b'\n_START_ARTICLE_\nCinemaScope\n_START_PARAGRAPH_\nCinemaScope (tai Cinemascope) on er\xc3\xa4s elokuvissa k\xc3\xa4ytetty laajakuvaformaatti._NEWLINE_CinemaScopen kehitti elokuvastudio 20th Century Fox. Se sai ensin\xc3\xa4yt\xc3\xb6ksens\xc3\xa4 vuonna 1952, ja seuraavasta vuodesta l\xc3\xa4htien sill\xc3\xa4 kuvattiin elokuvia aina vuoteen 1967 saakka. Alkuper\xc3\xa4inen CinemaScope ei ole en\xc3\xa4\xc3\xa4 k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4, mutta sen muunnelmia k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n yh\xc3\xa4._NEWLINE_20th Century Fox ryhtyi kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n formaattia lis\xc3\xa4t\xc3\xa4kseen elokuviensa spektaakkelimaisuutta. 1950-luvulla televisiosta tuli yht\xc3\xa4 varteenotettavampi kilpailija elokuvalle ja Yhdysvalloissa elokuvateatterit alkoivat menett\xc3\xa4\xc3\xa4 yleis\xc3\xb6\xc3\xa4 ihmisten muuttaessa kaupungeista l\xc3\xa4hi\xc3\xb6ihin, elokuvateattereiden ulottumattomiin. Olemassa oli jo Cinerama-laajakuvaformaatti, joka oli vaikuttava mutta kallis ja teknisesti ep\xc3\xa4k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6llinen._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen CinemaScopella kuvattu elokuva oli Kuinka miljon\xc3\xa4\xc3\xa4ri naidaan (How to Marry a Millionaire, 1953), joskin N\xc3\xa4in h\xc3\xa4nen kuolevan (The Robe, 1953) ehti saada ensi-iltansa aiemmin. Koska aluksi kaikki teatterit eiv\xc3\xa4t voineet esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 CinemaScope-elokuvia, ensimm\xc3\xa4iset elokuvat kuvattiin samaan aikaan CinemaScopella ja perinteisill\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestelmill\xc3\xa4. CinemaScope l\xc3\xb6i kuitenkin nopeasti l\xc3\xa4pi, ja siit\xc3\xa4 tuli yht\xc3\xa4 suuri vetonaula kuin aikansa elokuvat\xc3\xa4hdist\xc3\xa4._NEWLINE_CinemaScope k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tavallista 35 mm leve\xc3\xa4\xc3\xa4, 4-perforoitua filmi\xc3\xa4. Aluksi CinemaScopen kuvasuhde oli 2,66:1, mutta stereo\xc3\xa4\xc3\xa4niraidan k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 ja vaihtoehtoisen optisen \xc3\xa4\xc3\xa4niraidan liitt\xc3\xa4minen 35-milliseen filmiin kavensi sit\xc3\xa4 lopulta kuvasuhteeseen 2,35:1 (filmill\xc3\xa4 kavennettuna 1,17:1). Kamerassa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n anamorfista optiikkaa, joka kaventaa kuvan optisesti kaksi kertaa kapeammaksi filmiruutuun. N\xc3\xa4in filmin pinta-ala k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n mahdollisimman tehokkaasti hyv\xc3\xa4ksi. Projisoidessa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n vastaavanlaista optiikkaa, joka levitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kuvan kankaalle takaisin alkuper\xc3\xa4iseen muotoonsa._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4iset anamorfiset objektiivit olivat vain adapterilinssej\xc3\xa4, jotka liitettiin perinteisten objektiivien eteen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n tuottamien ongelmien ja puutteellisen optisen piirtokyvyn takia Bausch & Lomb kehitti vuonna 1954 anamorfisen objektiivin, joka voidaan asentaa suoraan kameraan. CinemaScopen kuvanlaatu oli kuitenkin vaillinainen, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 1950- ja 1960-luvun vaihteen filmilaadut pystyneet kattamaan laajempaa kuva-alaa t\xc3\xa4ydellisesti, ja niinp\xc3\xa4 se sai kilpailijakseen suuren koon filmiformaatit, erityisesti 65/70 mm:n filmin ja VistaVision-j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n. 20th Century Fox kehitti my\xc3\xb6s CinemaScope 55 -kuvausformaatin, joka perustui 55,625 mm leve\xc3\xa4lle filmille muunnettuun, alun perin 70 mm:n filmi\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n Mitchell-kameraan._NEWLINE_Anamorfinen optiikka perustuu Henri Chr\xc3\xa9tienin 1920-luvun lopulla kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n linssitekniikkaan, joiden patentit 20th Century Fox osti ja alkoi lisensoida CinemaScopen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4 muille elokuvastudioille. Chr\xc3\xa9tienin keksint\xc3\xb6 perustui kuitenkin vanhaan anamorfoosin ideaan, mink\xc3\xa4 ansiosta muut studiot pystyiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6hemmin laillisesti kopioimaan CinemaScopen tekniikkaa. Suosituimmaksi n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 j\xc3\xa4i Panavisionin optiikka, jota jopa 20th Century Fox ryhtyi k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n 1960-luvulla CinemaScopesta luovuttuaan._NEWLINE_CinemaScope-yhteensopivien formaattien projisointikuvasuhdetta muutettiin hieman vuonna 1970: projektorin kuvaportin standardikokoa madallettiin, jotteiv\xc3\xa4t otosten v\xc3\xa4liset liitokset n\xc3\xa4kyisi kankaalla. Uudeksi standardikuvasuhteeksi tuli 2,39:1 (filmill\xc3\xa4 1,20:1)._NEWLINE_Vaikka alkuper\xc3\xa4ist\xc3\xa4 CinemaScopea ei ole k\xc3\xa4ytetty vuosikymmeniin \xe2\x80\x93 2,39:1-kuvasuhteen elokuvat kuvataan nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n esimerkiksi Panavisionilla tai ei-anamorfisella Super 35 -tekniikalla \xe2\x80\x93 2,39:1-muotoista kuvaa kutsutaan edelleen yleisesti "CinemaScopeksi" tai lyhyesti "scopeksi". My\xc3\xb6s kuvasuhde merkit\xc3\xa4\xc3\xa4n usein vanhan formaatin mukaan virheellisesti "2,35:1". Joskus kuvasuhteesta 2,39:1 n\xc3\xa4kee k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4v\xc3\xa4n py\xc3\xb6ristetty\xc3\xa4 arvoa 2,40:1. Esimerkiksi Warner Bros. ja Sony menettelev\xc3\xa4t n\xc3\xa4in DVD-, Blu-ray- ja HD DVD -julkaisuissaan.'