b'\n_START_ARTICLE_\nSuomen presidentinvaali 1994\n_START_SECTION_\nTaustaa\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen kansainv\xc3\xa4lispoliittinen toimintaymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6 mullistui Mauno Koiviston j\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isen presidenttikauden aikana. Berliinin muuri murtui marraskuussa 1989 ja entiset rautaesiripun takaiset It\xc3\xa4-Euroopan kansandemokratiat suuntautuivat kohti l\xc3\xa4ntt\xc3\xa4. Saksat yhdistyiv\xc3\xa4t lokakuun alussa 1990, kun niin aineelliseen kuin henkiseenkin vararikkoon ajautunut It\xc3\xa4-Saksa putosi L\xc3\xa4nsi-Saksan syliin. Suomi mit\xc3\xa4t\xc3\xb6i Pariisin rauhansopimuksen vanhentuneiksi katsomansa m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ykset syyskuussa 1990 yhteisymm\xc3\xa4rryksess\xc3\xa4 sopimuksen toisten osapuolien Neuvostoliiton ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Baltian maat itsen\xc3\xa4istyiv\xc3\xa4t vuoden 1991 aikana, Neuvostoliitto lakkasi olemasta vuoden 1991 lopussa ja Suomi tunnusti itsen\xc3\xa4isiksi julistautuneet entiset neuvostotasavallat sis\xc3\xa4isess\xc3\xa4 kaaoksessa ollutta Georgiaa lukuun ottamatta. YYA-sopimuksen todettiin rauenneen Suomen ja Neuvostoliiton seuraajavaltion Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keskin\xc3\xa4isell\xc3\xa4 noottien vaihdolla tammikuussa 1992. Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1992 Suomi j\xc3\xa4tti Ruotsin esimerkin mukaisesti j\xc3\xa4senhakemuksen Euroopan yhteis\xc3\xb6lle.\n_START_SECTION_\nEhdokasasetelma\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella ehdokkaita oli yksitoista: seitsem\xc3\xa4n puolueiden asettamaa ja nelj\xc3\xa4 vaalioikeutettujen henkil\xc3\xb6iden muodostamien valitsijayhdistysten asettamaa ehdokasta. _NEWLINE_Ehdokkaiden valinnassa oli poikkeuksellista se, ett\xc3\xa4 puolueiden j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4miin esivaaleihin saivat ensimm\xc3\xa4isen ja toistaiseksi my\xc3\xb6s viimeisen kerran osallistua muutkin kuin puolueen j\xc3\xa4senet. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 toi ehdokasasetteluun yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 ja ennakoimattomia piirteit\xc3\xa4. N\xc3\xa4kyvint\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli SDP:n esivaalissa, jossa politiikan ulkopuolelta tullut valtiosihteeri Martti Ahtisaari voitti yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en puolueen entisen puheenjohtajan ja moninkertaisen p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin Kalevi Sorsan. SDP:n ulkopuolisten \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4jien uskottiin auttaneen Ahtisaaren voittoon. Samankaltainen tilanne koettiin Kansallisessa Kokoomuksessa, jossa puolueen puheenjohtaja ja ulkomaankauppaministeri Pertti Salolainen h\xc3\xa4visi el\xc3\xa4kkeelle j\xc3\xa4\xc3\xa4neelle Helsingin ylipormestarille Raimo Ilaskivelle._NEWLINE_Suomen Keskustan ehdokas oli entinen puheenjohtaja Paavo V\xc3\xa4yrynen, Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustaja Sulo Aittoniemi, Vasemmistoliiton puheenjohtaja Claes Andersson, Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtaja Toimi Kankaanniemi ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen puolustusministeri Elisabeth Rehn. Eduskuntapuolueista Liberaalinen Kansanpuolue ja Vihre\xc3\xa4 Liitto eiv\xc3\xa4t asettaneet vaaliin omia ehdokkaita. Valitsijayhdistysten  ehdokkaina olivat entiset keskustalaiset ministerit Keijo Korhonen ja Eeva Kuuskoski, tutkija Pekka Tiainen sek\xc3\xa4 psykologi ja muusikko Pertti Virtanen. Helsingin vaalipiirin keskusvaalilautakunta vahvisti ehdokasasettelun marraskuun lopussa 1993._NEWLINE_Presidentinvaalin aikaan oli tulossa ajankohtaiseksi Suomen j\xc3\xa4senyys Euroopan unionissa. Presidenttiehdokkaista j\xc3\xa4senyytt\xc3\xa4 kannattivat varauksetta Ahtisaari ja Rehn, er\xc3\xa4in varauksin Ilaskivi, Kuuskoski ja V\xc3\xa4yrynen. Muut ehdokkaat \xe2\x80\x93 erityisen jyrk\xc3\xa4sti Korhonen ja Tiainen \xe2\x80\x93 vastustivat j\xc3\xa4senyytt\xc3\xa4. Kaikki ehdokkaat kannattivat neuvoa-antavaa kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestyst\xc3\xa4 j\xc3\xa4senyydest\xc3\xa4, mutta \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksen tulosta haluttiin pit\xc3\xa4\xc3\xa4 sitovana. EU-j\xc3\xa4senyyden vastustajat torjuivat my\xc3\xb6s Suomen j\xc3\xa4senyyden sotilasliitto NATOssa ja ns. rauhankumppanuuden sen kanssa, kun taas EU-j\xc3\xa4senyyden puoltajat halusivat j\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 portin auki mahdolliselle NATO-yhteisty\xc3\xb6lle. Useimmat ehdokkaat kannattivat laajoja presidentin valtaoikeuksia, mutta Andersson ja Kuuskoski olivat valmiita merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4nkin valtaoikeuksien supistamiseen. Ehdokkaiden keskin\xc3\xa4inen v\xc3\xa4ittely ja vaaliin liittynyt julkinen keskustelu ajautuivat kuitenkin useaan otteeseen sellaisiin seikkoihin, joilla ei ollut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n tekemist\xc3\xa4 presidentin teht\xc3\xa4vien ja itse presidentinvaalin kanssa.'