b'\n_START_ARTICLE_\nPariisin Luxembourgin puistossa\n_START_SECTION_\nTeoksen vaiheita\n_START_PARAGRAPH_\nLuxembourgin puistossa pantiin esille ensimm\xc3\xa4isen kerran Galerie Petit\xe2\x80\x99n n\xc3\xa4yttelyyn toukokuussa 1887. Se kuului Pariisissa aikuisel\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 asuneen Viktor Antellin kokoelmiin. Nykyisin maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin, jonne se tallennettiin vuonna 1908. Viktor Antell testamenttasi maalauksen muun kokoelman mukana Suomen valtiolle, josta se p\xc3\xa4\xc3\xa4tyi Ateneumin kokoelmiin.\n_START_SECTION_\nDokumentti\n_START_PARAGRAPH_\nMaalauksesta on tehty vuonna 1987 Tapani Lundgrenin ohjaama ja Marjatta Levannon sek\xc3\xa4 Yrj\xc3\xa4n\xc3\xa4 Levannon k\xc3\xa4sikirjoittama 14\xc2\xa0minuutin pituinen dokumentti Luxembourgin puistossa. Dokumentti perustuu Edelfeltin kirjeisiin ja se kertoo maalauksen syntyvaiheista. Kirjeiss\xc3\xa4\xc3\xa4n Edelfelt kuvaa ep\xc3\xa4toivoa kun maalaus ei etene ja tyytyv\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4 kun jokin yksityiskohta onnistui. Maalaus oli ty\xc3\xb6n alla puolitoista vuotta.'