b'\n_START_ARTICLE_\nMerikissat\n_START_SECTION_\nLajit ja anatomia\n_START_PARAGRAPH_\nMerikissojen heimoon kuuluu kaksi sukua ja viisi lajia. Lajit ovat sinimerikissa (Anarhichas denticulatus), merikissa (A. lupus), t\xc3\xa4pl\xc3\xa4merikissa (A. minor), id\xc3\xa4nmerikissa (A. orientalis) ja rengasmerikissa (Anarrhichthys ocellatus). Heimon suurimmat lajit voivat saavuttaa 2,5 metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat vankkoja, ja erityisesti rengasmerikissan ruumis on pitk\xc3\xa4. P\xc3\xa4\xc3\xa4 on suurikokoinen ja leuat ja hampaat ovat kookkaat. Selk\xc3\xa4ev\xc3\xa4 on pitk\xc3\xa4 ja my\xc3\xb6s per\xc3\xa4ev\xc3\xa4 on pitk\xc3\xa4hk\xc3\xb6. Pyrst\xc3\xb6ev\xc3\xa4 on kooltaan pieni. Merikissalajien rintaev\xc3\xa4t ovat suuret ja viuhkamaiset, ja vatsaev\xc3\xa4t puuttuvat. Merikissoilla ei ole uimarakkoa. Lajien suomut ovat pienikokoiset tai puuttuvat t\xc3\xa4ysin.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elintavat\n_START_PARAGRAPH_\nMerikissalajeja tavataan kylmist\xc3\xa4 vesist\xc3\xa4 Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista. Ne el\xc3\xa4v\xc3\xa4t tyypillisesti rannikon l\xc3\xa4heisyydess\xc3\xa4 l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 pohjaa. Kalojen ravintoa ovat kovakuoriset selk\xc3\xa4rangattomat el\xc3\xa4imet, kuten merisiilit, simpukat ja merit\xc3\xa4hdet. Merikissanaaraiden m\xc3\xa4ti on suurikokoista, ja lajeilla on mahdollisesti sis\xc3\xa4inen hedelm\xc3\xb6itys.'