b'\n_START_ARTICLE_\nRistiretket vendej\xc3\xa4 vastaan\n_START_SECTION_\nTausta\n_START_PARAGRAPH_\nVendit asuivat It\xc3\xa4meren etel\xc3\xa4puolella. Alue oli 900-luvulla ollut saksalaisten hallinnassa, ja he olivat rakentaneet sinne kirkkoja. Saksa oli kuitenkin menett\xc3\xa4nyt jalansijansa, ja vendit olivat jatkaneet vanhojen jumaliensa palvomista. Kristityt katsoivat, ett\xc3\xa4 heill\xc3\xa4 oli oikeus vallata takaisin maat, jotka olivat kerran olleet kristittyj\xc3\xa4. Vendeihin kuului useita l\xc3\xa4nsislaavilaisia kansoja. L\xc3\xa4ntisimpin\xc3\xa4 asuivat polabit, vagrit ja obotriitit. Polabit asuivat Elben varrella, vagrit It\xc3\xa4-Holsteinissa ja obotriitit Mecklenburgissa. Idemp\xc3\xa4n\xc3\xa4, Oderille asti ulottuvalla alueella, asuivat ljutitseiksi ja viltseiksi kutsutut kansat. Yksi n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kansoista asui R\xc3\xbcgenin saarella, jossa sen kulttipaikka Arkona sijaitsi. Peene-joen it\xc3\xa4puolella asuivat pomeraanit, joiden asuttama alue jatkui aina Veikselille asti. Vendien p\xc3\xa4\xc3\xa4elinkeino oli maanviljely, ja he asuivat etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 pieniss\xc3\xa4 kyliss\xc3\xa4. Vendeill\xc3\xa4 oli my\xc3\xb6s useita kaupunkeja. Vagrien p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunki oli Stargard (nykyinen Oldenburg), polabien Ratzeburg ja obotriittien Veligrad (nykyinen Mecklenburg). Idemp\xc3\xa4n\xc3\xa4 t\xc3\xa4rkein kaupunki oli Oderin suistossa sijaitseva Szczecin. Eri kansoilla oli yleens\xc3\xa4 kuningas (knes), jonka valta vaihteli suuresti. Usein papistolla oli enemm\xc3\xa4n sanavaltaa kuin kuninkaalla, ja kaupunkien asukkaat toimivat yleens\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isesti._NEWLINE_Pyh\xc3\xa4n sodan juuret It\xc3\xa4meren alueella voidaan ajoittaa vuoteen 1108. Magdeburgin piispa Adelgot l\xc3\xa4hetti tuolloin monille paikallisille ruhtinaille, muun muassa Flanderin kreiville, kirjeen, jossa h\xc3\xa4n pyysi heit\xc3\xa4 apuun kukistaakseen pakanalliset slaavit. Slaavit olivat nousseet kapinaan kristittyj\xc3\xa4 is\xc3\xa4nti\xc3\xa4\xc3\xa4n vastaan. Muun muassa Tanskan kuningas Nils olisi kirjeen mukaan lupautunut auttamaan. Kirjeen takana oli ilmeisesti Saksan kuningas Henrik V eik\xc3\xa4 paavi, joten virallisena ristiretkijulistuksena sit\xc3\xa4 ei voida pit\xc3\xa4\xc3\xa4. Kirjeess\xc3\xa4 nimitettiin \xe2\x80\x9dmeid\xc3\xa4n Jerusalemiksemme\xe2\x80\x9d (Ierosalem nostra) niit\xc3\xa4 alueita, jotka piispa halusi kristittyjen valtaavan. Pakanallisten maiden valtaus pohjolassa rinnastettiin siis pyh\xc3\xa4n maan valtaukseen L\xc3\xa4hi-id\xc3\xa4ss\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nTanskalaisten ja vendien vihanpito\n_START_PARAGRAPH_\nSaxo kertoo, ett\xc3\xa4 vendil\xc3\xa4iset merirosvot hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Tanskaan Eerik I Ejegodin ollessa kuningas. Vendit tappoivat er\xc3\xa4\xc3\xa4n Auten, joka kuului yhteen Tanskan mahtisuvuista. Auten veli Skjalm Hvide otti asian esille k\xc3\xa4r\xc3\xa4jill\xc3\xa4 ja sai tanskalaiset l\xc3\xa4htem\xc3\xa4\xc3\xa4n kostoretkelle vendej\xc3\xa4 vastaan. Tanskalaiset piirittiv\xc3\xa4t Wolinin kaupunkia, kunnes sen asukkaat maksoivat lunnaita ja luovuttivat merirosvot tanskalaisille, jotka kiduttivat heid\xc3\xa4t kuoliaaksi. Erikin seuraaja Niilo Sveninpoika taisteli puolestaan obotriittien kuningasta Henriki\xc3\xa4 vastaan. Henrik oli jo aikaisemmin k\xc3\xa4\xc3\xa4ntynyt kristinuskoon, mutta h\xc3\xa4nen alamaisensa olivat viel\xc3\xa4 sinnikk\xc3\xa4\xc3\xa4sti pakanoita. Niilon joukot k\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4t murskatappion, ja vendit tekiv\xc3\xa4t puolestaan kostoretken Tanskaan. Sotaa jatkoi Eerik Ejegodin poika Knut Lavard, joka sai vuoteen 1129 menness\xc3\xa4 valtaansa suuren osan l\xc3\xa4ntisten vendien maista. Saksan kuningas Lothar nimitti Knutin obotrittien kuninkaaksi (rex Obotritorum). Knutin suurin kilpailija oli Niilon poika Maunu, ja kummatkin yrittiv\xc3\xa4t laajentaa valtaansa tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sotaretki\xc3\xa4 vendien ja muiden pakanoiden alueelle. Maunu soti muun muassa Ruotsissa, jossa h\xc3\xa4n oli v\xc3\xa4h\xc3\xa4n aikaa G\xc3\xb6tanmaan kuninkaana. Niilo ja Maunu tekiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s yhdess\xc3\xa4 Puolan kanssa sotaretken pommerilaisten maahan. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 sotaretki\xc3\xa4 ei voi kuitenkaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 ristiretkin\xc3\xa4, koska niiden tarkoitus oli lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 tanskalaisten ylimysten valtaa._NEWLINE_Knutin kuoleman j\xc3\xa4lkeen vuonna 1131 l\xc3\xa4ntiset vendit p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t irti Tanskan vallasta. Obotriittien kuninkaaksi nousi Nyklot, ja vagrien ja polabien kuninkaaksi nousi Pribislav. Kummatkin sanoutuivat irti kristinuskosta ja ilmoittivat kannattavansa vanhoja jumalia. Tanskassa Knutin veli Eerik II Emune taisteli Niiloa ja Maunua vastaan. Vendit k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t Tanskan sekavaa tilannetta hyv\xc3\xa4kseen ja tekiv\xc3\xa4t useita hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksi\xc3\xa4, jopa ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retki\xc3\xa4 Norjaan asti. Eerik Emune l\xc3\xa4hti puolestaan kostoretkelle vendien maille sen j\xc3\xa4lkeen, kun h\xc3\xa4n oli saanut Tanskan valtaansa noin vuonna 1136. H\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4tti vallata Arkonan, jossa sijaitsi pakanajumalan Svantovitin temppeli. Arkona oli l\xc3\xa4hes mahdoton vallata, koska se sijaitsi korkealla kukkulalla niemen k\xc3\xa4rjess\xc3\xa4. Kaupunkiin pystyi hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n ainoastaan l\xc3\xa4nnest\xc3\xa4 p\xc3\xa4in, ja sinne oli rakennettu valli. Eerik aloitti Arkonan piirityksen, muttei saanut kaupunkia vallattua. Lopulta arkonalaiset suostuivat rauhaan sill\xc3\xa4 ehdolla, ett\xc3\xa4 he saisivat pit\xc3\xa4\xc3\xa4 Svantovitin temppelin, vaikka k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyisiv\xc3\xa4t kristinuskoon ja antaisivat tanskalaisen papin asettua asumaan kaupunkiinsa. Heti tanskalaisten l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4 arkonalaiset ajoivat papin pois kaupungistaan.\n_START_SECTION_\nHolsteinin laajentuminen it\xc3\xa4\xc3\xa4n\n_START_PARAGRAPH_\nSamalla kun tanskalaiset taistelivat kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n, Holsteinin kreivi Aadolf II ja h\xc3\xa4nen kilpailijansa Henrik Badewidel\xc3\xa4inen laajensivat valtaansa vendien alueille. He valtasivat Liubicen (Lyypekki) ja Ratzeburgin. Hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ysten syyn\xc3\xa4 oli sek\xc3\xa4 kilpailu aatelisten v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 halu kostaa vendeille aikaisemmat ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retket. Holsteinilaiset hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t pienin ratsuv\xc3\xa4kijoukoin ja rakensivat puulinnoituksia vendien alueille. Pian alueille muutti talonpoikia ja heid\xc3\xa4n mukanaan pappeja. 1140-luvulle menness\xc3\xa4 holsteinilaiset saivat vallattua vagrien maat, ja ajan my\xc3\xb6t\xc3\xa4 alueen v\xc3\xa4est\xc3\xb6 alkoi puhua saksaa ja k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi kristinuskoon. My\xc3\xb6s polabien kuningas Pribislav k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi kristinuskoon. Aadolf perusti aivan Liubicen viereen Lyypekin kaupungin, josta tuli pian merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 kauppapaikka. Aadolf oli Saksin herttuan Henrik Leijonan vasalli, joten h\xc3\xa4nen piti pian luovuttaa Lyypekki Henrikille. Saksalaisten valtaukset j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t melko pieniksi, koska heill\xc3\xa4 oli v\xc3\xa4h\xc3\xa4n sotilaita ja vendit alkoivat tehd\xc3\xa4 kovempaa vastarintaa.\n_START_SECTION_\nVuoden 1147 ristiretki\n_START_PARAGRAPH_\nTanskan kuningas Eerik murhattiin vuonna 1137, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen syttyi pian sis\xc3\xa4llissota kuninkaaksi valitun Eerik Lamin ja er\xc3\xa4\xc3\xa4n Olofin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Kun Eerik luopui vallasta 1146, sek\xc3\xa4 Knuut Maununpoika (Maunu Niilonpojan poika) ett\xc3\xa4 Sven Grate (Eerik Emunen poika) julistautuivat kuninkaiksi. Vuonna 1147 Knuut ja Sven solmivat rauhan ja l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t yhdess\xc3\xa4 sotaan._NEWLINE_Vuonna 1144 Eurooppaa ravisutti Edessan kreivikunnan kukistuminen. Paavi Eugenius III alkoi saarnata uuden L\xc3\xa4hi-it\xc3\xa4\xc3\xa4n teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n ristiretken puolesta. Paavi ei kuitenkaan tyytynyt t\xc3\xa4h\xc3\xa4n toisena ristiretken\xc3\xa4 tunnettuun retkeen, vaan  antoi my\xc3\xb6s Kastilian kuninkaalle Alfonso II:lle luvan hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 muslimeja vastaan omassa maassaan. 13. maaliskuuta 1147 Bernhard Clairvauxlainen osallistui saksalaisten suurmiesten kanssa Frankfurtissa pidettyyn kokoukseen. Paikalla oli my\xc3\xb6s useita saksilaisia suurmiehi\xc3\xa4. Monella Pohjois-Euroopan aatelisella ei ollut varaa l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 Jerusalemiin, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 saksilaiset halunneet l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 Konrad III:n kanssa pyh\xc3\xa4lle maalle, vaan halusivat sotia Elben takana asuvia slaaveja vastaan. Bernhard suostui saksien ehdotukseen, ja 11. huhtikuuta paavi Eugenius julisti bullan, jonka mukaan Pohjois-Euroopan kristityt saivat sotia l\xc3\xa4hell\xc3\xa4\xc3\xa4n asuvia pakanoita vastaan sen sijaan, ett\xc3\xa4 l\xc3\xa4htisiv\xc3\xa4t ristiretkelle Jerusalemiin. He saisivat samat etuoikeudet kun muutkin ristiretkiin osallistuneet, etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 syntien anteeksiannon. Paavi nimitti ristiretken johtajaksi Havelburgin piispan Anselmin._NEWLINE_Vendej\xc3\xa4 vastaan k\xc3\xa4ydyt sodat saivat siis nyt pyh\xc3\xa4n sodan leiman. Tanskalaiset ja saksalaiset eiv\xc3\xa4t kuitenkaan olleet taistelleet vendej\xc3\xa4 vastaan uskonnollisista syist\xc3\xa4. Nytkin he ajattelivat, ett\xc3\xa4 ei kannattaisi yritt\xc3\xa4\xc3\xa4 k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 pakanoita v\xc3\xa4kisin, sill\xc3\xa4 se olisi vaatinut liikaa voimavaroja. Saksit halusivat etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 paavin hyv\xc3\xa4ksynn\xc3\xa4n sodille, joita he muutenkin k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t. Ennen kuin saksit ja tanskalaiset ehtiv\xc3\xa4t aloittaa sodan, vendikuningas Nyklot hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si holsteinilaisten asutuksia vastaan hein\xc3\xa4kuussa 1147. Vuoden 1147 ristiretkest\xc3\xa4 tulikin n\xc3\xa4in vastahy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ys._NEWLINE_Tanskan kuninkaat Sven ja Knuut l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t yhdess\xc3\xa4 sotaan vendej\xc3\xa4 vastaan. He vihasivat toisiaan, mutta luultavasti arkkipiispa Eskil sai heid\xc3\xa4t tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4. Tanskalaisten tarkoitus oli hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 Nyklotin linnoittamaa Dobinia vastaan merelt\xc3\xa4 samaan aikaan, kun Bremenin piispa Adelbero ja Henrik Leijona hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4isiv\xc3\xa4t sinne maitse. Samalla Anselm Havelburgilaisen johtama armeija hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4isi Diminiin. Tanskalaiset valtasivat helposti Dobinin sataman, mutta vendit hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t tanskalaisten laivastoa vastaan sen j\xc3\xa4lkeen, kun osa joukoista oli noussut maihin. Vendit kukistivat helposti tanskalaisten laivaston. Yksi syy tanskalaisten tappioon oli, etteiv\xc3\xa4t jyllantilaiset halunneet auttaa h\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4n joutuneita sk\xc3\xa5nelaisia. Kun Sven ja Knuut kuulivat laivaston tappiosta, he kiirehtiv\xc3\xa4t Dobinista paikalle ja onnistuivat ajamaan vendien laivaston pakoon. Sven menetti kuitenkin laivansa taistelun aikana, ja h\xc3\xa4nen joukkonsa k\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4t suurempia tappioita kuin Knuutin joukot. Sven p\xc3\xa4\xc3\xa4tti palata Tanskaan, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n taas aloitti taistelun Knuutia vastaan. My\xc3\xb6s Knuut p\xc3\xa4\xc3\xa4tti t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen j\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 ristiretken, joten saksit saivat yksin taistella Dobinia vastaan. Lopulta dobinilaiset antautuivat sill\xc3\xa4 ehdolla, ett\xc3\xa4 he vapauttivat kaikki vankinsa ja ottivat vastaan kasteen._NEWLINE_Dimini\xc3\xa4 vastaan l\xc3\xa4hteneess\xc3\xa4 saksalaisten armeijassa olivat mukana Magdeburgin, Halberstadtin, M\xc3\xbcnsterin, Merseburgin ja M\xc3\xa4hrenin piispat. Armeijaa johti paavin legaatti Anselm Havelburgilainen. Ristiretkel\xc3\xa4iset polttivat pakanallisen pyh\xc3\xa4k\xc3\xb6n Malchowissa. Mukana olivat my\xc3\xb6s Meissenin rajakreivi Konrad Suuri ja Brandenburgin rajakreivi Albrekt Karhu (Albrecht der B\xc3\xa4r). Rajakreivit halusivat jatkaa retke\xc3\xa4 it\xc3\xa4\xc3\xa4n Szczeciniin, joka oli jo kristitty kaupunki. Pommerilaisten piispan Albertin ja paikallisen ruhtinas Ratiborin vastalauseiden (tai Szczecinin vahvojen muurien) vuoksi ristiretkel\xc3\xa4iset kuitenkin k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyiv\xc3\xa4t takaisin. Pohjolan ensimm\xc3\xa4inen virallinen ristiretki ep\xc3\xa4onnistui siis t\xc3\xa4ydellisesti. Uusia alueita ei saatu paavin alaisuuteen, ja obotriittien kuningas Nyklot oli viel\xc3\xa4 vallassa eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 ollut saatu k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytetty\xc3\xa4 kristinuskoon, vaikka h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 olikin tullut saksien vasalli. Tanskalaiset ja saksit olivat my\xc3\xb6s tulleet ep\xc3\xa4luuloisiksi toisiaan kohtaan.\n_START_SECTION_\nTanskan sota vendej\xc3\xa4 vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1147 ristiretken j\xc3\xa4lkeen Tanskan kahden kuninkaan, Svenin ja Knuutin, v\xc3\xa4linen sis\xc3\xa4llissota leimahti taas k\xc3\xa4yntiin. Rauha saatiin aikaan vasta vuonna 1157, kun Sven, Knuut ja Knut Lavardin poika Valdemar jakoivat Tanskan kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n. Knuut murhattiin kuitenkin pian, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen Valdemar kukisti Svenin taistelussa. Valdemarista tuli Tanskan kiistaton hallitsija. Saksien ja vendien v\xc3\xa4lit olivat olleet vuoden 1147 ristiretken j\xc3\xa4lkeen huomattavan hyv\xc3\xa4t, mutta Tanska oli saanut kokea useita vendien ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retki\xc3\xa4 1150-luvulla. Tanska oli ollut ennen Valdemarin valtaannousua t\xc3\xa4ysin sekasorron vallassa. Kuningas Sven oli yritt\xc3\xa4nyt useaan otteeseen hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 vendej\xc3\xa4 vastaan, mutta ilman menestyst\xc3\xa4. Vendien sotaretket saavuttivat huippunsa vuonna 1157, jolloin Saxon mukaan jopa 1500 laivaa hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Hallantia vastaan._NEWLINE_Kun Valdemar nousi Tanskan kuninkaaksi, h\xc3\xa4n kutsui maan suurmiehet koolle p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sodasta vendej\xc3\xa4 vastaan. Valdemarin suunnitelma ei kuitenkaan saanut kannatusta, koska sotaretke\xc3\xa4 pidettiin liian vaarallisena ja Valdemarin valtaannoususta oli liian v\xc3\xa4h\xc3\xa4n aikaa. Valdemarin oli annettava periksi. Seuraavana vuonna h\xc3\xa4nen lapsuudenyst\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n Absalonista tuli Roskilden piispa. Absalon ja Valdemar p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t tehd\xc3\xa4 yll\xc3\xa4tyshy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen vendej\xc3\xa4 vastaan. Valdemar matkusti Sk\xc3\xa5neen, miss\xc3\xa4 arkkipiispa Eskil asettui suunnitelman taakse. Eskil uhkasi jopa julistaa pannaan kaikki tanskalaiset, jotka eiv\xc3\xa4t tukisi kuninkaan retke\xc3\xa4. Eskilin n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmasta sota vendej\xc3\xa4 vastaan oli pyh\xc3\xa4\xc3\xa4 sotaa. Tanskan laivasto kokoontui Sk\xc3\xa5nessa ja l\xc3\xa4hti sielt\xc3\xa4 R\xc3\xbcgeni\xc3\xa4 kohti 260 laivan voimin. Valdemarin suunnitelmissa oli hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 Arkonaa vastaan, mutta toisin kun 1130-luvulla, tarkoitus oli vallata kaupunki ja tuhota sen pakanatemppeli. Hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ys ep\xc3\xa4onnistui heti alkuunsa, kun laivasto joutui myrskyn kouriin. Valdemarin laiva upposi myrskyss\xc3\xa4, mutta kuningas pelastautui toiseen laivaan. Myrskyn j\xc3\xa4lkeen laivastosta oli j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 vain 60 laivaa. Hallantilaiset eiv\xc3\xa4t halunneet en\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen jatkaa sotaretke\xc3\xa4, vaan palasivat kotiin. Lopulta Valdemar p\xc3\xa4\xc3\xa4tti hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 muutamaa pient\xc3\xa4 kyl\xc3\xa4\xc3\xa4 vastaan, koska h\xc3\xa4n ei halunnut palata kotiin ilman mink\xc3\xa4\xc3\xa4nlaista voittoa. Mutta samalla kun Valdemar ja Absalon ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t maaseutua, vendien laivasto hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si tanskalaisten laivaston kimppuun. Tanskalaiset saivat ajettua vendit pakosalle, mutta vendit palasivat pian, ja lopulta tanskalaisten oli paettava._NEWLINE_Valdemar teki toisen retken saman vuoden syksyll\xc3\xa4. Nyklotin poika Prislav oli aikaisemmin siirtynyt tanskalaisten puolelle ja antanut kastaa itsens\xc3\xa4. Nyt h\xc3\xa4n auttoi tanskalaisia, jotka tekiv\xc3\xa4t yll\xc3\xa4tyshy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen R\xc3\xbcgenin asukkaiden kimppuun. Tanskalaiset p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t viel\xc3\xa4 tehd\xc3\xa4 uuden retken seuraavana vuonna, mutta huonon s\xc3\xa4\xc3\xa4n ja eri maakunnista kotoisin olevien joukkojen v\xc3\xa4listen kiistojen takia Valdemarin oli pakko peruuttaa koko retki.\n_START_SECTION_\nSota obotriitteja vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nSaksin mahtava herttua Henrik ei ollut sekaantunut sotaan vendej\xc3\xa4 vastaan. Nyt h\xc3\xa4n kuitenkin n\xc3\xa4ki, ett\xc3\xa4 Valdemarin valta oli kasvamassa, joten h\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4tti solmia liiton Valdemarin kanssa ja l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 yhdess\xc3\xa4 sotaan vendej\xc3\xa4 vastaan. Valdemarille t\xc3\xa4m\xc3\xa4 sopi hyvin. Henrik ja Valdemar p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 sakseja l\xc3\xa4himp\xc3\xa4n\xc3\xa4 olleita obotriitteja vastaan vuonna 1160. Henrikin joukot tunkeutuivat obotriittien maille, mutta vendit aloittivat heti sissisodan ja v\xc3\xa4ijytykset. Obotriittien kuningas Nyklot kaatui yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en yhdess\xc3\xa4 v\xc3\xa4ijytyksess\xc3\xa4. Valdemar ja Absalon purjehtivat samalla Warnowjokea pitkin, mutta joki oli niin matala, etteiv\xc3\xa4t he p\xc3\xa4\xc3\xa4sseet etenem\xc3\xa4\xc3\xa4n. Pian he saivat kuulla, ett\xc3\xa4 vendit olivat liittoutuneet heit\xc3\xa4 vastaan ja l\xc3\xa4hett\xc3\xa4neet laivastonsa heid\xc3\xa4n per\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4. Valdemar m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si siksi laivaston purjehtimaan avomerelle, mutta vendej\xc3\xa4 ei n\xc3\xa4kynyt miss\xc3\xa4\xc3\xa4n. Valdemar ep\xc3\xa4ili vendien piileskelev\xc3\xa4n jossain l\xc3\xa4hist\xc3\xb6ll\xc3\xa4, mist\xc3\xa4 he voisivat yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 tanskalaisten kimppuun, ja yritti houkutella vendit avomerelle ovelan juonen avulla. Tanskalaisten kurittomuus kuitenkin kostautui, ja vendit p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t pakenemaan._NEWLINE_Muutaman p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 r\xc3\xbcgenilaiset saapuivat Valdemarin luokse ja ehdottivat rauhaa. Valdemar suostui. Samalla Henrikin joukot l\xc3\xb6iv\xc3\xa4t Nyklotin pojat ja heid\xc3\xa4n alueensa jaettiin Henrikin vasallien kesken.\n_START_SECTION_\nSota Vologostia vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nR\xc3\xbcgenilaiset alkoivat v\xc3\xa4hitellen hyv\xc3\xa4ksy\xc3\xa4 sen, ett\xc3\xa4 he olivat joutumassa Tanskan valtapiiriin, ja joskus he tekiv\xc3\xa4t jopa yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 tanskalaisten kanssa. Yksi t\xc3\xa4llainen tapaus oli Vologostin kaupungin valtaus joskus 1160-luvun alussa. Vologost oli rikastunut kaupank\xc3\xa4ynnill\xc3\xa4, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 sen asukkaat tunnustaneet ket\xc3\xa4\xc3\xa4n kuningasta. Vologostilaiset pyysiv\xc3\xa4t Pommerin kristitty\xc3\xa4 herttuaa Bogislavia apuun. H\xc3\xa4n ei ollut kovin kiinnostunut sodasta, mutta h\xc3\xa4n neuvotteli mielell\xc3\xa4\xc3\xa4n rauhan Valdemarin ja Vologostin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Vologostilaiset tunnustivat Valdemarin kuninkaakseen ja lupasivat est\xc3\xa4\xc3\xa4 merirosvojen p\xc3\xa4\xc3\xa4syn Peenejoelle._NEWLINE_Vuonna 1164 obotriitit nousivat kapinaan sakseja vastaan Nyklotin pojan Pribislavin johdolla. Pribislav kukisti saksilaisten armeijan Diminin l\xc3\xa4hettyvill\xc3\xa4 ja sai pian valtaansa is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 vanhat alueet. Henrik Leijona pyysi nyt apua Valdemarilta, joka l\xc3\xa4hti tanskalaisten ja r\xc3\xbcgenil\xc3\xa4isten kanssa sotaan obotriitteja vastaan. Valdemar hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si liutizeja vastaan, koska he olivat liittoutuneet Pribislavin kanssa. Samalla Henrikin joukot valtasivat Diminin ja jatkoivat matkaansa aina Peenejoelle asti, miss\xc3\xa4 Valdemarin laivasto kuljetti heid\xc3\xa4t joen yli. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n n\xc3\xa4hdess\xc3\xa4\xc3\xa4n vendit olivat valmiita solmimaan rauhan. Henrik ja Valdemar solmivat sopimuksen, jonka mukaan he jakaisivat tulevat valloitukset kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n, mutta eiv\xc3\xa4t kuitenkaan pystyneet hallitsemaan valtaamiaan alueita. Henrik alkoi pel\xc3\xa4t\xc3\xa4 Valdemarin kasvavaa valtaa ja yritti my\xc3\xb6s saada r\xc3\xbcgenilaiset kapinoimaan Valdemaria vastaan.\n_START_SECTION_\nR\xc3\xbcgenin valloitus\n_START_PARAGRAPH_\nTanskalaiset olivat kehitt\xc3\xa4neet sotataitojaan vuosien mittaan ja olivat nyt selv\xc3\xa4sti voimakkaampia kuin vendit. Tanska oli kuitenkin viel\xc3\xa4 heikko valtio, joka saattoi varustaa vain pienen laivaston. Itse asiassa vendej\xc3\xa4 oli enemm\xc3\xa4n, ja heid\xc3\xa4n kaupunkinsa olivat hyvin varustettuja. 1160-luvun lopulla tanskalaisten taktiikka muuttui. Valdemar ja Absalon ottivat tavoitteekseen alistaa R\xc3\xbcgenin asukkaat Tanskan valtaan ja k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 heid\xc3\xa4t kristinuskoon. Tanskalaiset ry\xc3\xb6v\xc3\xa4siv\xc3\xa4t R\xc3\xbcgeni\xc3\xa4 ja l\xc3\xa4hialueita vuosina 1166, 1167 ja 1168. Saksit hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s liutizeja vastaan vuonna 1168. Vuodenvaihteessa 1168\xe2\x80\x9369 r\xc3\xbcgenilaiset nousivat kapinaan tanskalaisia vastaan. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa Valdemar p\xc3\xa4\xc3\xa4tti vallata Arkonan ja tuhota Svantovitin temppelin. Arkona toimi R\xc3\xbcgenin lukkona, sielt\xc3\xa4 k\xc3\xa4sin saattoi hallita koko saarta. My\xc3\xb6s Pommerin kristityt ruhtinaat Kasimir ja Bogislav osallistuivat t\xc3\xa4h\xc3\xa4n retkeen. _NEWLINE_Valdemar aloitti Arkonan piirityksen ja antoi rakentaa heittokoneita. Kaupunkia ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4t maavallit, joiden p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 oli viel\xc3\xa4 puinen linnoitus. Saxon mukaan piiritys oli kuitenkin turhaa, koska Svantovit oli todellisuudessa Pyh\xc3\xa4n Vituksen kultin irvikuva; Kaarle Suuri oli nimitt\xc3\xa4in aikoinaan pakottanut vendit maksamaan veroa Pyh\xc3\xa4lle Vitukselle. Pyhimys tulisi tietysti rankaisemaan arkonalaisia omana juhlap\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4\xc3\xa4n. Valdemar valmistautui kuitenkin taisteluun. Taistelu alkoi yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en pienen\xc3\xa4 kahakkana nuorien tanskalaissotureiden ja arkonalaisten v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Tanskalaiset heitteliv\xc3\xa4t kivi\xc3\xa4 linnoitusta kohti, ja arkonalaiset vastasivat samalla mitalla. Pian tanskalaiset keksiv\xc3\xa4t sytytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tuleen puisen linnoituksen, ja kohta kaupungin portti oli ilmiliekeiss\xc3\xa4. Tanskalaiset innostuivat t\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja yrittiv\xc3\xa4t levitt\xc3\xa4\xc3\xa4 tulta, samalla kun arkonalaiset yrittiv\xc3\xa4t sammuttaa sit\xc3\xa4 vedell\xc3\xa4. Veden loputtua heid\xc3\xa4n oli pakko yritt\xc3\xa4\xc3\xa4 sammuttaa tulta maidolla. Tanskalaiset hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t nyt keskelle t\xc3\xa4t\xc3\xa4 sekasortoa._NEWLINE_Arkonalaiset huomasivat pian, etteiv\xc3\xa4t he pystyneet taistelemaan yht\xc3\xa4 aikaa tanskalaisia ja tulta vastaan. H\xc3\xa4diss\xc3\xa4\xc3\xa4n he huusivat, ett\xc3\xa4 halusivat neuvotella piispa Absalonin kanssa. Absalon vastasi suostuvansa neuvotteluihin, jos arkonalaiset eiv\xc3\xa4t en\xc3\xa4\xc3\xa4 yritt\xc3\xa4isi sammuttaa tulta. Arkonalaiset suostuivat t\xc3\xa4h\xc3\xa4n, ja Valdemar esitti ehtonsa. Svantovitin patsas ja temppeli tuli tuhota, ja arkonalaisten piti k\xc3\xa4\xc3\xa4nty\xc3\xa4 kristinuskoon. Svantovitin temppelin aarteet oli luovutettava tanskalaisille ja sille kuuluvat maat tulevalle kristitylle papistolle. R\xc3\xbcgenilaisten piti my\xc3\xb6s osallistua Tanskan kuninkaan ledung-laivastoon. Valdemar vaati my\xc3\xb6s vuosittaista rahalahjaa ja panttivankeja. Arkonalaiset suostuivat kaikkiin ehtoihin. Pian my\xc3\xb6s R\xc3\xbcgenin toiseksi suurin kaupunki Garz suostui rauhaan tanskalaisten kanssa samoin ehdoin. Seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 Svantovitin puinen patsas raahattiin temppelist\xc3\xa4\xc3\xa4n tanskalaisten leiriin. Siell\xc3\xa4 se hakattiin pieniksi palasiksi ja poltettiin. My\xc3\xb6s Svantovitin temppeli poltettiin. Valdemarin rakennuttamat heittokoneet purettiin, ja tanskalaiset rakensivat puutavarasta kirkon temppelin tilalle._NEWLINE_Absalon matkusti t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen \xc3\x85rhusin piispan Svenin kanssa Garziin ottamaan vastaan kaupungin antautumisen. My\xc3\xb6s r\xc3\xbcgenil\xc3\xa4isten kuningas Tetislav saapui paikalle ja antautui R\xc3\xbcgenin ylimyst\xc3\xb6n kanssa. Garzissa Absalon antoi tuhota kaupungin kolme temppeli\xc3\xa4, jotka oli omistettu jumalille nimelt\xc3\xa4 R\xc3\xbcgevit, Porevit ja Porenut. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen R\xc3\xbcgen oli kokonaan tanskalaisten vallassa. Sotaretkell\xc3\xa4 mukana olleet pommerilaiset olisivat halunneet osan saaliista, mutta Valdemar antoi Tetislavin jatkaa r\xc3\xbcgenil\xc3\xa4isten kuninkaana sill\xc3\xa4 ehdolla, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 tunnusti Tanskan kuninkaan ylivallan. Pommerilaiset l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t raivoissaan kotiin. Paavi Aleksanteri III sai syksyn aikana kuulla tanskalaisten saavutuksista. Kirjeess\xc3\xa4\xc3\xa4n Absalonille paavi hyv\xc3\xa4ksyi sen, ett\xc3\xa4 R\xc3\xbcgen kuuluisi Absalonin valtapiiriin. Samaan aikaan paavi l\xc3\xa4hetti my\xc3\xb6s piispa Eskilille kirjeen, jossa h\xc3\xa4n julisti Valdemarin is\xc3\xa4n Knut Lavardin pyhimykseksi._NEWLINE_Valdemarin ja Henrik Leijonan sopimuksen mukaan heid\xc3\xa4n piti jakaa tasan voitot vendej\xc3\xa4 vastaan k\xc3\xa4ydyist\xc3\xa4 sodista. Valdemar ei kuitenkaan aikonut suostua t\xc3\xa4h\xc3\xa4n. Siksi Henrik aloitti sodan ja yllytti my\xc3\xb6s vendej\xc3\xa4 nousemaan kapinaan tanskalaisia vastaan. Vuonna 1171 Valdemar oli saanut tarpeekseen ja luovutti Henrikille osan R\xc3\xbcgenin saaliista.\n_START_SECTION_\nVendit Tanskan vallan alla\n_START_PARAGRAPH_\nValdemar antoi vendien johtajien s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 asemansa, joten heid\xc3\xa4n valtansa vain kasvoi entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Aikaisemmin Arkonan temppelin papeilla ja kaupunkien kauppiailla oli ollut suuri vaikutusvalta paikallisiin hallitsijoihin. Veljekset Tetislav ja Jaromar hallitsivat R\xc3\xbcgeni\xc3\xa4 ja olivat lojaaleja Tanskan kuninkaalle, koska he itse hy\xc3\xb6tyviv\xc3\xa4t siit\xc3\xa4. Tetislavin kuoleman j\xc3\xa4lkeen Jaromar hallitsi r\xc3\xbcgenil\xc3\xa4isten ruhtinaana (princeps Rugianorum) aina kuolemaansa asti vuonna noin 1218. Henrik Leijona oli puolestaan yritt\xc3\xa4nyt kukistaa vendien hallitsijat t\xc3\xa4ydellisesti ja korvata heid\xc3\xa4t saksilaisella aatelistolla. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei ollut onnistunut, ja my\xc3\xb6s Henrik oppi pian, ett\xc3\xa4 vendej\xc3\xa4 oli helpompi hallita v\xc3\xa4lik\xc3\xa4sien kautta._NEWLINE_Valdemar jatkoi R\xc3\xbcgenin valtauksen j\xc3\xa4lkeen taistelua merirosvoja vastaan. Vendil\xc3\xa4iset merirosvot ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t viel\xc3\xa4kin ajoittain Tanskan rannikkoa, ja Valdemar oli p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4nyt tuhota merirosvot lopullisesti. Tanskan laivasto toimi \xc3\x96\xc3\xb6lannin edustalla asti, ja tanskalaiset saivat nyt ensi kosketuksen kuurinmaalaisiin ja virolaisiin. Yhdess\xc3\xa4 r\xc3\xbcgenilaisten kanssa tanskalaiset tekiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksi\xc3\xa4 pommerilaisten maille. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 s\xc3\xa4ik\xc3\xa4ytti Pommerin herttuat Kasimirin ja Bogislavin niin, ett\xc3\xa4 he pyysiv\xc3\xa4t Henrik Leijonan apuun. Pommerista tuli Saksin l\xc3\xa4\xc3\xa4ni, jota Kasimir ja Bogislav hallitsivat Henrikin alamaisina. Lopullinen yhteenotto merirosvojen kanssa tapahtui vuonna 1172 Falsterin meritaistelussa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen vendil\xc3\xa4isten merirosvojen toiminta loppui miltei t\xc3\xa4ydellisesti._NEWLINE_Samalla kun tanskalaiset ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t Pommerin maaseutua, Tanskasta saapui munkkeja paikallisiin kaupunkeihin. Sisterssil\xc3\xa4ismunkkeja saapui Esrumin luostarista Peenen varrella sijainneeseen Darguniin ja Szczecinin l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 sijainneeseen Kolbacziin 1170-luvun alussa. Lundista saapui premonstratensseja Belbukiin ja Grobeen. Munkit joko asettuivat vanhoihin luostareihin tai perustivat uusia._NEWLINE_Vuonna 1173 Valdemar teki ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retken vagrien maille. Alue oli muutaman vuosikymmenen ajan kuulunut Saksin valtapiiriin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Valdemar hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si my\xc3\xb6s liutizien maita vastaan, ja vendit ostivat rauhan valtavalla rahasummalla. Sota jatkui silti vuonna 1177. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa Valdemar ja Henrik Leijona tekiv\xc3\xa4t j\xc3\xa4lleen yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4. Tanskalaiset ry\xc3\xb6steliv\xc3\xa4t pommerilaisten aluetta kahtena vuonna per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in, ja pommerilaiset maksoivat lopulta suuret lunnaat, jotta tanskalaiset solmisivat heid\xc3\xa4n kanssaan rauhan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen seurasi rauhallisempi kausi. Valdemar alkoi suunnitella uutta sotaretke\xc3\xa4, mutta sairastui ja kuoli vuonna 1182. Samaan aikaan Henrik Leijona oli joutunut vaikeuksiin keisari Fredrik Barbarossan kanssa. H\xc3\xa4n k\xc3\xa4rsi tappion keisaria vastaan ja joutui maanpakoon.\n_START_SECTION_\nPommerin valtaus\n_START_PARAGRAPH_\nHenrikin tappion my\xc3\xb6t\xc3\xa4 vendit menettiv\xc3\xa4t ainoan mahdollisen suojelijansa tanskalaisia vastaan. Valdemarin poikien Knuut VI:n (kuninkaana 1182\xe2\x80\x931202) ja Valdemar II:n (kuninkaana 1202\xe2\x80\x931241) aikana Tanskan valta kasvoi entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Henrikin herttuakunta jaettiin pienempiin osiin, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 uudet hallitsijat pystyneet est\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Tanskan vallan laajentumista. Keisari piti Tanskan laajentumista vaarallisena ja yllytti Pommerin herttuaa Bogislavia sotaan Tanskaa vastaan. Tanskalaiset kukistivat liutizien ja pommerilaisten laivaston Greifswalder Boddenin meritaistelussa 19. toukokuuta 1184. Seuraavana vuonna tanskalaiset alkoivat piiritt\xc3\xa4\xc3\xa4 Kamienin kaupunkia. Paikalliset papit (Kamien oli ollut kristitty jo vuosikymmeni\xc3\xa4) yrittiv\xc3\xa4t neuvotella tanskalaisten kanssa. Lopulta herttua Bogislav suostui rauhaan, jonka mukaan h\xc3\xa4n sai pit\xc3\xa4\xc3\xa4 Pommerin l\xc3\xa4\xc3\xa4nityksen\xc3\xa4 Tanskan kruunulta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Tanskan kuningas oli kiistatta vendien hallitsija. Tulevina vuosina my\xc3\xb6s l\xc3\xa4nnemp\xc3\xa4n\xc3\xa4, obotriittien ja vagrien mailla asuvat saksalaiset ja vendit tunnustivat Tanskan kuninkaan hallitsijakseen. Knuut Valdemarinpoika alkoi nyt kutsua itse\xc3\xa4\xc3\xa4n "tanskalaisten ja vendien kuninkaaksi".\n_START_SECTION_\nKristitty Vendimaa\n_START_PARAGRAPH_\n1100-luvun sotien seurauksena vendeist\xc3\xa4 tuli kristittyj\xc3\xa4. Vendien ruhtinaat ymm\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4t melko pian uuden uskonnon edut, sill\xc3\xa4 kristinusko antoi heille entist\xc3\xa4 paremmat mahdollisuudet hallita alamaisiaan. Pomeraanien ruhtinas Vartislav oli jo 1120-luvulla aloittanut alamaistensa k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4misen. Vendisotien j\xc3\xa4lkeen vendit alkoivat itse tarmokkaasti levitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kristinuskoa Baltiassa asuneiden pakanoiden keskuudessa. Muun muassa R\xc3\xbcgenin ruhtinaan Jaromarin poika Vizlav I n\xc3\xa4ytteli t\xc3\xa4rke\xc3\xa4\xc3\xa4 roolia Viroon tehdyll\xc3\xa4 ristiretkell\xc3\xa4 vuonna 1219. Vendien ruhtinassuvuista tuli sotien j\xc3\xa4lkeen merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 kristittyj\xc3\xa4 hallitsijoita. Pakanaruhtinas Nyklotin poika Pribislav k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi kristinuskoon 1160-luvulla, ja h\xc3\xa4nen pojastaan Henrik Borevinista tuli kaikkien Mecklenburgin ruhtinaiden, herttuoiden ja suurherttuoiden esi-is\xc3\xa4. 1300-luvulla Albrekt Mecklenburgilainen, er\xc3\xa4s Henrikin j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4isist\xc3\xa4, hallitsi Ruotsin kuninkaana. My\xc3\xb6s Pommerin herttuat olivat alkujaan vendej\xc3\xa4, ja ruhtinas Bogislavin j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4inen Eerik Pommerilainen oli Kalmarin unionin kuninkaana 1400-luvulla.'