b'\n_START_ARTICLE_\nMaritta Pitk\xc3\xa4nen\n_START_PARAGRAPH_\nMaritta Kristiina Pitk\xc3\xa4nen (s. 1951 Vilppula) on suomalainen taidehistorioitsija, joka toimi yli 30 vuotta G\xc3\xb6sta Serlachiuksen taidemuseon johtajana, vuoden 2008 loppuun asti. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli G\xc3\xb6sta Serlachiuksen taides\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6n ensimm\xc3\xa4inen kokop\xc3\xa4iv\xc3\xa4inen intendentti vuonna 1973. Koulutukseltaan h\xc3\xa4n on filosofian lisensiaatti.\n_START_SECTION_\nUra\n_START_PARAGRAPH_\nPitk\xc3\xa4sen ura museoiden parissa alkoi 1970-luvun alussa Ruotsista Skoklosterin linnasta, jossa h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli kaksi kes\xc3\xa4\xc3\xa4 osallistuen linnan kokoelmien hoitoon ja opastusty\xc3\xb6h\xc3\xb6n. Linnaa pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yhten\xc3\xa4 maailman t\xc3\xa4rkeimmist\xc3\xa4 barokkimuseoista _NEWLINE_Pitk\xc3\xa4nen toimi vuodesta 1973 l\xc3\xa4htien G\xc3\xb6sta Serlachiuksen taides\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6n palveluksessa, aluksi museonhoitajana, vuodesta 1974 l\xc3\xa4htien intendenttin\xc3\xa4 ja vuodesta 1985 museonjohtajana. H\xc3\xa4n toimi my\xc3\xb6s taides\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6n sihteerin\xc3\xa4 35 vuoden ajan. H\xc3\xa4nen johdollaan G\xc3\xb6sta Serlachiuksen taidemuseosta tuli kulttuuripaikka, joka tunnetaan merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 Suomen taiteen kultakauden kokoelmasta ja siihen liittyv\xc3\xa4st\xc3\xa4 n\xc3\xa4yttelytoiminnasta. H\xc3\xa4n oli aktiivinen osallistuja kotimaisissa taide- ja museopiireiss\xc3\xa4 ja toimi 1970-luvulta l\xc3\xa4htien muun muassa kansainv\xc3\xa4lisen museoneuvoston luottamusteht\xc3\xa4viss\xc3\xa4. Pitk\xc3\xa4nen teki 1990-luvun alussa lisensiaattitutkielman, joka k\xc3\xa4sittelee Akseli Gallen-Kallelan, G. A. Serlachiuksen ja G\xc3\xb6sta Serlachiuksen tekem\xc3\xa4\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 eli mesenaatin, taiteilijan ja ker\xc3\xa4ilij\xc3\xa4n suhdetta. _NEWLINE_Pitk\xc3\xa4nen aloitti 1996 mittavan kunnostushankkeen, jossa Joenniemen kartanon puistoon ja puutarhaan palautettiin sen alkuper\xc3\xa4isasun t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4t piirteet. Maisema-arkkitehti Gretel Hemg\xc3\xa5rdin kanssa suunnitellun hankkeen budjetti oli 1,5 miljoonaa markkaa. _NEWLINE_1990-luvun lopulla Pitk\xc3\xa4nen omistautui Euroopan kulttuurin edist\xc3\xa4miseen European Museum of the Year Award -j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6ss\xc3\xa4, Euroopan unionin Raphael-toimintaohjelmassa ja Suomessa museoiden tulevaisuusprojektissa. _NEWLINE_Yhteisty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 muiden museoiden kanssa h\xc3\xa4n ideoi muun muassa Kultaisen polun, jossa katsoja kulki Suomen kultakauden keskeisimpien teosten \xc3\xa4\xc3\xa4reen Ateneumissa ja Serlachiuksen taidemuseossa, ja Kultaisen kolmion, joka yhdisti Suomen kolme merkitt\xc3\xa4vint\xc3\xa4 eurooppalaisen taiteen kokoelmaa eli Sinebrychoffin, Serlachiuksen ja vaasalaisen Karl Hedmanin kokoelmat. My\xc3\xb6s museon nettisivuille toteutettu lapsille ja nuorille suunnattu Taidekoulu G\xc3\xb6sta oli Pitk\xc3\xa4sen ideoima. Vuonna 2007 avatulla sivustolla opetettiin taiteen perusasioiden ja termien lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s havainnoimaan taidetta ja seuraamaan teosten tarinoita.\n_START_SECTION_\nLuottamusteht\xc3\xa4v\xc3\xa4t\n_START_PARAGRAPH_\nPitk\xc3\xa4nen oli International Council of Museums (ICOM) -komitean hallituksen j\xc3\xa4sen 1983\xe2\x80\x931995 ja oli my\xc3\xb6s komitean sihteeri ja varapuheenjohtaja. _NEWLINE_G\xc3\xb6sta Serlachiuksen taidemuseo osallistui vuonna 1989 Euroopan Museofoorumin EMF:n j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Vuoden eurooppalainen museo -kilpailuun. Kilpailun j\xc3\xa4lkeen Pitk\xc3\xa4sest\xc3\xa4 tuli ensin j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n kansallinen kirjeenvaihtaja, sittemmin yksi kilpailun tuomareista (1994\xe2\x80\x932006). Museofoorumi palkitsi Pitk\xc3\xa4sen h\xc3\xa4nen tekem\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n ty\xc3\xb6st\xc3\xa4 muun muassa elinik\xc3\xa4isell\xc3\xa4 museol\xc3\xa4hettilyydell\xc3\xa4. J\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 toimii Euroopan neuvoston suojeluksessa. Vuonna 1994 tuomaristoon kutsuttu Pitk\xc3\xa4nen oli tuomariston ensimm\xc3\xa4inen suomalaisj\xc3\xa4sen, ja h\xc3\xa4n arvioi noin sataa museota eri puolilla Eurooppaa k\xc3\xa4vij\xc3\xa4kokemuksen kannalta. Vuonna 2007 EMF nimitti ensimm\xc3\xa4iset museol\xc3\xa4hettil\xc3\xa4\xc3\xa4t, joista toinen oli Pitk\xc3\xa4nen. L\xc3\xa4hettil\xc3\xa4\xc3\xa4n arvo on elinik\xc3\xa4inen, ja se oli  tunnustus ty\xc3\xb6st\xc3\xa4 museomaailman ja erityisesti EMF:n hyv\xc3\xa4ksi._NEWLINE_Pitk\xc3\xa4nen on ollut M\xc3\xa4nt\xc3\xa4n musiikkijuhlien valtuuskunnan j\xc3\xa4senen ja kaupungin kuvataidepalkinnon tuomaristossa vuonna 1993.\n_START_SECTION_\nJulkaisuja\n_START_PARAGRAPH_\nPitk\xc3\xa4nen on k\xc3\xa4sitellyt julkaisuissaan muun muassa Akseli Gallen-Kallelaa, G. A. Serlachiusta, G\xc3\xb6sta Serlachiusta, Olof Aschbergia, Emil Wikstr\xc3\xb6mi\xc3\xa4 ja Jussi M\xc3\xa4ntyst\xc3\xa4 ja G\xc3\xb6sta Serlachiuksen taides\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6t\xc3\xa4 ja museon historiaa.'