b'\n_START_ARTICLE_\nKonsuli (Rooma)\n_START_SECTION_\nRooman konsulit\n_START_PARAGRAPH_\nRooman tasavallassa konsulit valittiin sotav\xc3\xa4enkokouksessa (comitia centuriata) ja ehdokkaiden t\xc3\xa4ytyi olla yli 40-vuotiaita (42 plebeijeille). Vuosi, jona konsulit hallitsivat, sai nimen heid\xc3\xa4n mukaansa. _NEWLINE_Tasavallan ensimm\xc3\xa4isin\xc3\xa4 vuosina valittiin ainoastaan kaksi konsulia, joilla oli veto-oikeus toistensa p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksiin, ja joiden tuli olla patriisisukuisia, hoitamaan hallintoa senaatin ja kansan luottamusmiehin\xc3\xa4. Ennen pitk\xc3\xa4\xc3\xa4 syntyi s\xc3\xa4\xc3\xa4tyriitoja, joiden tuloksena vakinaistettiin plebeijien etua valvovien kansantribuunien asema; alkuaan n\xc3\xa4it\xc3\xa4 oli 2-5, my\xc3\xb6hemmin 10. Valtakunnan laajetessa ja teht\xc3\xa4vien monipuolistuessa alettiin tarvita lis\xc3\xa4\xc3\xa4 eritasoisia virkamiehi\xc3\xa4. Konsuleille j\xc3\xa4i armeijan ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikkyys, senaatin puheenjohtajan teht\xc3\xa4v\xc3\xa4t sek\xc3\xa4 ulkopoliittiset edustusvelvollisuudet, joiden hoitamiseen k\xc3\xa4ytettiin runsaasti legaatteja. Tasavallan loppuaikoina plebeijienkin mahdollisuudet p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 virkauralle lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyiv\xc3\xa4t._NEWLINE_Viimeiset konsulit nimitettiin Justinianus I:n aikana, jonka j\xc3\xa4lkeen konsulin virasta tuli osa keisarilista asemaa. It\xc3\xa4-Roomassa keisarit k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t konsulin arvonime\xc3\xa4 vuoteen 887. It\xc3\xa4-Roomassa nimitettiin konsuleiksi muitakin kuin keisareita jonkin verran my\xc3\xb6s vuoden 541 j\xc3\xa4lkeen, mm. valtakunnan liittolaismaan Venetsian dogeja.'