b'\n_START_ARTICLE_\nLuchino Visconti\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nVisconti oli tunnetun Visconti-suvun j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4inen. Suku hallitsi aikoinaan Milanoa ja Pohjois-Italiaa, ja h\xc3\xa4n itse oli Modronen herttua. Luchinon perhe oli Pohjois-Italian rikkaimpia. Is\xc3\xa4 oli Giuseppe Visconti (Milano, 1879\xe2\x80\x931941), Grazzanon herttua ja Modronen kreivi. \xc3\x84iti oli Carla Erba, kuuluisan farmaseuttisen yrityksen omistaja. Luchinolla oli kaikkiaan kuusi sisarusta. Sisar Umberta Visconti avioitui dokumentaristin ja ohjaajan Renzo Avanzon kanssa, ja toisen avioliiton h\xc3\xa4n solmi s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja orkesterinjohtaja Franco Manninon kanssa, joka ty\xc3\xb6skenteli yhteisty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 useiden Viscontin filmien tekemisess\xc3\xa4. Veli Luigi Visconti avioitui n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4 Laura Adanin kanssa.  _NEWLINE_Luchino suoritti asevelvollisuutensa Pinerolon ratsuv\xc3\xa4en aliupseerina. H\xc3\xa4n vietti keskeisen nuoruutensa kasvattamalla hevosia omalla maatilallaan. H\xc3\xa4n harrasti my\xc3\xb6s oopperaa, josta h\xc3\xa4n sai runsaasti vaikutteita. Perheell\xc3\xa4 oli tarjota paljon harrastamisen mahdollisuuksia, sill\xc3\xa4 is\xc3\xa4 oli teatteri Teatro alla Scalan suurin tukija ja siksi perheell\xc3\xa4 oli k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4\xc3\xa4n oma aitio teatterissa. \xc3\x84idin salongissa k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t useat aikakauden merkkihenkil\xc3\xb6t, muiden muassa kapellimestari Arturo Toscanini, s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 Giacomo Puccini ja kirjailija Gabrile D\xe2\x80\x99Annunzio.\n_START_SECTION_\nUra\n_START_PARAGRAPH_\nLuchino Viscontin aloitti uransa elokuvan parissa vasta 30-vuotiaana, ja l\xc3\xa4hes nelikymppisen\xc3\xa4 h\xc3\xa4n ohjasi oman esikoiselokuvansa. Vuonna 1936 h\xc3\xa4nen yst\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4, muotisuunnittelija Coco Chanel, tutustutti h\xc3\xa4net ohjaaja Jean Renoiriin Ranskassa. Visconti toimi h\xc3\xa4nen johdollaan kolmantena apulaisohjaajana ja pukusuunnittelijana. H\xc3\xa4neen teki syv\xc3\xa4llisen vaikutuksen Renoirin realismi, jota h\xc3\xa4n oli mukana toteuttamassa kahdessa elokuvassa (Les basfonds ja Une partie de campagne). Ranskassa h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s tapasi italialaisia vasemmistolaisia, jotka olivat maanpaossa. He vaikuttivat h\xc3\xa4neen poliittisesti. Visconti vieraili my\xc3\xb6s Hollywoodissa ja tutustui siell\xc3\xa4 elokuvastudioihin, mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4 vierailu vuonna 1939 j\xc3\xa4i varsin lyhyk\xc3\xa4iseksi \xc3\xa4idin kuoleman takia. Mielenkiintoinen yhteisty\xc3\xb6 Renoirin kanssa sai jatkoa Tosca-oopperan elokuvaversiolla. Toinen maailmansota sekoitti ranskalaisohjaajan suunnitelmat, ja elokuvan valmisti loppuun ohjaajana saksalainen Karl Koch._NEWLINE_Visconti onnistui tutustumaan joukkoon nuoria intellektuelleja ja kriitikoita toimiessaan avustajana Cinema-lehdess\xc3\xa4, jonka oli perustanut Italian diktaattorin Benito Mussolinin poika Vittorio. H\xc3\xa4n aloitti yhteisty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 Roberto Rossellinin kanssa. N\xc3\xa4iss\xc3\xa4 merkeiss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n kohtasi my\xc3\xb6s todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti elokuvaohjaaja Federico Fellinin. Yhdess\xc3\xa4 Gianni Puccinin, Antonio Pietrangelin ja Giuseppe De Santisin kanssa Visconti kirjoitti k\xc3\xa4sikirjoituksen ensimm\xc3\xa4iseen elokuvaansa Riivaajat (1943). Elokuvaa pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 neorealistisena elokuvana. Se perustui James Cainin useasti filmattuun teokseen The Postman Always Rings Twice. Elokuvan p\xc3\xa4\xc3\xa4roolissa oli Clara Calamai, joka oli viime hetkell\xc3\xa4 tullut Anna Magnanin tilalle. Vuonna 1948 Visconti k\xc3\xa4sikirjoitti ja ohjasi elokuvan Maa j\xc3\xa4risee (La terra trema), joka perustui mekaanikko Ginon el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 kertovaan Giovanni Vergan romaaniin I Malavoglia._NEWLINE_Visconti oli yksi harvoista neorealistisista ohjaajista, jotka onnistuivat ty\xc3\xb6skentelem\xc3\xa4\xc3\xa4n koko 1950-luvun ajan. H\xc3\xa4n kyll\xc3\xa4kin siirtyi genren ulkopuolella vuonna 1954 valmistuneella elokuvallaan Senso, joka oli kuvattu Technicolor-v\xc3\xa4rij\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Elokuva sijoittuu vuoteen 1866, jolloin Italia oli yhdistym\xc3\xa4ss\xc3\xa4 miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4valtioiden ja pienten ruhtinaskuntien muodostamasta hajanaisesta niemimaasta yhdeksi kansakunnaksi. Tapahtumapaikkana on It\xc3\xa4valta-Unkarin kaksoismonarkian hallitsema Veneton alue. Tarina perustuu Camillo Boniton romaaniin. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 elokuvassa Visconti yhdist\xc3\xa4\xc3\xa4 realismin ja romantiikan ja siten johdattaa katsojan pois neorealismista. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 elokuvaa ovat jotkut kriitikot v\xc3\xa4itt\xc3\xa4neet kaikkein viscontimaisimmaksi elokuvaksi._NEWLINE_Vuonna 1957 Visconti voitti Venetsian elokuvajuhlien Hopeisen leijonan elokuvallaan Valkeat y\xc3\xb6t. Kyseess\xc3\xa4 oli Fjodor Dostojevskin novelliin pohjautuva tulkinta rakkaudesta. Elokuvan t\xc3\xa4rkeiss\xc3\xa4 rooleissa olivat Marcello Mastroianni, Maria Schell, Jean Marais ja Clara Calamai. Livornon kaupunki Italiassa oli inspiroinut ohjaajaa, ja h\xc3\xa4n oli rakentanut sen Italian elokuvakeskukseen Cinecittaan._NEWLINE_Visconti oli my\xc3\xb6s kuuluisa n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4ohjaaja. Eritoten vuosina 1946\xe2\x80\x931960 h\xc3\xa4n ohjasi lukuisia t\xc3\xb6it\xc3\xa4 Rina Morelli-Paolo Stoppa Companylle; mukana oli my\xc3\xb6s Vittorio Gassman. My\xc3\xb6s ooppera kuului h\xc3\xa4nen ty\xc3\xb6sarkaansa, ja h\xc3\xa4nen kaikkein kuuluisin ohjauksensa lienee Donizettin Anna Bolena, joka esitettiin La Scalassa vuonna 1957. P\xc3\xa4\xc3\xa4osassa esiintyi itse Maria Callas, jonka laulamista oopperoista h\xc3\xa4n ohjasi my\xc3\xb6s La Sonnambulan sek\xc3\xa4 La Traviatan._NEWLINE_Elokuvaohjaajana Visconti palasi uudelleen neorealismin pariin viel\xc3\xa4 1960-luvullakin. Rocco ja h\xc3\xa4nen veljens\xc3\xa4 kertoo etel\xc3\xa4italialaisesta perheest\xc3\xa4, joka on muuttanut Milanoon paremman el\xc3\xa4m\xc3\xa4n toivossa. Geoffrey Nowell-Smith on todennut: \xe2\x80\x9dVisconti ilman realismia on sama kuin Lange ilman ekspressionismia ja Eisenstein ilman formalismia\xe2\x80\xa6\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Elokuva Tiikerikissa valmistui vuonna 1962, ja se perustui Giuseppe Tomasi di Lampedusan samannimiseen romaaniin, joka oli kirjoittajansa ainoa, postuumina julkaistu teos. Elokuva k\xc3\xa4sittelee l\xc3\xa4hes samaa aihetta kuin Senso, Italian yhdistymisen vaikeutta, mutta katsottuna Italian etel\xc3\xa4isen osan, eritoten Sisilian kautta. Tarina kuvaa uuden ja vanhan yhteent\xc3\xb6rm\xc3\xa4yst\xc3\xa4 monella tasolla, niin rakkaudessa kuin yhteiskunnassakin. Vanha ruhtinas pit\xc3\xa4ytyy entisess\xc3\xa4, vaikka uusi aika ja Italian yhdistyminen on jo l\xc3\xa4sn\xc3\xa4. Luokkarajat rikkova rakkaus kruunaa kaiken. Rooleissa n\xc3\xa4hd\xc3\xa4\xc3\xa4n Burt Lancaster, Claudia Cardinale sek\xc3\xa4 Alain Delon. Elokuva sai Kultaisen palmun Cannesin elokuvajuhlilla. Kirjailija Alberto Moravia on todennut, ett\xc3\xa4 Tiikerikissa on Viscontin elokuvista puhtain, tasapainoisin ja todellisin._NEWLINE_Vuonna 1969 valmistui Viscontin elokuva Kadotetut, josta h\xc3\xa4n oli Oscar-ehdokkaana parhaasta ohjauksesta. Elokuva kertoo vauraan saksalaisen teollisuusperheen hajoamisesta ja natsismiin sortumisesta. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 elokuvassa tulee hyvin esille ohjaajan esteettiset pyrkimykset, dekadenssi ja puhdas kauneus._NEWLINE_Viimeisin\xc3\xa4 elinvuosinaan h\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytti elokuviensa p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4hten\xc3\xa4 Helmut Bergeri\xc3\xa4, esimerkiksi Kadotetuissa ja Ludvig II:ssa, kuin my\xc3\xb6s elokuvassa Intohimo ja v\xc3\xa4kivalta, jossa kuvataan fasismin nousua aikakauden eli 1970-luvun Italiassa. Elokuvassa on my\xc3\xb6s vahva panos Burt Lancasterilta. Viscontin viimeinen elokuva oli Rakkautta Roomassa, jossa kuvataan uskottomuutta.\n_START_SECTION_\nKuolema\n_START_PARAGRAPH_\nVisconti kuoli Roomassa syd\xc3\xa4nkohtaukseen 69-vuotiaana. H\xc3\xa4n oli adoptoinut Helmut Bergerin, jolle h\xc3\xa4n j\xc3\xa4tti arvonnimens\xc3\xa4 ja omaisuutensa. Ischian saarella Napolinlahdella on Viscontin muistolle omistettu museo.'