b'\n_START_ARTICLE_\nImatinibi\n_START_SECTION_\nVaikutusmekanismi ja k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nImatinibi on tyrosiinikinaasin inhibiittori. Tyrosiinikinaasi liitt\xc3\xa4\xc3\xa4 fosfaattiryhm\xc3\xa4n ATP-molekyylilt\xc3\xa4 er\xc3\xa4iden proteiinien tyrosiiniaminohappoon ja n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 fosforyloituneita proteiineja tarvitaan solujen jakaantumisessa, kasvussa ja erikoistumisessa. Imatinibi sitoutuu spesifisesti voimakkaasti jakaantuviin valkosoluihin, jotka sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t niin sanotun Philadephia-geenimutaation. Imatinibi sitoutuu tyrosiinikinaasiin l\xc3\xa4helle ATP:n sitoutumiskohtaa jolloin sek\xc3\xa4 ATP:n ett\xc3\xa4 tyrosiinikinaasin substraattiproteiinin sitoutuminen tyrosiinikinaasiin estyy ja proteiini ei fosforyloidu. T\xc3\xa4ll\xc3\xb6in sy\xc3\xb6p\xc3\xa4solu ei my\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4se jakaantumaan._NEWLINE_Imatinibia k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n er\xc3\xa4iden sy\xc3\xb6pien kuten kroonisen myelooisen leukemian ja pahanlaatuisten gastrointestinaalisten stroomakasvaimien hoidossa. Imatinibin teho n\xc3\xa4iden sairauksien hoidossa on hyv\xc3\xa4 ja l\xc3\xa4hes kaikki sill\xc3\xa4 hoidetut potilaat el\xc3\xa4v\xc3\xa4t yli 10 vuotta hoidon aloittamisen j\xc3\xa4lkeen. L\xc3\xa4\xc3\xa4kett\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa mesylaattisuolana ja sen annostus myelooman hoidossa on kiihtyv\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa 600 mg/vrk ja kroonisessa vaiheessa 400 mg/vrk. Imatinibin toi markkinoille Novartis vuonna 2001 ja vuonna 2012 sen maailmanlaajuinen myynti oli 46 miljardia Yhdysvaltain dollaria.\n_START_SECTION_\nHaittavaikutukset ja resistenssi\n_START_PARAGRAPH_\nTyypillisimm\xc3\xa4t imatinibin haittavaikutukset ovat suhteellisen lievi\xc3\xa4. Niit\xc3\xa4 ovat ihottuma, huonovointisuus, turvotus ja lihaskouristukset. L\xc3\xa4\xc3\xa4keaine voi aiheuttaa my\xc3\xb6s maksan entsyymiarvojen kasvua, muutoksia veress\xc3\xa4, anemiaa ja voi olla syd\xc3\xa4ntoksinen. Imatinibihoidon aikana sy\xc3\xb6p\xc3\xa4solut saattavat kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 resistenssin sit\xc3\xa4 kohtaan. N\xc3\xa4iss\xc3\xa4 tapauksissa potilasta voidaan hoitaa niin kutsutun toisen sukupolven l\xc3\xa4\xc3\xa4kkeill\xc3\xa4 kuten dasatinibilla tai nilotinibilla\n_START_SECTION_\nSynteesi\n_START_PARAGRAPH_\nImatinibin synteesin l\xc3\xa4ht\xc3\xb6aineet ovat 3-asetyylipyridiini ja o-toluidiini. 3-asetyylipyridiini reagoi dimetyyliformamidin dimetyyliasetaalin kanssa muodostaen 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonia. o-Toluidiini nitrataan 2-amino-4-nitrotolueeniksi, joka reagoi syanamidin kanssa guanidiinijohdannaiseksi. Guanidiinijohdannainen reagoi 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonin kanssa ja nitroryhm\xc3\xa4 pelkistet\xc3\xa4\xc3\xa4n vedytyksell\xc3\xa4 aminoryhm\xc3\xa4ksi. N\xc3\xa4in syntyneen tuotteen reaktio 4-(4-metyylipiperatsinometyyli)bentsoyylikloridin kanssa muodostaa imatinibi\xc3\xa4.'