b"\n_START_ARTICLE_\nLontoon talouskonferenssi\n_START_PARAGRAPH_\nLontoon talouskonferenssi oli kes\xc3\xa4kuussa 1933 Lontoon Geologisessa museossa j\xc3\xa4rjestetty kokous, jonka tarkoituksena oli pohtia miten 1930-luvun lamaa kyett\xc3\xa4isiin parhaiten torjumaan elvytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kansainv\xc3\xa4list\xc3\xa4 kauppaa ja vakauttamalla valuuttakursseja. Kokoukseen osallistui 66 maata. Yhdysvaltojen presidentti Franklin D. Roosevelt kuitenkin v\xc3\xa4litti huvijahdiltaan radioviestin Lontooseen. Viestiss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n tuomitsi konferenssin ja ep\xc3\xa4suorasti ilmaisi, ett\xc3\xa4 Yhdysvallat ei tulisi osallistumaan keskusteluihin.\n_START_SECTION_\nTausta\n_START_PARAGRAPH_\nMaailmantalouden romahdettua ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen oletettiin, ett\xc3\xa4 Yhdysvallat toimisi maailmantalouden hegemoniana. Konferenssin asialista luonnosteltiin kuuden maan kesken vuonna 1932 Genevess\xc3\xa4. Asialistassa otettiin voimakkaasti kantaa siihen, ett\xc3\xa4 hallitustenv\xc3\xa4liset velat tulisi antaa anteeksi, sill\xc3\xa4 niit\xc3\xa4 pidettiin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 esteell\xc3\xa4 toipumiselle 1930-luvun lamasta._NEWLINE_Eurooppalaiset uskoivat, ett\xc3\xa4 sopimus vapauttaisi maailman, mutta yhdysvaltalaiset asiantuntijat, kuten senaattori William Borah, katsoivat, ett\xc3\xa4 maailman ongelmat johtuivat ainoastaan sodasta, eurooppalaisten valtioiden halusta s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 suuret armeijat ja hopeavarojen v\xc3\xa4\xc3\xa4rink\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4. N\xc3\xa4in ollen he eiv\xc3\xa4t olleet halukkaita antamaan anteeksi velkoja.\n_START_SECTION_\nVastatoimenpiteet\n_START_PARAGRAPH_\nToivo Yhdysvaltojen pit\xc3\xa4ytymisess\xc3\xa4 kultakannassa haihtui nopeasti presidentti Rooseveltin ilmoitettua heti virkaanastumisensa j\xc3\xa4lkeen allekirjoittavansa lain, joka k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 poisti kultakannan._NEWLINE_Silloinen Yhdysvaltain ulkoministeri Cordell Hull johti Yhdysvaltojen delegaatiota konferenssissa. Presidentti Roosevelt oli m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4nnyt Hullin olemaan osallistumatta keskusteluihin, jotka koskivat valuuttavarantojen vakauttamista. Konferenssin alkuun menness\xc3\xa4 Roosevelt oli kuitenkin muuttanut mielt\xc3\xa4\xc3\xa4n ja l\xc3\xa4hetti Oliver Spraguen ja James Paul Warburgin osallistumaan keskusteluihin yhdess\xc3\xa4 Ranskan ja Britannian edustajien kanssa.\n_START_SECTION_\nRooseveltin hylk\xc3\xa4ys\n_START_PARAGRAPH_\nKonferenssin avajaisp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 12. kes\xc3\xa4kuuta 1933 kaikki huomio keskittyi konferenssin ulkopuolella tapahtuneisiin kolmen maan v\xc3\xa4lisiin keskusteluihin. 15. kes\xc3\xa4kuuta menness\xc3\xa4 Yhdysvaltain edustaja yhdess\xc3\xa4 Bank of Englandin Montagu Normanin ja Banque de Francen Clement Moret'n kanssa olivat muodostaneet alustavan suunnitelman valuuttakurssien tilap\xc3\xa4iseksi vakauttamiseksi._NEWLINE_Huolimatta salausyrityksist\xc3\xa4 tieto suunnitelmasta vuoti ennen virallista julkaisua ja osakekurssit Yhdysvalloissa laskivat dramaattisesti ja Yhdysvaltain dollarin vaihtokurssi nousi._NEWLINE_17. kes\xc3\xa4kuuta Roosevelt hylk\xc3\xa4si sopimuksen, koska h\xc3\xa4n pelk\xc3\xa4si Britannian ja Ranskan pyrkiv\xc3\xa4n kontrolloimaan omia valuuttakurssejaan. Hylk\xc3\xa4ys her\xc3\xa4tti huomattavasti vastustusta."