b'\n_START_ARTICLE_\nAntoni Ramallets\n_START_SECTION_\nSeurajoukkue\n_START_PARAGRAPH_\nRamallets suoritti asepalveluksensa San Fernandon laivastotukikohdassa. Sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n pelasi kahden vuoden ajan Mallorcassa, kun toinen maailmansota oli k\xc3\xa4ynniss\xc3\xa4 suuressa osassa Eurooppaa. Ramallets teki ensin sopimuksen Barcelonan kanssa vuonna 1946, mutta vietti aikaa lainalla Real Valladolidissa, ennen kuin palasi Barcelonaan ja teki La Liga -debyyttins\xc3\xa4 voittoisassa Sevilla-ottelussa 28. marraskuuta 1948. Barcelonassa h\xc3\xa4n pelasi vuodesta 1946 vuoteen 1961 saakka yhteens\xc3\xa4 548 ottelua ja voitti kuusi kertaa Espanjan p\xc3\xa4\xc3\xa4sarjan, Primera Divisi\xc3\xb3nn, viisi Espanjan Cupia ja kaksi Inter-Cities Fairs Cupia. H\xc3\xa4n voitti viidesti Espanjan p\xc3\xa4\xc3\xa4sarjan parhaan maalivahdin tittelin (Zamora), vuosina 1952, 1956, 1957, 1959 ja 1960.\n_START_SECTION_\nMaajoukkue\n_START_PARAGRAPH_\nRamallets pelasi Espanjan ja Katalonian maajoukkueissa. H\xc3\xa4n pelasi Espanjan maajoukkueessa 35 ottelua. Osana Espanjan maajoukkuetta h\xc3\xa4n ylsi vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa Brasiliassa nelj\xc3\xa4nnelle sijalle. Joukkue h\xc3\xa4visi kolmossijasta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4v\xc3\xa4n ottelun Ruotsille maalein 1\xe2\x80\x933. Kansainv\xc3\xa4linen lehdist\xc3\xb6 nimesi h\xc3\xa4net turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Espanjan maajoukkueen lis\xc3\xa4ksi Ramallets pelasi ep\xc3\xa4virallisessa Katalonian maajoukkueessa seitsem\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ottelussa Francisco Francon vallan aikana.\n_START_SECTION_\nUra valmentajana\n_START_PARAGRAPH_\nPelaajauran j\xc3\xa4lkeen Ramallets siirtyi valmentajaksi. H\xc3\xa4n valmensi seitsem\xc3\xa4\xc3\xa4 espanjalaista joukkuetta, kuten Valladolidia, Zaragozaa, Logronesia ja Herculesia, vuosien 1962 ja 1969 aikana. Vuonna 1964 h\xc3\xa4n voitti Zaragozan kanssa Espanjan Cupin (joka tunnettiin t\xc3\xa4h\xc3\xa4n aikaan nimell\xc3\xa4 Copa del Generalisim), sek\xc3\xa4 johdatti joukkueen my\xc3\xb6s Inter-Cities Fairs Cupin voittoon Valenciaa vastaan.\n_START_SECTION_\nKuolema\n_START_PARAGRAPH_\nRamallets kuoli 30. hein\xc3\xa4kuuta 2013 pitk\xc3\xa4llisen sairauden j\xc3\xa4lkeen 89 vuoden i\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Vilafranca del Pened\xc3\xa8sissa Centre Sociosanitari Ricard Fortuny -sairaalassa. H\xc3\xa4net haudattiin "barca"-teemaisessa seremoniassa. Seuran presidentti Sandro Rosell, seuran uusi pomo Gerardo Martino sek\xc3\xa4 kapteenit Carles Puyol, Xavi Hern\xc3\xa1ndez, Andr\xc3\xa9s Iniesta ja V\xc3\xadctor Vald\xc3\xa9s olivat paikalla hautajaisissa. Muita kuuluisia henkil\xc3\xb6it\xc3\xa4 paikalla olivat Jordi Roura, Jordi Cardoner, Andoni Zubizarreta, Carles Rexach, Juan Laporta ja Josep Llu\xc3\xads N\xc3\xba\xc3\xb1ez.\n_START_SECTION_\nYksityisel\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nRamalletsin vaimo, Paquita Dom\xc3\xadnguez, kuoli 20. elokuuta 2012, jonka j\xc3\xa4lkeen Ramallets oli syv\xc3\xa4sti murheellinen ja siit\xc3\xa4 l\xc3\xa4htien h\xc3\xa4nen tilansa oli mennyt huonompaan suuntaan. H\xc3\xa4nen kaksi tyt\xc3\xa4rt\xc3\xa4\xc3\xa4n ja muu perhe auttoivat h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 selviytym\xc3\xa4\xc3\xa4n surusta.'