b'\n_START_ARTICLE_\nErkki Aalto\n_START_PARAGRAPH_\nErkki Tauno Aalto (22. marraskuuta 1904 J\xc3\xa4ms\xc3\xa4 \xe2\x80\x93 27. huhtikuuta 1984 Espoo) oli suomalainen diplomi-insin\xc3\xb6\xc3\xb6ri, vesivoimalaitosrakentaja ja Rautatiehallituksen p\xc3\xa4\xc3\xa4johtaja._NEWLINE_Erkki Aalto valmistui ylioppilaaksi vuonna 1925 ja diplomi-insin\xc3\xb6\xc3\xb6riksi Teknillisest\xc3\xa4 korkeakoulusta vuonna 1930. H\xc3\xa4n toimi aluksi Oy Consulting Ab:n palveluksessa suunnittelijana ja ty\xc3\xb6p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4 vuosina 1930\xe2\x88\x921934 ja sen j\xc3\xa4lkeen Rouhiala Oy:n p\xc3\xa4\xc3\xa4konstrukt\xc3\xb6\xc3\xb6rin\xc3\xa4 vuosina 1934\xe2\x88\x921937. Vuonna 1937 Aalto siirtyi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n palvelukseen rakennusosaston johtajaksi, josta h\xc3\xa4n siirtyi vuonna 1943 Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajaksi. H\xc3\xa4n osoitti Pohjois-Suomen vesivoimavarojen rakennusmahdollisuuden ja h\xc3\xa4nen johdollaan rakennettiin muun muassa Jumiskon voimalaitos ja Isohaaran voimalaitos Kemijokeen sek\xc3\xa4 useita suuria Etel\xc3\xa4- ja Keski-Suomen vesivoimaloita. Rautatiehallituksen p\xc3\xa4\xc3\xa4johtajana h\xc3\xa4n toimi vuosina 1957\xe2\x88\x921966 ja ajoi tarmokkaasti rautateiden s\xc3\xa4hk\xc3\xb6ist\xc3\xa4mist\xc3\xa4, joka k\xc3\xa4ynnistyi kuitenkin vasta h\xc3\xa4nen seuraajansa Esko Rekolan kaudella. Yritysjohtajana Aaltoa luonnehdittiin energiseksi, aloitekykyiseksi ja perusteellisiakaan uudistuksia kaihtamattomaksi, vaikkakin usein omavaltaiseksi ja esiintymiselt\xc3\xa4\xc3\xa4n kulmikkaaksi._NEWLINE_Syksyll\xc3\xa4 1965 eduskunnan valtiovarainvaliokunta kiinnitti huomiota rautatiehallituksen osoittamaan piittaamattomuuteen eduskunnan budjettip\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 kohtaan VR:n veturihankintojen yhteydess\xc3\xa4. Saman vuoden joulukuussa VR:n rikosetsiv\xc3\xa4t k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t eduskunnassa kuulustelemassa joitakin kansanedustajia Rautatiehallituksesta kadonneeksi ilmoitetun \xc3\xa4\xc3\xa4ninauhan l\xc3\xb6yt\xc3\xa4miseksi. Nauhaan oli tallennettu er\xc3\xa4\xc3\xa4n Rautatiehallituksessa pidetyn kokouksen kulku. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n tapauksen vuoksi eduskunta katsoi, ett\xc3\xa4 sen perustuslaillista koskemattomuutta oli loukattu ennenkuulumattomalla tavalla ja erityisesti SDP:n kansanedustaja Eino Raunio alkoi vaatia Aallon erottamista. Silloinen p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Johannes Virolainen, jonka teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi tuli Aallon irtisanominen, joutui vaikeaan v\xc3\xa4lik\xc3\xa4teen, koska Aallon tiedettiin kuuluvan presidentti Urho Kekkosen l\xc3\xa4hipiiriin. Niinp\xc3\xa4 Virolainen kehotti Aaltoa anomaan virkavapautta Rautatiehallitusta koskevien tutkimusten ajaksi ja varautumaan siihen, ettei h\xc3\xa4n en\xc3\xa4\xc3\xa4 voisi palata ty\xc3\xb6h\xc3\xb6ns\xc3\xa4. Virkaatekev\xc3\xa4ksi p\xc3\xa4\xc3\xa4johtajaksi m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin valtioneuvoston kanslian kansliap\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Esko Rekola. Oikeuskansleri Jaakko En\xc3\xa4j\xc3\xa4rven tutkimukset asiassa johtivat lopulta siihen, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n kehotti kes\xc3\xa4kuussa 1966 Helsingin hovioikeuden kanneviskaalia nostamaan syytteen Aaltoa vastaan jatketuista, osaksi tahallisista virkarikoksista. Aalto erotettiin rautatiehallituksen p\xc3\xa4\xc3\xa4johtajan virasta hein\xc3\xa4kuun alussa 1966._NEWLINE_Erkki Aalto siirtyi viel\xc3\xa4 el\xc3\xa4kevuosinaan politiikkaan. Liitytty\xc3\xa4\xc3\xa4n 1970-luvulla Perustuslailliseen kansanpuolueeseen h\xc3\xa4n asettui kansanedustajaehdokkaaksi vuosien 1975 ja 1979 eduskuntavaaleissa tulematta kuitenkaan kummallakaan kerralla valituksi. Vuodet 1977\xe2\x88\x921980 h\xc3\xa4n kuului PKP:n edustajana Espoon kaupunginvaltuustoon. Vuoden 1978 presidentinvaaleissa Aalto oli PKP:n ehdokkaan Ahti M. Salosen valitsijamiehen\xc3\xa4.'