b"\n_START_ARTICLE_\nSamuel Roos\n_START_PARAGRAPH_\nSamuel Roos (1. tammikuuta 1792 Eurajoki \xe2\x80\x93 14. marraskuuta 1878 Vehmaa) oli l\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4ri ja kirjailija sek\xc3\xa4 suomen kielen kehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nHenkil\xc3\xb6tietoja\n_START_PARAGRAPH_\nRoosin vanhemmat olivat Rikantilan Nurkin talollinen Juhana Juhananpoika (Nurkki) ja Liisa Tuomaantyt\xc3\xa4r. H\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi Porin triviaalikoulua ja p\xc3\xa4\xc3\xa4si ylioppilaaksi Turussa 1811. Roos opiskeli Turun akatemiassa ja valmistui ensin filosofian kandidaatiksi vuonna 1817 ja sitten l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen kandidaatiksi ja filosofian maisteriksi 1819, l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen lisensiaatiksi 1821 sek\xc3\xa4 l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen tohtoriksi 1832. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli riemumaisteri 1869._NEWLINE_Roos avioitui vuonna 1823 Maria Lovisa Rindellin (21. maaliskuuta 1793 Masku \xe2\x80\x93 6. huhtikuuta 1865 Vehmaa) kanssa. Heill\xc3\xa4 oli seitsem\xc3\xa4n lasta: Alfred Brynolf, Carl Didrik, Ebba Fredrika, Gustava Hildur, Ida Johanna, Karolina Lovisa ja Maria Nanna. _NEWLINE_Eurajoen kunnantalon edustalla on Roosin muistomerkki, joka pystytettiin kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1992, h\xc3\xa4nen hautamuistomerkkins\xc3\xa4 on Vehmaalla.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4ri\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen ja kirurgian tohtorin arvo Roosille my\xc3\xb6nnettiin vuonna 1832. Samana vuonna h\xc3\xa4n erosi Kajaanin piiril\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin virasta, johon oli tullut 1823 ja jossa Roosin seuraaja oli Elias L\xc3\xb6nnrot. Vuosina 1832\xe2\x80\x931840 Roos toimi Karjalan piiril\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin\xc3\xa4 Joensuussa, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n oli ensin kaupunginl\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin\xc3\xa4 Raumalla 1839\xe2\x80\x931842 ja sitten yksityisl\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin\xc3\xa4 Myn\xc3\xa4m\xc3\xa4ell\xc3\xa4 ja vuodesta 1842 Vehmaalla, jossa h\xc3\xa4n harjoitti my\xc3\xb6s maanviljely\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKielitieteilij\xc3\xa4, kirjailija ja k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4j\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nRoosin intohimona oli suomen kielen kehitt\xc3\xa4minen. Tunnetuin h\xc3\xa4nen keksim\xc3\xa4ns\xc3\xa4 uudissana on s\xc3\xa4hk\xc3\xb6 (vuodelta 1845). Muita h\xc3\xa4nen sepitt\xc3\xa4mi\xc3\xa4\xc3\xa4n sanoja ovat havainto, hiilihappo ja l\xc3\xa4mp\xc3\xb6mittari. Lis\xc3\xa4ksi h\xc3\xa4n otti uudessa merkityksess\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n sanat kaasu, kasvi, kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4, luode (pakovesi), s\xc3\xa4rm\xc3\xa4 ja vuoksi (nousuvesi)._NEWLINE_H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4inen kielitieteellinen julkaisunsa oli Johdatus Sanain oikeaan kirjoittamiseen vuodelta 1851. Muut julkaisut k\xc3\xa4sitteliv\xc3\xa4t l\xc3\xa4\xc3\xa4ketiedett\xc3\xa4 (esimerkiksi v\xc3\xa4it\xc3\xb6skirja Casus Lithiaseos vuodelta 1827), maataloutta ja kotitaloutta. _NEWLINE_Roos julkaisi my\xc3\xb6s kirjeoppaan Muutamia Neuvoja ja Johdatuksia L\xc3\xa4hetyskirjain tekemiseen (1855) sek\xc3\xa4 kaksiosaisen lastenhoidon oppaan Kristillinen ja terveellinen lasten kasvattaminen (1856, 1857). _NEWLINE_Lis\xc3\xa4ksi h\xc3\xa4nen tuotantoonsa kuuluu useita k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksi\xc3\xa4, kuten runomuotoinen Phaidron, Auguston vapautetun, Aisopolaisia satuja vuodelta 1860 sek\xc3\xa4 Otto Ulen kysymysten ja vastausten muotoon laatima luonnonoppi Mink\xc3\xa4t\xc3\xa4hden ja Sent\xc3\xa4hden' vuodelta 1845."