b'\n_START_ARTICLE_\nBudslau\n_START_PARAGRAPH_\nBudslau (valkoven. \xd0\x91\xd1\x83\xd0\xb4\xd1\x81\xd0\xbb\xd0\xb0\xd1\x9e) eli Budslav (ven. \xd0\x91\xd1\x83\xd0\xb4\xd1\x81\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb2) on kyl\xc3\xa4 Valko-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n Minskin alueen pohjoisosissa Mjadzelin piiriss\xc3\xa4. Kyl\xc3\xa4 sijaitsee It\xc3\xa4mereen laskevan Niemenjoen vesist\xc3\xb6alueen yl\xc3\xa4juoksulla, sen Vilija-sivujoen Servat\xc5\xa1-sivuhaaran (valkoven. \xd0\xa1\xd1\x8d\xd1\x80\xd0\xb2\xd0\xb0\xd1\x87, ven. \xd0\xa1\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb2\xd0\xb5\xd1\x87\xd1\x8c, Servet\xc5\xa1) varrella, linnuntiet\xc3\xa4 35 kilometri\xc3\xa4 Mjadzelsta it\xc3\xa4\xc3\xa4n. Paikallistiet\xc3\xa4 noin kolme kilometri\xc3\xa4 kyl\xc3\xa4n l\xc3\xa4nsipuolelta kulkee rautatie (asema Budslau)._NEWLINE_Kyl\xc3\xa4n katsotaan saaneen alkunsa, kun vuonna 1504 Liettuan suuriruhtinas ja Puolan kuningas Aleksander Jagiellon (Alexander I) lahjoitti 6\xc2\xa0000 aarin mets\xc3\xa4alan tuolloisen Vilnan voivodikunnan it\xc3\xa4osista Vilnan bernhardilaiselle munkkiyhteis\xc3\xb6lle, joka oli fransiskaanien haarauma. Vuosina 1589\xe2\x80\x931591 paikalle rakennettiin puinen bernhardilaiskappeli. Vuonna 1598 vauraaseen aatelissukuun kuulunut, vuosina 1589\xe2\x80\x931610 Vilnassa keskeisess\xc3\xa4 asemassa toiminut Jan Pat\xc5\xa1 (1550\xe2\x80\x931610) lahjoitti kirkolle paavi Klemens VIII:lta saadun Neitsyt Marian eli Jumal\xc3\xa4idin kuvan. Elokuussa 1633 lasketaan kivisen kirkon peruskivi. Vuonna 1732 Puolan kuningas August II V\xc3\xa4kev\xc3\xa4 my\xc3\xb6nsi asutukselle kaupungin arvon._NEWLINE_Kyl\xc3\xa4 tunnetaan erityisesti sen suuresta, Valko-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kansallispyh\xc3\xa4kk\xc3\xb6ihin kuuluvasta katolisesta kirkostaan. Kirkolla on pienen basilikan arvo (lat. Basilica minor). T\xc3\xa4m\xc3\xa4 Budslaun Jumalan\xc3\xa4idin kirkkona tunnettu rakennus on saanut nimens\xc3\xa4 siell\xc3\xa4 s\xc3\xa4ilytett\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 Budslaun Jumalan\xc3\xa4idin ihmeit\xc3\xa4tekev\xc3\xa4n\xc3\xa4 pidetyst\xc3\xa4 ikonista. Ikonin katsotaan suojelevan valkoven\xc3\xa4l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ja se mainitaan kirjallisissa l\xc3\xa4hteiss\xc3\xa4 jo vuonna 1617. Seurakunnan juhlap\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 vietet\xc3\xa4\xc3\xa4n hein\xc3\xa4kuun 2. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4.'