b'\n_START_ARTICLE_\nAvaruustoiminta\n_START_PARAGRAPH_\nAvaruustoiminta on yleisnimitys ihmisen toiminnalle avaruudessa, joksi yleens\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4ritell\xc3\xa4\xc3\xa4n kaikki yli 100 kilometrin et\xc3\xa4isyydell\xc3\xa4 Maa-planeetasta oleva._NEWLINE_"Avaruusmaaksi" lasketaan tavallisesti maa, joka on laukaissut omalta maaper\xc3\xa4lt\xc3\xa4 oman satelliitin omalla kantoraketilla onnistuneesti avaruuteen. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 maita on vain muutamia._NEWLINE_L\xc3\xa4hes avaruustoiminnan alusta 1950-luvulta saakka Neuvostoliitto ja Yhdysvallat ovat suorittaneet miehitettyj\xc3\xa4 lentoja. 2000-luvulle tultaessa my\xc3\xb6s Kiina aloitti miehitetyt lennot. Intia vaikuttaa olevan seuraava. L\xc3\xa4nsi-Eurooppa ja Japani ovat olleet mukana miehitetyiss\xc3\xa4 lennoissa, mutta k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4en muiden kalustoa._NEWLINE_Monella maalla on oma avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6, joka koordinoi avaruusalusten kehitystoimintaa ja avaruustutkimusta. Merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 poikkeus oli Neuvostoliitto, jolla ei ollut avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6\xc3\xa4 aikana, jona se laukaisi avaruuteen yli 2\xc2\xa0500 avaruusalusta muun maailman, l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 Yhdysvaltojen, laukaistessa noin 1\xc2\xa0000._NEWLINE_Pienemm\xc3\xa4t maat toteuttavat avaruustoimintaansa kansainv\xc3\xa4listen avaruusorganisaatioiden kautta. T\xc3\xa4ll\xc3\xb6in avaruustoimintaa harjoittava maa ei v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 koskaan rakenna omaa satelliittia tai laukaisulaitteistoa vaan toimittaa kansainv\xc3\xa4lisiin hankkeisiin joitakin laitteita, ohjelmistoja tms. 1990-luvulta l\xc3\xa4htien ensin monet L\xc3\xa4nsi-Euroopan maat, kuten Tanska ja Belgia, ja sitten monet Afrikan, Aasian ja Etel\xc3\xa4-Amerikan maat ovat alkaneet laukaisemaan omia satelliitteja._NEWLINE_Maanp\xc3\xa4\xc3\xa4llisist\xc3\xa4 observatorioista teht\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 avaruustutkimusta ei lasketa avaruustoimintaan kuuluvaksi vaan t\xc3\xa4htitieteeseen. Avaruudessa suoritettavaa tieteellist\xc3\xa4 tutkimusta kutsutaan avaruust\xc3\xa4htitieteeksi. Satelliittikaukokartoituksessa ja -tietoliikenteess\xc3\xa4 suurin osa toiminnasta on avaruusalusten mahdollistamaa palveluliiketoimintaa tai soveltavaa tutkimusta eik\xc3\xa4 niink\xc3\xa4\xc3\xa4n avaruustutkimusta.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4sitteet\n_START_PARAGRAPH_\nAvaruustoiminta on 1990-luvulla k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n otettu sateenkaaritermi, jolla pyrit\xc3\xa4\xc3\xa4n kuvaamaan sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 tieteellisen avaruustutkimuksen lis\xc3\xa4ksi avaruuteen liittyy muun muassa sotilaallista ja kaupallista k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4 (esimerkiksi satelliittitietoliikenne). Samaa toimintaa kutsuttiin 1950- ja 1960-luvuilla avaruuden valloitukseksi, joka termi liittyi kylm\xc3\xa4\xc3\xa4n sotaan ja sen puitteissa avaruuskilpaan. Avaruuden valloitus-termin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 hiipui 1970-luvun alusta alkaen sek\xc3\xa4 mediassa ett\xc3\xa4 julkisesti rahoitetussa avaruustoiminnassa. Avaruustoiminnasta suurin osa on edelleen verovaroin rahoitettua. Useille alan yrityksille avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6t ovat suurimmat asiakkaat.\n_START_SECTION_\nRakettitekniikan kehitys\n_START_PARAGRAPH_\n1890-luvulla ven\xc3\xa4l\xc3\xa4inen Konstantin Tsiolkovski oli julkaissut tiedelehdiss\xc3\xa4 avaruustekniikan perusteoriat. 1920-luvun alussa h\xc3\xa4n ja hieman my\xc3\xb6hemmin Romanian saksalaisiin kuuluva Hermann Oberth julkaisivat teoriat kirjoina. 1920-luvulla yhdysvaltalainen Robert Goddard teki ensimm\xc3\xa4iset nesteajoainetta k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4n raketin lentokokeet. Ruutirakettien historia ylt\xc3\xa4\xc3\xa4 ainakin 1200-luvun Kiinaan, ja l\xc3\xa4nsimaissa niiden sotilaallinen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 oli yleist\xc3\xa4 1700-luvun puoliv\xc3\xa4list\xc3\xa4 1800-luvun alkuun, jolloin tykist\xc3\xb6n kehitys ajoi niist\xc3\xa4 ohi. _NEWLINE_Avaruustoiminnan juuret juontavat toisen maailmansodan aikaiseen asekehittelyyn. Saksa laukaisi 3. marraskuuta 1942 V2-ohjuksen kehitt\xc3\xa4miseen kuuluneen V2-A4:n. Sen on v\xc3\xa4itetty nousseen 80\xc2\xa0km:n korkeuteen. Sodan loppuessa Yhdysvallat, Neuvostoliitto ja Yhdistynyt Kuningaskunta tavoittelivat sodan h\xc3\xa4vinneen Saksan rakettitekniikan osaamista. Yhdysvallat onnistui t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 parhaiten Operaatio Paperclipin kautta ja sai Wernher von Braunin suunnittelutiimist\xc3\xa4 merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n tuen 1950-luvun lopulla varhaisen NASAn Redstone-, Mercury- ja 1960-luvun Apollo-ohjelmiinsa. Neuvostoliitto k\xc3\xa4ytti saksalaisia insin\xc3\xb6\xc3\xb6rej\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 valmistusteknisten kysymysten konsultointiin ja ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset insin\xc3\xb6\xc3\xb6rit kuten Sergei Koroljov suunnittelivat omat rakettinsa ja avaruusaluksensa omin voimin. Ranska ja Italia osasivat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 Saksan insin\xc3\xb6\xc3\xb6rej\xc3\xa4 omiin tarpeisiinsa, mutta Englanti l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 muutamien V-2-koelaukaisujen tarpeisiin. White Sandsista 24. helmikuuta 1949 laukaistu amerikkalainen Bumper-5-raketti kohosi 393\xc2\xa0km:n korkeuteen. Bumper-raketteja laukaistiin my\xc3\xb6hemmin my\xc3\xb6s Cape Canaveralista. Rakettien jatkokehittely liittyi mannertenv\xc3\xa4listen ohjusten rakentamiseen, jota tehtiin kaikissa ydinasemaissa kansallisin voimin._NEWLINE_Toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen yhdysvaltalaiset ja neuvostoliittolaiset insin\xc3\xb6\xc3\xb6rit kehittiv\xc3\xa4t 1950-luvun alkuun menness\xc3\xa4 R-7, Thor (Delta), Atlas-ohjukset p\xc3\xa4\xc3\xa4osin ilman saksalaisten insin\xc3\xb6\xc3\xb6rien tukea. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ohjuksista tuli vuosikymmeniksi avaruustoiminnan selk\xc3\xa4ranka, kantoraketit.\n_START_SECTION_\nSatelliitti avaruuteen\n_START_PARAGRAPH_\nAvaruustoiminta lasketaan alkaneeksi 4. lokakuuta 1957, kun Neuvostoliiton miehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4t\xc3\xb6n Sputnik 1- satelliitti laukaistiin avaruuteen. R-7-raketilla laukaistu Sputnik 1 painoi noin 83\xc2\xa0kg ja se lensi noin 250\xc2\xa0km:n korkeudella. Satelliitissa oli 20 ja 40\xc2\xa0MHz radiol\xc3\xa4hettimet, joiden l\xc3\xa4hett\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 satelliitin telemetriasignaalin moduloimaa "beeb"-signaalia voitiin kuunnella kolmen viikon ajan ymp\xc3\xa4ri Maata, kunnes satelliitin pattereista loppui virta. Sputnik paloi ilmakeh\xc3\xa4ss\xc3\xa4 3. joulukuuta 1958, jolloin Neuvostoliitto oli jo toimittanut miehitettyjen lentojen kokeisiin liittyv\xc3\xa4n Sputnik 2-satelliitin taivaalle._NEWLINE_Neuvostoliiton onnistuminen ajoi Yhdysvallat lis\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n panostustaan avaruustoimintaan. Sputnikista syttynyt kylm\xc3\xa4n sodan hengess\xc3\xa4 k\xc3\xa4yty avaruuskilpa leimasi koko avaruustoiminnan alkuvaihetta. Neuvostoliitto laukaisi Sputnik 2:n 3. marraskuuta 1957. Mukana ollut Laika-koira oli ensimm\xc3\xa4inen el\xc3\xa4in avaruudessa. Yhdysvallat laukaisi ensimm\xc3\xa4isen onnistuneen satelliittinsa, noin 2\xc2\xa0kg painaneen Explorer 1-satelliitin 1. helmikuuta 1958. Explorer oli itse asiassa kuitenkin vain pieni m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 mittalaitteita kantoraketin ylimm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa eik\xc3\xa4 nykyisenkaltainen itsen\xc3\xa4inen satelliitti.\n_START_SECTION_\nMiehitetyt lennot\n_START_PARAGRAPH_\n12. huhtikuuta 1961 laukaistu Neuvostoliiton Vostok 1 vei ihmisen ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa avaruuteen ja kiertoradalle. Avaruusalus kiersi tunnin ja 48 minuuttia kest\xc3\xa4neen lennon aikana kerran Maan ymp\xc3\xa4ri. Ensimm\xc3\xa4isen avaruuslent\xc3\xa4j\xc3\xa4n Juri Gagarinin lento aloitti miehitettyjen avaruuslentojen aikakauden. Yhdysvallat laukaisi 5. toukokuuta Freedom 7-avaruusaluksen ja Alan Shepardin avaruuteen mutta se ei kiert\xc3\xa4nyt Maata. Vasta Yhdysvaltain 20. helmikuuta 1962 laukaistu kolmas avaruusalus Friendship 7 ja John Glenn kiersiv\xc3\xa4t Maan.\n_START_SECTION_\nIhminen maan kiertoradalla\n_START_PARAGRAPH_\n1970-luvulla Neuvostoliito aloitti lenn\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Saljut-avaruusasemia, jotka mahdollistivat kosmonauttien viikon tai kahden pituisen ty\xc3\xb6skentelyn maan kiertoradalla. Mir-avaruusasema 1980-luvun alusta 2000-luvun alkuun mahdollisti yli vuoden pituisen oleskelun avaruudessa ja useamman kosmonautin yhteistoiminnan avaruusasemalla._NEWLINE_1980-luvun alussa Yhdysvallat aloitti avaruussukkulalennot, joka mahdollisti usean astronautin oleskelun maan kiertoradalla noin kahden viikon ajan. Osassa sukkulalennoista oli 1990-luvun lopulle asti mukana Euroopan avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n Spacelab-laboratorio._NEWLINE_NASAn johtaman ISS-avaruusaseman kehitys oli hidasta, kunnes suunnitelma muunnettiin ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isen Mir-2-suunnitelman versioksi ja suurin osa avaruusaseman moduleista tilattiin Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lt\xc3\xa4. Vuonna 2010 asema on 6-paikkaisena toimintavalmis. NASAn Constellation-ohjelman kustannukset uhkasivat my\xc3\xb6s avaruusasemaa, mutta maaliskuussa 2010 my\xc3\xb6s NASA on valmis rahoittamaan ISS:n toimintaa 2020-luvulle asti. Avaruuslent\xc3\xa4jien kuljetukset asemalle kuitenkin vaikeutuvat, koska sukkulan poistuttua Sojuz voi kuljettaa vain kolme avaruuslent\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 kerrallaan.\n_START_SECTION_\nPlaneettaluotaimia ja tiedesatelliitteja\n_START_PARAGRAPH_\nNeuvostoliiton Venukseen 12. helmikuuta 1961 l\xc3\xa4hett\xc3\xa4m\xc3\xa4 Venera 1 oli ensimm\xc3\xa4inen toiselle planeetalle l\xc3\xa4hetetty luotain mutta se ep\xc3\xa4onnistui. Ensimm\xc3\xa4inen onnistunut planeettaluotain oli Yhdysvaltojen 27. elokuuta 1962 laukaisema Venus-luotain Mariner 2. Venera 3 t\xc3\xb6rm\xc3\xa4si ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 luotaimena toiselle planeetalle, Venukselle, 1. maaliskuuta 1966. 1971 Venukseen laukaistu Venera 7 laskeutui ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 luotaimena pehme\xc3\xa4sti ja toimintakuntoisena toiselle planeetalle. Venera 9 l\xc3\xa4hetti ensimm\xc3\xa4iset kuvat toisen planeetan, Venuksen, pinnasta._NEWLINE_Yhdysvaltojen Mariner 10 lensi toistaiseksi ainoana luotaimena Merkuriuksen ohi vuonna 1974. 1965 laukaistu Mariner 4 ohitti ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 luotaimen Marsin. Ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 Marsiin laskeutui Neuvostoliiton Mars 3 luotain mutta ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 kuvia l\xc3\xa4hetti Yhdysvaltojen Viking 1 laskeutuja vuonna 1976. Ensimm\xc3\xa4inen onnistunut kulkija toisella planeetalla oli Mars Pathfinder -laskeutujaan kuulunut Sojourner vuonna 1997._NEWLINE_Maata kiert\xc3\xa4viss\xc3\xa4 tiedesatelliiteissa ei esiintynyt suurvaltapoliittista kilpailua. Yhdysvallat toteutti n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 tiedesatelliiteista useimmat, Neuvostoliiton avaruustiede likimain p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi 1980-luvun loppuun. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 on vasta 2010-luvulla palaamassa avaruustieteen satelliittien laukaisuihin. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 saralla Euroopan avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 on noussut merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi tekij\xc3\xa4ksi. Kiina ja Intia ovat vasta 2000-luvulla kiinnostuneet avaruustieteest\xc3\xa4 (katso Kiinan avaruustoiminta, ISRO), aiemmin tietoliikenne- ja kaukokartoitus olivat niiden p\xc3\xa4\xc3\xa4tavoitteita.\n_START_SECTION_\nKaukokartoitus\n_START_PARAGRAPH_\nSuurin osa satelliiteista on sotilaallisia kaukokartoitussatelliitteja eli vakoilusatelliitteja. My\xc3\xb6s tieteellist\xc3\xa4 ja s\xc3\xa4\xc3\xa4n havainnoinnissa operatiivisia kaukokartoitussatelliitteja on tehty. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 alalla on tehty my\xc3\xb6s ns. kaupallisia satelliitteja, mutta asiakas on p\xc3\xa4\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6isesti asevoimat eli kyse on p\xc3\xa4\xc3\xa4osin vain tiedustelusatelliitin rahoitusmallista.\n_START_SECTION_\nKylm\xc3\xa4n sodan loppupuolisko\n_START_PARAGRAPH_\nAvaruuskilvan ja avaruustoiminnan alkukauden p\xc3\xa4\xc3\xa4tepisteen\xc3\xa4 voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 Yhdysvaltojen onnistunutta kuulentoa vuonna 1969, jossa Yhdysvallat voitti propagandataistelun. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen ja jo 1950-luvulta l\xc3\xa4htien avaruusasema, avaruussukkula, pysyv\xc3\xa4 Kuuasema ja miehitetty Mars-lento ovat olleet tavoitteita, mutta joiden toteuttamista ei ole tuettu poliittisesti samalla voimalla kuin Apollo-ohjelmaa Yhdysvalloissa. Apollo maksoi yhden prosentin Yhdysvaltain kansantuotteesta vuosikymmenen ajan ja t\xc3\xa4llaiseen panostukseen ei ole haluttu l\xc3\xa4hte\xc3\xa4. _NEWLINE_Hein\xc3\xa4kuussa 1975 Apollo- ja Sojuz-alukset telakoituivat toisiinsa erillisen telakointimoduulin avulla Maan kiertoradalla ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen v\xc3\xa4lisess\xc3\xa4 yhteislennossa. Neuvostoliitolla oli lukuisia muita avaruusasemia, viimeisin niist\xc3\xa4 Mir. Yhdysvalloilla puolestaan oli Spacelab._NEWLINE_Yhdysvallat aloitti pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n pohjustetun avaruussukkulaohjelmansa muodollisesti 5. tammikuuta 1972 ja ensimm\xc3\xa4inen sukkula laukaistiin 12. huhtikuuta 1981. Yhdysvaltain ilmavoimien osallistuminen ohjelmaan kiristi uudelleen asevarustelua ja Neuvostoliitto vastasi omalla Buran sukkulalla ja Energija-kantoraketilla. L\xc3\xa4nsi-Euroopassa oli Saksan, Englannin ja Ranskan omat sukkulakaavailut, joista Ranskan Herm\xc3\xa8s p\xc3\xa4\xc3\xa4si pisimm\xc3\xa4lle ESAssa, mutta hanke keskeytettiin ilman prototyypin rakentamista 1990-luvun alussa. _NEWLINE_1980-luvun alussa Yhdysvallat alkoi kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 mannertenv\xc3\xa4listen ohjusten torjumiseen tarkoitettua avaruuteen sijoitettavaa ohjuspuolustusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4 Strategic Defense Initiativea. Se kiristi asekilpailua edelleen sill\xc3\xa4 toteutuessaan se horjuttaisi kauhun tasapainoa. Asekilpa ja kylm\xc3\xa4 sota p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi Neuvostoliiton ja It\xc3\xa4blokin hajoamiseen vuonna 1989. T\xc3\xa4m\xc3\xa4kin hanke oli 1950-luvun kaavailuja eik\xc3\xa4 ole toteutunut kuin 2000-luvun alussa paljon pienimuotoisemmin (katso energia-ase) ja maanp\xc3\xa4\xc3\xa4llisten ohjusasemien rakentamisen kautta. Maanp\xc3\xa4\xc3\xa4llist\xc3\xa4 ohjuspuolustusta ei pidet\xc3\xa4 avaruustoimintana.\n_START_SECTION_\nKylm\xc3\xa4n sodan j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\n1990-luvulla ja 2000-kymmenluvulla avaruustoiminnan keski\xc3\xb6\xc3\xb6n on noussut kansainv\xc3\xa4linen yhteisty\xc3\xb6, josta Kansainv\xc3\xa4linen avaruusasema on selkein esimerkki. Rahoittajina on nyt sek\xc3\xa4 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 Yhdysvallat ja niiden lis\xc3\xa4ksi Japani, Euroopan avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 ESA, Kanada, Italia ja Brasilia. Edelleen Kiina, Intia ja islamilaiset maat on j\xc3\xa4tetty yhteisty\xc3\xb6n ulkopuolelle. 2000-luvulla Kiina ja Intia ovat vihjanneet aikeistaan rakentaa omat avaruusasemansa. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 Kiinan tavoite eteni k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xb6n 2011, kun Tiangong 1 laukaistiin kiertoradalle. _NEWLINE_2000-luvulla NASA korvaa avaruussukkulansa Orion-aluksella ja Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 korvaa Sojuz-avaruusaluksen Kliper-aluksella. Kumpikaan uusista miehitetyist\xc3\xa4 aluksista ei ole siivellinen alus, mutta kuitenkin ohjattava toisin kuin ballistiset kapselit._NEWLINE_Kuulento palasi 2000-luvun alussa NASAn suunnitelmiin, koska NASAn p\xc3\xa4\xc3\xa4kohde Mars on katsottu liian riskialttiiksi, vaikeaksi ja kalliiksi. Miehitetty lento Kuuhun kehitt\xc3\xa4isi vastaavaa teknologiaa ja voitaisiin toteuttaa 2020-luvulla. My\xc3\xb6s Intia ja Kiina ovat tuoneet julki aikeensa toteuttaa oma miehitetty lento Kuuhun. Intian ja Kiinan avaruuskilpa vaikuttaa olevan niille keskeist\xc3\xa4 - niiden avaruustoiminnan laajeneminen voi olla my\xc3\xb6s oman kulttuurin voiman osoitusta omille kansalaisille._NEWLINE_Vuoden 2010 kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 Yhdysvalloissa kaavaillaan merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 kiinte\xc3\xa4ajoainerakettien valmistuskapasiteetin pienent\xc3\xa4mist\xc3\xa4: siviilipuolella raketteja ei kovin paljoa kysyt\xc3\xa4, laivaston Trident-ydinohjusten valmistussarja ei ole suuri ja Minuteman-ohjukset uusitaan vasta vuonna 2030. Aiemmin sotateollisuuden kapasiteettia pidettiin niin strategisena, ett\xc3\xa4 leikkauksia ei tehty. Vastaava ylikapasiteettiongelma on EU:ssa ja Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4, josta johtuu osin kiinnostus ohjuspuolustusaloitteisiin tai esim. maahan t\xc3\xb6rm\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4n asteroidin torjuntaan._NEWLINE_2000-luvulla p\xc3\xa4\xc3\xa4avaruustoimijat ovat Yhdysvallat (Yhdysvaltain ilmavoimat suurimpana ja NASA), Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6, Euroopan avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 (joka l\xc3\xa4henee Euroopan komissiota, joka voinee antaa sille aikanaan samanlaisen roolin kuin NASAlla on Yhdysvalloissa) ja Japanin JAXA. N\xc3\xa4iden lis\xc3\xa4ksi voimakkaasti toimintaansa ovat kasvattaneet Kiina ja Intia. Japanilla ja ESAlla ja Ukrainalla on valmiudet l\xc3\xa4hett\xc3\xa4\xc3\xa4 satelliitteja kiertoradoille. Yhdysvalloilla, Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4, Kiinalla, Intialla ja Japanilla on my\xc3\xb6s suunnitelmia tehd\xc3\xa4 miehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 ja miehitettyj\xc3\xa4 lentoja Kuuhun tai sen kiertoradalle._NEWLINE_N\xc3\xa4iden lis\xc3\xa4ksi esimerkiksi Iran, Malesia, Nigeria, Brasilia, Argentiina, Koreat, Vietnam ja Thaimaa ovat hakeneet autonomisempaa asemaa omassa avaruustoiminnassa \xe2\x80\x93 ne joko rakentavat omia satelliitteja tai ostavat omia eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 en\xc3\xa4\xc3\xa4 vain osta tietoliikenne- ja kaukokartoituspalveluita l\xc3\xa4nsimaisilta yrityksilt\xc3\xa4. Monet n\xc3\xa4it\xc3\xa4 pienemm\xc3\xa4t tai k\xc3\xb6yhemm\xc3\xa4t maat ovat pyrkineet opettelemaan avaruusalusten rakentamista, esim. Viro, Algeria ja Norja ovat toteuttaneet tai vuoteen 2011 menness\xc3\xa4 toteuttamassa mikrosatelliitin tai nanosatelliitin. Etenkin CubeSat-rakennussarjasatelliitit (1\xc2\xa0kg, 10\xc2\xa0cm x 10\xc2\xa0cm x 10\xc2\xa0cm kuutio) ovat saaneet vuoden 2000 j\xc3\xa4lkeen suuren suosion \xe2\x80\x93 noin 100 satelliittia on vuonna 2010 kehitteill\xc3\xa4 yliopistoissa kautta maailman.\n_START_SECTION_\nArviot avaruustoiminnan kehittymisest\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nAvaruudessa on t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 hetkell\xc3\xa4 noin 800 toimivaa satelliittia, joista noin puolet on Yhdysvaltain valtion ja yhdysvaltalaisten yritysten omistamia. Yhdysvaltalainen Teal-konsulttiyhti\xc3\xb6 on vuoden 2009 alussa julkistanut arvion, jonka mukaan 2009\xe2\x80\x932028 eli 20 vuoden aikana laukaistaan 2033 satelliittia. Arvio on oikeaa suuruusluokkaa, koska viimeiset kolmekymment\xc3\xa4 vuotta satelliitteja on laukaistu avaruuteen noin sata vuodessa. Avaruuteen on laukaistu 7000 avaruusalusta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 on luonut avaruusromu-ongelman matalilla kiertoradoilla._NEWLINE_Kes\xc3\xa4kuussa 2011 yhdysvaltalainen konsultti arvioi, ett\xc3\xa4 vuoteen 2025 menness\xc3\xa4 (15 vuodessa) laukaistaan 1600 satelliittia tai muuta avaruusalusta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 merkitsisi 110\xe2\x80\x93120 laukaisua vuodessa \xe2\x80\x93 koska luvussa on mukana mm. Cubesatit, skenaario on ainakin l\xc3\xa4nsimaisten avaruusteollisuusyritysten liikevaihdon suhteen pikemminkin laskeva kuin nouseva. Liikevaihto olisi 250 miljardia dollaria 15 vuodessa eli noin 155 miljoonaa dollaria per satelliitti. Raportti arvioi tietoliikennesatelliitteja j\xc3\xa4lleen rakennettavan liian paljon kuten 1960-luvun lopun j\xc3\xa4lkeen on jokaisena vuosikymmenen\xc3\xa4 on tehty._NEWLINE_2000-luvun alussa arvioitiin, ett\xc3\xa4 koko maailman julkisen sektorin ja yksityisen sektorin avaruustoiminnan suuruus olisi rahassa mitattuna vuosittain noin 100 miljardia euroa. Vuonna 2009 vastaava arvio on 120\xe2\x80\x93180 miljardia dollaria. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 luvusta noin puolet on eri avaruusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen ja eri asevoimien avaruustoimintaa. Vuoden 2010 alussa esitettiin englantilainen arvio, jonka mukaan globaali avaruusteollisuus on kasvattanut liikevaihtoaan 9%/vuodessa kymmenen vuoden ajan. Vaikka satelliittien rakentamisen osuus kokonaisavaruustoiminnasta on murto-osa, 9\xc2\xa0%:n vuosikasvu ei sovi l\xc3\xa4nsimaiden avaruusbudjetteihin ja tietoliikennesatelliittien tilausvolyymeihin.\n_START_SECTION_\nAvaruustoiminnan lajit ja alan toimijat\n_START_PARAGRAPH_\nAvaruustoiminta voidaan toimijan mukaan jakaa institutionaaliseen ja kaupalliseen toimintaan. Toisaalta toiminnan laadun mukaan voidaan avaruustoiminta jakaa sotilaalliseen, tieteelliseen ja kaupalliseen toimintaan.\n_START_SECTION_\nKustannus- ja aikatauluongelmien hallinnan vaikeus\n_START_PARAGRAPH_\nInstitutionaaliset avaruusohjelmat ovat usein maksaneet huomattavasti enemm\xc3\xa4n kuin alun perin on budjetoitu, esim. Apollo, Hubble, Avaruussukkula. 1970-luvun alussa Nixonin hallinto keskeytti NASAn aikeet Apollo-ohjelman jatkamiseksi kuulennoista ja Apollo-Sojuz-yhteislennosta eteenp\xc3\xa4in, mutta kompensaationa NASA sai luvan aloittaa Avaruussukkulan toteutuksen. Sen kehitys kesti aiottua kauemmin, projektin vuosikustannus piti rajoittaa, jottei se olisi est\xc3\xa4nyt NASAaa tekem\xc3\xa4st\xc3\xa4 muutakin. ESA keskeytti 1995 Hermes-sukkulansa kehittelyn alkuvaiheeseen ja rajoitti mm. avaruustiedelentoihin panostettavaa rahoitusta._NEWLINE_Vuonna 2010 Yhdysvalloissa NOAAn ja Yhdysvaltain puolustusministeri\xc3\xb6 yhteinen NPOESS-s\xc3\xa4\xc3\xa4satelliittiohjelma keskeytettiin. Yhteisty\xc3\xb6n piti alentaa kuluja, mutta kun n\xc3\xa4in ei k\xc3\xa4ynyt, Nortgrop-Grummanin urakka keskeytettiin. Pian sen j\xc3\xa4lkeen Bushin hallinnon aloittama Constellation kuu-ohjelma keskeytettiin \xe2\x80\x93 kulut olivat olleet 9 miljardia dollaria ja tuloksina rakettimoottorien koepolttoja. Ohjelma oli j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt vuosia aikataulustaan j\xc3\xa4lkeen._NEWLINE_Yhdysvaltain ilmavoimien Boeingilta tilaama WGS-tietoliikennesatelliitti maksaa vuoden 2010 alun arvion mukaan 25\xc2\xa0% enemm\xc3\xa4n kuin sen piti. 15\xc2\xa0% kustannusylitys pit\xc3\xa4\xc3\xa4 Nunn-McCurdy-lain mukaan ilmoittaa Kongressille ja 25\xc2\xa0% kustannusylitys vaatii avaruusohjelman rahoituksen uudelleenhyv\xc3\xa4ksymisen Kongressissa._NEWLINE_Euroopassa Galileon nelj\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 paikannussatelliittia maksoivat likimain kaksin verroin suunnitellun summan. P\xc3\xa4\xc3\xa4sarjan tuotanto siirrettiinkin vuoden 2010 alussa Astrium GmbH-yhti\xc3\xb6lt\xc3\xa4 OHB-yhti\xc3\xb6lle. Yhdysvaltojen ilmavoimille Boeingin toteuttama GPS 2F-versio on maksanut enemm\xc3\xa4n ja oli maaliskuussa 2010 my\xc3\xb6h\xc3\xa4ss\xc3\xa4 aikataulustaan. GPS III:n toteuttajaksi onkin valittu Lockheed Martin._NEWLINE_Alan inflaatiota 2000-luvulla kuvaa Yhdysvaltain ilmavoimien tilaama system AEHF-tietoliikennesatelliitti. Kolmannen satelliitin valmistuksen hinta oli 939 miljoonaa dollaria, kun puolustusministeri\xc3\xb6 perui T-sat-ohjelman, joka oli jatkoa AEHF-satelliittiohjelmalle. Nelj\xc3\xa4nnen satelliitin hinta nousi kahteen miljardiin dollariin. Hinnanm\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ytymisperiaate n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 olevan yhti\xc3\xb6iden rahantarve, jos tuloja ei saavu uusien kehitysohjelmien muodossa, olemassa olevien ohjelmien satelliittien hintoja nostetaan. Alan mielt\xc3\xa4minen strategiseksi turvallisuusalaksi mahdollistaa poliittisen p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksentekij\xc3\xb6iden ajamisen tilauspakkoon, koska yritysten tulojen v\xc3\xa4hent\xc3\xa4minen ajaa tehtaat alas nopeasti. Pahempi kustannusylitys liittyy NASAn JWST-teleskooppiin \xe2\x80\x93 Northrop-Grumman laskuttaa sen toteuttamista 1,8 miljardin dollarin sijasta yli 6,5 miljardia dollaria.\n_START_SECTION_\nYmp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ongelmat\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 2010 syksyll\xc3\xa4 nousi julkisuudessa ensi kertaa esiin se, ett\xc3\xa4 esim. avaruusturismi voi aikaansaada merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 rasitusta yl\xc3\xa4ilmakeh\xc3\xa4lle ja mahdollisesti koko ilmastolle. Aiemmin mm. Avaruussukkulan k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6noton kohdalla ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6vaikutukset on systemaattisesti todettu avaruushallintojen toimesta pieniksi, vaikka esim. vety\xc3\xa4 hapessa polttava rakettimoottori luo yl\xc3\xa4ilmakeh\xc3\xa4\xc3\xa4n merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4ri\xc3\xa4 typpihappoja ja muita reaktiivisia kemikaaleja._NEWLINE_Helmikuun alussa 2011 Yhdysvaltain ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6viranomainen (EPA) aloittaa tutkimuksen, mik\xc3\xa4 vaikutus raketeilla on veden perkloraattipitoituuteen. Aiemmin on Yhdysvalloissa arvioitu, ett\xc3\xa4 1% juomavedest\xc3\xa4 voi sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 liikaa perkloraattia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 voi aiheuttaa esim. kilpirauhassairauksia jopa 17 miljoonalle yhdysvaltalaiselle. Kiinte\xc3\xa4ajoainerakettien lis\xc3\xa4ksi perkloraattia tulee ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\xc3\xb6n lannoitteista ja ilotulitteista.'