b'\n_START_ARTICLE_\nPeter Skellern\n_START_SECTION_\nUra\n_START_PARAGRAPH_\nPeter Skellern syntyi Buryssa Lancashiressa. H\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi Derby High Schoolia Suur-Manchesterissa ja opiskeli pianonsoittoa Lontoossa Guildhallin musiikki- ja draamakoulussa. My\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n vaikutti popyhtyeiss\xc3\xa4 Harlem ja March Hare. Varhaisvuosinaan h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s soitti urkuja Pyh\xc3\xa4n Mikaelin kirkossa Boltonissa._NEWLINE_Vuonna 1972 Skellern sai ensimm\xc3\xa4isen hittins\xc3\xa4 laululla "You\xe2\x80\x99re a Lady". Britannian singlelistalla se nousi sijalle kolme ja Yhdysvalloissa sen sijoitus Billboardin Hot 100 -listalla oli 50. Levyll\xc3\xa4 oli mukana The Congregation -kuoro, joka oli aikaisemmin levytt\xc3\xa4nyt hitin "Softly Whispering I Love You"._NEWLINE_Ranskassa laulusta teki tuoreeltaan oman versionsa folklaulaja Hugues Aufray nimell\xc3\xa4 "Vous ma lady". Duettoparina kappaleen tulkitsivat Brigitte Bardot ja Laurent Vergezin. Heid\xc3\xa4n versionsa julkaistiin 3. tammikuuta 1973._NEWLINE_Skellern menestyi kolme vuotta my\xc3\xb6hemmin kappaleella "Hold on to Love", joka saavutti kotimaassaan Top 40 -listalla sijaluvun 14. H\xc3\xa4n lauloi my\xc3\xb6s TV-sarjan Billy Liar nimikkokappaleen. 1970-luvulla h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli kolmen vuoden ajan BBC Radio 4:n Stop the Week -ohjelmassa. Kappale "Too Much I\xe2\x80\x99m in Love" soi radiossa, mutta ei noussut myyntilistalle._NEWLINE_Vuonna 1978 Skellernill\xc3\xa4 oli pieni hitti 1930-luvun laululla "Love is the Sweetest Thing" (taustalla oli Grimethorpe Colliery Band), ja h\xc3\xa4n sai Music Trades Associationin palkinnon parhaasta "middle of the road" -tyylisest\xc3\xa4 laulusta._NEWLINE_Vuonna 1981 h\xc3\xa4n kirjoitti, s\xc3\xa4velsi ja esitti musiikkia BBC:n musiikkipitoisessa sarjassa Happy Endings. Kaksi vuotta my\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n is\xc3\xa4nn\xc3\xb6i televisiossa Private Lives -keskusteluohjelmaa. H\xc3\xa4n sanoitti laulun "One More Kiss, Dear" vuoden 1982 elokuvaan Blade Runner. Vuonna 1984 Skellern esitti tunnuslaulun London Weekend Televisionin sarjassa Me and My Girl. Samana vuonna h\xc3\xa4n perusti yhtyeen nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Oasis yhdess\xc3\xa4 sellisti Julian Lloyd Webberin ja Mary Hopkinin kanssa. Ryhm\xc3\xa4 julkaisi nimisens\xc3\xa4 albumin vuonna 1984 Warner Bros. Records -merkill\xc3\xa4. Levy myi  hopeaa. He esiintyiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s televisiossa, mutta suunniteltu konserttikiertue peruuntui Mary Hopkinin sairastuttua._NEWLINE_Vuonna 1987 Skellern kirjoitti ja esitti teemamusiikin ja -laulun Yorkshire Televisionin sarjaan Flying Lady._NEWLINE_Skellern n\xc3\xa4ytteli Carter Brandonia BBC:n radiolle sovittamassa Peter Tinniswoodin kirjoittamassa tarinassa Uncle Mort\xe2\x80\x99s North Country. Tuottajana toimi Pete Atkin._NEWLINE_Skellern on tehnyt yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 Richard Stilgoen kanssa kabaree- ja musikaalikomedioissa \xe2\x80\x93 tuloksena muun muassa sellainen koominen laulu kuin "Joyce the Librarian". He ovat julkaisseet kolme live-albumia: A Quiet Night Out, By the Wey ja Who Plays Wins._NEWLINE_2000-luvulla Skellern on kirjoittanut kuoromusiikkia. "Waiting for the Word" sai ensiesityksens\xc3\xa4 BBC:n Songs of Praise -ohjelmassa 19. elokuuta 2001. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ksi voidaan mainita teokset Six Simple Carols ja The Nativity Cantata. J\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isen Skellern teki Hemel Hempsteadin Aeolian Singers -kuorolle. Kuoro esitti teoksen ensi kerran vuonna 2004 ja teos on sittemmin levytetty._NEWLINE_Skellern oli naimisissa ja h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 on kaksi lasta._NEWLINE_Skellern kuoli aivokasvaimeen 69-vuotiaana 17. helmikuuta 2017.'