b'\n_START_ARTICLE_\nHein\xc3\xa4kuun monarkia\n_START_SECTION_\nTausta: Napoleonin tappiosta hein\xc3\xa4kuun vallankumoukseen\n_START_PARAGRAPH_\nRanskan suuren vallankumouksen luoman valtatyhji\xc3\xb6n t\xc3\xa4ytti Napoleon. H\xc3\xa4nen valtansa p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi lopullisesti vuonna 1815, kun h\xc3\xa4n k\xc3\xa4rsi tappion Preussin ja Britannian armeijoille Waterloon taistelussa. Ranskan hallitsijaksi liittoutuneet asettivat vallankumouksen aikana mestatun kuninkaan, Ludvig XVI:n veljen, joka otti hallitsijanimekseen Ludvig XVIII._NEWLINE_Ludvig XVIII teki hallitsijana er\xc3\xa4\xc3\xa4nlaisen kompromissin. H\xc3\xa4n poisti k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 Ranskan trikolorin ja otti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n Bourbonien liljalipun, mutta antoi perustuslaillisen asiakirjan. Asiakirjan mukaan kansalaisilla oli oikeusistuimissa samat oikeudet, julistettiin uskonnollista suvaitsevaisuutta ja perustettiin edustajainkokous. Edustajainkokous sai p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 verotuksesta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaikki oli paljon enemm\xc3\xa4n kuin oli ollut ennen vuoden 1789 vallankumousta ja rauhoitti edistysmielist\xc3\xa4 yl\xc3\xa4luokkaa. Toisaalta se rauhoitti my\xc3\xb6s konservatiiveja, joiden mielest\xc3\xa4 nyt oli v\xc3\xa4ltetty kansanvallan mukanaan tuoma kaaos. _NEWLINE_Asiat sujuivat hyvin vuoteen 1820. Tuolloin murhattiin kruununperillinen, Charles Ferdinand, Berryn herttua. Vastatoimina hallitus asetti voimaan sensuurin ja muutti vaalilakia. P\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi tuli \xc3\xa4\xc3\xa4rikonservatiivinen Joseph de Vill\xc3\xa8le. H\xc3\xa4n oli kiinnostunut enimm\xc3\xa4kseen talouspolitiikasta ja sai taitavalla politiikallaan mielialat rauhoittumaan. Hallituksessa n\xc3\xa4ytteli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 osaa varakreivi Francois Ren\xc3\xa9 de Chautebriand, joka konservatiivisuuntauksen ollessa \xc3\xa4\xc3\xa4rimmill\xc3\xa4\xc3\xa4n sai aikaan Ranskan intervention Espanjaan vuonna 1823. Espanjalaiset olivat sy\xc3\xb6sseet vallasta vihaamansa kuninkaan. _NEWLINE_Sanomalehdet olivat jo 1800-luvun alussa merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 tiedonv\xc3\xa4litt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 ja mielipiteenmuokkaajia. Siksi Ranskan hallitus sensuroi maansa sanomalehti\xc3\xa4. Charles Maurice de Talleyrand korosti ett\xc3\xa4 sanomalehdist\xc3\xb6n pit\xc3\xa4isi olla vapaata. Talleyrandia kiinnosti nuori ja ter\xc3\xa4v\xc3\xa4kyn\xc3\xa4inen sanomalehtimies Adolphe Thiers. Thiers julkaisi sanomalehte\xc3\xa4 Le National, joka ei pel\xc3\xa4nnyt arvostella hallitusta, eik\xc3\xa4 kuningasta. Lehti halusi tuoda esiin vallankumouksen parhaat perinteet ja  pelastaa kuninkaanvallan, tosin ilman Bourboneja._NEWLINE_Kun Ludvig XVIII kuoli, h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 seurasi valtaistuimelle Kaarle X vuonna 1824. Ranskassa alkoi kehitys, joka johti vallankumoukseen. Kuningas aiheutti vallankumouksen taipumattomuudellaan ja taitamattomuudellaan. Jo h\xc3\xa4nen kruunajaisensa her\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t vastustajissa huomiota. Kruunajaiset tehtiin t\xc3\xa4ysin vanhentuneiden keskiaikaisten menojen mukaan. Niihin kuului neuloilla pistely\xc3\xa4 symboloimaan Kristuksen haavoja ja kuningas kosketteli imusolmuketautia sairastavia. Muualla Euroopassa t\xc3\xa4llainen oli hyl\xc3\xa4tty jo sata vuotta aikaisemmin. _NEWLINE_Kuningas sympatisoi kovan linjan aatelisia, jotka halusivat saada takaisin maanpaon aikana menett\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 omaisuuden, mik\xc3\xa4 nostatti suuttumusta kaikissa vallankumouksen koettelemukset kest\xc3\xa4neiss\xc3\xa4. H\xc3\xa4n halveksi avoimesti edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4ns\xc3\xa4 antamaa peruskirjaa ja vaiensi arvostelun. Tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4 alkoi esiinty\xc3\xa4 erityisesti ministereiss\xc3\xa4, upseereissa ja diplomaateissa. _NEWLINE_Kuninkaan hallinto muuttui yh\xc3\xa4 konservatiivisemmaksi ja vuonna 1828 Joseph de Vill\xc3\xa8le joutui astumaan syrj\xc3\xa4\xc3\xa4n. H\xc3\xa4nen tilalleen tuli p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi \xc3\xa4\xc3\xa4rikonservatiiveista \xc3\xa4\xc3\xa4rikonservatiivein ruhtinas Jules de Polignac. H\xc3\xa4nt\xc3\xa4 on kuvailtu, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen moraalisessa ryhdiss\xc3\xa4\xc3\xa4n ei ollut vikaa, mutta arvostelukyvyss\xc3\xa4 kyll\xc3\xa4kin. H\xc3\xa4n vieraannutti hallituksesta viimeisetkin maltilliset. Vastatoimena liberaalien yhdistys kehotti kaikkia kansalaisia j\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n verot maksamatta. _NEWLINE_Samaan aikaan elettiin taloustaantumaa. Kaupunkilaisia huoletti ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6myys ja koulutettujen oli vaikea saada t\xc3\xb6it\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 vanheneva aatelisto otti paikat itselleen. Vasemmiston ja oikeiston oppositiovoimat yhdistyiv\xc3\xa4t ja oikeastaan kaikki ranskalaiset toivoivat muutosta. Lopulta kuningas itse k\xc3\xa4ynnisti vuonna 1830 hein\xc3\xa4kuun vallankumouksen. _NEWLINE_Melkein heti k\xc3\xa4vi selv\xc3\xa4ksi, ett\xc3\xa4 edustajainkokouksen ja p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri de Polignacin yhteisty\xc3\xb6 oli mahdotonta. Kuningas hajotti edustajainkokouksen ja j\xc3\xa4rjesti uudet vaalit. Vaikka vaalilakeja oli muokattu, oppositio sai enemmist\xc3\xb6n paikoista. Vastavetona kuningas julkaisi 25. hein\xc3\xa4kuuta 1830 joukon s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6ksi\xc3\xa4. Niiden mukaan painovapaus poistettaisiin, edustajainkokous hajotettaisiin ja vaalilakia muutettaisiin entist\xc3\xa4 taantumuksellisemmiksi._NEWLINE_Tieto uusista s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6ksist\xc3\xa4 levisi kansalaisten keskusteen 27. hein\xc3\xa4kuuta 1830. Kansaa alkoi kerty\xc3\xa4 Pariisissa kaduille ja v\xc3\xa4hitellen tilanne kehittyi kolme p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 kest\xc3\xa4neiksi katutaisteluiksi. Vallankumoukselliset saivat helpon voiton, osittain siksi, ett\xc3\xa4 Ranskan armeijan joukkoja oli paljon juuri vallatussa Algeriassa. Kuningas yritti viel\xc3\xa4 29. hein\xc3\xa4kuuta 1830 tyynnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 mielialoja erottamalla inhotun p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Polignacin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4k\xc3\xa4\xc3\xa4n ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 kansalle riitt\xc3\xa4nyt, ja kuningas luopui vallasta 2. elokuuta 1830.\n_START_SECTION_\nHein\xc3\xa4kuun monarkian alkuvaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nTavallisen kansan ollessa katutaisteluissa, k\xc3\xa4ytiin kulisseissa neuvotteluja uudesta hallinnosta. Talleyrand ja Thiers p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t tarjota kuninkuutta Orl\xc3\xa9ansin herttua Ludvig Filipille joka oli oppositiohenkinen. Talleyrand matkusti maaseudulle taivuttelemaan herttuaa joka empi, mutta sisarensa suostutteluja kuunneltuaan suostui ajatukseen. H\xc3\xa4n saapui Pariisiin 31. hein\xc3\xa4kuuta ja h\xc3\xa4net julistettiin kuninkaanvallan haltijaksi, sill\xc3\xa4 aluksi oli ajatus nostaa kuninkaaksi murhatun Berryn herttuan poika. _NEWLINE_Ludvig Filip julistautui kuninkaaksi 9. elokuuta 1830 ja otti vapaamielisyytt\xc3\xa4\xc3\xa4n osoittaakseen arvonimen Ranskalaisten kuningas. Uusi tilanne oli vauraan eliitin ja kaupunkiporvariston mieleen. Se ei halunnut tasavaltaa, joka olisi voinut olla uhka heid\xc3\xa4n asemalleen. Pel\xc3\xa4ttiin, ett\xc3\xa4 tasavallaksi julistautuminen olisi antanut ulkovalloille tekosyyn hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 Ranskaan. Jopa vanha tasavaltalainen Lafayette kannatti uutta hallintoa. _NEWLINE_Hallitus ilmoitti heti tietyist\xc3\xa4 uudistuksista. Lipuksi otettiin vallankumouksen aikainen trikolori, perinn\xc3\xb6lliseen j\xc3\xa4senyyteen perustunut edustajainkokouksen ylempi kamari lakkautettiin. Sen tilalle tuli nimitett\xc3\xa4v\xc3\xa4 hallintoelin. \xc3\x84\xc3\xa4nioikeutta laajennettiin, mutta se koski vain tuolloin huomattavaa yli 200 frangin veroa maksaviin. \xc3\x84\xc3\xa4nioikeutettuja oli n\xc3\xa4in vain 270\xc2\xa0000 henkil\xc3\xb6\xc3\xa4. Ranskassa oli tuolloin jo l\xc3\xa4hes 30 miljoonaa asukasta. _NEWLINE_Uusi kuningas Ludvig Filip oli aluksi eritt\xc3\xa4in suosittu. H\xc3\xa4n esiintyi vapaamielisen\xc3\xa4 itsevaltiuden vihollisena joka halusi puolustaa kaikkia niit\xc3\xa4 arvoja, joita trikolori edusti. Uusi kuningas saatettiin n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 iltak\xc3\xa4velyll\xc3\xa4 Pariisissa puolisonsa kanssa kuin kuka tahansa varakas porvari. Kuningas itsekin mielsi itsens\xc3\xa4 varakkaaksi suurporvariksi. Ulkomaiden l\xc3\xa4hettil\xc3\xa4ille h\xc3\xa4n tosin kertoi jotain aivan muuta. H\xc3\xa4n sanoi tarttuneensa kuninkuuteen ainoastaan est\xc3\xa4\xc3\xa4kseen suuremmat onnettomuudet ja ottaakseen vastaan Kaikkivaltiaan h\xc3\xa4nelle tarjoaman aseman. _NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4iseksi p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerikseen kuningas nimitti Jacques Laffitten joka menetti kuninkaan luottamuksen jo maaliskuussa 1831. H\xc3\xa4nen tilalleen tuli pankkialalla toiminut Casimir Perier. Perier oli voimakasluontoinen henkil\xc3\xb6, joka viitoitti sen politiikan, jota Ludvig Filip noudatti p\xc3\xa4\xc3\xa4piirteiss\xc3\xa4\xc3\xa4n koko valtakautensa._NEWLINE_Perier ei pel\xc3\xa4nnyt ojentaa kansanedustajia eik\xc3\xa4 edes kuningasta, kun katsoi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n puuttuvan asioihin jotka eiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4nelle kuuluneet. H\xc3\xa4n ei my\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n ep\xc3\xa4r\xc3\xb6inyt k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xa4kivaltaa hajottaakseen opposition mielenosoituksia. Ranskassa oli paljon ryhmittymi\xc3\xa4 jotka olivat tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 vallankumouksen lopputulokseen ja he vihasivat uutta hallitsijahuonetta ja sen virkamiehist\xc3\xb6\xc3\xa4. _NEWLINE_Koleraepidemia kohtasi Ranskan vuonna 1832. Perier osoitti henkil\xc3\xb6kohtaista rohkeutta vieraillessaan sairaaloissa, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4n halusi osoittaa hallitusvallan my\xc3\xb6t\xc3\xa4tuntoa sairastuneille. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 koitui p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin kohtaloksi, h\xc3\xa4n sai tartunnan ja kuoli. Kuningas salasi huonosti tyytyv\xc3\xa4isyytens\xc3\xa4 h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 hermostuttaneen energisen p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin kuoltua. Kuningas l\xc3\xa4hetti kruunuperillisen sairaaloihin osoittamaan hallituksen osanottoa sairastuneille, mutta sai osakseen vihaa ja arvostelua. Lentolehtisiss\xc3\xa4 alettiin vaatia koleral\xc3\xa4\xc3\xa4kkeeksi kuninkaan ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4n poikien ja edustajanhuoneen j\xc3\xa4senten p\xc3\xa4it\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nTyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myys her\xc3\xa4\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nJo vuonna 1831 nousivat Lyonissa ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset kapinaan ja kapina kukistettiin helposti. Vuoden 1834 kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 oli Lyonissa ja Pariisissa uusia ty\xc3\xb6l\xc3\xa4islevottomuuksia. Pariisissa ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iskaupunginosissa alettiin rakentaa ja barrikadeja ja tarttua aseisiin. Hallitus vastasi kapinointiin armottomasti. Kun Rue Transnonain -kadun talosta numero 32 ammuttiin kohti hallituksen joukkoja, armeija hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si taloon ja surmasi sen kaikki asukkaat. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen ty\xc3\xb6v\xc3\xa4est\xc3\xb6 oli  pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n osoittamatta mielt\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_Hallitus oli ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4nyt alkuhuuman j\xc3\xa4lkeen, ett\xc3\xa4 sen valta on turvattu ainoastaan jos maassa pysyy sis\xc3\xa4inen rauha. Perierin kuoltua kuningas nimitti uuden hallituksen, jonka opetusministeriksi tuli Fran\xc3\xa7ois Guizot ja sis\xc3\xa4ministeriksi Adolphe Thiers. Se s\xc3\xa4\xc3\xa4ti lain, jonka mukaan painovapautta rajoitettiin eritt\xc3\xa4in paljon, viranomaisilla oli oikeus v\xc3\xa4kivalloin hajottaa kansankokouksia ja yhdistysvapautta rajoitettiin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 l\xc3\xa4htien yhdistysten ja seurojen perustaminen vaati luvan. Thiers osoitti, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n pystyy tarvittaessa koviin otteisiin, juuri h\xc3\xa4n m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si Rue Transnonain katu 32:n asukkaat ammuttaviksi. _NEWLINE_Kuninkaan aluksi nauttima suuri henkil\xc3\xb6kohtainen suosio alkoi huveta. H\xc3\xa4n yritti v\xc3\xa4hitellen saada itselleen enemm\xc3\xa4n valtaa kuin vuoden 1830 perustuslaki salli ja hallituskriisin sattuessa h\xc3\xa4n pyrki hallitsemaan ilman p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri\xc3\xa4 mahdollisimman pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n. Hallituksia tuli ja meni; vuosien 1830- 1848 v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana niit\xc3\xa4 oli 13 kappaletta. Ministereikseen h\xc3\xa4n alkoi entist\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n nimitt\xc3\xa4\xc3\xa4 miehi\xc3\xa4, joiden p\xc3\xa4tevyysvaatimuksena oli kuninkaan miellytt\xc3\xa4minen.  _NEWLINE_Ludvig Filip I vaati usein valtiolta lis\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4rahoja lapsilleen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 suututti h\xc3\xa4nen kannattajansakin ja kuningasta alettiin pit\xc3\xa4\xc3\xa4 ahneena saiturina, joka haluaa vain kasvattaa omaisuuttaan ja turvata viidelle pojalleen ja kolmelle tytt\xc3\xa4relleen el\xc3\xa4m\xc3\xa4n rikkaudessa. Vaikka h\xc3\xa4n esiintyi liberaalina porvarina, huomattiin, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n muuttuu toimissaan entist\xc3\xa4 konservatiivisemmaksi. _NEWLINE_Hallituksen vastustajat saivat paljon iloa vuosina 1831- 1835 ilmestyneest\xc3\xa4 Le Caricature- lehdest\xc3\xa4 ja erityisesti Honor\xc3\xa9 Daumierin piirroksista. Lehti ilmestyi viikottain ja sen pilapiirrokset eiv\xc3\xa4t antaneet armoa hallitukselle. V\xc3\xa4lill\xc3\xa4 ministerit olivat pyykk\xc3\xa4reit\xc3\xa4, jotka pesiv\xc3\xa4t verta Ranskan lipusta, v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 k\xc3\xa4sitelt\xc3\xa4viksi tulivat liikemiehet, sotilaat ja tuomarit. Erityisk\xc3\xa4sittelyn sai kuningas: ensiksi h\xc3\xa4n oli ahne Gargantua joka s\xc3\xb6i Ranskan tyhj\xc3\xa4ksi ja seuraavaksi h\xc3\xa4nen p\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 muuttui p\xc3\xa4\xc3\xa4ryn\xc3\xa4ksi. Piirrostensa vuoksi Daumier joutui vankilaan ja Le Caricature lakkautettiin viranomaisp\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksell\xc3\xa4 vuonna 1835.\n_START_SECTION_\n"Ranskan on ik\xc3\xa4v\xc3\xa4"\n_START_PARAGRAPH_\n"Ranskan on ik\xc3\xa4v\xc3\xa4" lausui runoilija ja poliitikko Alphonse de Lamartine. H\xc3\xa4net valittiin Edustajainhuoneen j\xc3\xa4seneksi vuonna 1833. Ranskan poliittinen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 aiheutti h\xc3\xa4ness\xc3\xa4 turhautuneisuutta ja syv\xc3\xa4n pettymyksen. Puheissaan h\xc3\xa4n halveksi valtion johdon kaavoihin kangistuneisuutta ja kovuutta huono-osaisia kohtaan. H\xc3\xa4n irtisanoutui vallitsevasta j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4st\xc3\xa4, joka h\xc3\xa4nen mukaansa oli pett\xc3\xa4nyt vallankumouksen. H\xc3\xa4nen mukaansa Ranskaa johti nurkkakuntainen klikki, jolta puuttui kyky johtaa valtioita. Lamartine ilmaisi halunsa n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 vallankumouksen toteutuvan ja kansalla oli h\xc3\xa4nen mukaansa oikeus tehd\xc3\xa4 se vaikka v\xc3\xa4kivalloin.  _NEWLINE_Tilanne ei miellytt\xc3\xa4nyt \xc3\xa4\xc3\xa4rikonservatiivejakaan. Chautebriand, joka oli vankkumaton monarkisti ja Bourbonien kannattaja, kirjoitti ett\xc3\xa4 el\xc3\xa4\xc3\xa4 mieluummin demokratiassa kuin nykyisess\xc3\xa4 laittomassa "\xc3\xa4p\xc3\xa4r\xc3\xa4monarkiassa". Yleens\xc3\xa4kin legitimistit eiv\xc3\xa4t katsoneet voida t\xc3\xa4ysin puolustaa hein\xc3\xa4kuun monarkiaa. Hallinnon kannatuksen v\xc3\xa4h\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4 todistaa jo se, ett\xc3\xa4 vuosien 1830- 1848 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 olleissa 13 hallituksessa oli ministerein\xc3\xa4 vain 20 henkil\xc3\xb6\xc3\xa4. Hallituksen vaihtuessa ministerit vaihtoivat teht\xc3\xa4vi\xc3\xa4 kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n.  _NEWLINE_1830- 1840- lukujen taitteessa Ranskan nuoriso tunsi mit\xc3\xa4tt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4 menneisyyden rinnalla. Vuoden 1789 suuri vallankumous ja Napoleonin sodat tuntuivat nuorisosta paljon hohdokkaamaslta kuin heid\xc3\xa4n oma aikansa, jolloin hallinto oli muuttumassa entist\xc3\xa4 konservatiivisemmaksi. Hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4\xc3\xa4kseen Napoleon kulttia, kuningas antoi siirr\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 Napoleonin maalliset j\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6kset takaisin Ranskaan vuonna 1840  Samoihin aikoihin Ludvig Filip lopetti kuuluisat iltak\xc3\xa4velyns\xc3\xa4 Pariisissa, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4n alkoi pel\xc3\xa4t\xc3\xa4 murhayrityst\xc3\xa4.  _NEWLINE_Ajan johtaviin poliitikkohin kuulunut ja p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4kin toiminut Fran\xc3\xa7ois Guizot n\xc3\xa4ki asiat toisin. H\xc3\xa4nen mielest\xc3\xa4\xc3\xa4n Ranska oli vapaa maa, jossa vapaus vallitsi kaikkialla. Jos joku eli kurjuudessa h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 oli kovalla ty\xc3\xb6ll\xc3\xa4 ja hyv\xc3\xa4ll\xc3\xa4 k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ksell\xc3\xa4 mahdollisuus p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 el\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4\xc3\xa4n vaikka kuinka pitk\xc3\xa4lle. Yhteiskunta kehittyi h\xc3\xa4nen mukaansa parhaiten tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 varovaisia uudistuksia. \xc3\x84\xc3\xa4nioikeus kuului h\xc3\xa4nen mukaansa vain varakkaille eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4n suostunut mihink\xc3\xa4\xc3\xa4n vaatimuksiin sen laajentamisesta. Hein\xc3\xa4kuun monarkiaa kannattivat loppuun asti l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 vain suurporvarit, joita l\xc3\xa4mmitti kuninkaan esitt\xc3\xa4m\xc3\xa4 ajatus rikastumisesta.   _NEWLINE_Ranskassa esiintyv\xc3\xa4 tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myys tuli esille yhteiskunnallisista asioista kiinnostuneiden ajattelijoiden kirjoituksissa. Pierre-Joseph Proudhon taisteli kirjoituksissaan kapitalisteja vastaan ja ilmaisi ett\xc3\xa4 "omaisuus on varkautta". Alexis de Tocqueville kirjoitti ett\xc3\xa4 demokratia on kest\xc3\xa4v\xc3\xa4n yhteiskunnan perusta ja  apotti Felicit\xc3\xa9 Robert de Lammennais kirjoitti suosittuja kirjoja "kapinan evankeliumista". _NEWLINE_Hallitus oli kielt\xc3\xa4nyt poliittiset kokoukset. Tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4t keksiv\xc3\xa4t j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 "banketteja", sill\xc3\xa4 juhlimista ei oltu kielletty. Juhlat tosin j\xc3\xa4rjestettiin usein ajankohtaisten poliittisten aiheiden ymp\xc3\xa4rille. Vuonna 1847 j\xc3\xa4rjestetyn banketin kunniavieras Lamartine puhui ett\xc3\xa4 ellei hallitus t\xc3\xa4yt\xc3\xa4 siihen vuonna 1830 asetettuja toiveita, se kukistuu. My\xc3\xb6s pitk\xc3\xa4aikainen tukija Thiers lopetti kuninkaan kannattamisen ja julisti, ett\xc3\xa4 kuningas on pelkuri joka haluaa pit\xc3\xa4\xc3\xa4 muita v\xc3\xa4likappaleinaan.  _NEWLINE_Vuosien 1845 ja 1846 huonot sadot ja kohonneet elintarvikkeiden hinnat lis\xc3\xa4siv\xc3\xa4t tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4. Pariisissa k\xc3\xa4rsittiin asuntopulasta, sill\xc3\xa4 sen v\xc3\xa4kiluku oli kaksinkertaistunut ja l\xc3\xa4hestyi jo miljoonaa. K\xc3\xa4sity\xc3\xb6l\xc3\xa4isten ansiot heikkeniv\xc3\xa4t teollistumisen vuoksi ja teollisuusty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset eliv\xc3\xa4t kurjuudessa. My\xc3\xb6s opiskelijat protestoivat. Hallinto oli kyvyt\xc3\xb6n parantamaan kansan elinoloja. Tocqueville kirjoitti tammikuussa 1848, ett\xc3\xa4 ilmassa on vallankumouksen tuulia. H\xc3\xa4n olikin oikeassa. Uusi vallankumous puhkesi yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en jo saman vuoden helmikuussa.\n_START_SECTION_\nUusi vallankumous\n_START_PARAGRAPH_\nUusi vallankumous l\xc3\xa4hti liikkeelle pikkuasiasta. Opiskelijat olivat pyyt\xc3\xa4neet vuoden 1847 lopussa lupaa reformijuhlaa varten ja viranomaiset olivat my\xc3\xb6ntyneet. Yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en, p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 ennen juhlaa, 21. helmikuuta 1848, lupa peruttiin.  _NEWLINE_Seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4, 22. helmikuuta alkoi kansaa ker\xc3\xa4\xc3\xa4nty\xc3\xa4 Pariisin kaduille laulaen Marseljeesia ja lausuen pilkkarunoja johtavista poliitikoista. My\xc3\xb6s sotilaat pysyiv\xc3\xa4t rauhallisina eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 uhanneet mielenosoittajia.  _NEWLINE_Viel\xc3\xa4 t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa hallitus pysyi rauhallisena uskoi, ett\xc3\xa4 mit\xc3\xa4\xc3\xa4n suurempaa ei tule tapahtumaan. My\xc3\xb6s sosialistit olivat rauhallisia eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 uskoneet vallankumoukseen. Jostain ammuttiin kuitenkin helmikuun 23. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 laukauksia kohti mielenosoittajia. Pariisiin l\xc3\xa4hetetty kansalliskaarti kielt\xc3\xa4ytyi ampumasta mielenosoittajia ja mielenosoittajat huomasivat armeijan olevan heikkouden tilassa. Ludvig Filip yritti s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 valtansa uhraamalla ep\xc3\xa4suositun p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerins\xc3\xa4 Guizotin, mutta vallankumoukselliset eiv\xc3\xa4t tyytyneet siihen. Helmikuun 24. komentaja m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si sotilaidensa lopettavan vallankumouksellisten ampumisen. Kuningas luopui vallasta ja v\xc3\xa4liaikainen hallitus julisti Ranskan tasavallaksi.\n_START_SECTION_\nHein\xc3\xa4kuun monarkian ulkopolitiikka\n_START_PARAGRAPH_\nUlkopolitiikassaan Ludvig Filip t\xc3\xa4ht\xc3\xa4si siihen, ett\xc3\xa4 vuosien 1814- 1815 romahduksen seuraukset saataisiin pois p\xc3\xa4iv\xc3\xa4j\xc3\xa4rjestyksest\xc3\xa4. Rue Trasnonain- kadun tapahtumat osoittivat Euroopan konservatiivisille suurvalloille, ett\xc3\xa4 Ranskaan saattoi luottaa kumppanina, kun taisteltiin radikalismia vastaan. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4 olivat erityisesti Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ja It\xc3\xa4vallan hallitukset.  _NEWLINE_Hein\xc3\xa4kuun vallankumous levisi elokuussa 1830 Brysseliin, miss\xc3\xa4 kansa tarttui aseisiin. Muodostettiin v\xc3\xa4liaikainen hallitus, joka julisti Belgian itsen\xc3\xa4iseksi. Ludvig Filip n\xc3\xa4ki t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isen tilaisuutensa toimia ja h\xc3\xa4n kaavaili jopa Flanderin liitt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 Ranskaan. J\xc3\xa4rkisyyt estiv\xc3\xa4t kuitenkin hankkeen. H\xc3\xa4nen omaa hallitustaan eiv\xc3\xa4t Euroopan suurvallat olleet viel\xc3\xa4 tunnustaneet: Iso- Britannia piti vallankumousta onnettomuutena ja Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 uutta hallintoa laittomana. Ludvig Filip ilmoitti, ett\xc3\xa4 Ranska ei sekaannu Belgian asiohin. Ulkovallat tunnustivat Belgian itsen\xc3\xa4isyyden joulukuussa 1830 ja vahvistivat sen rajat 1831. Belgialaiset olisivat halunneet sen kuninkaaksi jonkun Ludvig Filipin pojista, mihin h\xc3\xa4n antoi jo suostumuksensa. Suurvallat eiv\xc3\xa4t t\xc3\xa4h\xc3\xa4n my\xc3\xb6ntyneet. _NEWLINE_Puolassa kapinoitiin ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isvaltaa vastaan vuonna 1831. Ranskassa tunnettiin my\xc3\xb6t\xc3\xa4tuntoa puolalaisia kohtaan, mutta puolalaisten pyyt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 aseapua eik\xc3\xa4 rahaa annettu._NEWLINE_Vuonna 1836 p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi tullut Thiers aloitti l\xc3\xa4hentymisen It\xc3\xa4valtaa kohtaan ja kuvaili ruhtinas Metternichi\xc3\xa4 "suureksi valtiomieheksi". H\xc3\xa4n esitti Ludvig Filipille, ett\xc3\xa4 Ranskan kruununprinssi avioituisi jonkun Habsburgien prinsessoista kanssa. Ajatus kelpasi my\xc3\xb6s kuninkaalle, joka halusi tehd\xc3\xa4 Orl\xc3\xa9ansin suvusta oikean hallitsijasuvun my\xc3\xb6s vanhojen eurooppalaisten hallitsijasukujen mieliss\xc3\xa4. Parhaiten hanke onnistuisi Orl\xc3\xa9ansin suvun liittyess\xc3\xa4 Habsburgeihin.  _NEWLINE_Asiasta ei kuitenkaan tullut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n. Metternich pelk\xc3\xa4si avioliittohankkeen pilaavan v\xc3\xa4lit Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4n. Sen sijaan h\xc3\xa4n ehdotti, ett\xc3\xa4 Ranska puuttuisi j\xc3\xa4lleen Espanjan sis\xc3\xa4isiin asioihin. Loukkaantunut Ludvig Filip erotti Thiersin p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin virasta. Espanjan asiohin Ranska ei puuttunut, sill\xc3\xa4 vanha ruhtinas Talleyrand neuvoi kuningasta olemaan puuttumatta niihin.  _NEWLINE_Suhteissa Isoon-Britanniaan alkoi tapahtua l\xc3\xa4hentymist\xc3\xa4 heti vuonna 1830. Se oli ensimm\xc3\xa4inen valtio, joka tunnusti Ludvig Filipin lailliseksi kuninkaaksi. Suurl\xc3\xa4hettil\xc3\xa4\xc3\xa4ksi Lontooseen l\xc3\xa4hetettiin Talleyrand, joka oli ik\xc3\xa4ns\xc3\xa4 tuntenut sympatioita kohdemaataan kohtaan. H\xc3\xa4n yritti saada Ranskan ja Iso- Britannian tuntemaan liberaaleina eurooppalaisina valtioina  yhteisymm\xc3\xa4rryst\xc3\xa4 ja toimimaan konservatiiveja vastaan.  _NEWLINE_Ranska oli aloittanut jo Kaarle X:n aikana Algerian valtaamisen. Tarkoituksena oli kukistaa merirosvous. Valloituksia jatkettiin ja vuonna 1837 vallattiin Constantinen kaupunki. Seuraavaksi Ranska kiinnostui my\xc3\xb6s Egyptin asiosta. _NEWLINE_Muhammad Ali Pa\xc5\xa1\xc5\xa1a joka oli muodollisesti Osmanien valtakunnan k\xc3\xa4skynhaltija Egyptiss\xc3\xa4 oli tehnyt maasta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isen. Vuonna 1831 h\xc3\xa4nen joukkonsa valtasivat Syyrian. Osmanien valtakunta oli nyt hajoamisen partaalla, mutta sek\xc3\xa4 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 Iso- Britannia ryhtyiv\xc3\xa4tkin yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en tukemaan Turkkia. Muhammad Pa\xc5\xa1\xc5\xa1a pakotettiin vuonna 1833 sopimukseen, jonka mukaan h\xc3\xa4n sai hallita Syyriaa elinik\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ajan. Vuonna 1839 h\xc3\xa4n ilmoitti, ett\xc3\xa4 sopimus ei k\xc3\xa4yk\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4nelle.  _NEWLINE_Vuonna 1840 oltiin j\xc3\xa4lleen tilanteessa, jossa Osmanien valtakunta oli hajoamaisillaan. V\xc3\xa4limeren piiriin oli syntym\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja uusi Egyptin valtakunta ja Ranska ilmoitti tukevansa sit\xc3\xa4. Se ilmoitti Egyptin kuuluvan etupiiriins\xc3\xa4 ja toimivansa jos Euroopan suurvallat puuttuvat sen asioihin. Egyptin armeija h\xc3\xa4tyytti t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa jo Anatoliaa ja varsinkin Iso- Britannia  katsoi, ett\xc3\xa4 sen on pakko toimia, sill\xc3\xa4 se pelk\xc3\xa4si etujensa V\xc3\xa4limerell\xc3\xa4 olevan vaarassa.  _NEWLINE_Ilmassa oli nyt suursodan uhka. Ranskan p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Thiers oli sit\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 voittoisa sota lis\xc3\xa4isi hallituksen kannatusta Ranskassa. Monimutkaisen diplomaattisen pelin tuloksena It\xc3\xa4valta, Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja Preussi saivat aikaan vuonna 1840 sek\xc3\xa4 Osmanien valtakuntaa ett\xc3\xa4 Egypti\xc3\xa4 tyydytt\xc3\xa4neen sopimuksen. Thiers oli uhkailullaan saanut aikaan saksalaisissa kansallistunnetta, sill\xc3\xa4 he pelk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Ranskan hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yst\xc3\xa4. Lopputulos oli Ranskan kannalta puhdas nolla. Iso- Britannia kasvatti vaikutusvaltaansa Egyptiss\xc3\xa4. Ludvig Filip ei halunnut vied\xc3\xa4 maataan suursotaan ja erotti Thiersin p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin teht\xc3\xa4vist\xc3\xa4.  _NEWLINE_Egyptin selkkauksen takia Iso- Britannian hallitus ja jopa kuningatar  Viktoria ja h\xc3\xa4nen prinssipuolisonsa Albert pitiv\xc3\xa4t Ludvig Filipi\xc3\xa4 petturina. Kuningas katsoi parhaaksi hoitaa nyt itse v\xc3\xa4lit kuntoon brittien kanssa. Syksyll\xc3\xa4 1843 kuningatar  Victoria ja Albert tekiv\xc3\xa4t valtiovierailun Ranskaan ja vuoden kuluttua Ludvig Filip teki vastavierailun Iso- Britanniaan. Henkil\xc3\xb6tasolla hallitsijat tulivat hyvin toimeen kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n ja he pohjustivat maiden v\xc3\xa4lille orastavaa liittolaisuutta.  _NEWLINE_Vaivalla hankitun l\xc3\xa4hestymisen Ison- Britannian kanssa pilasi itse kuningas. Ludvig Filip halusi puuttua Espanjan asioihin ja viime k\xc3\xa4dess\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen tavoitteenaan oli maiden kuningashuoneiden p\xc3\xa4\xc3\xa4tyminen h\xc3\xa4n oman sukunsa haltuun.  _NEWLINE_Espanjan kuningas Ferdinad VII oli kuollut vuonna 1833 ja valtaistuimelle astui h\xc3\xa4nen alaik\xc3\xa4inen tytt\xc3\xa4rens\xc3\xa4 Isabella. Todellista valtaa k\xc3\xa4ytti holhoojahallitus ja Isabellan set\xc3\xa4, Don Carlos, esitti vaatimuksensa kruunuun. Syttyi sis\xc3\xa4llissota joka p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi 1839. Sen j\xc3\xa4lkeen ryhdyttiin etsim\xc3\xa4\xc3\xa4n nuorelle kuningattarelle puolisoa, josta tulisi Espanjan kuningas. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Ludvig Filip n\xc3\xa4ki tilaisuutensa.  _NEWLINE_Muut Euroopan suurvallat, etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Iso- Britannia, eiv\xc3\xa4t halunneet Ranskan ja Espanjan kruunujen yhdistymist\xc3\xa4. Ludvig Filip teki erikoisen tarjouksen: Iso- Britannia ei tue omaa puolisoehdokastaan, eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4nk\xc3\xa4\xc3\xa4n esit\xc3\xa4 omaa poikaansa Isabellan puolisoksi. Sen sijaan Isabella voisi menn\xc3\xa4 naimisiin espanjalaisen C\xc3\xa1dizin herttuan kanssa ja Ludvig Filipin poika menisikin naimisiin Isabellan nuoremman sisaren Luisan kanssa. Britannian neuvottelijat hyv\xc3\xa4ksyiv\xc3\xa4t tarjouksen.  _NEWLINE_Pian selvisi, ett\xc3\xa4 Ludvig Filipin tarjous ei ollut kaikkein rehellisimpi\xc3\xa4. Nuori kuningatar Isabella ei voinut siet\xc3\xa4\xc3\xa4 h\xc3\xa4nelle kaavailtua puolisoa. C\xc3\xa1dizin herttuaa pidettiin paitsi heikkolahjaisena, my\xc3\xb6s impotenttina. Jos v\xc3\xa4ite olisi totta ja Ludvig Filipin poika ja prinsessa Luisa saisivat pojan, olisi Espanja vallanperij\xc3\xa4 Ludvig Filipin pojanpoika. Kun juoni selvisi briteille, se sai aikaan kiivaan noottien vaihdon Ison- Britannian ja Ranskan v\xc3\xa4lille. Avioliittoja ei voitu en\xc3\xa4\xc3\xa4 purkaa. Kaikki l\xc3\xa4hentyminen maiden v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 peruttiin ja kuningatar Viktoria ilmaisi henkil\xc3\xb6kohtaista loukkaantuneisuuttaan Ludvig Filipi\xc3\xa4 kohtaan. Osa Iso- Britannian hallituksen j\xc3\xa4senist\xc3\xa4 uskoi Ludvig Filipin vaarantavan juonittelullaan ja ep\xc3\xa4rehellisyydell\xc3\xa4\xc3\xa4n valtaistuimensa.'