b'\n_START_ARTICLE_\nSuhoi T-4\n_START_PARAGRAPH_\nSuhoi T-4 eli Lentokone 100 tai Projekti 100 tai Sotka oli neuvostoliittolainen suuren nopeuden konekoesarja, joilla tutkittiin yli kolmenkertaisen \xc3\xa4\xc3\xa4nennopeuden omaavan koneen k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4vyytt\xc3\xa4 mm. tiedustelussa ja mahdollisesti lentotukialusten tuhoamiseen.\n_START_SECTION_\nKehitys\n_START_PARAGRAPH_\nSuhoi T-4 n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 samanlaiselta kuin yhdysvaltalainen 1960-luvun alun North American XB-70 Valkyrie-pommikoneprototyypit. T-4 osallistui Neuvostoliitossa pommikonekilpaan, mutta h\xc3\xa4visi Myasishcheville. Aikanaan Tupolev valmisti nopean pommikoneen: Tupolev Tu-160._NEWLINE_T-4:n runko ja siivet jne. olivat p\xc3\xa4\xc3\xa4osin titaanista ja ter\xc3\xa4ksest\xc3\xa4 valmistettua. Koneessa oli fly-by-wire-ohjaus, jolla oli mekaaninen varaj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4. Koneen nokka k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi alas nousussa ja laskussa. Laskussa k\xc3\xa4ytettiin jarruvarjoja jarrujen kuumenemisen est\xc3\xa4miseksi._NEWLINE_T-4 eli 1010 lensi 22.8.1972 ohjaajanaan Vladimir Iljushin, kuulun lentokonesuunnittelijan poika. Koneella lennettiin kymmenen kertaa ja kaikkiaan 10 tuntia ja 20 minuuttia. Se lensi noin 1,3 Machin nopeuteen Kolesov RD36-41-moottoreilla. Konetta ei koskaan lennetty Mach 3-nopeuteen, koska ohjelma peruutettiin ennen kuin suurnopeuskoelennot alkoivat. Neuvostoliiton ilmavoimat olivat kaavailleet jopa 250 T-4-konetta, mutta paljon suurempi MiG-23-tuotantosarja vei resursseja niin paljon, ett\xc3\xa4 T-4 ohjelman keskeytti puolustusministeri Gretsko. Nelj\xc3\xa4 prototyyppi\xc3\xa4 valmistettiin. Viimeinen lento tapahtui 22.1.1974.\n_START_SECTION_\nMuseokone\n_START_PARAGRAPH_\nYksi T-4 on esill\xc3\xa4 Moninon ilmailumuseossa Moskovan l\xc3\xa4hell\xc3\xa4.'