b'\n_START_ARTICLE_\nKulkuaaltoputki\n_START_PARAGRAPH_\nKulkuaaltoputki on elektroniputki, joka rakenteeltaan kuuluu katodis\xc3\xa4deputkiin. Kulkuaaltoputkea k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n vahvistamaan radiotaajuussignaaleita etenkin mikroaaltoalueella mm. tutkan l\xc3\xa4hettimen osana ja satelliittitekniikassa. Kulkuaaltoputki tunnetaan paremmin englanninkielisell\xc3\xa4 lyhenteell\xc3\xa4 TWT (Traveling Wave Tube) tai TWAT (Traveling Wave Amplifier Tube).\n_START_SECTION_\nRakenne ja toiminta\n_START_PARAGRAPH_\nKulkuaaltoputki on tyhji\xc3\xb6putki, jonka toisessa p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 on elektronitykki ja vastakkaisessa p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kollektori, johon elektronisuihku t\xc3\xb6rm\xc3\xa4\xc3\xa4. Suihku pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n ohuena s\xc3\xa4teen\xc3\xa4 voimakkaalla magneetilla. Suihku kulkee koko matkansa erityisen putken l\xc3\xa4pi, joka tavallisesti on helix mallinen, mutta muitakin malleja on. Sen tarkoitus on tehd\xc3\xa4 nopeusmodulaatio elektronisuihkuun. Vahvistettava heikko signaali tuodaan helixin toiseen p\xc3\xa4\xc3\xa4h\xc3\xa4n ja toisesta p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 se saadaan vahvistettuna. Kollektori l\xc3\xa4mpenee kovasti, joten isoilla kulkuaaltoputkilla on vesij\xc3\xa4\xc3\xa4hdytys ja pienill\xc3\xa4kin ainakin ilmaj\xc3\xa4\xc3\xa4hdytys.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nKulkuaaltoputkivahvistimella tai klystronivahvistimella varustettu tutkan l\xc3\xa4hetin on monimutkaisempi ja kalliimpi kuin magnetronil\xc3\xa4hetin mutta helpommin ohjattava ja moduloitava, ja se sopii siksi vaativiin tutkaj\xc3\xa4rjestelmiin, kuten lentokoneisiin, ilmavalvontaan ja lennonvarmennukseen._NEWLINE_TWT:n kaistanleveys on useissa tapauksissa yli oktaavin ja vahvistus n. 40 dB. My\xc3\xb6s vastaanottimeen TWT sopii hyvin, koska se on eritt\xc3\xa4in pienikohinainen.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nKulkuaaltoputken ja klystronin kehityksell\xc3\xa4 on yhteist\xc3\xa4 1930-luvulla Leningradin yliopiston fyysikko, Agnessa Arsenejevan, ja h\xc3\xa4nen tulevan aviomiehens\xc3\xa4, saksalaisen Oskar Heilin tekem\xc3\xa4t tutkimukset elektronien nopeusmodulaatiosta. Oskar Heil kirjoitti 1935 Berliiniss\xc3\xa4 sanomalehtikirjoituksen kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n Heilin putkesta, joka on esiaste, sek\xc3\xa4 klystronille, ett\xc3\xa4 kulkuaaltoputkelle. Kulkuaaltoputken keksiv\xc3\xa4t englantilaiset toisen maailmansodan aikana. P\xc3\xa4\xc3\xa4periaatteen selvitti Rudolf Kompfner British radar research laboratory:ssa. Kompfner ja John Pierce jatkoivat rauhan tultua kehitysty\xc3\xb6t\xc3\xa4 Bell Labsissa USA:ssa.'