b'\n_START_ARTICLE_\nWilhelm Mauritz Klingspor\n_START_PARAGRAPH_\nWilhelm Mauritz Klingspor (suomeksi joskus Vilho Mauri, 7. joulukuuta 1744 Karlstorp \xe2\x80\x93 15. toukokuuta 1814 Tukholma), kreivi, oli ruotsalainen sotamarsalkka. H\xc3\xa4n toimi yli-intendenttin\xc3\xa4 vuosien 1788\xe2\x80\x931790 sodassa ja Suomen sotavoimien ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4 Suomen sodassa syyskuuhun 1808.\n_START_SECTION_\nSotilasura\n_START_PARAGRAPH_\nWilhelm Mauritz Klingsporin is\xc3\xa4 oli G\xc3\xb6tan hovioikeuden presidentti, vapaaherra Kristian Fredrik Klingspor. Jo lapsena h\xc3\xa4net kirjattiin vapaaehtoiseksi J\xc3\xb6nk\xc3\xb6pingin rykmenttiin      , ja vuonna 1756 h\xc3\xa4n astui Ranskassa R\xc3\xa9giment Pologne -rykmentin palvelukseen ja sitten Nassaun prinssin rykmenttiin. Klingsporin palattua Ruotsiin ja palveltua useissa rykmenteiss\xc3\xa4 h\xc3\xa4net nimitettiin L\xc3\xa4nsipohjan rykmentin everstiksi 1779 ja kuusi vuotta my\xc3\xb6hemmin Dalin rykmentin komentajaksi. H\xc3\xa4n osallistui my\xc3\xb6s seitsenvuotisen sodan taisteluihin. Vuonna 1788 Klingspor nimitettiin kuninkaan kenraaliadjutantiksi ja Kustaan sodan sytytty\xc3\xa4 Suomeen sijoitettujen joukkojen p\xc3\xa4\xc3\xa4intendentiksi. Klingspor ansioitui sodassa, ja h\xc3\xa4net ylennettiin ensin kenraalimajuriksi (1789), sitten kenraaliluutnantiksi (1790) ja lopulta rauhan aikana jalkav\xc3\xa4en kenraaliksi 1802. Vuonna 1790 Klingsporista tuli Suomessa olevien joukkojen ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6.\n_START_SECTION_\nKlingspor Suomessa\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1797 Klingsporista tuli Suomen koskenperkausjohtokunnan p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 ja Haapaniemen sotakoulun johtaja. H\xc3\xa4n oli mennyt 1794 uudestaan naimisiin erottuaan ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 vaimostaan Anna Charlotta af Peters\xc3\xa9nista. Uusi puoliso Hedvig Ulrika von Willebrand oli \xc3\xa4idin Sofia Catharina J\xc3\xa4gerhorn af Spurilan puolelta suomalaista sukua. _NEWLINE_Talvella 1808 Klingspor oli johtamassa salaista sota-asiain valmistelukuntaa. Se p\xc3\xa4\xc3\xa4tyi siihen, ett\xc3\xa4 todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isen ven\xc3\xa4l\xc3\xa4ishy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen tapahtuessa talvella olisi t\xc3\xa4rkeint\xc3\xa4 s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 armeijan taistelukunto, jotta kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 vihollinen voitaisiin ly\xc3\xb6d\xc3\xa4 Ruotsista saatavien apujoukkojen turvin. Suunnitelman mukaan Viaporiin ja Svartholmaan koottaisiin mahdollisimman paljon miehi\xc3\xa4 ja muu osa armeijasta sijoitettaisiin H\xc3\xa4meenlinnan ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\xc3\xb6n._NEWLINE_Sodan syttyess\xc3\xa4 Kustaa IV Aadolf m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si Klingsporin Suomen joukkojen ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ksi. H\xc3\xa4n saapui H\xc3\xa4meenlinnaan, jonne h\xc3\xa4nen sijaisensa, kenraali Carl Nathanael af Klercker oli koonnut Suomen joukot. Suunnitelmien mukaisesti ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Klingspor veti suomalaisia joukkoja Pohjanmaalle odottamaan It\xc3\xa4meren sulamista ja Ruotsista tulevia apujoukkoja. Jatkuvalla per\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisell\xc3\xa4 ja my\xc3\xb6hemmin hitaalla etenemisell\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4n teki kuitenkin mahdottomaksi Suomen tarmokkaan puolustuksen vuonna 1808. Varovaisen sodank\xc3\xa4yntins\xc3\xa4 vuoksi Klingspor sai suomalaisten keskuudessa kykenem\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n ja pelkurimaisen johtajan maineen erityisesti J. L. Runebergin V\xc3\xa4nrikki Stoolin tarinoiden ansiosta._NEWLINE_\xc2\xbbSilloin Klingspor saapuu, marski, ylpe\xc3\xa4 kuin kuningas,  _NEWLINE_kaks on leukaa, yksi silm\xc3\xa4, syd\xc3\xa4nt\xc3\xa4 vain puolikas. _NEWLINE_Silloin Klingspor saapuu, ottaa arvollansa komennon, _NEWLINE_ antaa k\xc3\xa4skyj\xc3\xa4 kuin Klercker, mutta k\xc3\xa4skee pakohon.\xc2\xbb _NEWLINE_(J. L. Runeberg: V\xc3\xa4nrikki Stoolin tarinat, suom. Paavo Cajander)_NEWLINE_Runsaan puolentoista kuukauden per\xc3\xa4ytymisen j\xc3\xa4lkeen Klingsporin kenraaliadjutantti, eversti Carl Johan Adlercreutz l\xc3\xb6i ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset joukot Siikajoen taistelussa 18. huhtikuuta 1808, ja sota sai uuden k\xc3\xa4\xc3\xa4nteen. Yhdeks\xc3\xa4n p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n kuluttua ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset voitettiin Revonlahden taistelussa. Per\xc3\xa4\xc3\xa4ntyminen p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi siihen, ja armeija k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi takaisin, tosin hitaasti ja viivytellen. Vaikkei Klingsporilla ollut taistelun kanssa mit\xc3\xa4\xc3\xa4n tekemist\xc3\xa4, kuningas ylensi h\xc3\xa4net Revonlahden voiton j\xc3\xa4lkeen sotamarsalkaksi. Elokuussa Karstulassa k\xc3\xa4rsityn tappion j\xc3\xa4lkeen p\xc3\xa4\xc3\xa4armeija alkoi vet\xc3\xa4yty\xc3\xa4 uudelleen, Oravaisten taistelussa k\xc3\xa4rsityn tappion j\xc3\xa4lkeen 29. syyskuuta Klingspor solmi Lohtajan aselevon. Samana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 saapui kuninkaan k\xc3\xa4skykirje, jossa ilmoitettiin Klingsporille armeijan ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikkyyden siirto kenraali af Klerckerille.\n_START_SECTION_\nSuomen sodan j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\nKlingsporin palattua Ruotsiin h\xc3\xa4net m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin Ruotsin pohjoisen armeijan ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ksi. H\xc3\xa4n oli mukana sy\xc3\xb6ksem\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vallasta kuningas Kustaa IV Aadolfia, mist\xc3\xa4 palkkioksi h\xc3\xa4net nimitettiin Tukholman ylik\xc3\xa4skynhaltijaksi. H\xc3\xa4n oli virassa 1809\xe2\x80\x931810 mutta joutui luopumaan teht\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4, koska ei puuttunut tapahtumiin v\xc3\xa4kijoukon lynkattua hovimarsalkka, kreivi Axel von Fersenin.'