b'\n_START_ARTICLE_\nKansalliskonventti\n_START_PARAGRAPH_\nKansalliskonventti (ransk. Convention nationale) oli Ranskan parlamentti ja samalla perustuslakia s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4 kansalliskokous, joka toimi ensimm\xc3\xa4isen tasavallan alkuaikana vuosina 1792\xe2\x80\x931795. Se oli j\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 kolmas Ranskan vallankumouksen aikaisista parlamenteista.\n_START_SECTION_\nPerustaminen ja kokoonpano\n_START_PARAGRAPH_\nKansalliskonventti valittiin alun perin laatimaan Ranskalle uutta perustuslakia sen j\xc3\xa4lkeen kun pariisilaisten kansannousu oli syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt kuninkaan 10. elokuuta 1792. Edellinen parlamentti eli lakias\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4 kansalliskokous p\xc3\xa4\xc3\xa4tti 12. elokuuta, ett\xc3\xa4 kansalliskonventti valittaisiin miesten l\xc3\xa4hes yleisell\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeudella aiemman tulojen perusteella rajoitetun \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeuden sijasta. \xc3\x84\xc3\xa4nioikeuden ulkopuolelle j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t viel\xc3\xa4 palvelijat, k\xc3\xb6yh\xc3\xa4inapua saavat ja naiset. \xc3\x84\xc3\xa4nioikeusik\xc3\xa4raja laskettiin 21 vuoteen. Kansalliskonventin vaalit pidettiin kahdessa vaiheessa 27. elokuuta alkaen ja se kokoontui ensi kerran 20. syyskuuta 1792._NEWLINE_Kansalliskonventissa oli 749 edustajaa, joista 83 oli ollut mukana jo vuosien 1789\xe2\x80\x931791 perustuslakia s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kansalliskokouksessa. Kansalliskonventin kokoonpano oli kuitenkin selv\xc3\xa4sti radikaalimpi kuin edelt\xc3\xa4jiens\xc3\xa4. Lakias\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kansalliskokouksena vasemmistona olleet girondistit eli maltilliset tasavaltalaiset olivat kansalliskonventissa oikeistona, ja uuden vasemmiston muodosti vuoripuolueeksi kutsuttu jyrkempi ryhm\xc3\xa4. P\xc3\xa4\xc3\xa4osin Ranskan maakuntien porvaristoa edustaneiden girondistien johtava hahmo oli Jacques Pierre Brissot, kun taas Pariisin sanskulottien tukeen nojanneen vuoripuolueen johtajia olivat Georges Danton, Maximilien Robespierre ja Jean Paul Marat. Suurin osa edustajista ei ollut tiukasti puolueisiin sitoutuneita. Girondistien ydinryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n kuului noin 60 edustajaa ja vuoripuolueeseen noin 140, mutta \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksiss\xc3\xa4 niihin liittyi suurempi m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 tukijoita. Konventin enemmist\xc3\xb6n muodosti \xe2\x80\x9dtasangoksi\xe2\x80\x9d tai \xe2\x80\x9dsuoksi\xe2\x80\x9d kutsuttu keskusta, joka oli kuitenkin hajanainen ja johtajaton ryhm\xc3\xa4. Konventin edustajista 357 eli l\xc3\xa4hes puolet oli ammatiltaan lakimiehi\xc3\xa4. My\xc3\xb6s l\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4reit\xc3\xa4, sotilaita, pappeja ja liikemiehi\xc3\xa4 oli runsaasti. Aatelisia oli kahdeksan, heist\xc3\xa4 yhten\xc3\xa4 Orl\xc3\xa9ansin herttua Philippe \xc3\x89galit\xc3\xa9, joka kuului syrj\xc3\xa4ytettyyn kuningasperheeseen._NEWLINE_Konventti kokoontui alkuun Pariisissa samassa paikassa kuin edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4ns\xc3\xa4, Tuileries\xe2\x80\x99n palatsin pihapiiriin kuuluneessa niin sanotussa Maneesin salissa (Salle du Man\xc3\xa8ge), ja 10. toukokuuta 1793 alkaen itse Tuileries\xe2\x80\x99n palatsissa.\n_START_SECTION_\nToiminta\n_START_PARAGRAPH_\nAloitettuaan ty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 kansalliskonventti julisti ensi t\xc3\xb6ikseen yksimielisesti monarkian lakkautetuksi 21. syyskuuta ja tasavallan perustetuksi 22. syyskuuta 1792. Konventin toiminnan alkuvaihetta kev\xc3\xa4\xc3\xa4seen 1793 saakka hallitsi kiristynyt valtakamppailu vuoripuolueen ja girondistien v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Girondistien johtajat olivat lahjakkaampia puhujia ja kokeneempia poliitikkoja, joten aluksi he saivat tasangon puolelleen useimmissa asioissa. Vuoripuolue p\xc3\xa4\xc3\xa4si niskan p\xc3\xa4\xc3\xa4lle ajaessaan l\xc3\xa4pi p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6kset kuningas Ludvig XVI:n asettamisesta syytteeseen ja lopulta tammikuussa 1793 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n tuomitsemisesta kuolemaan. Girondistit yrittiv\xc3\xa4t jarruttaa kuninkaan kuolemantuomiota ja leimautuivat siksi rojalistien my\xc3\xb6t\xc3\xa4ilij\xc3\xb6iksi. My\xc3\xb6s vallankumoussodissa k\xc3\xa4rsityt tappiot ajoivat sodanjulistusta voimakkaasti kannattaneet mutta sotaa kehnosti johtaneet girondistit entist\xc3\xa4 pahemmin ep\xc3\xa4suosioon. Vuoripuolueen saneltua joukon valtaa keskitt\xc3\xa4neit\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 girondistit aloittivat kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1793 konventissa uhmakkaan hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen vuoripuolueen t\xc3\xa4rkeint\xc3\xa4 tukijaa, Pariisin kommuunia vastaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena touko\xe2\x80\x93kes\xc3\xa4kuun vaihteessa tapahtui pariisilaisten uusi kansannousu, joka pakotti konventin erottamaan johtavat girondistit. Vuoripuolue hallitsi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen konventtia hein\xc3\xa4kuuhun 1794 saakka._NEWLINE_Kansalliskonventti sai 22. kes\xc3\xa4kuuta 1793 valmiiksi uuden perustuslain, mutta sodan jatkumisen vuoksi sit\xc3\xa4 ei koskaan saatettu voimaan. Sodan ja vastavallankumouksellisten kapinoiden muodostaman uhan vuoksi huhtikuussa 1793 perustetusta toimeenpanovaltaan kuuluneesta yhteishyv\xc3\xa4n valiokunnasta tehtiin v\xc3\xa4hitellen diktatorista valtaa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt hallitus. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa konventti menetti aloiteoikeutensa ja sai k\xc3\xa4sitell\xc3\xa4 pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n yhteishyv\xc3\xa4n valiokunnan tekemi\xc3\xa4 lakiesityksi\xc3\xa4. Useat kansalliskonventin j\xc3\xa4senet osallistuivat yhteishyv\xc3\xa4n valiokuntaa johtaneen Maximilien Robespierren syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4miseen eli niin sanottuun thermidorin vallankaappaukseen 27. hein\xc3\xa4kuuta 1794. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 alkoi konventin historian kolmas vaihe, jossa vuoripuolueen johtavat edustajat erotettiin konventista ja viel\xc3\xa4 vainojen j\xc3\xa4ljilt\xc3\xa4 elossa olleet girondistit kutsuttiin takaisin. Konventti hyv\xc3\xa4ksyi elokuussa 1795 uuden perustuslain, joka johti sen omaan lakkauttamiseen ja direktoriohallituksen perustamiseen. Kansalliskonventti piti viimeisen istuntonsa 26. lokakuuta 1795.\n_START_SECTION_\nKonventin komissaarit\n_START_PARAGRAPH_\nKansalliskonventti l\xc3\xa4hetti maaliskuusta 1793 alkaen eri puolille Ranskaa t\xc3\xa4ysivaltaisia edustajiaan (repr\xc3\xa9sentants en mission), joita kutsuttiin my\xc3\xb6s komissaareiksi. He hoitivat hyvin monenlaisia poikkeusaikaan liittyneit\xc3\xa4 hallinnollisia teht\xc3\xa4vi\xc3\xa4, kuten j\xc3\xa4rjestyksen palauttaminen, poliittisista rikoksista ep\xc3\xa4iltyjen vangitseminen ja kutsuntojen j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4minen. Jokaisen komissaarin toimialue k\xc3\xa4sitti kaksi departementtia. Huhtikuusta 1793 alkaen l\xc3\xa4hetettiin lis\xc3\xa4ksi jokaiseen armeijaan kolme komissaaria, joilla oli ylivalta sotilaskomentajiin. Keskushallinnon vastaisten kapinoiden lis\xc3\xa4\xc3\xa4nnytty\xc3\xa4 kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1793 l\xc3\xa4hetettiin maakuntiin viel\xc3\xa4 ylim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4isi\xc3\xa4 konventin edustajia, joista tuli terrorin aikana keskeisi\xc3\xa4 poliittisen terrorin toimeenpanijoita. Lokakuussa 1793 komissaarit alistettiin yhteishyv\xc3\xa4n valiokunnalle, mutta muuten heid\xc3\xa4n valtansa kasvoi entuudestaan. Alkuper\xc3\xa4iset komissaarit kutsuttiin takaisin kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1794, mutta tilalle l\xc3\xa4hetettiin uusia. J\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 lakkautettiin lopulta huhtikuussa 1795._NEWLINE_Konventin komissaarit saattoivat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 toimivaltaansa erilaisten itselleen l\xc3\xa4heisten tavoitteiden ajamiseen: esimerkiksi Louis Antoine de Saint-Just yritti edist\xc3\xa4\xc3\xa4 yhteiskunnallista tasa-arvoa Elsassissa, Jean-Baptiste Carrier toteutti valtavia joukkoteloituksia Nantesissa ja Joseph Fouch\xc3\xa9 yritti juuria pois kristinuskoa Ni\xc3\xa8vress\xc3\xa4. Thermidor-k\xc3\xa4\xc3\xa4nteen j\xc3\xa4lkeen komissaarit saattoivat johtaa valkoista terroria.'