fasismia vastaan. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 erityisen aktiivisesti toimi varsinkin vuonna 1939 Slovenia-yhdistys (sloveeniksi Slovensko dru\xc5\xa1tvo) johon kuului kommunistien lis\xc3\xa4ksi muita vasemmistolaisia._NEWLINE_Slovenian katolisella kirkolla oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 rooli politiikassa, vaikka sen merkitys oli pienentynyt maailmansodan j\xc3\xa4lkeen. Jugoslavian ortodoksinen kirkko tunsi ep\xc3\xa4luulo katolista kirkkoa kohtaan. Katoliselta kirkolta takavarikoitiin muun muassa maa-alueita. Katolinen kirkko pysyi maailmansotien v\xc3\xa4lisen ajan konservatiivisena ja poliittisesti aktiivisena. Kirkon j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4t kansankokoukset olivat osallistujam\xc3\xa4\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n suurimpia Sloveniassa. Kirkko ja kansanpuolue tekiv\xc3\xa4t l\xc3\xa4heist\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4. Ljubljanassa my\xc3\xb6s opiskelijaliikkeet vaikuttivat suuresti politiikkaan.\n_START_SECTION_\nToinen maailmansota ja miehitys\n_START_PARAGRAPH_\nJugoslavia v\xc3\xa4lttyi sodalta puolitoista vuotta sen alkamisesta. Kuningaskunnan ulkopuolella asuville sloveeneille sota tuli kuitenkin aikaisemmin: K\xc3\xa4rntenin sloveenit joutuivat mukaan heti alusta ja Primorskan sloveenit kes\xc3\xa4kuussa 1940. Jugoslavia liittyi sotaan, kun Natsi-Saksa pakotti sen allekirjoittamaan Kolmen vallan sopimuksen kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1941. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Yhdistynyt kuningaskunta j\xc3\xa4rjesti vallankaappauksen Jugoslaviassa ja sijaishallitsija Pavel Kara\xc4\x91or\xc4\x91evi\xc4\x87 syrj\xc3\xa4ytettiin. Vallankaappauksen j\xc3\xa4lkeen Adolf Hitlerin johtamat natsit hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Jugoslaviaan._NEWLINE_Saksalaiset hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t 6. huhtikuuta 1941 ja kymmenen p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin kuningaskunta oli valloitettu. Kroatian fasismimy\xc3\xb6nteiset nationalistit eli usta\xc5\xa1at perustivat 10. huhtikuuta Itsen\xc3\xa4isen Kroatian valtion, josta tuli Saksan ja Italian kuningaskunnan protektoraatti. Itsen\xc3\xa4isen Kroatian valtion my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Slovenia leikkautui irti muusta kuningaskunnasta ja kolme miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4valtaa jakoivat sen miehitysvy\xc3\xb6hykkeisiin 11. huhtikuuta. Saksan ja Italian lis\xc3\xa4ksi miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4valtoihin kuului Unkari. Natsi-Saksa miehitti \xc5\xa0tajerskan, Gorenjskan, pohjois-Dolenjskan ja Me\xc5\xbean laakson. Italian miehitysvy\xc3\xb6hykkeeseen kuului Ljubljana sek\xc3\xa4 suurin osa Dolenjskaa ja Notranjskaa. Unkarin vy\xc3\xb6hykkeeseen kuului suurin osa Prekmurjesta._NEWLINE_Hitler ja Italian johtaja Benito Mussolini ilmaisivat julkisesti miehityksen tavoitteena olleen sloveenien kansakunnan tuhoaminen. Italian miehitysvy\xc3\xb6kkeell\xc3\xa4 tuhoamistoimet oli lievempi\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 sloveenien kulttuuriautonomia ja kuntatason hallinto jatkoivat olemassaoloaan. Saksalaiset ja unkarilaiset sen sijaan sulkivat sloveenien kouluja, hallinnon ja kansalliset instituutiot. Saksalaiset aloittivat my\xc3\xb6s ennaltasuunnitellun etnisen puhdistuksen. Sloveeneja murhattiin ja karkotettiin. Karkotuksen koki muun muassa slovenialainen sivistyneist\xc3\xb6 ja papisto. Sivistyneist\xc3\xb6 karkotettiin Serbiaan ja Kroatiaan, mutta maaseutuv\xc3\xa4est\xc3\xb6 kuljetettiin Saksaan. Suunnitelmissa oli my\xc3\xb6s koko K\xc3\xa4rntenin sloveeninkielisen v\xc3\xa4est\xc3\xb6n karkottaminen. Italialaiset ja saksalaiset karkottivat sloveeniv\xc3\xa4est\xc3\xb6n Ala-Savasta ja Posoteljeste ja alueelle muutti Ko\xc4\x8devjen saksalaisv\xc3\xa4est\xc3\xb6 talvella 1941\xe2\x80\x9342._NEWLINE_Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1942 saksalaiset ja unkarilaiset alkoivat mobilisoida sloveeneja armeijaan. Saksalaiset l\xc3\xa4hettiv\xc3\xa4t sloveeneja taisteluihin Afrikkaan, Neuvostoliittoon ja joitakin my\xc3\xb6s Suomeen. Saksan armeijaan rekrytoitiin noin 35\xc2\xa0000 sloveenia koko sodan aikana. Saksalaismiehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4t karkottivat yhteens\xc3\xa4 80\xc2\xa0000 ihmist\xc3\xa4 Sloveniasta, italialaiset l\xc3\xa4hittiv\xc3\xa4t 25\xc2\xa0000 sloveenia keskitysleireille, joilla 9\xc2\xa0000 kuoli. Taisteluissa miehitt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 vastaan kuoli 16\xc2\xa0000 partisaania, 18\xc2\xa0000 siviili\xc3\xa4 joko internointileirill\xc3\xa4 tai vankeudessa ja 7\xc2\xa0000 sloveenia kuoli Saksan armeijan palveluksessa. Kaatuneista Italian tai Unkarin armeijan sloveeneista ei ole tietoa.\n_START_SECTION_\nVastarintaliike ja poliittinen toiminta\n_START_PARAGRAPH_\nEnnen maailmansotaa Sloveniassa ei ollut fasistisia ryhmi\xc3\xa4 tai liikkeit\xc3\xa4, jotka olisivat ideologisista syist\xc3\xa4 ryhtyneet yhteisty\xc3\xb6h\xc3\xb6n miehitt\xc3\xa4jien kanssa. Vanha maahan j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt poliittinen johto pyrki rinnakkaiseloon miehitt\xc3\xa4jien kanssa, vaikka tunnustikin Lontooseen paenneen pakolaishallituksen._NEWLINE_Slovenian johtavat puolueet, kansanpuolue ja liberaalipuolue, ottivat ilolla vastaan Italian 3. toukokuuta 1941 tekem\xc3\xa4n ilmoituksen, jossa kerrottiin Italian liitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n miehitysalueensa itseens\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dProvincia di Lubiana\xe2\x80\x9d -nimell\xc3\xa4. Liian innokas vastaanotto her\xc3\xa4tti paheksuntaa niin liittoutuneissa kuin poliittisissa vastustajissa._NEWLINE_Kolme viikkoa miehityksen j\xc3\xa4lkeen pienet poliittiset ryhm\xc3\xa4t alkoivat muodostamaan Sloveniaan vastarintaliikett\xc3\xa4. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 ryhmi\xc3\xa4 olivat vasemmistolaiset kansallisdemokraatit, katolilaiset kristillissosiaalit ja kommunistit. Yhteisj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 perustettiin 26. huhtikuuta 1941 ja sen nimeksi tuli kommunistien ehdotuksesta Imperialisminvastainen rintama. Muut ryhm\xc3\xa4t k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t kuitenkin nimityst\xc3\xa4 vapausrintama (sloveeniksi Osvobodilni front, OF). Vapausrintaman tavoitteena oli taistella Slovenian kansan vapauttamiseksi ja Yhdistyneen Slovenian muodostamiseksi._NEWLINE_Kes\xc3\xa4kuussa 1941 kommunistit perustivat partisaaneille ylijohdon. Hein\xc3\xa4kuussa vapausrintama alkoi luomaan maaseudulle partisaaniryhmi\xc3\xa4 ja kaupungeissa pieni\xc3\xa4 iskujoukkoja. Partisaanit ja iskujoukot saivat yhteiskuntapiirien tuen muutamassa kuukaudessa. Vapausrintaman oma tiedustelupalvelu perustettiin elokuussa kommunistien toimessa, muiden ryhmien ollessa t\xc3\xa4ysin tiet\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 siit\xc3\xa4. Tiedustelupalvelun tarkoituksena oli taistella miehitt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 ja sen yhteistoiminnassa olevia sloveeneja vastaan, joskin yhteistoiminnaksi leimattiin hyvin mielivaltaisesti. Vapausrintaman korkein t\xc3\xa4ysistonto pidettiin syyskuussa: siin\xc3\xa4 vapausrintama vaati yksinoikeutta edustaa kansaa miehitt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 vastaan k\xc3\xa4ydyn sodan aikana, koska kaikki j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ytyminen rintaman ulkopuolella voi aiheuttaa vahinkoa sloveeneilla. T\xc3\xa4llainen j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ytyminen voidaan tulkita maanpetokseksi. Istunnossa vapausrintama p\xc3\xa4\xc3\xa4tti alistaa Slovenian partisaanit Jugoslavian partisaanien johdon alaisuuteen. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 vaatimukset oli suunnattu poliittisia kilpailijoita vastaan. Tavoitteena oli my\xc3\xb6s tehd\xc3\xa4 vapausrintamasta osa yleisjugoslavialaista vastarintaliikett\xc3\xa4, jonka kohdossa oli Jugoslavian kommunistisen puolueen p\xc3\xa4\xc3\xa4sihteeri Josip Broz Tito._NEWLINE_Vanha poliittinen johto aloitti lehdist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 aggressiivisen propaganda vapausrintamaa vastaan. Se kuvasi vapausrintaman aseellisia taisteluita \xe2\x80\x9dseikkailuksi, joka vain \xc3\xa4rsytt\xc3\xa4\xc3\xa4 miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 ja tuottaa tarpeettomia uhreja\xe2\x80\x9d. Vapausrintamaa kritisoitiin siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 sen kommunistien vaikutuksen alla ja aikeissa aloittaa vallankumouksen. Vapausrintama vastaavasti korosti ohjelmassaa, ettei sen tarkoituksena ole aloittaa vallankumousta vaan taistella miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 vastaan. Vapausrintaman mukaan kaikki poliittiset ja yhteiskunnalliset ongelmat ratkaistaan demokraattisesti sodan j\xc3\xa4lkeen._NEWLINE_Syksyll\xc3\xa4 1941 vapausrintama perusti sloveenien korkeimmaksi edustuselimeksi Slovenian kansallisen vapauskomitean. Komitea julkaisi useita p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 ja julkilausimia, joiden pohjana oli sloveenien itsem\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4misoikeus ja suvereniteetti. Komitea vaati sloveeneille Yhdistynytt\xc3\xa4 Sloveniaa, joka olisi Jugoslavian liittovaltion itsen\xc3\xa4inen valtiollinen yksikk\xc3\xb6. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 valtiollinen alue olisi se etninen alue, joka oli sloveeneille kuulunut ennen miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n puhdistuksia, mukaan luettuna Triste._NEWLINE_Vanha poliittinen eliitti alkoi vuonna 1942 luomaan vastavoimaa kommunisteille ja vapausrintamalle, joten he perustivat huhtikuussa 1942 Sloveenien liiton (sloveeniksi Slovenska zaveza). Liitolla oli vasemmistolainen yhteiskunnallinen ohjelma, joka korosti sosiaalisen ja taloudellisen muutoksen tarvetta. Liitto toimi aluksi itsen\xc3\xa4isesti, mutta kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1942 se haki tukea miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4st\xc3\xa4. Syyn\xc3\xa4 t\xc3\xa4h\xc3\xa4n oli partisaanien menestys ja turvautuminen vallankumoukselliseen v\xc3\xa4kivaltaan. Sloveenien liitto muodosti kyl\xc3\xa4vartioita (sloveeniksi va\xc5\xa1ka stra\xc5\xbea), joista osa sai aseistuksen italialaisilta. Italialaisten nimitys kyl\xc3\xa4vartioille oli \xe2\x80\x9dvapaaehtoinen kommunisminvastainen miliisi\xe2\x80\x9d (ital. milizia volontaria anticomunista). Kyl\xc3\xa4vartioiden luominen johti tietyill\xc3\xa4 alueilla veljessotiin kyl\xc3\xa4vartioiden ja vapausrintaman v\xc3\xa4lill\xc3\xa4._NEWLINE_Vapausrintaman lokakuussa 1943 j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kokouksessa valittiin 120-j\xc3\xa4seninen kansallinen vapauskomitea. Kokous p\xc3\xa4\xc3\xa4tti, ett\xc3\xa4 vapaa Slovenia ja Primorska liitet\xc3\xa4\xc3\xa4n osaksi Jugoslavian liittovaltiota, jota alettiin perustamaan marraskuussa 1942. Liittovaltion korkeimmaksi lakia s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi elimeksi nousi Jugoslavian kansanvapautuksen fasisminvastainen neuvosto AVNOJ (sloveeniksi Antifa\xc5\xa1isti\xc4\x8dko ve\xc4\x87e narodnog oslobo\xc4\x91enja Jugoslavije) marraskuussa 1943. AVNOJ perusti oman hallituksen ja solmi sopimuksen Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kanssa kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1944. Sopimukseen AVNOJ:ta painostivat t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4t fasismin vastaiset liittolaiset. Sopimuksen hyv\xc3\xa4ksyiv\xc3\xa4t liittoutuneet. Sopimus tiesi lopullesesti syksyll\xc3\xa4 1943 perustettujen kodinturvajoukkojen (sloveeniksi domobranci) lopettamista. Slovenian vastavallankumouksellinen johto sai Britanniasta k\xc3\xa4skyn solmia sopimus vapausrintaman kanssa, mutta sopimusta ei syntynyt. Britit palauttivat kodinturvajoukot partisaanien tai Jugoslavian armeijan k\xc3\xa4siin: suurin osa heist\xc3\xa4 teloitettiin.\n_START_SECTION_\nPartisaanien taistelut\n_START_PARAGRAPH_\nSyksyst\xc3\xa4 1941 alkaen partisaanit k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t taisteluita miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 vastaan. Partisaanit k\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4t niin voittoja kuin tappioitakin. Lokakuussa Krimin pataljoona hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Italian asemiin Lo\xc5\xbeissa ja \xc5\xa0tajerskan pataljoona taisteli saksalaisia vastaan Dobrovljess\xc3\xa4. Joulukuussa Cankar-pataljoona tuhosi saksalaisen poliisiosaston Rovte v Sel\xc5\xa1ki Dolinissa. Cankar-pataljoona taisteli 9.\xe2\x80\x9311. tammikuuta 1942 saksalaisia vastaan menestyksekk\xc3\xa4\xc3\xa4sti Dra\xc5\xbego\xc5\xa1essa kunnes vet\xc3\xa4tyi Jelovicaan. Saksalaiset kostivat tappamalla 41 kyl\xc3\xa4l\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ja internoivalla loput sek\xc3\xa4 polttamalla kyl\xc3\xa4n._NEWLINE_Kes\xc3\xa4\xc3\xa4n 1942 menness\xc3\xa4 partisaanit olivat jakautuneet iskuprikaateiksi. Menestynein n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 oli 700 sotilaan 2. iskuprikaati. Toukokuussa 2. iskuprikaati taisteli Jan\xc4\x8dessa saksalaisia vastaan. Muutama viikko t\xc3\xa4st\xc3\xa4, 2. iskuprikaati taisteli italialaisia vastaan Muljavan ja \xc5\xbdu\xc5\xbeemberkin v\xc3\xa4lisiss\xc3\xa4 metsiss\xc3\xa4, saavuttaen suuren voiton. Kes\xc3\xa4kuussa prikaati siirtyi \xc5\xa0tajerskaan auttamaan paikallisia partisaaneja. Matkalla kuitenkin 2. iskuprikaati joutui useasti taisteluihin saksalaisia vastaan ja \xc5\xa0tajerskaan selvisi vain 120 partisaania. Hein\xc3\xa4-marraskuun 1942 Ljubljanan maakunnan partisaanit joutuivat italialaisten sotatoimien alaisuuteen: arvioiden mukaan noin viidennes partisaaneista, eli tuhat taistelijaa, kaatui tai joutui vangiksi. Vapausrintama perusti tuona aikana kuitenkin nelj\xc3\xa4 uutta iskuprikaatia._NEWLINE_Tammikuussa 1943 Saksan armeijan 2 000 sotilaan vahvuinen yksikk\xc3\xb6 tuhosi Pohorjessa koko Pohorjen pataljoonan, jonka vahvuus oli 69 taistelijaa. Maaliskuun lopulla Cankar- ja Gubec-prikaatit tuhosivat italialaisen Macerata-divisioonan pataljoonan Jelenov \xc5\xbdlebin l\xc3\xa4heisyydess\xc3\xa4._NEWLINE_Italian armeija antautui syksyll\xc3\xa4 1943, jolloin partisaaniarmeija riisui aseista Ljubljanan maakunassa kolme divisioonaan ja yhden fasistilegioonan. Primorskassa partisaanit riisuivat aseista yhden fasistilegioonan. Syyskuun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 partisaanit valloittivat \xc4\x8detnikkiosaston Gr\xc4\x8daricessa ja Turjakin, jonne kyl\xc3\xa4vartiot olivat vet\xc3\xa4ytyneet. Partisaanien vangiksi j\xc3\xa4i 695 sotilasta ja siviili\xc3\xa4 ja partisaaneja vastustaneet kyl\xc3\xa4vartiot oli tuhottu._NEWLINE_Goriziassa partisaanit estiv\xc3\xa4t saksalaisia kahden viikon ajan etenem\xc3\xa4st\xc3\xa4 Friulista id\xc3\xa4mm\xc3\xa4ksi. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa partisaanien vahvuus oli 35\xc2\xa0000 taistelijaa, enemm\xc3\xa4n kuin koskaan. Gorizian rintaman murruttua Primorskan partisaaniliike pysyi voimakkaana. Sen 9. armeijakunta k\xc3\xa4vi parin vuoden ajan taisteluita saksalaisia ja Italian sosiaalista tasavaltaa vastaan._NEWLINE_Slovenian partisaaniarmeija liitettiin vuoden 1943 lopussa osaksi Jugoslavian partisaaniarmeijaa ja tunnustettiin n\xc3\xa4in osaksi liittoutuneiden sotilasvoimaa. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1943 Slovenian p\xc3\xa4\xc3\xa4esikunnassa ollut William Jonesin sotilasvaltuuskunta oli tiedottanut partisaanien menestyksest\xc3\xa4 Iso-Britanniaan. Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1944 my\xc3\xb6s Neuvostoliiton sotilasvaltuuskunta vierali Sloveniassa._NEWLINE_P\xc3\xa4\xc3\xa4esikunta l\xc3\xa4hetti tammikuussa 1944 14. divisioonan kohti \xc5\xa0tajerskaa. Divisioonan koko oli 1\xc2\xa0112 sotilasta, mutta Kozjanskossa divisioona ajautui taisteluihin saksalaisia vastaan. P\xc3\xa4\xc3\xa4sty\xc3\xa4\xc3\xa4n Mozirjeen divisioonan kooksi oli supistunut 440 sotilasta. 14. divisioona saapui \xc5\xa0tajerskaan kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja lukuisat l\xc3\xa4hialueiden ihmiset liittyiv\xc3\xa4t partisaaneihin. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 partisaanit valloittivat vahvat Lu\xc4\x8den ja Gornji Gradin saksalaisasemat ja vapauttivat Yl\xc3\xa4-Savinjan laakson._NEWLINE_Liittoutuneiden kanssa yhteisty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ollut Slovenian partisaaniarmeija vapautti yhdess\xc3\xa4 Jugoslavian armeijan kanssa koko sloveenien asuttaman alueen. Huolimatta saksalaisten suurhy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksest\xc3\xa4, 9. armeijakunta oli valloittanut Triesten, Gorizian ja Cividale del Friulin. Koro\xc5\xa1kan partisaanit ja 4. operatiivisen vy\xc3\xb6hykkeen yksik\xc3\xb6t vapauttivat Koro\xc5\xa1kan ja miehittiv\xc3\xa4t Etel\xc3\xa4-K\xc3\xa4rntenin ja Klagenfurtin. Saksan E-armeijaryhm\xc3\xa4n komentaja ja Kaakkois-Euroopan ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 kenraali Alexander L\xc3\xb6hr allekirjoitti antautumiskirjan 10. toukokuuta Topol\xc5\xa1icassa. Vapausrintama otti vallan Sloveniassa, sen ollen t\xc3\xa4ysin kommunistien hallinnassa._NEWLINE_Sloveenialueet yhdistettiin melkein kokonaan ja luotiin Slovenian tasavalta, joka liitettiin osaksi Jugoslavian liittovaltiota. Josip Broz Tito nousi liittovaltion presidentiksi. Huolimatta lupauksista kunnioittaa Slovenian itsen\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4, liitettiin Slovenian partisaaniarmeija Jugoslavian armeijaan toukokuussa 1945. Armeijan Slovenian p\xc3\xa4\xc3\xa4esikunta lakkautettiin ja n\xc3\xa4in vietiin sloveeneilta t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 kansallisen itsem\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4misoikeuden symboli.\n_START_SECTION_\nMiehitysajan hy\xc3\xb6dyt\n_START_PARAGRAPH_\nMiehityksen ensimm\xc3\xa4iset vuodet merkitsiv\xc3\xa4t jonkinlaista taloudellista ja yhteiskunnallista kehityst\xc3\xa4, varsinkin Saksan miehitysvy\xc3\xb6hykkeell\xc3\xa4. Ty\xc3\xb6llisyys kasvoi ja elintarvikes\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6stely jopa kohotti joidenkin elintasoa. Saksalaiset rakennuttivat uusia teollisuuslaitoksia ja modernisoivat entisi\xc3\xa4, suunnittelivat uusia voimalaitoksia ja laajensivat s\xc3\xa4hk\xc3\xb6verkkoa. Italialaiset tekiv\xc3\xa4t samoin Ljubljanan seudulla. Saksalaiset nykyaikaistivat my\xc3\xb6s maatiloja, toivat halvempia maatalouskoneita, uusia viljelyskasveja ja jalostusel\xc3\xa4imi\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 neuvoivat uusien tuotteiden valmistuksesta.\n_START_SECTION_\nJugoslavian sosialistinen tasavalta\n_START_PARAGRAPH_\nToisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen perustettiin Josip Broz Titon johdolla Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta ja Sloveniasta tuli yksi sen tasavalloista (Slovenian sosialistinen tasavalta). Siihen liitettiin my\xc3\xb6s pieni osa aikaisemmin Italialle kuuluneesta Istrian niemimaasta. Sloveniassa alkoi kollektivisointi 1949, joka jatkui vuoteen 1952. Jugoslavian johto ryhtyi rakentamaan yhteiskuntaj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4 ei-neuvostoliittolaisten oppien mukaan, jonka seurauksena alettiin tammikuussa 1950 perustaa ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten itsehallintoneuvostoja, jotka olivat vastavoima yksipuoluediktatuurille. Pienest\xc3\xa4 koostaan huolimatta Slovenia oli sosialistisen Jugoslavian talousveturi ja poliittisesti sen vapain._NEWLINE_Titon kuoleman j\xc3\xa4lkeen 1980 Belgrad pyrki vallan keskitt\xc3\xa4miseen. Alkoi talouden alam\xc3\xa4ki, ja kansallismieliset mielialat voimistuivat. Milan Ku\xc4\x8dan nousi vuonna 1986 Slovenian puoluejohtajaksi. Slovenian itsen\xc3\xa4istymisliike alkoi voimistua vuonna 1988. Sloveenien tukiessa Kosovon albaaneja helmi-maaliskuussa 1989 Serbia alkoi saartaa Sloveniaa talouspakottein. Toukokuussa 1989 Sloveniassa julkistettiin julistus, jossa vaadittiin suvereniteettia, vaikka maa pysyisi Jugoslavian osana. 22. tammikuuta 1990 ensin sloveenit ja sitten kroaatit erosivat Jugoslavian kommunistien liitosta, jossa heit\xc3\xa4 painostettiin. Kommunistien liitto hajosi ja Jugoslavian hajoamiskehitys kiihtyi._NEWLINE_Puolueiden perustaminen tuli mahdolliseksi vuonna 1989, ja huhtikuussa 1990 pidettiin ensimm\xc3\xa4iset monipuoluevaalit. Kommunistit nimesiv\xc3\xa4t itsens\xc3\xa4 Demokraattisten uudistusten puolueeksi (SDP), ja se otti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n sosiaalidemokraattisen ohjelman, mutta h\xc3\xa4visi kuuden puolueen Slovenian demokraattiselle oppositiolle (DEMOS). Oikeistolainen ja nationalistinen DEMOS ajoi itsen\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4, mutta SDP:n Ku\xc4\x8dan, joka valittiin vapaasti presidentiksi, loi uuden hallituksen joka ajoi l\xc3\xb6yhemp\xc3\xa4\xc3\xa4 Jugoslavian liittovaltiota, mit\xc3\xa4 Serbia vastusti.\n_START_SECTION_\nItsen\xc3\xa4inen Slovenia\n_START_PARAGRAPH_\nSlovenia otti uuden perustuslain k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n joulukuussa 1991. Samassa kuussa DEMOS hajosi. Euroopan yhteis\xc3\xb6 ja Yhdysvallat tunnustivat Slovenian tammikuussa 1992. Yhdistyneisiin kansankuntiin Slovenia liittyi 22. toukokuuta 1992._NEWLINE_Hallitus hajosi huhtikuussa 1992, ja uudeksi p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi nimettiin Janez Drnov\xc5\xa1ek. Joulukuun 1992 vaalit voittivat liberaalidemokraatit, sosialistit ja kristillisdemokraatit, ja Milan Ku\xc4\x8dan valittiin uudelleen presidentiksi. Tammikuussa 1993 parlamentti valitsi Janez Drnov\xc5\xa1ekin uudelleen p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi. Sosiaalidemokraatit (ZLSD) vet\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t hallituksesta tammikuussa 1996._NEWLINE_Kes\xc3\xa4kuussa 1996 Slovenia allekirjoitti l\xc3\xa4hentymissopimuksen Euroopan unionin kanssa ja haki j\xc3\xa4senyytt\xc3\xa4. Marraskuun 1996 vaaleissa p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Drnov\xc5\xa1ekin Liberaalidemokraatit menettiv\xc3\xa4t asemiaan oikeistopuolueille. Yksi oikeiston edustaja kuitenkin vaihtoi puoluetta. ja konservatiivinen Kansanpuolue (SLS) liittyi my\xc3\xb6s Drnov\xc5\xa1ekin rinnalle, jolloin h\xc3\xa4n sai jatkaa. My\xc3\xb6s Milan Ku\xc4\x8dan valittiin uudelleen marraskuussa 1997._NEWLINE_Pankkiiri Andrej Bajukin oikeistohallitus nousi valtaan kes\xc3\xa4kuussa 2000. Sen hallituskoalitio kesti kuitenkin vain kuukauden, ja Ku\xc4\x8dan m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si uudet vaalit. Janez Drnov\xc5\xa1ekista tuli taas p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri marraskuussa. Ku\xc4\x8danin toinen kausi p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi joulukuussa 2002, ja Drnov\xc5\xa1ek voitti vastaehdokkaansa merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ll\xc3\xa4 enemmist\xc3\xb6ll\xc3\xa4 ja aloitti presidenttikautensa 22. joulukuuta 2002. Valtiovarainministeri Anton Rop seurasi h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4. Lokakuun 2002 vaaleissa oikeistolainen Slovenian demokraattinen puolue sai 29 prosenttia \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4, ja sen johtajasta Janez Jan\xc5\xa1asta tuli p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri 9. marraskuuta 2004._NEWLINE_Slovenia liittyi Natoon 29. maaliskuuta 2004 ja Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004 ja otti vuoden 2007 alusta k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n euron tolarin tilalle._NEWLINE_Sosiaalidemokraatteja edustava diplomaatti Danilo T\xc3\xbcrk valittiin presidentiksi marraskuussa. Syksyll\xc3\xa4 2008 vasemmisto nousi valtaan my\xc3\xb6s parlamentissa. P\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Jan\xc5\xa1a joutui hiukan ennen vaaleja Patria-kauppoja koskevien lahjusep\xc3\xa4ilyjen kohteeksi. Vuonna 2011 j\xc3\xa4rjestettiin ennenaikaiset vaalit. Jan\xc5\xa1a palasi p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi vuoden 2012 alussa.'