b'\n_START_ARTICLE_\nTroijan h\xc3\xa4vitys\n_START_SECTION_\nJuoni\n_START_PARAGRAPH_\nMenelaoksen poissaollessa h\xc3\xa4nen vaimonsa Helena rakastuu Parikseen. Afrodite vie heid\xc3\xa4t simpukan muotoisilla vaunuillaan Troijaan. Menelaos ker\xc3\xa4\xc3\xa4 Kreikan sankarit ja l\xc3\xa4htee hakemaan kostoa. Pariksen ja Helenan juhliessa kreikkalaiset kokoontuvat piiritt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n kaupunkia. He rakentavat suuren puuhevosen ja teeskentelev\xc3\xa4t vet\xc3\xa4ytyv\xc3\xa4ns\xc3\xa4. Troijalaiset raahaavat hevosen muuriensa sis\xc3\xa4lle, mutta y\xc3\xb6ll\xc3\xa4 siihen piiloutuneet kreikkalaiset alkavat polttaa ja ry\xc3\xb6st\xc3\xa4\xc3\xa4 kaupunkia. Unestaan her\xc3\xa4tetyt Paris ja Helena yritt\xc3\xa4v\xc3\xa4t paeta, mutta kohtaavat Menelaoksen, joka tappaa miehen ja vie naisen mukanaan. Taustalla n\xc3\xa4hd\xc3\xa4\xc3\xa4n palava kaupunki.\n_START_SECTION_\nTuotanto, merkitys ja vastaanotto\n_START_PARAGRAPH_\nTorinolaisen Itala Filmin tuottama kaksikelainen Troijan h\xc3\xa4vitys oli ensimm\xc3\xa4isi\xc3\xa4 tuohon aikaan \xe2\x80\x9dpitkin\xc3\xa4\xe2\x80\x9d pidettyj\xc3\xa4 n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4elokuvia. Giovanni Pastronen ja Romano Luigi Borgnetton ohjausty\xc3\xb6 oli my\xc3\xb6s yksi ensimm\xc3\xa4isist\xc3\xa4 historiallisista suurelokuvista, joka n\xc3\xa4ytti tiet\xc3\xa4 Enrico Guazzonin Quo vadisin (1912), Mario Caserinin Pompeijin viimeisten p\xc3\xa4ivien (1913) ja Pastronen Cabirian (1914) kaltaisille spektaakkeleille. Elokuvan ansioita ovat taitavasti ohjatut suuret avustajajoukot ja kolmiulotteisilta vaikuttavat komeat lavasteet. Kamera pysyy paikallaan ja liike tapahtuu kuvan syvyyssuunnassa._NEWLINE_Italiassa viile\xc3\xa4sti vastaanotettu Troijan h\xc3\xa4vitys oli suurmenestys muualla Euroopassa sek\xc3\xa4 Yhdysvalloissa, jonne Pastrone perusti Itala Filmin tyt\xc3\xa4ryhti\xc3\xb6n. Suomessa elokuvaa esitettiin jo huhtikuussa 1911. Uudessa Suomettaressa julkaistun mainostekstin mukaan se teki suuren vaikutuksen katsojiin: \xe2\x80\x9dIstumme mykkin\xc3\xa4 ihaillessamme loistavaa, hirvitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n suuremmoista kuvaa. Suunnattoman on sen taidekoneen t\xc3\xa4ytynyt olla, jolla t\xc3\xa4m\xc3\xa4 j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isn\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4 on valokuvattu. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 kuva onkin kinematografin riemuvoitto, sill\xc3\xa4 ei mik\xc3\xa4\xc3\xa4n teatteri, kuinka suuri se olisikin, voi esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4llaista n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4\xc3\xa4, t\xc3\xa4m\xc3\xa4 on mahdollinen ainoastaan kinematografin avulla.\xe2\x80\x9d\n_START_SECTION_\nRestaurointi\n_START_PARAGRAPH_\nElokuvasta on s\xc3\xa4ilynyt viisi alkuper\xc3\xa4ist\xc3\xa4 nitraattifilmikopiota. Se on restauroitu Torinon kansallisen elokuvamuseon sek\xc3\xa4 Bolognan ja Friulin elokuva-arkistojen yhteisty\xc3\xb6n\xc3\xa4 vuonna 2005. Restauroitu versio on v\xc3\xa4ritetty ja varustettu osin arkistol\xc3\xa4hteiden perusteella laadituilla italiankielisill\xc3\xa4 v\xc3\xa4liteksteill\xc3\xa4.'