b'\n_START_ARTICLE_\nTaru sormusten herrasta -romaanin ruotsinnokset\n_START_SECTION_\nEnsimm\xc3\xa4inen k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s\n_START_PARAGRAPH_\nKustannusyhti\xc3\xb6 AWE-Gebers osti 1958 ruotsin oikeudet Taru sormusten herrasta -teokseen englantilaiselta Allen & Unwin -kustantamolta. Kustantaja Disa T\xc3\xb6rngren otti yhteytt\xc3\xa4 \xc3\x85ke Ohlmarksiin ja pyysi t\xc3\xa4t\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isen ruotsalaisen laitoksen k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4j\xc3\xa4ksi. Ohlmarks oli alkujaan uskontohistorioitsija mutta my\xc3\xb6s ahkera k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4j\xc3\xa4, joka oli tuottanut uudet k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6kset muun muassa Eddasta ja Koraanista. Ohlmarksin ruotsinnos oli yksi ensimm\xc3\xa4isist\xc3\xa4 Lord of the Rings -teoksen k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksist\xc3\xa4. N\xc3\xa4in ollen Ohlmarksilla oli vapaus tulkita teksti\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isesti ja mielikuvituksekkaasti. Aikalaiskriitikot kehuivatkin h\xc3\xa4nen ty\xc3\xb6t\xc3\xa4\xc3\xa4n, nerokkuuttaan, kirjailijastatustaan ja teoksen ruotsalaistamista, vaikka k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6st\xc3\xa4 on sittemmin jo pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n kritisoitu.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4j\xc3\xa4st\xc3\xa4 riippumattomia puutteita\n_START_PARAGRAPH_\nOhlmarks teki k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksens\xc3\xa4 ennen kuin alkuper\xc3\xa4isteoksen toinen, korjattu laitos julkaistiin 1965._NEWLINE_Lis\xc3\xa4ksi ruotsalaisen The Return of the King -teoksen lopusta poistettiin kokonaan liitteet, sill\xc3\xa4 niiden todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti katsottiin olevan ylim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4isi\xc3\xa4. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kohdin on hyv\xc3\xa4 erottaa toisistaan kritiikki Ohlmarksia ja kustantamoa kohtaan, sill\xc3\xa4 kustantamolla oli lopullinen p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6svalta siit\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 oli myynti\xc3\xa4 edist\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 ja mit\xc3\xa4 oli varaa painattaa. Liitteet julkaistiin my\xc3\xb6hemmin erillisess\xc3\xa4 Ringens v\xc3\xa4rld (Sormuksen maailma) -teoksessa, mutta tuolloinkin lyhennettyn\xc3\xa4 ja uudelleentulkittuna._NEWLINE_Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4jill\xc3\xa4 on apunaan Tolkienin Guide to the Names in Lord of the Rings, joka julkaistiin vasta Ohlmarksin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen j\xc3\xa4lkeen (ja kenties my\xc3\xb6s ruotsinkielisen k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen seurauksena.)\n_START_SECTION_\nNoitakuninkaan kuolema\n_START_PARAGRAPH_\nSuurimmassa osassa \xc3\x85ke Ohlmarksin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen laitoksista Angmarin Noitakuninkaan kuolema on virheellisesti laitettu hobitti Meriadocin ansioksi, kun tosiasiassa kuolettavan iskun antaa \xc3\x89owyn, Rohanin kuningas Theodenin sisarentyt\xc3\xa4r. Virhe on korjattu muutamiin my\xc3\xb6hempiin laitoksiin.\n_START_SECTION_\nUusi k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s\n_START_PARAGRAPH_\nThe Fellowship of the Ring -teoksen 50-vuotisjuhlan kunniaksi Norstedts p\xc3\xa4\xc3\xa4tti julkaista teoksesta uuden k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen. K\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6sty\xc3\xb6 jaettiin kahden k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4j\xc3\xa4n kesken: Erik Andersson k\xc3\xa4\xc3\xa4nsi proosa-osuuden ja Lotta Olsson runot. Koko teoksen nimeksi annettiin Ringarnas herre (Sormusten herra). Teoksen kolme osaa nimettiin Ringens br\xc3\xb6draskap (Sormuksen veljeskunta), De tv\xc3\xa5 tornen (Kaksi tornia) ja Konungens \xc3\xa5terkomst (Kuninkaan paluu)._NEWLINE_Sormusten herra pohjautuu viimeisimp\xc3\xa4\xc3\xa4n vahvistettuun versioon, joka on siis toinen, Tolkienin korjaama laitos, toisin kuin Ohlmarksin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s, joka pohjautuu ensimm\xc3\xa4iseen versioon. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena Anderssonin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksess\xc3\xa4 on my\xc3\xb6s uudempi esipuhe sek\xc3\xa4 uudempi versio prologista._NEWLINE_Sormusten herrassa on k\xc3\xa4ytetty my\xc3\xb6s hyv\xc3\xa4ksi Christopher Tolkienin piirt\xc3\xa4mi\xc3\xa4 karttoja, joihin on aseteltu ruotsalaiset tekstit, kun taas Ohlmarksin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6kseen kustantamo piirsi omat kartat.\n_START_SECTION_\nUuden k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen vastaanotto\n_START_PARAGRAPH_\nKun uuden ruotsinnoksen ensimm\xc3\xa4inen osa julkaistiin vuonna 2004, Erik Anderssonin ja Lotta Olssonin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s sai kriitikoilta positiivisia arvioita._NEWLINE_Dagens Nyheter kirjoitti: \xe2\x80\x9dVoinen viel\xc3\xa4 kertaalleen todeta, ett\xc3\xa4 Andersson ja Olsson ovat tuottaneet luettavan, varman ja monilla tavoin oikean k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen, mik\xc3\xa4 kertoo perusteellisesta ty\xc3\xb6st\xc3\xa4, joka ansaitsee paljon kiitosta mutta my\xc3\xb6s tarkempaa tarkastelua.\xe2\x80\x9d Aftonbladet kirjoitti k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen runoista: \xe2\x80\x9dLotta Olssonilla on ollut ep\xc3\xa4kiitollisena ty\xc3\xb6n\xc3\xa4\xc3\xa4n k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4\xc3\xa4 teoksen harvalukuiset runot, joiden ohi monet lukijat tapaavat hyppi\xc3\xa4, vaikkakin h\xc3\xa4n tekee sen hyvin ja energiaa s\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4en.\xe2\x80\x9d_NEWLINE_Monet kriitikot vertailivat Anderssonin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksen lyhyen ytimek\xc3\xa4st\xc3\xa4 kielt\xc3\xa4 Ohlmarksin vuolassanaiseen k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6kseen. Petter Lindgren kirjoitti Aftonbladetissa lukeneensa k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 vieretysten ja koukuttuneensa Ohlmarksin el\xc3\xa4v\xc3\xa4iseen kerrontaan._NEWLINE_Dagens Nyheterin Henrik Williams nosti esiin Tolkienin toiveen englanninkielisten nimien k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4misest\xc3\xa4 kirjoittaen: \xe2\x80\x9dTolkienin ohjeita orjallisesti noudattaen luodaan mielest\xc3\xa4ni koko joukko rumia tai naurettavia nimi\xc3\xa4, kuten M\xc3\xb6cklegr\xc3\xa4va (Michael Delving) ja Kofferdi-Secker (Sackville-Baggins)\xe2\x80\x9d. Williams kritisoi my\xc3\xb6s Anderssonin kylm\xc3\xa4lt\xc3\xa4 kalskahtavaa k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6st\xc3\xa4 Klonkun toistuvalle \xe2\x80\x9dprecious\xe2\x80\x9d-fraasille. Anderssonin \xe2\x80\x9dMin dyrgrip\xe2\x80\x9d (Kalleuteni) -k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksest\xc3\xa4 puuttui Williamsin mukaan se rakkauden palo, jonka Ohlmarksin \xe2\x80\x9d\xc3\xa4lskade\xe2\x80\x9d (rakas) -k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s v\xc3\xa4litti.\n_START_SECTION_\nNimen merkitys\n_START_PARAGRAPH_\nTeoksen nimi, The Lord of the Rings, ei viittaa itse sormukseen vaan Sauroniin, joka on sormusten todellinen herra. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 k\xc3\xa4sityst\xc3\xa4 tukevat monet kohdat tekstiss\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 fraasin sanaj\xc3\xa4rjestys, ja se on my\xc3\xb6s Tolkienin itse tarkoittama tulkinta. Erik Andersson, joka viimeisimp\xc3\xa4n\xc3\xa4 k\xc3\xa4\xc3\xa4nsi teoksen ruotsiksi, oli pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n siin\xc3\xa4 uskossa, ett\xc3\xa4 teoksen nimi viittasi itse hallitsijasormukseen, joka oli muiden sormusten herra. Vasta TV4:n suorassa l\xc3\xa4hetyksess\xc3\xa4 Andersson tuli tietoiseksi nimen todellisesta merkityksest\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6sten erot ja yht\xc3\xa4l\xc3\xa4isyydet\n_START_PARAGRAPH_\nSeuraavissa taulukoissa on muutamia esimerkkej\xc3\xa4 J.R.R. Tolkienin Lord of the Rings -teoksen kahden ruotsinnoksen eroista: \xc3\x85ke Ohlmarksin H\xc3\xa4rskarringen (julkaistu 1959\xe2\x80\x931961) ja Erik Anderssonin Ringarnas Herre (julkaistu 2004\xe2\x80\x932005). Lis\xc3\xa4ksi taulukkoon on lis\xc3\xa4tty vertailtavaksi Kersti Juvan ja Eila Pennasen suomennoksessa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4t nimitykset. Osa Ohlmarksin tekemist\xc3\xa4 k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksist\xc3\xa4 on kuitenkin pysynyt samoina my\xc3\xb6s Anderssonin k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksess\xc3\xa4, kuten \xe2\x80\x9dFylke\xe2\x80\x9d (alk. The Shire, suom. Kontu), \xe2\x80\x9dVidstrige\xe2\x80\x9d (alk. Strider, suom. Konkari) ja \xe2\x80\x9dV\xc3\xa4derklint\xe2\x80\x9d (alk. Weathertop, suom. Viimap\xc3\xa4\xc3\xa4).'