b'\n_START_ARTICLE_\nJ\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuu\n_START_SECTION_\nNimet\n_START_PARAGRAPH_\nPunapuiden suvun tieteellinen nimen Sequoia on johdettu cherokee-kansan p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6n Sequoyan nimest\xc3\xa4._NEWLINE_J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuun tieteellinen lajinimi sempervirens tarkoittaa ainavihantaa. Kun laji kuvattiin tieteellisesti ensi kertaa vuonna 1824, se luokiteltiin suosypressien sukuun (Taxodium), jolloin j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuun ainavihanta kasvutapa oli selke\xc3\xa4 lajituntomerkki muutoin kausivihantien suosypressien joukossa._NEWLINE_Lajin kotiseudulla Yhdysvalloissa siit\xc3\xa4 voidaan englannin kieless\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 nimi\xc3\xa4 Redwood (suom. punapuu) tai tarkempia nimityksi\xc3\xa4 Coast Redwood (suom. rannikkopunapuu), California Redwood ja Coastal Sequoia.\n_START_SECTION_\nKuvaus\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuu on eritt\xc3\xa4in suurikokoinen ainavihanta puu. Se kasvaa tavallisesti 60\xe2\x80\x93100 metri\xc3\xa4 korkeaksi ja rungon rinnankorkeusl\xc3\xa4pimitaltaan 3\xe2\x80\x934,6 metri\xc3\xa4 leve\xc3\xa4ksi. J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuuta pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n maailman korkeimmaksi kasvavana puuna; korkein luotettavasti mitattu yksil\xc3\xb6 on Redwoodin kansallispuistossa Kaliforniassa kasvava \xe2\x80\x9dHyperion\xe2\x80\x9d, jonka pituudeksi mitattiin 115,85 metri\xc3\xa4 vuonna 2009._NEWLINE_J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuu on usein yksirunkoinen, mutta voi uusiutua kantovesoista, jolloin tuloksena voi olla monirunkoinen puu, jonka tyven l\xc3\xa4pimitta saattaa olla jopa yhdeks\xc3\xa4n metri\xc3\xa4. Runko on yleens\xc3\xa4 pysty, suora ja tyvek\xc3\xa4s. Sen alaosa on vanhemmilla puilla oksaton ja usein varsinkin l\xc3\xa4helt\xc3\xa4 tyve\xc3\xa4 pahkainen. Rungon paksu punaruskea kuori on s\xc3\xa4ikeist\xc3\xa4 ja hilseilee pitkin\xc3\xa4 ohuina liuskoina. Kuoren paksuus vaihtelee noin kahdesta senttimetrist\xc3\xa4 noin 30 senttimetriin vanhoilla puilla. Vanhan puun paksu kaarna on syv\xc3\xa4n uurteista. Juuristo koostuu enimm\xc3\xa4kseen eritt\xc3\xa4in laajalle levitt\xc3\xa4ytyvist\xc3\xa4 pintajuurista._NEWLINE_Latvus on usein aluksi kartiomainen ja vanhalla puulla ep\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisempi. Oksat ovat latvuksen yl\xc3\xa4osassa yleens\xc3\xa4 vaakasuuntaisesti siirottavia ja alempana alasp\xc3\xa4in kaartuvia. Siirottavat kasvuversot haarautuvat tasossa antaen oksalle litte\xc3\xa4n levym\xc3\xa4isen olemuksen. Uloimmat sivuversot ovat litteit\xc3\xa4 ja 3\xe2\x80\x9312 senttimetri\xc3\xa4 pitki\xc3\xa4. Johteisten lehtikantojen peitt\xc3\xa4m\xc3\xa4 versoranka on aluksi nuorella versolla vihre\xc3\xa4 ja muuttuu my\xc3\xb6hemmin punaruskeaksi. Kasvuverson k\xc3\xa4rjess\xc3\xa4 on silmusuomujen peitt\xc3\xa4m\xc3\xa4 silmu._NEWLINE_Lehtien muoto vaihtelee tasasoukasta kolmiomaiseen. Lehtiasento on kierteinen, mutta erityisesti alempien ja varjossa olevien oksien lehdet ovat kiertyneet tyvelt\xc3\xa4\xc3\xa4n siten, ett\xc3\xa4 asettuvat kampamaisen kaksirivisesti verson kyljille. Kasvuversojen tasasoukat lehdet ovat keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin noin 20 millimetri\xc3\xa4 pitki\xc3\xa4 ja enint\xc3\xa4\xc3\xa4n noin 3 millimetri\xc3\xa4 leveit\xc3\xa4. Lehdet ovat pidempi\xc3\xa4 verson keskell\xc3\xa4 kuin sen k\xc3\xa4rjess\xc3\xa4 tai tyvell\xc3\xa4. K\xc3\xa4pyj\xc3\xa4 tuottavien versojen, latvaversojen ja vanhan puun latvuksen kohenevien kasvuversojen lehdet ovat yleens\xc3\xa4 lyhyempi\xc3\xa4 ja muodoltaan lyhyensuikeita tai kolmiomaisia. Lehden laidat ovat ehyet, k\xc3\xa4rki ter\xc3\xa4v\xc3\xa4 tai pitk\xc3\xa4suippuinen ja kanta johteinen. Ilmarakoja on lehden kummallakin pinnalla, eniten kuitenkin sen selk\xc3\xa4puolella eli alapinnalla, jossa ne muodostavat kaksi vaaleaa ilmarakojuovaa lehden keskisuonen sivuille._NEWLINE_J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuu on yksikotinen, joten erilliset hede- ja emikukinnot kehittyv\xc3\xa4t samaan puuyksil\xc3\xb6\xc3\xb6n. Kukinnot kehittyv\xc3\xa4t lyhyisiin suomulehtisiin versoihin. Hedekukinnot eli hedek\xc3\xa4vyt kasvavat yksitt\xc3\xa4in l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 verson k\xc3\xa4rke\xc3\xa4. Hedek\xc3\xa4py on keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin noin nelj\xc3\xa4 millimetri\xc3\xa4 leve\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 viisi millimetri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4 ja koostuu 10\xe2\x80\x9315 kierteisesti rankaan asettuneesta hedelehdest\xc3\xa4. Yksitt\xc3\xa4inen hedelehti on muodoltaan kilpim\xc3\xa4inen ja laidaltaan hienohampainen. Kussakin hedelehdess\xc3\xa4 on kaksi tai kolme pallomaista p\xc3\xb6lylokeroa, jotka tuottavat siitep\xc3\xb6ly\xc3\xa4._NEWLINE_Emikukinnot eli k\xc3\xa4vyt kehittyv\xc3\xa4t yksitt\xc3\xa4in versojen k\xc3\xa4rkiin. K\xc3\xa4py on yleens\xc3\xa4 15\xe2\x80\x9330 millimetri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 13\xe2\x80\x9318 millimetri\xc3\xa4 leve\xc3\xa4 ja koostuu tavallisesti 18\xe2\x80\x9325 kierteisesti rankaan asettuneesta k\xc3\xa4pysuomusta. Kukin k\xc3\xa4pysuomu itsess\xc3\xa4\xc3\xa4n koostuu emisuomusta eli emilehdest\xc3\xa4 ja peitinsuomusta eli tukilehdest\xc3\xa4, jotka ovat yhteenkasvettuneet. Kilpim\xc3\xa4isen k\xc3\xa4pysuomun kurttupintainen lapa on muodoltaan ep\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisen vinoneli\xc3\xb6m\xc3\xa4inen ja kuudesta kymmeneen millimetri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 viiteen millimetri\xc3\xa4 leve\xc3\xa4. K\xc3\xa4pysuomun lavan keskell\xc3\xa4 on kuoppa, jonka vierell\xc3\xa4 on pieni peitinsuomun k\xc3\xa4rjen muodostama piikki, joka tosin usein katkeaa k\xc3\xa4vyn kypsyess\xc3\xa4. K\xc3\xa4vyn kypsytty\xc3\xa4 k\xc3\xa4pysuomut lukuun ottamatta kahta tai kolmea l\xc3\xa4himp\xc3\xa4n\xc3\xa4 k\xc3\xa4rke\xc3\xa4 avautuvat vapauttaen siivelliset siemenet tuulen kuljetettaviksi. Yksi k\xc3\xa4py tuottaa 60\xe2\x80\x93100 siement\xc3\xa4._NEWLINE_Siemen on ep\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisen kulmikas, litte\xc3\xa4 ja noin viidest\xc3\xa4 kuuteen millimetri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 kolmesta nelj\xc3\xa4\xc3\xa4n millimetri\xc3\xa4 leve\xc3\xa4. Siemenell\xc3\xa4 on kaksi surkastunutta lenninsiipe\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nLuokittelu\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuu on sypressikasvien heimon (Cupressaceae) alaheimoon Sequoioideae kuuluva havupuu sek\xc3\xa4 punapuiden suvun (Sequoia) ainoa nykyisin el\xc3\xa4v\xc3\xa4 laji._NEWLINE_J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuu on yksi harvoista polyploidisista havupuista ja ainoa tunnettu kromosomistoltaan heksaploidinen havupuu. Lajin kromosomiluku on 2n = 6x = 66. Polyploidian vuoksi lajin on ep\xc3\xa4ilty saaneen alkunsa risteym\xc3\xa4n\xc3\xa4. On my\xc3\xb6s ehdotettu j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuun olevan alkujaan sukujenv\xc3\xa4linen risteym\xc3\xa4, jonka vanhemmista toinen olisi ollut jokin kiinanpunapuiden suvun (Metasequoia) laji.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nPunapuu kasvaa Yhdysvalloissa Tyynenmeren rannikon l\xc3\xa4heisyydess\xc3\xa4 Lounais-Oregonissa ja Luoteis-Kaliforniassa. Ilmasto on siell\xc3\xa4 subtrooppinen tai l\xc3\xa4hes subtrooppinen. Levinneisyysalue on kapea kaistale, jonka pituus on noin 750 kilometri\xc3\xa4 ja leveys 8\xe2\x80\x9375 kilometri\xc3\xa4. Kasvupaikat ovat korkeudeltaan yleens\xc3\xa4 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 30\xe2\x80\x93750 metri\xc3\xa4, mutta satunnaisesti meren pinnan tasolta 920 metriin saakka. Punapuut kasvavat yleens\xc3\xa4 vuoristossa, koska niiss\xc3\xa4 on enemm\xc3\xa4n valtameren tuomaa kosteutta kuin muualla. Suurimmat ja vanhimmat yksil\xc3\xb6t kasvavat syviss\xc3\xa4 laaksoissa ja rotkoissa, miss\xc3\xa4 virtaavaa vett\xc3\xa4 on ymp\xc3\xa4ri vuoden ja miss\xc3\xa4 sumu tiivistyy kosteudeksi s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisin v\xc3\xa4liajoin. Korkeammalla kasvavat puut ovat pienempi\xc3\xa4 johtuen kuivemmista, tuulisemmista ja kylmemmist\xc3\xa4 kasvuolosuhteista. Vain harvat punapuut kasvavat meren rannalla, johtuen suolaisesta, tuulisesta ja hiekkaisesta elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6st\xc3\xa4. Punapuut muodostavat metsi\xc3\xa4 yhdess\xc3\xa4 douglaskuusen, l\xc3\xa4nnenhemlokin, lawsoninsypressin ja muiden paikallisten havupuiden kanssa.\n_START_SECTION_\nMerkitys ihmiselle\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuun puuaines on eritt\xc3\xa4in lahonkest\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4. Sit\xc3\xa4 on k\xc3\xa4ytetty runsaasti puurakentamiseen lajin luontaisella elinalueella. Siit\xc3\xa4 on aiemmin valmistettu my\xc3\xb6s kattop\xc3\xa4reit\xc3\xa4, ratap\xc3\xb6lkkyj\xc3\xa4 ja siltapalkkeja. Suurten vanhojen puiden harvinaistuttua k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 on v\xc3\xa4hentynyt. Nykyisin j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuuta k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n jonkin verran huonekalujen ja sisustuselementtien valmistukseen. Puun paksua kuituista kaarnaa on k\xc3\xa4ytetty eristeen\xc3\xa4 ja kuorikatteena._NEWLINE_Nykyisin Kalifornian vanhojen punapuumetsien j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ism\xc3\xa4iset puut ovat suosittuja matkailun\xc3\xa4ht\xc3\xa4vyyksi\xc3\xa4. J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4ispunapuu on my\xc3\xb6s suosittu istutettuna koristekasvina maailman lauhkean ja subtrooppisen ilmaston alueilla. Lajista on myynniss\xc3\xa4 joitakin koristek\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n jalostettuja lajikkeita.'