b'\n_START_ARTICLE_\nTurun vaakuna\n_START_PARAGRAPH_\nTurun kaupungin vaakuna pohjautuu keskiaikaiseen sinettiin vuodelta 1309. Vaakunan goottilainen A-kirjain pohjautuu kaupungin latinankielisen nimen Aboa alkukirjaimeen. Lilja on vaakunoissa usein k\xc3\xa4ytetty kuvio, ja se symboloi my\xc3\xb6s Neitsyt Mariaa, jolle Turun tuomiokirkko on pyhitetty. Vaakunan virallinen selitys on: \xe2\x80\x9dSinisess\xc3\xa4 kent\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kultainen goottilainen A-kirjain, jonka ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4 hopealiljaa 1+2+1.\xe2\x80\x9d On esitetty, ett\xc3\xa4 vaakunan A kirjaimeksi tulkittu merkki pohjautuu keskiaikaiseen monogrammiin, jossa on koristeellisesti kirjoitettuna A ja M -kirjaimet p\xc3\xa4\xc3\xa4llekk\xc3\xa4in symboloiden Ave Mariaa. Vastaava monogrammi l\xc3\xb6ytyy esimerkiksi Maarian ja V\xc3\xa4ster\xc3\xa5sin vaakunoista._NEWLINE_Nykyisen vaakunan on virallisesti piirt\xc3\xa4nyt Tauno Torpo vuonna 1965. Herttuankruunu vaakunan laella viittaa Turun sijaintiin Varsinais-Suomen maakunnassa, jonka historiallinen vaakuna on ollut varustettu herttuankruunulla vuodesta 1557 l\xc3\xa4htien.\n_START_SECTION_\nAlkuper\xc3\xa4inen vuoden 1309 sinetti\n_START_PARAGRAPH_\nAlun perin Turun kaupungin vaakunassa n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4 sinetti on ollut kiinnitettyn\xc3\xa4 Thore-nimisen kaniikin antamassa todistuksessa. Todistuksella on vahvistettu Turun tuomiokirkossa esitetyn ja luetun Uppsalan arkkipiispa Nils Kettilssonin kirjelm\xc3\xa4, joka koski Ragvald-kaniikin piispaksi valitsemisesta tehty\xc3\xa4 valitusta. Asiakirja on p\xc3\xa4iv\xc3\xa4tty 20. kes\xc3\xa4kuuta 1309. Nykyisin siit\xc3\xa4 puuttuu osa reunaa ja teksti\xc3\xa4, jossa arvellaan kuitenkin lukeneen \xe2\x80\x9dSigillum civicum (borghensium) in Abo\xe2\x80\x9d. Teksti viitannee kaupungin keskieurooppalaiseen piirteeseen, koska porvareista puhuttaessa k\xc3\xa4ytettiin useimmiten sanaa \xe2\x80\x9dborgenses\xe2\x80\x9d eik\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dcives\xe2\x80\x9d. J\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4inen on Skandinaviassa tavallisempi latinaksi kirjoitetuissa keskiaikaisissa asiakirjoissa._NEWLINE_Sinetin goottilainen A-kirjain tulee latinankielisest\xc3\xa4 Turun nimest\xc3\xa4 Aboa. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 ajatusta vahvistaa my\xc3\xb6s vastaavankaltainen sinetti, joka l\xc3\xb6ytyy Ruotsista V\xc3\xa4ster\xc3\xa5sin sinetist\xc3\xa4, joka on vuodelta 1307 ja perustuu V\xc3\xa4ster\xc3\xa5sin latinankieliseen nimeen Aros. Kirjaimet eiv\xc3\xa4t muutenkaan olleet lainkaan harvinaisia keskiaikaisissa sineteiss\xc3\xa4 mit\xc3\xa4 todistavat muun muassa Naantalin, Rauman ja Porvoon sinetit. Kirjainvaakunoissa ei siis ole kyse heraldisesta vaakunasta vaan sinettitieteest\xc3\xa4._NEWLINE_Gunnar Cl\xc3\xa9ment on esitt\xc3\xa4nyt, ett\xc3\xa4 Turun vaakunan esikuvana olisi toiminut Italialaisen Arezzon kaupungin vaakunaa. Yht\xc3\xa4l\xc3\xa4isyyden on kuitenkin arveltu olevan vain sattumaa, koska on hyvin ep\xc3\xa4todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6ist\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 kaukaisessa maankolkassa Turussa olisi pystytty 1300-luvun taitteessa tutkimaan tarkasti erilaisia mahdollisuuksia sinetin esikuvaksi. Sit\xc3\xa4 seikkaa ett\xc3\xa4 Turun lilja on saanut sinetiss\xc3\xa4 firenzel\xc3\xa4isen muodon, voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4ysin luonnollisena, koska firenzel\xc3\xa4isen rahan levinneisyys oli suuri tuon ajan Euroopassa.\n_START_SECTION_\nVaakunan valinta\n_START_PARAGRAPH_\n8. huhtikuuta 1949 vahvistettiin Suomessa laki kunnanvaakunoista, josta sai alkunsa heraldinen toiminta ja nykyaikainen suomalainen vaakunatiede. Uusi laki velvoitti suomalaisia kaupunkeja tarkastamaan omat vaakunansa heraldisten s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6jen mukaisiksi. Jos ongelmia ei ollut, voitiin vanha vaakuna vahvistaa my\xc3\xb6s lakimuutoksen j\xc3\xa4lkeen kunnan viralliseksi tunnukseksi._NEWLINE_Elokuussa 1950 Turun kaupunki j\xc3\xa4tti Valtionarkistolle lausuntopyynn\xc3\xb6n Turun kaupungin tunnuksesta, joka perustui jo tuolloin vuoden 1309 sinettiin. Valtionarkisto vastasi toteamalla kaupungin perinteisesti k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4n sinetin hyv\xc3\xa4ksytt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi ja pyysi Turun kaupunkia vahvistuttamaan kyseisen vaakunan uuden kunnanvaakunalain mukaan. 5. maaliskuuta 1951 kaupunginvaltuutettu ja taidemaalari Weikko Puro tekikin kaupunginvaltuustossa aloitteen, jonka mukaan vaakuna-asiaa viel\xc3\xa4 pohdittaisiin erikseen sit\xc3\xa4 varten perustettavassa komiteassa. Samana vuonna 16. syyskuuta komitea asetettiin ja sen puheenjohtajaksi tuli museonjohtaja Niilo Valonen. J\xc3\xa4seniksi valittiin professori Svante Dahlstr\xc3\xb6m, dosentti Arvo Viljanti sek\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4toimittaja ja taidemaalari, komiteasta aloitteenkin tehnyt, Weikko Puro._NEWLINE_Vaakunan valintakomitean j\xc3\xa4sen dosentti Arvo Viljanti sai vuonna 1956 Turun kaupungilta apurahan tutkiakseen vaakunan taustoja Euroopassa. 28. helmikuuta 1959 Viljanti p\xc3\xa4\xc3\xa4tti tutkimuksensa ja j\xc3\xa4tti lausuntonsa kaupunginhallitukselle, joka p\xc3\xa4\xc3\xa4tti saman vuoden kes\xc3\xa4kuussa pyyt\xc3\xa4\xc3\xa4 viel\xc3\xa4 lausunnon my\xc3\xb6s toiselta komitean j\xc3\xa4senelt\xc3\xa4 professori Svante Dahlstr\xc3\xb6milt\xc3\xa4. Dahlstr\xc3\xb6m j\xc3\xa4tti oman lausuntonsa 31. tammikuuta 1960. Kaksi saatua lausuntoa olivat yhtenev\xc3\xa4iset vaakunan kuvan suhteen, mutta erimielisi\xc3\xa4 vaakunan v\xc3\xa4rist\xc3\xa4. T\xc3\xa4h\xc3\xa4n menness\xc3\xa4 komiteassa ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 ollut muita j\xc3\xa4seni\xc3\xa4, koska Niilo Valonen oli muuttanut pois Turusta ja Weikko Puro oli kuollut._NEWLINE_Edell\xc3\xa4 mainittujen lausuntojen lis\xc3\xa4ksi kaupunginhallitus p\xc3\xa4\xc3\xa4tti viel\xc3\xa4 pyyt\xc3\xa4\xc3\xa4 lausuntoa vaakunataiteilija Ahti Hammarilta, erityisesti vaakunan kruunun muodosta. Hammar antoi lausuntonsa 6. joulukuuta 1965, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen kaupunki p\xc3\xa4\xc3\xa4tti ett\xc3\xa4 tunnus jota oli perinteisesti k\xc3\xa4ytetty jo ennen uutta kunnanvaakunalakia t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 uudetkin heraldiset vaatimukset. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 syyst\xc3\xa4 ei ollut tarvetta vahvistaa uutta normaalivakuunaa, vaan vanhan tunnuksen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4 jatkettiin. Vaakunan selitykseksi tuli \xe2\x80\x9dSinisess\xc3\xa4 kent\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kultainen goottilainen A-kirjain, jonka ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4 hopealiljaa 1 + 2 + 1\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nKiista kirjaimen merkityksest\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nVirallisen selityksen mukaan Turun vaakuna ja sit\xc3\xa4 edelt\xc3\xa4v\xc3\xa4 keskiaikainen sinetti pohjautuvat goottilaiseen A-kirjaimeen joka puolestaan tulee Turun latinankielisest\xc3\xa4 nimest\xc3\xa4 Aboa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n puolesta puhuvat lukuisat todisteet, mutta erityisesti kirkolliset piirit ovat esitt\xc3\xa4neet omia v\xc3\xa4itteit\xc3\xa4 joiden mukaan vaakunassa olisikin koristeellisesti kirjoitettuna A ja M -kirjaimet p\xc3\xa4\xc3\xa4llekk\xc3\xa4in symboloiden Ave Mariaa._NEWLINE_Harald Fleetwood on tehnyt vertailevaa tutkimusta Turun, V\xc3\xa4ster\xc3\xa5sin ja Sk\xc3\xa4nningen sineteist\xc3\xa4 ja todennut, ett\xc3\xa4 kuvioita pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yleisesti A-kirjaimina, mutta erojakin sineteist\xc3\xa4 l\xc3\xb6ytyy. Suurin ero on A-kirjaimen poikkiviivoissa, joka on Sk\xc3\xa4nningen tyypiss\xc3\xa4 suora, mutta Turun ja V\xc3\xa4ster\xc3\xa5sin tyypeiss\xc3\xa4 kulmanmuotoinen, jolloin viiva saa kirjaimen muistuttamaan A ja M -kirjainten yhdistelm\xc3\xa4\xc3\xa4. Fletwoodin mukaan Ave Maria -tulkinnat ovat perusteltuja, koska sek\xc3\xa4 Turun ett\xc3\xa4 V\xc3\xa4ster\xc3\xa5sin tuomiokirkot on pyhitetty Neitsyt Marialle. Er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Maunu Ladonlukon laatimassa kirjeess\xc3\xa4 vuodelta 1277 mainitaan \xe2\x80\x9dEcclesia Beatae Mariae virginis arosiae\xe2\x80\x9d ja paavi Nikolaus IV:n bullassa 1292 mainitaan \xe2\x80\x9dcathedralis ecclesia beatae Mariae Aboensis\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Fletwoodin mukaan my\xc3\xb6s liljat symboloivat Neitsyt Mariaa ja ovat kunnioitus Jumalan \xc3\xa4idille. Neitsyt Maria kuvataankin usein puhtautta symboloivan liljan kera, mutta yleisesti Turun vaakunan liljoilla on arveltu olevan vain dekoratiivinen funktio. Taiteilijat k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t keskiajalla sinetin suunnittelun aikaan mielell\xc3\xa4\xc3\xa4n damaskointia tyhjien tilojen t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4miseen.'