b'\n_START_ARTICLE_\nNelisarviantilooppi\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nNelisarviantiloopin ruumiinpituus on 90\xe2\x80\x93110 senttimetri\xc3\xa4 ja korkeus 55\xe2\x80\x9365 sentti\xc3\xa4. H\xc3\xa4nn\xc3\xa4n pituus on 10\xe2\x80\x9315 sentti\xc3\xa4 ja painoa el\xc3\xa4imell\xc3\xa4 on 15\xe2\x80\x9325 kiloa. Laji on kooltaan suunnilleen mets\xc3\xa4kauriin kokoinen. P\xc3\xa4\xc3\xa4 on solakka. Turkki on punaruskea, lyhyt ja harva. Vatsapuoli on vaalea, ja valkoista on my\xc3\xb6s jaloissa. Kuono on muuta p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4 tummempi. Jalat ovat hoikat. Sarvet ovat sile\xc3\xa4t ja suippeneva, ja ne kasvavat vain uroksille. Sarvet ovat sik\xc3\xa4li omalaatuiset, ett\xc3\xa4 niit\xc3\xa4 on nelj\xc3\xa4. Taaksep\xc3\xa4in kaartuvien p\xc3\xa4\xc3\xa4sarvien lis\xc3\xa4ksi edess\xc3\xa4 on yleens\xc3\xa4 viel\xc3\xa4 toinen, hyvin l\xc3\xa4hekk\xc3\xa4in oleva pari, joka saattaa toisinaan l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 irti jo varhaisessa vaiheessa. Toinen sarvipari vastaa muiden onttosarvisten sarvenmuodostumia. Takasarvet ovat noin 10-senttiset, etummaiset ovat noin kolmen sentin pituiset.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nNelisarviantilooppia tavataan luonnonvaraisena vain Intian niemimaalla Intiassa ja Nepalissa. Laji el\xc3\xa4\xc3\xa4 etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 mets\xc3\xa4isill\xc3\xa4 alueilla, mutta sit\xc3\xa4 tavataan my\xc3\xb6s muunlaisissa ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6iss\xc3\xa4, kuten kukkula-alueilla ja pitk\xc3\xa4\xc3\xa4 hein\xc3\xa4\xc3\xa4 kasvavilla alueilla. Laji suosii harvakasvuisia alueita, joissa on kuitenkin helppoa paeta n\xc3\xa4kyvist\xc3\xa4 vaaran uhatessa. Nelisarviantilooppi el\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s pensasmailla. Se viihtyy runsaan vedentarpeensa takia veden l\xc3\xa4heisyydess\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nElintavat\n_START_PARAGRAPH_\nNelisarviantilooppi ei ole kovin seurallinen laji ja el\xc3\xa4\xc3\xa4 harvoin yli kahden yksil\xc3\xb6n ryhmin\xc3\xa4. Ne el\xc3\xa4v\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 yksin\xc3\xa4\xc3\xa4n tai pareittain, joskus pienin\xc3\xa4 ryhmin\xc3\xa4. El\xc3\xa4imet ovat hyvin arkoja ja varovaisia. V\xc3\xa4h\xc3\xa4isenkin vaaran uhatessa nelisarviantiloopit pujahtavat tiheikk\xc3\xb6jen suojiin tai pakenevat lyhyin, nykivin ponkaisuin aukeiden poikki. Niiden vihollisia ovat esimerkiksi leopardi, tiikeri ja muut kissapedot, vuorisusi ja susi. Laji on hyvin paikkauskollinen ja voi pysytell\xc3\xa4 samalla alueella koko el\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4. Niiden reviirik\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymist\xc3\xa4 ei kuitenkaan tunneta kunnolla. Arkuudestaan huolimatta nelisarviantilooppi voi kesyynty\xc3\xa4 vankeudessa, jos se on poikasesta saakka tottunut ihmisten l\xc3\xa4sn\xc3\xa4oloon. Kaikki yksil\xc3\xb6t eiv\xc3\xa4t kuitenkaan kesyynny. Sek\xc3\xa4 vankeudessa ett\xc3\xa4 luonnossa nelisarviantilooppi voi el\xc3\xa4\xc3\xa4 kymmenen vuotta. Ravinnokseen nelisarviantilooppi k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 ensisijaisesti lehti\xc3\xa4, hein\xc3\xa4\xc3\xa4, versoja ja hedelmi\xc3\xa4. Se juo ainakin kerran p\xc3\xa4iv\xc3\xa4ss\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nLis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyminen\n_START_PARAGRAPH_\nNelisarviantilooppien kiima on hein\xc3\xa4-syyskuussa monsuunisateiden aikaan. Urokset suhtautuvat toisiinsa siihen aikaan vuodesta varsin aggressiivisesti. Muu osa nelisarviantilooppien kiima-ajasta on huonosti tunnettua. Naaras kantaa 7,5\xe2\x80\x938 kuukautta ja poikaset syntyv\xc3\xa4t maalis-toukokuussa. Poikasia syntyy tavallisesti yksi tai kaksi, joskus kolmekin. Poikanen painaa syntyess\xc3\xa4\xc3\xa4n noin kilon. Sukukyps\xc3\xa4ksi nelisarviantilooppinaaraat tulevat noin vuoden ik\xc3\xa4isen\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nUhat ja suojelu\n_START_PARAGRAPH_\nNelisarviantilooppi on nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n vaarantunut laji ja el\xc3\xa4inten lukum\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ksi arvioidaan alle 10\xc2\xa0000 yksil\xc3\xb6\xc3\xa4. Lajin harvinaistumisen t\xc3\xa4rkein syy on sopivien elinalueiden, kuten metsien, h\xc3\xa4vi\xc3\xa4minen. Elinalueiden pirstoutumisen takia j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 olevat populaatiot ovat j\xc3\xa4\xc3\xa4neet eristyksiin toisistaan. Eniten el\xc3\xa4imi\xc3\xa4 on Intiassa, jossa niit\xc3\xa4 el\xc3\xa4\xc3\xa4 muutamilla suojelualueilla, joista erityisesti Girin kansallispuisto Gujaratissa on t\xc3\xa4rke\xc3\xa4. Laji voidaan sekoittaa joskus sikahirveen, mutta lajien tunnistaminen ei ole erityisen vaikeaa. Nepalissa el\xc3\xa4v\xc3\xa4t nelisarviantiloopit kuuluvat CITES-sopimuksen liitteeseen III.'