b'\n_START_ARTICLE_\nWeimarin tasavalta\n_START_SECTION_\nTasavallan alku 1918\xe2\x80\x931919\n_START_PARAGRAPH_\nVuodesta 1916 Saksan politiikkaa johti k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 armeija ja sen ylijohto (Oberste Heeresleitung, OHL) p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4\xc3\xa4n sotamarsalkka Paul von Hindenburg. Kun tuli ilmeiseksi, ett\xc3\xa4 sota oli h\xc3\xa4vitty, OHL vaati, ett\xc3\xa4 vastuu siirtyisi siviilihallitukselle, jonka tavoitteena olisi sodasta irtautuminen. Saksan keisarikunnan hallitus vaihtui._NEWLINE_Uusi valtakunnankansleri (Reichskanzler) prinssi Max von Baden tarjosi n\xc3\xa4in ollen Yhdysvaltain presidentille Woodrow Wilsonille aseleposopimusta 3. lokakuuta 1918. 28. lokakuuta 1918 keisarikunnan perustuslakia muutettiin niin, ett\xc3\xa4 maasta tuli parlamentaarinen demokratia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 teki valtakunnankanslerin vastuulliseksi valtiop\xc3\xa4iville eik\xc3\xa4 keisarille._NEWLINE_Suunnitelma muuttaa Saksa parlamentaariseksi monarkiaksi kuitenkin ep\xc3\xa4onnistui maan ajautuessa kaaokseen sit\xc3\xa4 mukaa, kun joukot palasivat rintamalta. Sota oli runnellut henkisesti ja fyysisesti monia sotilaita ja totuttanut heid\xc3\xa4t v\xc3\xa4kivaltaan, johon turvauduttiin my\xc3\xb6s rauhan palattua. Vasemmiston ja oikeiston v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 puhkesi verisi\xc3\xa4 yhteenottoja.\n_START_SECTION_\nKapinoivat sotilaat ja ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset\n_START_PARAGRAPH_\nKun armeijan johto m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si valtiop\xc3\xa4ivilt\xc3\xa4 lupaa kysym\xc3\xa4tt\xc3\xa4 Saksan laivaston valtamerilaivaston (saks. Hochseeflotte) hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yspartioteht\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n, syttyi kapina. Jos m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ys olisi toteutunut, rauhanneuvottelut olisivat mit\xc3\xa4 todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isimmin rauenneet. Kahden laivan miehist\xc3\xb6 kapinoi Wilhelmshavenissa ja armeija pid\xc3\xa4tti noin 1\xc2\xa0000 merimiest\xc3\xa4 ja kuljetutti heid\xc3\xa4t Kieliin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 johti paikallisen kapinan levi\xc3\xa4miseen yli koko valtakunnan. Kapinoivat sotilaat, merimiehet ja heit\xc3\xa4 sympatisoineet ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset muodostivat 1918 vallankumousneuvoston ja ottivat monissa kaupungeissa vallan. 7. marraskuuta kapina oli levinnyt M\xc3\xbcncheniin, jossa Baijerin Ludvig III oli ensimm\xc3\xa4inen pakoon l\xc3\xa4htenyt saksalainen monarkki._NEWLINE_Aluksi neuvostojen vaatimukset olivat v\xc3\xa4h\xc3\xa4isi\xc3\xa4, ne ainoastaan vaativat vangittujen merimiesten vapauttamista. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n bolsevikkivallankaappauksesta ne poikkesivat siten, ettei niit\xc3\xa4 hallinnut kommunistinen puolue. Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n tapahtumien vuoksi Saksan yl\xc3\xa4luokka ja keskiluokka pelk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t, ett\xc3\xa4 Saksasta tulisi neuvostotasavalta.\n_START_SECTION_\nSosiaalidemokraattien ja kommunistien v\xc3\xa4lirikko\n_START_PARAGRAPH_\nSaksan ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enliike oli jakautunut. Vasemmistososiaalidemokraattien USPD kannatti ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isneuvostojen valtaa ja enemmist\xc3\xb6sosiaalidemokraattien SPD parlamentarismia. Jako oli muodostunut jo ennen maailmansotaa 1914. Sosiaalidemokraattien vasemmistosiipi oli vastustanut Saksan liittymist\xc3\xa4 sotaan, ja 1919 osa heist\xc3\xa4 kannatti kommunisteina sosialistista spartakistikapinaa. Sosiaalidemokraattien enemmist\xc3\xb6 kannatti Saksan etujen puolustamista. Kun spartakistit yrittiv\xc3\xa4t vallankaappauksella sosialistista vallankumousta Saksassa, vastasi kapinan tukahduttamistoimista Reichswehrist\xc3\xa4 vastaavana ministerin\xc3\xa4 sosiaalidemokraattinen Gustav Noske. Kommunistit syyttiv\xc3\xa4t sosiaalidemokraatteja aatteen pett\xc3\xa4misest\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nTasavalta vai neuvostovalta?\n_START_PARAGRAPH_\nKaikki sosialistit vaativat keisari Vilhelm II:n eroa. Enemmist\xc3\xb6sosialistit julistivat 9. marraskuuta Berliinin valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4talolla Saksan tasavallan syntyneeksi, samaan aikaan kun v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6 toisaalla \xe2\x80\x93 johdossaan muun muassa Karl Liebknecht \xe2\x80\x93 julisti maan neuvosto\xc2\xadtasa\xc2\xadvallaksi._NEWLINE_Viel\xc3\xa4 samana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 valtakunnankansleri Max von Baden siirsi vallan enemmist\xc3\xb6sosialistien johtajalle Friedrich Ebertille. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n ei kuitenkaan n\xc3\xa4hty rauhoittavan kansanjoukkoja, ja p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin perustettiin vallankumouksellinen hallinto kansanvaltuutettujen neuvosto (Rat der Volksbeauftragten), johon kuului sek\xc3\xa4 enemmist\xc3\xb6- ett\xc3\xa4 v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6sosialisteja ja joka edusti ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ja sotilaita. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 hallintoa kuitenkin vastusti v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6sosialistien vasen laita, spartakistit, johdossaan Liebknecht ja Rosa Luxemburg. Ebert kutsui kokoon neuvostojen kansallisen kongressin, joka kokoontui 16.\xe2\x80\x9320. joulukuuta ja jossa enemmist\xc3\xb6sosialisteilla oli enemmist\xc3\xb6. Neuvostokongressi p\xc3\xa4\xc3\xa4tti, ett\xc3\xa4 tulevan perustuslain s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4minen kuuluisi yleisill\xc3\xa4 vaaleilla valittavalle kansalliskokoukselle. N\xc3\xa4in Ebert onnistui marginalisoimaan neuvostovallan kannattajat.\n_START_SECTION_\nEbert kukistaa kapinan\n_START_PARAGRAPH_\nVarmistaakseen hallituksensa toimivallan Ebert liittoutui armeijan kanssa, jota johti siin\xc3\xa4 vaiheessa kenraali Wilhelm Groener. Sopimus takasi armeijalle, ettei hallitus yritt\xc3\xa4isi uudelleenorganisoida sit\xc3\xa4, mik\xc3\xa4li se pysyisi hallitukselle lojaalina. Toisaalta sopimus varmisti hallituksen ja armeijan v\xc3\xa4lisen yhteisty\xc3\xb6n, joka vakuutti yl\xc3\xa4- ja keskiluokan sen aikeista s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestys maassa ja armeijan pysymisen vakauttavana voimana. Vasemmistosiivelle t\xc3\xa4m\xc3\xa4 tarkoitti ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten asian pett\xc3\xa4mist\xc3\xa4. Liittoutuminen armeijan kanssa oli er\xc3\xa4s niist\xc3\xa4 tekij\xc3\xb6ist\xc3\xa4, jotka jakoivat vasemmiston pysyv\xc3\xa4sti sosiaalidemokraatteihin ja kommunisteihin._NEWLINE_Lopullisesti vasemmisto repesi Ebertin kutsuessa armeijan kukistamaan yhden Berliinin sotilaskapinoista 23. marraskuuta 1918. Kapinalliset olivat valloittaneet kaupungin komendantin esikunnan ja Valtakunnankanslian, jossa hallitus piti majaansa. Kapina kukistettiin raa\xe2\x80\x99asti, eik\xc3\xa4 kuolonuhreilta ja haavoittuneilta v\xc3\xa4ltytty. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena vasemmistosiipi irtautui enemmist\xc3\xb6sosialisteista, jotka olivat sen mukaan liittoutuneet vastavallankumouksellisen armeijan kanssa pyrkimyksen\xc3\xa4\xc3\xa4n kukistaa vallankumous. Ero syventyi, kun Saksan kommunistinen puolue muodostettiin spartakisteista ja heihin liittyneist\xc3\xa4 radikaaleista vasemmistoryhmist\xc3\xa4._NEWLINE_Tammikuussa 1919 tehtiin useita v\xc3\xa4kivaltaisia yrityksi\xc3\xa4 saada aikaan sosialistinen vallankumous. Vapaaehtoisista sotilaista ja oikeistolaisista koostuneet Freikorpsit eli vapaajoukot kukistivat n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kapinat. Tilanne kulminoitui, kun spartakistijohtajat Liebknecht ja Luxemburg pahoinpideltiin hengilt\xc3\xa4 15. tammikuuta. Ebertin suostumuksella surmaajat tuomittiin siviilituomioistuimen sijasta sotilasoikeudenk\xc3\xa4ynniss\xc3\xa4 lieviin rangaistuksiin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 lis\xc3\xa4si Ebertin ep\xc3\xa4suosiota vasemmistoryhmien silmiss\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nVersaillesin rauhansopimus\n_START_PARAGRAPH_\nSamaan aikaan Ranskassa rauhanneuvotteluissa ymp\xc3\xa4rysvaltojen kanssa solmittu Versailles\xe2\x80\x99n rauhansopimus kutisti armeijan vahvuutta huomattavasti, langetti Saksan niskaan suuret sotakorvaukset ja demilitarisoi Reininmaan. Sopimuksessa Saksa joutui my\xc3\xb6s tunnustamaan yksipuolisen syyllisyytens\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4iseen maailmansotaan. My\xc3\xb6hemmin Adolf Hitler syytti tasavaltaa ja demokratiaa t\xc3\xa4st\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dh\xc3\xa4pe\xc3\xa4rauhasta\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Saksa menetti sopimuksessa alueita naapurivaltioilleen. Poznanissa puhjennut Suurpuolan kapina hy\xc3\xb6tyi Saksan sis\xc3\xa4isest\xc3\xa4 hajaannuksesta ja p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi puolalaisten kapinallisten voittoon, jonka seurauksena Posenin provinssi liitettiin rauhassa uuteen itsen\xc3\xa4iseen Puolaan.\n_START_SECTION_\nNuoren tasavallan varhaiset vuodet 1919\xe2\x80\x931923\n_START_PARAGRAPH_\nPerustamisestaan l\xc3\xa4htien Weimarin tasavalta oli vasemmiston ja oikeiston \xc3\xa4\xc3\xa4riliikkeiden paineessa. Vasemmisto syytti sosiaalidemokraatteja aatteen pett\xc3\xa4misest\xc3\xa4 liittoutumalla vanhan vallan kanssa sosialistisen vallankumouksen sijaan, kun taas oikeisto vastusti demokraattista j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4 ja olisi ennemmin palannut vanhaan autoritaariseen malliin. Tasavallan uskottavuutta tuhotakseen oikeisto syytti (etenkin armeijan piiriss\xc3\xa4) hallintoa Saksan tappiosta ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 maailmansodassa. Syntyi legenda selk\xc3\xa4\xc3\xa4npuukotuksesta, jonka mukaan tappion oli aiheuttanut kommunistien ja juutalaisten vehkeily kotirintamalla._NEWLINE_13. maaliskuuta 1920 ryhm\xc3\xa4 Freikorpsin joukkoja valloitti Berliinin ja asetti oikeistolaisen lehtimiehen Wolfgang Kappin uuden hallituksen valtakunnankansleriksi. Koska Freikorpsin joukot olivat Ebertin ainoa vallans\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4misen keino, h\xc3\xa4n ei voinut muuta kuin vet\xc3\xa4\xc3\xa4 parlamenttinsa Dresdeniin, josta se kuulutti yleislakkoa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 pys\xc3\xa4ytti talouden t\xc3\xa4ysin ja Kappin hallinto romahti jo 17. maaliskuuta._NEWLINE_Yleislakon tehosta vaikuttuneet kommunistit j\xc3\xa4rjestiv\xc3\xa4t kansannousun Ruhrin alueella 1920, kun 50\xc2\xa0000 ty\xc3\xb6l\xc3\xa4ist\xc3\xa4 muodosti puna-armeijan ja otti provinssin haltuunsa. Armeija ja Freikorps kukistivat kansannousun ilman hallituksen ohjeita. Kommunistisia vallankumouksia tukahdutettiin my\xc3\xb6s maaliskuussa 1921 Saksissa ja Hampurissa._NEWLINE_Vuonna 1923 tasavalta ei kyennyt en\xc3\xa4\xc3\xa4 maksamaan sotakorvauksia kuten Versaillesin sopimuksessa oli sovittu ja uusi hallitus j\xc3\xa4i maksuissa j\xc3\xa4lkeen. Vastatoimena ranskalaiset ja belgialaiset joukot miehittiv\xc3\xa4t Ruhrin alueen, joka oli Saksan suurimpia teollisuuden keskittymi\xc3\xa4, ottaen haltuun alueen kaivokset ja tuotantolaitokset tammikuussa 1922. Tammi\xc2\xadkuussa 1923 saksalaiset julistivat vastatoimeksi yleislakon ja kehottivat v\xc3\xa4est\xc3\xb6\xc3\xa4 ja ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 passiiviseen vastarintaan. Lakot kestiv\xc3\xa4t kahdeksan kuukautta, mist\xc3\xa4 Saksan talous joutui k\xc3\xa4rsim\xc3\xa4\xc3\xa4n, ja maan oli turvauduttava tuontiin. _NEWLINE_Koska lakkoileville ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isille t\xc3\xa4ytyi my\xc3\xb6s maksaa palkkaa valtiolta, painettiin lis\xc3\xa4\xc3\xa4 rahaa, joka aiheutti hyperinflaation. Ennen hyperinflaatiota yhdell\xc3\xa4 Yhdysvaltain dollarilla oli saanut 4,2 Saksan markkaa. Elokuussa 1923 dollarilla sai miljoona markkaa ja 20. marraskuuta 4\xc2\xa0200\xc2\xa0000\xc2\xa0000\xc2\xa0000. Joulukuun alussa toteutettiin valuuttauudistus, jossa 1\xc2\xa0000\xc2\xa0000\xc2\xa0000\xc2\xa0000 vanhalla markalla sai yhden uuden Rentenmarkin. Sotakorvauksia jatkettiin ja Ruhr palautettiin Saksalle._NEWLINE_Vuonna 1923 my\xc3\xb6s Adolf Hitler j\xc3\xa4rjesti M\xc3\xbcncheniss\xc3\xa4 vallankaappausyrityksen, joka tunnetaan nimell\xc3\xa4 oluttupavallankaappaus. Vuonna 1920 Saksan ty\xc3\xb6\xc2\xadv\xc3\xa4en\xc2\xadpuolueesta oli tullut kansallissosialistinen puolue ja Hitler oli noussut sen puheenjohtajaksi 1921. Puolisotilaallinen organisaatio SA perustettiin 1921, ja se toimi Hitlerin henkil\xc3\xb6kohtaisena armeijana vallanotossa. 8. marraskuuta 1923 Hitler j\xc3\xa4rjesti puoluetovereidensa kanssa vallankaappausyrityksen ja julisti uuden hallituksen, tavoitteena ottaa M\xc3\xbcnchen haltuunsa seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4. Satakunta poliisia kukisti 3000 kapinoitsijan joukon. Yhteenotossa kuoli nelj\xc3\xa4 poliisia ja 15 mielenosoittajaa. Hitler pid\xc3\xa4tettiin ja passitettiin k\xc3\xa4rsim\xc3\xa4\xc3\xa4n liev\xc3\xa4\xc3\xa4, lopulta hyv\xc3\xa4n k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ksen vuoksi vuoden pituiseksi lyhentynytt\xc3\xa4 tuomiota vankilaan Landsbergiin. Vankeudessa viett\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 vuoden Hitler k\xc3\xa4ytti poliittisen ohjelmajulistuksensa sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4n kirjan Taisteluni kirjoittamiseen. Kirjassaan Hitler esitti ajatuksia, jotka my\xc3\xb6hemmin toteutuivat toisessa maailman\xc2\xadsodassa. Vallankaappauksen ep\xc3\xa4onnistuminen sai Hitlerin vakuuttuneeksi siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 vallanottoa kannattaa seuraavaksi tavoitella laillista tiet\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nWeimarin kulta-aika 1923\xe2\x80\x931929\n_START_PARAGRAPH_\nKeskustaoikeistolaisen Kansanpuolueen johtaja Gustav Stresemann toimi valtakunnankanslerina lyhyen aikaa 1923 ja ulkoministerin\xc3\xa4 vuosina 1923\xe2\x80\x931929. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 aikakausi oli Weimarin tasavallassa suhteellisen vakauden aikaa, jolloin mellakat ja kapinat v\xc3\xa4heniv\xc3\xa4t ja talous toipui._NEWLINE_Stresemannin ensimm\xc3\xa4inen toimenpide oli valuuttauudistus, jossa vanhasta markasta tehtiin Rentenmark. Uudistuksen pyrkimyksen\xc3\xa4 oli katkaista hyperinflaatio, joka riivasi Saksaa yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti. Uudistus oli menestyksek\xc3\xa4s, koska Stresemann kielt\xc3\xa4ytyi painamasta lis\xc3\xa4\xc3\xa4 valuuttaa. Tasapainottaakseen taloutta h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s v\xc3\xa4hensi valtion menoja ja byrokratiaa, samalla kirist\xc3\xa4en veroja._NEWLINE_Aikakaudella toteutettiin my\xc3\xb6s Dawesin suunnitelma, joka sitoi sotakorvaukset Saksan maksukykyyn. Maa otettiin my\xc3\xb6s mukaan Kansainliittoon, se sopi l\xc3\xa4ntist\xc3\xa4 rajaa koskeneet ep\xc3\xa4selvyydet, allekirjoitti neutraaliussopimuksen Neuvostoliiton kanssa ja rikkoi muutamia Versailles\xe2\x80\x99n rauhansopimuksen aseistariisunnan m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4yksi\xc3\xa4. Rahoitusta haettiin ulkomaanvelasta, vaikka samaan aikaan kauppa laski ja ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6myys nousi. Stresemannin uudistukset eiv\xc3\xa4t poistaneet tasavallan heikkouksia, vaikka loivat kuvan vakaasta demokratiasta ja taloudesta._NEWLINE_Stresemannin kuoltua 1929 Weimarin kulta-aika p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi ja poliittisten \xc3\xa4\xc3\xa4riryhmien voimistuminen horjutti voimakkaasti tasavaltaa, varsinkin kun 1930-luvun lama romahdutti sen talouden.\n_START_SECTION_\nUskottavuuden menetys\n_START_PARAGRAPH_\nWeimarin tasavallan viimeisi\xc3\xa4 vuosia leimasi aikaisempaakin suurempi poliittinen ep\xc3\xa4vakaus. Kenraali Kurt von Schleicherin kuukausia kest\xc3\xa4neen lobbauksen j\xc3\xa4lkeen Paul von Hindenburg nimitti 29. maaliskuuta 1930 valtakunnankansleri M\xc3\xbcllerin seuraajaksi talousasiantuntija Heinrich Br\xc3\xbcningin. Uudella hallituksella ei ollut enemmist\xc3\xb6\xc3\xa4 valtiop\xc3\xa4ivill\xc3\xa4, joten perustuslain mukaan valtakunnanpresidentille oli annettu t\xc3\xa4st\xc3\xa4 syyst\xc3\xa4 ylim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4isi\xc3\xa4 h\xc3\xa4t\xc3\xa4valtuuksia. Niinp\xc3\xa4 hallituksen otaksuttiin siirt\xc3\xa4v\xc3\xa4n poliittista linjaa konservatiivisempaan suuntaan._NEWLINE_Valtion talouden tasapainottamiseksi tehtiin 18. hein\xc3\xa4kuuta 1930 lakiehdotus, joka hyl\xc3\xa4ttiin niukasti. Ehdotusta vastaan \xc3\xa4\xc3\xa4nestiv\xc3\xa4t sosiaalidemokraatit, kommunistit ja silloin viel\xc3\xa4 marginaalisella edustuksella toimineet kansallissosialistit. Hylk\xc3\xa4yksen vuoksi Hindenburg otti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n perustuslain h\xc3\xa4t\xc3\xa4tilaoikeudet ja teki valtiop\xc3\xa4iville presidentin ehdotuksen hajottaa valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4t._NEWLINE_Uudet valtio\xc2\xadp\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc2\xadvaalit pidettiin 14. syyskuuta 1930. Voimasuhteissa tapahtui merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 poliittinen muutos: kansallissosialistit saivat 18,3 prosenttia \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4, eli viisi kertaa enemm\xc3\xa4n kuin edellisiss\xc3\xa4 vaaleissa 1928. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 oli tasavallalle tuhoisia seurauksia, sill\xc3\xa4 nyt valtiop\xc3\xa4ivien enemmist\xc3\xb6n\xc3\xa4 eiv\xc3\xa4t en\xc3\xa4\xc3\xa4 olleet maltilliset puolueet. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 rohkaisi kansallissosialisteja ottamaan enemm\xc3\xa4n valtaa ulkoparlamentaarisin keinoin \xe2\x80\x94 p\xc3\xa4\xc3\xa4asiallisesti puolisotilaallisen SA:n voimin. Weimarin tasavalta oli uhkaavasti kulkemassa kohti sis\xc3\xa4llissotaa._NEWLINE_Vuosien 1930 ja 1932 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 Br\xc3\xbcning yritti hallita ja vakauttaa valtiota ilman parlamentin enemmist\xc3\xb6\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4en apunaan presidentti Hindenburgin h\xc3\xa4t\xc3\xa4tilaoikeuksia. Samaan aikaan suuri lama saavutti huippukohtansa. Liberalistista talousteoriaa seuraten Br\xc3\xbcning leikkasi valtion menoja, mukaan lukien sosiaalisektoria. H\xc3\xa4n oletti, ett\xc3\xa4 taloudellinen lama pahentuisi entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n, ennen kuin talous k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyisi taas nousuun. Valtio lakkasi muun muassa tukemasta pakollista ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6myys\xc2\xadvakuutusta, mik\xc3\xa4 tarkoitti enemm\xc3\xa4n menoja ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 tekeville ja v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n etuja ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6mille. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 johti kasvavaan tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myyteen hallitusta kohtaan._NEWLINE_Taloudellinen lasku jatkui vuoden 1932 toiselle puoliskolle ennen kuin merkkej\xc3\xa4 toipumisesta n\xc3\xa4kyi. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa Weimarin tasavalta oli kuitenkin menett\xc3\xa4nyt kaiken luottamuksensa Saksan kansan enemmist\xc3\xb6n silmiss\xc3\xa4. Historioitsijat ovat eri mielt\xc3\xa4 siit\xc3\xa4, miten Br\xc3\xbcningin talouspolitiikkaa tulisi arvioida, mutta on kuitenkin selv\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 tehdyt ratkaisut murensivat tasavaltaa sy\xc3\xb6m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sen kansansuosion._NEWLINE_Br\xc3\xbcning erosi virastaan 30. toukokuuta 1932 menetetty\xc3\xa4\xc3\xa4n Hindenburgin tuen. Viisi viikkoa aikaisemmin Hindenburg oli valittu uudelleen valtakunnanpresidentiksi Br\xc3\xbcningin aktiivisella tuella vaalikamppailussa Hitleri\xc3\xa4 vastaan suorassa kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4. Hindenburg nimitti valtakunnankansleriksi Franz von Papenin, joka sai Hitlerin tuen, mutta ei ehdoitta. Vastineeksi Hitler halusi, ett\xc3\xa4 valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4t hajotettaisiin uudestaan ja pidett\xc3\xa4isiin vaalit, SA:n lakkautusjulistus tulisi peruuttaa ja Preussin sosiaalidemokraattinen hallitus pit\xc3\xa4isi erottaa h\xc3\xa4t\xc3\xa4tilaoikeuksilla.\n_START_SECTION_\nHein\xc3\xa4kuun 1932 vaalit\n_START_PARAGRAPH_\nYleiset vaalit 31. hein\xc3\xa4kuuta 1932 antoivat kansallissosialisteille 37,2\xc2\xa0% \xc3\xa4\xc3\xa4nisaaliin, mik\xc3\xa4 teki kansallissosialistisesta puolueesta valtiop\xc3\xa4ivien selv\xc3\xa4sti suurimman puolueen. Hitler vaati nyt valtakunnankanslerin paikkaa. Presidentti Hindenburg kuitenkin tarjosi h\xc3\xa4nelle vain hallituspaikkaa. Monet natsit vaativat vallankaappaukseen ryhtymist\xc3\xa4, mutta Hitler halusi saada vallan laillista tiet\xc3\xa4. Hitleri\xc3\xa4 vastustavat puolueet juonivat uudet vaalit, joiden toivottiin heikent\xc3\xa4v\xc3\xa4n t\xc3\xa4m\xc3\xa4n asemaa._NEWLINE_Uudet vaalit j\xc3\xa4rjestettiin 6. marraskuuta 1932. Ne antoivat kansallissosialisteille 33,1\xc2\xa0% \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4. Franz von Papen erosi virastaan valtakunnankanslerina, ja h\xc3\xa4nen seuraajakseen tuli kenraali von Schleicher. H\xc3\xa4n suunnitteli valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4enemmist\xc3\xb6\xc3\xa4 yhdist\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 useiden puolueiden ammattiyhdistyssiivet ja kansallissosialistien vasemmistosiiven eli strasserilaiset. Hallitusta ei saatu kokoon._NEWLINE_Hitler ja von Papen tapasivat salaa 4. tammikuuta 1933 ja sopivat muodostavansa yhdess\xc3\xa4 uuden hallituksen, jossa olisi Hitlerin lis\xc3\xa4ksi vain kaksi muuta kansallissosialistia, Wilhelm Frick ja Hermann G\xc3\xb6ring. Hitlerist\xc3\xa4 tulisi valtakunnankansleri ja von Papenista varavaltakunnankansleri. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 suunnitelma esiteltiin Hindenburgille. Vaikka h\xc3\xa4n vastusti jyrk\xc3\xa4sti kansallissosialisteja ja oli voittanut presidentinvaalit, h\xc3\xa4n hyv\xc3\xa4ksyi vastentahtoisesti von Papenin teorian NSDAP:n katoavasta kansansuosiosta ja siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 valtakunnankanslerina Hitler olisi kontrolloitavissa. Hindenburg nimitti Hitlerin uudeksi valtakunnankansleriksi 30. tammikuuta 1933. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yleisesti kansallissosialistisen Saksan alkuna ja natsipropagandassa sit\xc3\xa4 kutsuttiin Machtergreifungiksi, vallanotoksi.\n_START_SECTION_\nHitler valtakunnankanslerina\n_START_PARAGRAPH_\nVain viikko Adolf Hitlerin valtaantulon j\xc3\xa4lkeen uusi hallitus oli alkanut rajoittaa opposition toimintaa. Vasemman siiven puolueiden kokoukset kiellettiin, ja useiden puolueiden j\xc3\xa4seni\xc3\xa4 uhkailtiin. Saksan valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4talo paloi raunioiksi 27. helmikuuta 1933. Hitler syytti teosta kommunisteja ja pid\xc3\xa4tytti puolueen johdon. H\xc3\xa4n my\xc3\xb6s julisti maan h\xc3\xa4t\xc3\xa4tilaan ja taivutti presidentti Hindenburgin allekirjoittamaan m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4yksen (Reichstagsbrandverordnung), joka peruutti suurimman osan 1919 perustuslaissa s\xc3\xa4\xc3\xa4detyist\xc3\xa4 ihmisoikeuksista. Maaliskuussa 1933 s\xc3\xa4\xc3\xa4dettiin valtalaki, joka my\xc3\xb6nsi hallitukselle nelj\xc3\xa4ksi vuodeksi oikeuden s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4 lakeja ilman valtiop\xc3\xa4ivien suostumusta._NEWLINE_Hindenburg kuoli 2. elokuuta 1934, jonka j\xc3\xa4lkeen Hitler yhdisti valtakunnankanslerin ja presidentin virat sek\xc3\xa4 asetti itsens\xc3\xa4 F\xc3\xbchreriksi ja valtakunnankansleriksi. Samalla virka muutettiin elinik\xc3\xa4iseksi. _NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Weimarin tasavallan perustuslaista ei k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ollut en\xc3\xa4\xc3\xa4 mit\xc3\xa4\xc3\xa4n j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4. Muodollisesti sit\xc3\xa4 ei kuitenkaan kokonaisuudessaan kumottu, vaan natsit tekiv\xc3\xa4t siihen vain muutamia muutoksia, er\xc3\xa4\xc3\xa4t huomattavimmat 15. syyskuuta 1935.\n_START_SECTION_\nWeimarin tasavallan kulttuuriperint\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nWeimarin tasavallan aikana kulttuuri ja tiede eli voimakasta kukoistuskautta. Saksa koki elokuvan suuren nousun ohjaajien Friedrich Murnaun ja Fritz Langin avittamana. Bertolt Brecht ja Thomas Mann edustivat korkealuokkaista kirjallisuutta, ja Walter Gropius loi modernin arkkitehtuurin Bauhaus-koulunsa my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Kuvataiteen suuntauksina vallitsivat ekspressionismi ja uusasiallisuus.\n_START_SECTION_\nPerustuslain voimassa olevat osat\n_START_PARAGRAPH_\nMuutamat kohdat Weimarin tasavallan perustuslaista ovat Saksassa nykyisinkin voimassa. Vuonna 1949 s\xc3\xa4\xc3\xa4detyn Saksan liitto\xc2\xadtasa\xc2\xadvallan perus\xc2\xadlain 140. artiklassa nimitt\xc3\xa4in s\xc3\xa4\xc3\xa4det\xc3\xa4\xc3\xa4n, ett\xc3\xa4 vuoden 1919 perustus\xc2\xadlain 136.\xe2\x80\x93139. ja 141. artiklat ovat voimassa osana uutta perustus\xc2\xadlakia.'