b'\n_START_ARTICLE_\nGiovanni Pico della Mirandola\n_START_PARAGRAPH_\nGiovanni Pico della Mirandola (s. 24. helmikuuta 1463 \xe2\x80\x93 17. marraskuuta 1494) oli firenzel\xc3\xa4inen humanisti ja renessanssifilosofi, joka tuli tunnetuksi vuoden 1486 tapahtumien johdosta. 23-vuotias Pico astui julkisuuteen suunnitellessaan tilaisuutta, jossa puolustaisi uskontoa, filosofiaa, eettist\xc3\xa4 naturalismia ja magiaa koskevia v\xc3\xa4itteit\xc3\xa4\xc3\xa4n. Pico della Mirandola vaikutti Firenzen Akatemiassa.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nPico della Mirandola oli syntyisin Fossasta l\xc3\xa4helt\xc3\xa4 Modenaa. Picon \xc3\xa4iti toivoi pojastaan pappia, ja siksi Pico opiskeli l\xc3\xa4hes koko ik\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ja sai silloisen ajan huippukoulutuksen. 14-vuotiaana h\xc3\xa4n opiskeli Bolognassa kaanonia. \xc3\x84idin yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4 kuolema sai Picon luopumaan papin urasta, ja h\xc3\xa4n ryhtyi opiskelemaan Ferraran yliopistossa filosofiaa. Lyhyell\xc3\xa4 matkalla Firenzeen h\xc3\xa4n ehti tutustua Angelo Polizianoon, aikansa merkitt\xc3\xa4vimp\xc3\xa4\xc3\xa4n italialaisen kulttuurin opettajaan, sek\xc3\xa4 ylh\xc3\xa4is\xc3\xb6n runoilijana tunnettuun Girolamo Benvieniin. H\xc3\xa4n luultavasti tapasi t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in my\xc3\xb6s askeettisen dominikaanimunkin, radikaalin ihmisvihaajan nimelt\xc3\xa4 Girolamo Savonarola. H\xc3\xa4nen yst\xc3\xa4vyytens\xc3\xa4 heihin kesti lopun i\xc3\xa4n. Vuosina 1480-1482 Pico opiskeli Padovan yliopistossa. Latinan ja kreikankielen taitaja opiskeli nyt hepreaa ja arabiaa, sek\xc3\xa4 tutustui my\xc3\xb6s aramealaisiin ja juudealaisiin kirjoituksiin Elia del Medigon ohjauksessa. Seuraavien vuosien aikana Pico asui kotonaan, vieraillen humanismin keskuksissa ymp\xc3\xa4ri Italiaa, kunnes 1485 matkusti silloisen Euroopan merkitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4n skolastisen filosofian ja teologian keskukseen, Pariisin yliopistoon. T\xc3\xa4n\xc3\xa4 aikana h\xc3\xa4nen oletetaan aloittaneen ty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 900 teesi\xc3\xa4\xc3\xa4n koskien ja saaneen idean puolustaa sit\xc3\xa4 julkisessa v\xc3\xa4it\xc3\xb6stilaisuudessa. Vuonna 1486 h\xc3\xa4n palasi Firenzeen, jossa teki suuren vaikutuksen Lorenzo de\' Mediciin sek\xc3\xa4 Marsilio Ficinoon, joka oli tehnyt k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6sty\xc3\xb6t\xc3\xa4 Lorenzon opetuksessa. Lorenzo de\' Medici tuli olemaan hyvin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 Picon tukija ja onkin todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6ist\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 ilman Lorenzon apua Picon saavutukset olisivat tuhoutuneet tyystin._NEWLINE_Pico l\xc3\xa4hti Roomaan j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n "kongressia", jossa eurooppalaisten oppineiden kesken k\xc3\xa4sitelt\xc3\xa4isiin 900 teesi\xc3\xa4. Matkalla Roomaan Pico pys\xc3\xa4htyi Arezzossa, jossa rakastui Lorenzo de\' Medicin serkun vaimoon ja yritti karata t\xc3\xa4m\xc3\xa4n kanssa. Pakomatka p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi, kun pari saatiin kiinni, ja petetty aviomies pahoinpiteli Picon ja heitti h\xc3\xa4net tyrm\xc3\xa4\xc3\xa4n. Pico vapautettiin vasta itse Lorenzo de\' Medicin k\xc3\xa4ytetty\xc3\xa4 vaikutusvaltaansa. H\xc3\xa4n vietti useita kuukausia Perugiassa toipunassa vammoistaan. T\xc3\xa4ll\xc3\xb6in h\xc3\xa4n sanoo saaneensa "taivaan lahjana" k\xc3\xa4siins\xc3\xa4 tiettyj\xc3\xa4 kaldealaisia kirjoituksia, Esdrasin, Zoroasterin ja Melchiorin kirjat, jotka k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4t kaldealaisten filosofiaa, oraakkelien ja maagien mystisi\xc3\xa4 kirjoituksia. Perugiassa Pico tutustui my\xc3\xb6s heprealaiseen Kabbalaan sek\xc3\xa4 Hermes Trismegistoksen nimiin laitettuihin klassisen hermetismin teksteihin. Molemmat olivat Picon mielest\xc3\xa4 kiehtovia, sill\xc3\xa4 niiden oletettiin olevan samalta aikakaudelta kuin Vanha testamentti. Picon l\xc3\xa4hestymistapa tutkimukseen oli synkretismi, kohteen tarkkailu kaikilta n\xc3\xa4k\xc3\xb6kannoilta, jolloin perimm\xc3\xa4isen totuuden mahdollisuus ilmenisi useimmiten eri perspektiiveiss\xc3\xa4. H\xc3\xa4nen ajatuksensa perustuivat p\xc3\xa4\xc3\xa4osin Platoniin, mutta h\xc3\xa4n kunnioitti suuresti my\xc3\xb6s Aristotelesta. Vaikka h\xc3\xa4n oli opiskellut humanistisissa kouluissa, h\xc3\xa4n itse oli ehdottomasti eklektikko, ja h\xc3\xa4nen ty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 katsotaankin oleva reaktio aikakauden puristiselle humanismille. Pico halusi aina luoda sovun Platonin ja Aristoteleen koulukuntien v\xc3\xa4lille, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4n katsoi filosofien k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4n samoja aiheita vaikka he k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t erilaisia ilmaisuja. Yht\xc3\xa4 lailla h\xc3\xa4n uskoi, ett\xc3\xa4 oppineiden tulisi opiskella Vanhan testamentin ohella my\xc3\xb6s Talmudia ja Hermeticaa, sill\xc3\xa4 ne kaikki sis\xc3\xa4lsiv\xc3\xa4t "Jumalan sanan", vain eri kielill\xc3\xa4 ilmaistuna._NEWLINE_Pico viimeisteli kirjansa ja jatkoi suunnitelmaansa j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 julkinen debatti 900 teesi\xc3\xa4 koskien. H\xc3\xa4n julkaisi kirjan joulukuussa 1486 nimell\xc3\xa4 Conclusiones philosophicae, cabalasticae et theologicae, ja tarjoutui kustantamaan niiden oppineiden kulut jotka olivat valmiita saapumaan tilaisuuteen Roomassa. Helmikuussa 1487 paavi Innocentius VIII kielsi mahdollisen debatin ja muodosti komission tutkimaan teesien oikeaoppisuutta. 13 teesi\xc3\xa4 tuomittiin, Picon puolustusyrityksist\xc3\xa4 huolimatta, mink\xc3\xa4 johdosta h\xc3\xa4n kirjeitse suostui poissulkemaan kyseiset teesit. H\xc3\xa4n kuitenkin kielt\xc3\xa4ytyi muuttamasta vakaumustaan, ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tti kirjoittaa puolustuspuheen (Apologia J. Pici Mirandolani, Concordiae comitis, 1489) jonka omisti yst\xc3\xa4v\xc3\xa4lleen ja tukijalleen Lorenzo de\' Medicille. Kun paavi kuuli Picon uudesta kirjasta, h\xc3\xa4n j\xc3\xa4rjesti inkvisition oikeudenk\xc3\xa4ynnin, joka tuomitsi Picon kirjan levityskieltoon. Pico alistui j\xc3\xa4lleen. Paavi kommentoi teesej\xc3\xa4 osittain v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4uskoisiksi, v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4uskoisuuden tuotoksiksi, useita skandaaleiksi siveiden korvissa ja suurimman osan vain toistavan pakanafilosofien virheit\xc3\xa4. Juutalaismielisi\xc3\xa4, "luonnon filosofiaa" ja muita katolisen uskon ja ihmiskunnan vastaisia aatteita. Er\xc3\xa4s syytt\xc3\xa4jist\xc3\xa4 uskoi Kabbalan olevan Jeesusta Kristusta parjaavan kirjailijan nimi._NEWLINE_Pico oli 1488 paennut Ranskaan, jossa Savoijin herttua Filip II pid\xc3\xa4tti h\xc3\xa4net paavin kehotuksesta. Pico vangittiin Vincennesiss\xc3\xa4. Monien Italian aatelisten painostuksesta, jonka Lorenzo de\' Medici organisoi, Kaarle VIII vapautti Picon, ja h\xc3\xa4n sai muuttaa Firenzeen, jossa h\xc3\xa4n asui Lorenzon suojeluksessa. Paavin julistamassa pannassa Pico oli vuoteen 1493, kunnes Aleksanteri VI nimettiin uudeksi paaviksi. Kaiken tapahtuneen j\xc3\xa4lkeen Pico oli poissa tolaltaan, ja h\xc3\xa4n otti yhteyden Savoranolaan, mutta ei viel\xc3\xa4k\xc3\xa4\xc3\xa4n kielt\xc3\xa4nyt vakaumustaan. Lorenzo j\xc3\xa4rjesti Savonarolan matkan Firenzeen. H\xc3\xa4n asettui Fiesolen l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 huvilaan, jonka Lorenzo oli j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4nyt. Siell\xc3\xa4 h\xc3\xa4n kirjoitti kirjat Heptaplus id est de Dei creatoris opere (1489) ja De Ente et Uno (1491). Siell\xc3\xa4 h\xc3\xa4n kirjoitti my\xc3\xb6s toiseksi tunnetuimman teoksensa Disputationes adversus astrologiam divinicatrium, joka kuitenkin julkaistiin vasta h\xc3\xa4nen kuolemansa j\xc3\xa4lkeen. Siin\xc3\xa4 Pico tuomitsee ankarasti aikansa astrologit ja v\xc3\xa4itt\xc3\xa4\xc3\xa4 astrologialta puuttuvan \xc3\xa4lyllisen perustan. H\xc3\xa4n uskoi korkeaan magiaan, joka kohotti ihmisen itsetuntoa ja kehitti yksil\xc3\xb6n tahdonvoimaa. H\xc3\xa4nen maailmassaan ei ollut tilaa t\xc3\xa4htien johdatukselle._NEWLINE_Lorenzo de\' Medicin kuoltua 1492 Pico muutti Ferraraan, josta h\xc3\xa4n usein teki matkoja Firenzeen. Poliittisten levottomuuksien vaivaamassa Firenzess\xc3\xa4 Savoranolan vaikutusvalta oli kasvanut. Renessanssin vastustajat polttivat kirjoja ja taideteoksia. Kaikesta huolimatta Pico ryhtyi Savonarolan seuraajaksi hyl\xc3\xa4ten kiinnostuksensa Egyptin ja Kaldean kirjoituksiin. Aikoessaan ryhty\xc3\xa4 munkiksi h\xc3\xa4n tuhosi runokokoelmansa ja luopui omaisuudestaan._NEWLINE_Picon kuoltua h\xc3\xa4m\xc3\xa4riss\xc3\xa4 olosuhteissa 1494 huhuttiin h\xc3\xa4nen apulaisensa myrkytt\xc3\xa4neen is\xc3\xa4nt\xc3\xa4ns\xc3\xa4. Syyksi ep\xc3\xa4iltiin liian l\xc3\xa4heisi\xc3\xa4 suhteita Savonarolaan. Vasta \xc3\xa4skett\xc3\xa4in on vahvistunut, ett\xc3\xa4 Picon ja h\xc3\xa4nen yst\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Polizianon t\xc3\xa4h\xc3\xa4n p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4n asti s\xc3\xa4ilyneist\xc3\xa4 j\xc3\xa4\xc3\xa4nteist\xc3\xa4 l\xc3\xb6ytyi arsenikkia.'