b'\n_START_ARTICLE_\nTyypillinen kampakeramiikka\n_START_PARAGRAPH_\nTyypillinen kampakeramiikka eli varsinaiskampakeramiikka (engl. comb-pit ceramic) on kivikautisen keramiikan tyylisuunta, joka on kehittynyt Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n Karjalassa ja on levinnyt Fennoskandiaan, It\xc3\xa4-Baltiaan ja muualle Luoteis-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lle. Aikaansa n\xc3\xa4hden tyypillinen kampakeraaminen kulttuuri oli loistavin kulttuurivaihe, mit\xc3\xa4 it\xc3\xa4merensuomalainen alue on esihistoriassa luonut ja my\xc3\xb6s ainoa joka levisi koko it\xc3\xa4merensuomalaiselle alueelle. _NEWLINE_Tyypillinen kampakeramiikka kuuluu kampakeramiikan tradition l\xc3\xa4ntiseen ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n. Sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t mets\xc3\xa4st\xc3\xa4j\xc3\xa4-ker\xc3\xa4ilij\xc3\xa4t, jotka vaihtoivat oman keraamisen tyylisuuntansa t\xc3\xa4h\xc3\xa4n uuteen tyylisuuntaan ja omaksuivat sen mukana muitakin kulttuurielementtej\xc3\xa4. Suomalaisessa kirjallisuudessa siit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n lyhennett\xc3\xa4 Ka II. Lis\xc3\xa4numerolla 1 ja 2 viitataan sen vanhempaan (Ka II,1 tai Ka II:1) ja nuorempaan (Ka II,2 tai Ka II:2) vaiheeseen. Tyypillist\xc3\xa4 kampakeramiikkaa valmistettiin koko levinneisyysalue huomioiden noin 4500\xe2\x88\x923100 eaa., josta Suomessa noin 4100\xe2\x88\x923500 eaa.\n_START_SECTION_\nPiirteit\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nTyypillisess\xc3\xa4 kampakeramiikassa s\xc3\xa4ilyi monet varhaiskampakeramiikan valmistustavat ja tyyliominaisuudet. Astiat valistettiin pohjakappaleen ymp\xc3\xa4rille kiinnitt\xc3\xa4en siihen kiert\xc3\xa4en kaulittuja 4\xe2\x88\x926\xc2\xa0cm leveit\xc3\xa4 savinauhoja, joita siveltiin kiinni toisiinsa. Ruukkujen pohjat muotoiltiin py\xc3\xb6reiksi tai suipoiksi, jolloin ruukun yleinen muoto muistutti katkaistua kananmunaa. Sein\xc3\xa4m\xc3\xa4t nousivat suoraan yl\xc3\xb6s tai ne kallistettiin hieman sis\xc3\xa4llep\xc3\xa4in. Koristelussa k\xc3\xa4ytettiin kampaleimoja ja kuoppia, jotka kattoivat pohjan, sein\xc3\xa4m\xc3\xa4n ja reunankin. Pieni\xc3\xa4 astioita ja kuppeja on s\xc3\xa4ilynyt v\xc3\xa4h\xc3\xa4n, mutta tasapohjaiset astiat ovat olleet harvinaisia. Yleens\xc3\xa4 astiat olivat varsin suuria. Esimerkiksi Liedosta l\xc3\xb6ytyi suuren astian kappaleet, joiden perusteella on voitu rekonstruoida astian dimenssiot: se oli yli 40\xc2\xa0cm korkea, suuaukko oli halkaisijaltaan 54\xc2\xa0cm, astian tilavuus oli noin 72 litraa ja astia oli painanut yli kymmenen kilogrammaa.\n_START_SECTION_\nVanhempi tyypillinen kampakeramiikka (Ka II:1)\n_START_PARAGRAPH_\nSaviainekseen sekoitettiin enemm\xc3\xa4n hiekkaa ja v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n kivimurskaa, mutta yhteens\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 laitettiin s\xc3\xa4\xc3\xa4steli\xc3\xa4\xc3\xa4mmin kuin varhaiskampakeramiikassa. Virossa sekaan lis\xc3\xa4ttiin my\xc3\xb6s rikkoutuneiden astioiden murskaa. Astian sein\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 saatettiin kallistaa hieman sis\xc3\xa4llep\xc3\xa4in niin, ett\xc3\xa4 astiasta tuli suustaan keskiosaa hieman kapeampi. Suuaukon reuna vahvistettiin lis\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 reunan sis\xc3\xa4osaan savea, jotta esimerkiksi astian nostaminen k\xc3\xa4vi helpommaksi. Saven annettiin poltettaessa hapettua riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n, mik\xc3\xa4 n\xc3\xa4kyi vaalean ruskeana tai punertavana v\xc3\xa4rin\xc3\xa4. V\xc3\xa4ri johtui saven joukossa olevan raudan hapettumisesta._NEWLINE_Astiat koristeltiin p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa kahdella leimaelementill\xc3\xa4: kampaleimalla ja kuopilla. Kuopat olivat aiempaa suurempia ja syvi\xc3\xa4. Muitakin kuvioita saatettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4, kuten soikeita kampaleimoja, pisteviivoja ja urapainanteita. Tihe\xc3\xa4\xc3\xa4n painetuista rinnakkaisista leimoista muodostettiin kuvioita, joita olivat esimerkiksi viistot vierekk\xc3\xa4iset kampaleimat, kampaleimoista tehtyj\xc3\xa4 nelikulmioita tai kuusenoksa-kuviot. Kutakin koristekuviota sovellettiin vaakasuuntaisina vy\xc3\xb6hykkein\xc3\xa4, jotka eiv\xc3\xa4t sekoittuneet tai leikanneet toisiansa. Esimerkiksi kampaleimavy\xc3\xb6hykkeen alapuolelle saatettiin painaa per\xc3\xa4kk\xc3\xa4isten kuoppien rivi._NEWLINE_Huippu- eli geometriseksi tyyliksi (Ka II:1b) kutsutaan sit\xc3\xa4 tyylisuuntaa, jossa geometristen kuvioiden osuus korostui edelleen ja sai uusia aiheita koristelussa. Huipputyyli sijoittuu vanhemman vaiheen loppupuoliskoon.\n_START_SECTION_\nNuorempi tyypillinen kampakeramiikka (Ka II:2)\n_START_PARAGRAPH_\nEtenkin Saimaan ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 saven sekoitteena k\xc3\xa4ytettiin my\xc3\xb6s asbestikuituja, murskattua kiillett\xc3\xa4, kotiloiden kalkkikuorta ja muuta orgaanista ainetta. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 keramiikan traditiota kutsutaan asbestikeramiikaksi. Orgaaninen aine paloi astian polttamisen yhteydess\xc3\xa4, jolloin astian sein\xc3\xa4m\xc3\xa4 j\xc3\xa4i huokoiseksi._NEWLINE_Kampaleimat painettiin aiempaa harvemmin niin, ett\xc3\xa4 niiden v\xc3\xa4liin j\xc3\xa4i enemm\xc3\xa4n tyhj\xc3\xa4\xc3\xa4 tilaa. Koristelu monipuolistui ja leimoista muodostettiin mutkikkaampia kuvioita, kuten sik-sakkia, ristej\xc3\xa4, vinoneli\xc3\xb6it\xc3\xa4, kolmioita, kulmavy\xc3\xb6hykkeit\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 ihmis- ja lintuhahmoja. Lintuaiheita on l\xc3\xb6ydetty esimerkiksi Kokem\xc3\xa4en Pispasta, Euran Kolmhaarasta, Viron Akalista, Lommiksesta ja Valmasta. Nuoremmassa tyyliss\xc3\xa4 leimoja ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 painettu niin syv\xc3\xa4lle ja kampaleimat ohenivat. Astioita saatettiin maalata punaiseksi tai mustaksi.\n_START_SECTION_\nSynty\n_START_PARAGRAPH_\nTyypillisen kampakeramiikan syntypaikka on melko varmasti Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n Karjalassa Laatokan ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 noin 4500 eaa. Siell\xc3\xa4 vaikuttivat l\xc3\xa4hekk\xc3\xa4in varhaiskampakeramiikka, Narvan keramiikka ja Ljalovon kuoppakeramiikka. Kuoppakeramiikka levisi alueelle Yl\xc3\xa4-Volgan suunnalta ja viestitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kulttuurivaikutteista ja tavaranvaihdosta sielt\xc3\xa4. Tyypillisen kampakeramiikan syntymekanismia ei tunneta, mutta sen tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n levinneen kulttuurivirtauksien mukana hyvin laajalle alueelle._NEWLINE_Tyypillisen kampakeramiikan laajin levi\xc3\xa4misalue ulottuu Ruotsissa Kalixjoelle , Suomessa Kemij\xc3\xa4rven ja Rovaniemen korkeudelle, Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4 Vienan Karjalaan, Aunukseen ja Inkeriin sek\xc3\xa4 Viroon ja Latviassa V\xc3\xa4in\xc3\xa4joelle saakka. Erikoisesti Kaliningradissa on l\xc3\xb6ytynyt yksitt\xc3\xa4inen erillinen asuinpaikka. Se levisi my\xc3\xb6s it\xc3\xa4\xc3\xa4n \xc3\x84\xc3\xa4nisen taakse Kargopolin piiriin rajalle, miss\xc3\xa4 asuinpaikkoja l\xc3\xb6ytyy jopa Vienanjoelta, Suhonan joelta ja Volgan latvoilta.\n_START_SECTION_\nFennoskandia ja Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nUusi tyyli levisi Suomeen Kaakkois-Suomesta k\xc3\xa4sin noin 4100 eaa. alkaen, miss\xc3\xa4 se korvasi ensimm\xc3\xa4iseksi varhaiskampakeraamisen tyylin. Sen keskeinen alue oli Saimaan ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6, vaikka se levisikin l\xc3\xa4hes koko maahan Lappia lukuun ottamatta. S\xc3\xa4r\xc3\xa4isniemen keramiikkaa valmistettiin en\xc3\xa4\xc3\xa4 Kuolan niemimaalla eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 keramiikasta luopuneet ryhm\xc3\xa4t en\xc3\xa4\xc3\xa4 alkaneet valmistaa tyypillist\xc3\xa4 kampakeramiikkaa. Pohjoinen levinneisyysraja kulku siten Ruotsissa Kalixjoen, Suomessa Rovaniemen, Kemij\xc3\xa4rven ja Kuusamon kautta Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lle Vienanmeren kaikille rannoille. It\xc3\xa4raja seurasi Vienanjokea ja Sukhonaa Volgalle asti. Etel\xc3\xa4-Suomeen j\xc3\xa4i viel\xc3\xa4 J\xc3\xa4k\xc3\xa4rl\xc3\xa4n ryhm\xc3\xa4 valmistamaan omaa J\xc3\xa4k\xc3\xa4rl\xc3\xa4n keramiikkaansa ja Saimaan etel\xc3\xa4puolelle ryhmi\xc3\xa4, jotka valmistivat asbestisekoitteista varhaiskampakeramiikkaa. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 ryhm\xc3\xa4t luopuivat omasta tyylist\xc3\xa4\xc3\xa4n 3700 eaa. menness\xc3\xa4 ja siirtyiv\xc3\xa4t k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n tyypillist\xc3\xa4 kampakeramiikkaa. Tyypillinen kampakeramiikka vaikutti Suomessa noin 4100\xe2\x88\x923500 eaa.\n_START_SECTION_\nBaltia\n_START_PARAGRAPH_\nVen\xc3\xa4j\xc3\xa4n Karjalasta tyyli levisi Karjalankannaksen kautta lounaaseen Viroon ja edelleen Latviaan syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4en t\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 Narvan keramiikan. Pietarissa tyypillist\xc3\xa4 kampakeramiikkaa valmistettiin Ohtajoen suistossa noin 4200 eaa. Pohjois-Virossa on saatu m\xc3\xa4\xc3\xa4ritetty\xc3\xa4 keramiikasta ajoituksia vain muutama. Riigik\xc3\xbclassa on ajoitus 4100 eaa, sis\xc3\xa4maan Tamulassa 4150 eaa. ja suurien saarien asuinpaikoilla Hiidenmaan K\xc3\xb5pussa 4160 eaa. ja Ruhnussa 4200 eaa._NEWLINE_Luoteis-Latviasta Zvejniekin asuinpaikalta on viel\xc3\xa4 hyvin varhainen ajoitus 4100 eaa., mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen nopea levi\xc3\xa4misvauhti asettuu. Etel\xc3\xa4-Latvia Lub\xc4\x81nan j\xc3\xa4rvell\xc3\xa4 l\xc3\xb6ytyy ensimm\xc3\xa4isen kerran kampakeramiikkaa noin 3600 eaa., \xc5\xa0ventojissa noin 3450 eaa. ja S\xc4\x81rnatessa noin 3300 eaa._NEWLINE_Levi\xc3\xa4minen hiipui etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kokonaan ja j\xc3\xa4ljelle j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt osa Narvan kulttuuria jatkoi keramiikkansa valmistamista nuorakeramiikan saapumiseen saakka noin 3200 eaa. Rannikon Kaliningradissa Liettuan ja Puolan v\xc3\xa4liss\xc3\xa4 on l\xc3\xb6ydetty varsinaisen levinneisyysalueen ulkopuolelta yksitt\xc3\xa4inen asuinpaikka, jossa on l\xc3\xb6ytynyt tyypillist\xc3\xa4 kampakeramiikkaa. Asuinpaikka on varmaan osallistunut pohjoisten alueiden meripihkakauppaan tavalla tai toisella.\n_START_SECTION_\nKarjalan etel\xc3\xa4puolelle\n_START_PARAGRAPH_\nKeramiikka levisi etel\xc3\xa4\xc3\xa4n Pietarin alueelle ja sielt\xc3\xa4 edelleen Novgorodin aluelle. Alue rajautui muihin samanaikaisiin keraamisiin kulttuurialueisiin, kuten etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaikuttaneisiin Valdain yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6n ja Mstan keraamisiin traditioihin.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa4vi\xc3\xa4minen\n_START_PARAGRAPH_\nSamaan aikaan, kun tyypillinen kampakeramiikka viel\xc3\xa4 levitt\xc3\xa4ytyi \xc3\xa4\xc3\xa4rialueillaan, alkoi alueen sis\xc3\xa4osissa n\xc3\xa4ky\xc3\xa4 merkkej\xc3\xa4 vaiheittaisista muutoksista kohti my\xc3\xb6h\xc3\xa4iskampakeramiikkaa. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 muutokset keramiikassa, jossa polton laatu ja koristelun tyyli muuttui, ovat kampakeraamisen tyylin kehittymist\xc3\xa4. Vallitseva tyyli vaihtui lopulta koko alueella my\xc3\xb6h\xc3\xa4iskampakeramiikkaan. Prosessille oli tyypillist\xc3\xa4 yhten\xc3\xa4isen tradition muuttuminen lukuisiksi paikallisiksi traditioiksi, mik\xc3\xa4 tapahtui levinneisyysalueen eri osissa eri aikaan._NEWLINE_Suomessa se alkoi jo 3700 eaa. alkaen, kun rannikkoalueilla entisen J\xc3\xa4k\xc3\xa4rl\xc3\xa4n ryhm\xc3\xa4n alueella syntyi my\xc3\xb6h\xc3\xa4iskampakeramiikan alatyyli, jota kutsutaan Uskelan keramiikaksi. Sill\xc3\xa4 alueella, miss\xc3\xa4 valmistettiin astiat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4en asbestisekoitteita, valtasi alaa Kierikin keramiikka 3500 eaa. alkaen ja hieman my\xc3\xb6hemmin P\xc3\xb6lj\xc3\xa4n keramiikkaa 3100 eaa. alkaen. N\xc3\xa4m\xc3\xa4kin tyylit olivat my\xc3\xb6h\xc3\xa4iskampakeramiikan alalajeja._NEWLINE_Karjalankannaksella muuttuminen my\xc3\xb6h\xc3\xa4iskampakeramiikkaan tapahtui hieman my\xc3\xb6hemmin 3300\xe2\x88\x923100 eaa. alkaen. Karjalaan levisi samoihin aikoihin my\xc3\xb6s Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kuoppakeramiikkaa, joka tavataan hieman Suomenkin puolella._NEWLINE_Tyypillisen kampakeramiikan kausi saattoi p\xc3\xa4\xc3\xa4tty\xc3\xa4 my\xc3\xb6s toisen tyyppisen keramiikan k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6nottoon, kun sen valmistajien koko kulttuuri vaihtuimuutenkin. Toisaalta, se on voinut vaihtua johtuen uuden v\xc3\xa4est\xc3\xb6n saapumisesta alueelle. T\xc3\xa4llainen kulttuuri oli esimerkiksi nuorakeramiikkaa valmistanut ryhm\xc3\xa4, joka asettui asumaan mets\xc3\xa4st\xc3\xa4j\xc3\xa4-ker\xc3\xa4ilij\xc3\xb6iden sekaan Latviassa ennen 3200 eaa., Virossa ehk\xc3\xa4 jo 3000 eaa. ja Suomessa n\xc3\xa4iden kahden j\xc3\xa4lkeen.\n_START_SECTION_\nTutkimushistoria\n_START_PARAGRAPH_\nAluksi kaikki kampakeramiikka luultiin kuuluvan samaan arkeologiseen yhteyteen (1920-luvun Suomessa), mutta my\xc3\xb6hemmin huomattiin sen pitk\xc3\xa4 ajallinen jatkumo. Samalla huomattiin Suomessa tyylin kehityksess\xc3\xa4 laadullisia ja koristeellisia eroja, joiden mukaan suomalainen kampakeramiikka jaoteltiin eri tyylisuuntiin. Aarne \xc3\x84yr\xc3\xa4p\xc3\xa4\xc3\xa4 julkaisi vuonna 1930 rannansiirtymiskronologiaan perutuvan aikakaavion, jonka avulla eri tyylit sijoitettiin ajalliseen jatkumoon. T\xc3\xa4ll\xc3\xb6in erotettiin tyypillinen kampakeramiikka, joka edusti tyylin selkeint\xc3\xa4 ja puhtainta muotoa. H\xc3\xa4n erotteli siit\xc3\xa4 viel\xc3\xa4 jaon vanhempaan- ja nuorempaan tyylin, mit\xc3\xa4 voidaan soveltaa Suomen rannikkoseuduilla.'