b'\n_START_ARTICLE_\nArkikielen filosofia\n_START_PARAGRAPH_\nArkikielen filosofia (joskus tavallisen kielen filosofia, luonnollisen kielen filosofia tai lingvistinen filosofia; engl. ordinary language philosophy) l\xc3\xa4hestyy perinteisi\xc3\xa4 filosofisia ongelmia v\xc3\xa4\xc3\xa4rink\xc3\xa4sityksin\xc3\xa4, jotka johtuvat kielen sanojen todellisen merkityksen unohtamisesta. Arkikielen filosofiassa v\xc3\xa4ltet\xc3\xa4\xc3\xa4n rakentamasta filosofisia \xe2\x80\x9dteorioita\xe2\x80\x9d ja niiden asemasta huomio kiinnitet\xc3\xa4\xc3\xa4n \xe2\x80\x9darkisen\xe2\x80\x9d, jokap\xc3\xa4iv\xc3\xa4isen kielen yksityiskohtiin._NEWLINE_Arkikielen filosofia liitet\xc3\xa4\xc3\xa4n usein Ludwig Wittgensteinin my\xc3\xb6h\xc3\xa4isfilosofiaan sek\xc3\xa4 Gilbert Rylen, J. L. Austinin, Peter Strawsonin ja Norman Malcolmin ajatteluun. Se vallitsi filosofiaa 1930\xe2\x80\x931970-luvulla, ja se on nykyajan filosofiassa edelleen merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 taustatekij\xc3\xa4. Nimitys \xe2\x80\x9darkikielen filosofia\xe2\x80\x9d juontuu vastakkainasettelusta aiempien analyyttista filosofiaa hallinneiden l\xc3\xa4hestymistapojen kanssa, joita kutsutaan nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n joskus \xe2\x80\x9dideaalikielen filosofiaksi\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nVarhainen analyyttinen filosofia ei suhtautunut arkikieleen yht\xc3\xa4 my\xc3\xb6nteisesti. Bertrand Russell sivuutti kielen filosofisesti v\xc3\xa4h\xc3\xa4merkityksisen\xc3\xa4 ja arkikielen liian ep\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4isen\xc3\xa4, jotta siit\xc3\xa4 olisi apua metafyysisten ja tietoteoreettisten ongelmien ratkaisemisessa. Gottlob Frege ja Wienin piiri (erityisesti Rudolf Carnap), nuori Wittgenstein ja W. V. O. Quine pyrkiv\xc3\xa4t kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sen tilalle nykyaikaista logiikkaa tieteen esitysmuodoksi. Wittgensteinin Tractatuksessa esitt\xc3\xa4m\xc3\xa4 n\xc3\xa4kemys vastasi Russellin n\xc3\xa4kemyksi\xc3\xa4 sik\xc3\xa4li, ett\xc3\xa4 kieli tulisi muotoilla uudelleen, jotta se ei olisi en\xc3\xa4\xc3\xa4 ep\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ist\xc3\xa4 vaan kuvaisi maailmaa t\xc3\xa4sm\xc3\xa4llisesti ja voisimme paremmin k\xc3\xa4sitell\xc3\xa4 filosofisia ongelmia._NEWLINE_Wittgensteinin julkaisemattomissa teoksissa 1930-luvulla tapahtunut muodonmuutos keskittyi pitk\xc3\xa4lti kahden ajatuksen ymp\xc3\xa4rille: ett\xc3\xa4 arkikieless\xc3\xa4 ei ollut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n vikaa sin\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ja ett\xc3\xa4 monet perinteiset filosofiset ongelmat olivat vain harhoja, jotka seurasivat kielen ja sen kuvaamien asioiden v\xc3\xa4lisen suhteen v\xc3\xa4\xc3\xa4rinymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4misest\xc3\xa4. Ensin mainittu ajatus johti aiemman analyyttisen filosofian \xe2\x80\x94 ja todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti koko aiemman filosofian \xe2\x80\x94 l\xc3\xa4hestymistapojen hylk\xc3\xa4\xc3\xa4miseen, ja viimeksi mainittu johti siihen, ett\xc3\xa4 filosofinen tutkimus korvattiin arkikielen tutkimisella \xe2\x80\x94 tavoitteena oli filosofisilta ongelmilta vaikuttavien kysymysten \xe2\x80\x9dpurkaminen\xe2\x80\x9d sen sijaan ett\xc3\xa4 niit\xc3\xa4 yritett\xc3\xa4isiin ratkaista._NEWLINE_Aluksi arkikielen filosofiaa pidettiin analyyttisen filosofian laajennuksena tai vaihtoehtona. Kun k\xc3\xa4sitteen \xe2\x80\x9danalyyttinen filosofia\xe2\x80\x9d merkitys on sittemmin vakiintunut ja selvennyt, on arkikielen filosofia n\xc3\xa4hty analyyttisen filosofian vaiheeksi, joka seurasi loogista empirismi\xc3\xa4 ja edelsi viel\xc3\xa4 nime\xc3\xa4m\xc3\xa4t\xc3\xb6nt\xc3\xa4 vaihetta, jossa analyyttinen filosofia on ilmennyt muun muassa Richard Rortyn uuspragmatismina ja Saul Kripkelle ominaisena ajatteluna._NEWLINE_Vaikka arkikielen filosofia on saanut paljon vaikutteita Wittgensteinin ja h\xc3\xa4nen oppilaidensa tutkimuksista Cambridgen yliopistossa, 1940-luvulla se kehittyi suurelta osin Oxfordin yliopistossa Austinin ja Rylen johdolla ja levisi laajalle, ennen kuin sen suosio laski nopeasti 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alkupuolella. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n ei ole harvinaista kuulla v\xc3\xa4itett\xc3\xa4v\xc3\xa4n, ett\xc3\xa4 arkikielen filosofia on kuollut. Wittgenstein on harvoja, joka on s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4nyt tuonaikaisen maineensa. Joka tapauksessa filosofian kielellinen k\xc3\xa4\xc3\xa4nne on nykyaikaisen ajattelun k\xc3\xa4\xc3\xa4nnekohta, ja monet eri aloilla vaikuttavat seuraukset voidaan johtaa arkikielen filosofiasta.\n_START_SECTION_\nKeskeisi\xc3\xa4 ajatuksia\n_START_PARAGRAPH_\nWittgensteinin mukaan sanojen merkitys on niiden k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ja filosofit kompastuvat usein abstrakteihin sanoihin. Ajatusta, jonka mukaan sanoja ei pid\xc3\xa4 yritt\xc3\xa4\xc3\xa4 ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4\xc3\xa4 irrallaan niiden k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 arkikieless\xc3\xa4, kutsutaan my\xc3\xb6s kontekstualismiksi._NEWLINE_Esimerkki: Mit\xc3\xa4 on todellisuus? \xe2\x80\x94 Filosofit ovat kohdelleet \xe2\x80\x9dtodellisuutta\xe2\x80\x9d substantiivina: se kuvaa jotakin, mill\xc3\xa4 on tietyt ominaisuudet. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ominaisuuksista on v\xc3\xa4itelty tuhansia vuosia._NEWLINE_Arkikielen filosofia sen sijaan kysyisi, kuinka k\xc3\xa4yt\xc3\xa4mme sanaa \xe2\x80\x9dtodellisuus\xe2\x80\x9d. Ihmiset voivat sanoa: \xe2\x80\x9dN\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 silt\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 X; mutta todellisuudessa asia on Y.\xe2\x80\x9d T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ilmauksella ei kuitenkaan tarkoiteta, ett\xc3\xa4 Y:ll\xc3\xa4 olisi jonkinlainen erityinen olemassaolo, jota X:ll\xc3\xa4 ei ole. Oikea tulkinta kuuluu: \xe2\x80\x9dX vain kuulosti oikealta, mutta se oli jollain tavalla harhaanjohtavaa. Nyt kerron totuuden: Y.\xe2\x80\x9d_NEWLINE_N\xc3\xa4in \xe2\x80\x9dtodellisuudessa\xe2\x80\x9d k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytyy ik\xc3\xa4\xc3\xa4n kuin sana \xe2\x80\x9dkuitenkin\xe2\x80\x9d. N\xc3\xa4in lausuma \xe2\x80\x9dTodellisuudessa asia on \xe2\x80\x93 \xe2\x80\x93\xe2\x80\x9d palvelee samanlaista tarkoitusta \xe2\x80\x94 sen teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 on muokata kuulijan odotuksia. Kun taas puhumme esimerkiksi \xe2\x80\x9dtodellisesta aseesta\xe2\x80\x9d, emme esit\xc3\xa4 metafyysist\xc3\xa4 v\xc3\xa4itett\xc3\xa4 todellisuuden luonteesta vaan ainoastaan erotamme t\xc3\xa4m\xc3\xa4n aseen tehottomasta aseesta, kuvitteellisesta aseesta jne._NEWLINE_Kiistat syntyv\xc3\xa4t, kun arkikielen filosofit soveltavat samaa l\xc3\xa4hestymistapaa sellaisiin kysymyksiin kuin \xe2\x80\x9dMit\xc3\xa4 on totuus?\xe2\x80\x9d tai \xe2\x80\x9dMit\xc3\xa4 on tietoisuus?\xe2\x80\x9d Tuon koulukunnan mukaan emme voi olettaa, ett\xc3\xa4 (esimerkiksi) totuus olisi \xe2\x80\x9dolio\xe2\x80\x9d tai \xe2\x80\x9desine\xe2\x80\x9d (samassa merkityksess\xc3\xa4 kuin esimerkiksi p\xc3\xb6yd\xc3\xa4t ja tuolit ovat \xe2\x80\x9desineit\xc3\xa4\xe2\x80\x9d), jota sana \xe2\x80\x9dtotuus\xe2\x80\x9d edustaa. Sen sijaan meid\xc3\xa4n tulee katsoa, mill\xc3\xa4 tavalla sanat \xe2\x80\x9dtotuus\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dtietoisuus\xe2\x80\x9d todella toimivat arkikieless\xc3\xa4. Asiaa tutkittuamme saatamme huomata, ettei ole olemassa yht\xc3\xa4 yksityist\xc3\xa4 asiaa, jota sana \xe2\x80\x9dtotuus\xe2\x80\x9d vastaisi. Wittgenstein pyrki kuvaamaan t\xc3\xa4t\xc3\xa4 perheyht\xc3\xa4l\xc3\xa4isyyden k\xc3\xa4sitteell\xc3\xa4\xc3\xa4n. Niinp\xc3\xa4 arkikielen filosofit ovat taipuvaisia antiessentialismiin, vaikka se on sangen kiistanalainen kanta. Antiessentialismi ja siihen liittyv\xc3\xa4 kielifilosofia liittyv\xc3\xa4t usein oleellisesti feministiseen, marxilaiseen ja muihin yhteiskunnallisiin filosofioihin, jotka arvostelevat status quon ep\xc3\xa4oikeudenmukaisuuksia. Essentialistinen \xe2\x80\x9dtotuus\xe2\x80\x9d jonakin \xe2\x80\x9desineellisen\xc3\xa4\xe2\x80\x9d liitet\xc3\xa4\xc3\xa4n niiss\xc3\xa4 usein hallinnon yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sortoon ja vaihtoehtoisten totuuksien kielto vaihtoehtoisten el\xc3\xa4m\xc3\xa4nmuotojen kieltoon.'