b'\n_START_ARTICLE_\nL\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuneisuus (limnologia)\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuneisuus on erikoistapaus tiheyseroihin perustuvassa vesist\xc3\xb6jen tai ilmamassojen kerrostumisista (tiheyskerrostuneisuus). Lammissa, j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 ja meriss\xc3\xa4 on havattu vesimassojen asettautuvan eri l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilojen mukaisiin kerroksiin. Vesi voi kerrostua monestakin syyst\xc3\xa4, mutta kaikissa tapauksissa kerrostuminen johtuu vesikerrosten v\xc3\xa4lisist\xc3\xa4 tiheyseroista. Pohjimmainen vesikerros on muita kerroksia tihe\xc3\xa4mpi, seuraavaksi tulee seuraavaksi tihein ja niin edelleen, ja lopulta ylinn\xc3\xa4 kelluu  v\xc3\xa4hiten tihein vesikerros. Jos tiheyserot johtuvat vain veden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tiloista, puhutaan l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostumisesta. Muita tiheyteen vaikuttavia ilmi\xc3\xb6it\xc3\xa4 ovat liuoksien tiheyserot kuten esimerkiksi suolapitoisuus merivedess\xc3\xa4. L\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuminen on l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 lauhkean vy\xc3\xb6hykkeen ilmi\xc3\xb6._NEWLINE_Yleens\xc3\xa4 voidaan l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostumasta erottaa kolme kerrosta. Ylin kerros on p\xc3\xa4\xc3\xa4llysvesi (engl. epilimnion), joka sijaitsee harppauskerroksen eli termokliinin (engl. metalimnion, thermocline) p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Harppauskerroksen alla sijaitsee alusvesi (engl. hypolimnion).\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilan vaikutus veden tiheyteen\n_START_PARAGRAPH_\nNestem\xc3\xa4isen veden tiheys on suurimmillaan noin +4\xc2\xa0\xc2\xb0C:n l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilassa. Sit\xc3\xa4 viile\xc3\xa4mm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja sit\xc3\xa4 l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4mm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vedess\xc3\xa4 veden tiheys on t\xc3\xa4t\xc3\xa4 arvoa pienempi. Jos verrataan +20\xc2\xa0\xc2\xb0C veden tiheytt\xc3\xa4 (0,99820 g/cm\xc2\xb3) +4\xc2\xa0\xc2\xb0C veden tiheyteen (0,999973 g/cm\xc2\xb3), saadaan 0,18\xc2\xa0% ero. Saman kokoiset vesialueiden painossa on tuo sama 0,18\xc2\xa0% ero. Painovoima siirt\xc3\xa4\xc3\xa4 hitaasti tihe\xc3\xa4mm\xc3\xa4n vesialueen kevyemm\xc3\xa4n vesialueen alle. Elleiv\xc3\xa4t vedet sekoitu toisiinsa tai niiden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilat tasoitu, j\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t vesikerrokset t\xc3\xa4h\xc3\xa4n j\xc3\xa4rjestykseen.\n_START_SECTION_\nKes\xc3\xa4ll\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nKes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 aurinko l\xc3\xa4mmitt\xc3\xa4\xc3\xa4 lammen tai j\xc3\xa4rven vedenpintaa, jolloin sen l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila kohoaa muuta vesimassaa korkeammaksi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n l\xc3\xa4mmenneen vesikerroksen tiheys on pienempi kuin viile\xc3\xa4mm\xc3\xa4n veden tiheys ja se s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 keve\xc3\xa4mp\xc3\xa4n\xc3\xa4 paikkansa vesimassan p\xc3\xa4\xc3\xa4llimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 kerroksena. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vesikerroksessa aallokon vaikutus on suurin, jolloin siin\xc3\xa4 oleva l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilaerot tasottuvat veden sekoittuessa. Auringon l\xc3\xa4mp\xc3\xb6 ja tuulen sekoittumisen yhteisvaikutuksesta seuraa, ett\xc3\xa4 tasal\xc3\xa4mp\xc3\xb6isen kerroksen alla on viile\xc3\xa4\xc3\xa4 vett\xc3\xa4. Sit\xc3\xa4 kerrosta, jossa l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila putoaa pintaveden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilasta pohjan viile\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilaan, kutsutaan harppauskerrokseksi eli termokliiniksi. Harppauskerros erottaa vesimassasta p\xc3\xa4\xc3\xa4llysveden ja alusveden toisistaan. Alusveden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on alhaisin ja saattaa syviss\xc3\xa4 j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 olla +4\xc2\xa0\xc2\xb0C tai sit\xc3\xa4 muutaman asteen l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4mpi. _NEWLINE_Tiheyserojen takia eril\xc3\xa4mp\xc3\xb6iset vesikerrokset eiv\xc3\xa4t kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sekoitu kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n ja niist\xc3\xa4 muodostuu pysyvi\xc3\xa4 elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6j\xc3\xa4, joissa olosuhteet voivat kehitty\xc3\xa4 erill\xc3\xa4\xc3\xa4n muista vesikerroksista. Vesist\xc3\xb6n pohjan tapahtumat vaikuttavat alusveden laatuun ja vedenpinnan tapahtumat p\xc3\xa4\xc3\xa4llysveden olosuhteisiin. Alusvedess\xc3\xa4 olevat kivenn\xc3\xa4isaineet ja humus painuvat j\xc3\xa4rven pohjaan muodostaen mutaa. Mudan joukkoon j\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s ravinteita, jotka ovat sakkautuneet sinne alusvedest\xc3\xa4. Happi kulkeutuu p\xc3\xa4\xc3\xa4llysveteen veden pinnan kautta eik\xc3\xa4 se l\xc3\xa4p\xc3\xa4ise harppauskerrosta matkallaan alusveteen muuten kuin diffusoitumalla. Jos alusvedest\xc3\xa4 alkaa happi j\xc3\xa4rven rehev\xc3\xb6itymisest\xc3\xa4 johtuen loppua, alkaa pohjan sedimenteiss\xc3\xa4 oleva fosfori liueta takaisin veteen. Liuennut fosfori j\xc3\xa4\xc3\xa4 alusveteen nostaen sen fosforipitoisuudet moninkertaisiksi. P\xc3\xa4\xc3\xa4llysveden tilanteesta voidaan esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 esimerkkin\xc3\xa4 lev\xc3\xa4n yhteytt\xc3\xa4mistoiminta. Jos vedess\xc3\xa4 on runsaasti ravinteita ja lev\xc3\xa4t p\xc3\xa4\xc3\xa4sev\xc3\xa4t lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4\xc3\xa4n niin runsaaksi, niin vesi sameutuu silmiinn\xc3\xa4hden. Silloin auringonvalo ei p\xc3\xa4\xc3\xa4se en\xc3\xa4\xc3\xa4 tunkeutumaan syv\xc3\xa4lle veteen ja kerros, jossa kasvit ja lev\xc3\xa4t voivat yhteytt\xc3\xa4\xc3\xa4, j\xc3\xa4\xc3\xa4 ohuemmaksi. J\xc3\xa4rvenpohja saattaa p\xc3\xa4\xc3\xa4llysveden lev\xc3\xa4tilanteen vuoksi h\xc3\xa4m\xc3\xa4rty\xc3\xa4 tai pimenty\xc3\xa4 t\xc3\xa4ysin. Samalla p\xc3\xa4\xc3\xa4llysveden yl\xc3\xa4osa l\xc3\xa4mpenee lis\xc3\xa4\xc3\xa4 ja harppauskerros muuttuu paksummaksi. N\xc3\xa4m\xc3\xa4kin esimerkit osoittavat, ett\xc3\xa4 l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuminen jakaa vesimassan osiin, joiden sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tapahtuu asioita toisista kerroksista riippumatta.\n_START_SECTION_\nSyksyll\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nKun auringon valon vaikutukset heikkenev\xc3\xa4t, j\xc3\xa4\xc3\xa4htyv\xc3\xa4t vesist\xc3\xb6jen p\xc3\xa4\xc3\xa4llysvedet. Ero harppauskerroksen l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilaan pienenee ja lopulta h\xc3\xa4vi\xc3\xa4\xc3\xa4. Nyt vedet voivat sekoittua tuulen vaikutuksesta syvemm\xc3\xa4lt\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 syksyll\xc3\xa4 tapahtuva t\xc3\xa4yskierto sekoittaa yleens\xc3\xa4 pienten j\xc3\xa4rvien vedet parissa tai kolmessa viikossa. Suurissa j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 koko j\xc3\xa4rven t\xc3\xa4yskierto vie moninkertaisen ajan. Lopputulos on, ett\xc3\xa4 koko j\xc3\xa4rvi on samanl\xc3\xa4mp\xc3\xb6inen.\n_START_SECTION_\nTalvella\n_START_PARAGRAPH_\nTalven l\xc3\xa4hestyminen saa samanl\xc3\xa4mp\xc3\xb6isen vesimassan pinnalla olevat vedet j\xc3\xa4\xc3\xa4htym\xc3\xa4\xc3\xa4n. Tiheyseroista johtuen +4\xc2\xa0\xc2\xb0C vesi vajoaa pinnalta j\xc3\xa4rven pohjalle. N\xc3\xa4in jatkuu, kunnes koko vesimassa on t\xc3\xa4m\xc3\xa4n l\xc3\xa4mp\xc3\xb6ist\xc3\xa4 ja alkaa muodostua talviajan l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuminen. Siin\xc3\xa4 muu vesimassa j\xc3\xa4\xc3\xa4htyy viile\xc3\xa4mm\xc3\xa4ksi, kun pohjan vesimassat, ja siten kelluvat sen yl\xc3\xa4puolella. Vedenpinnan j\xc3\xa4\xc3\xa4tymishetkell\xc3\xa4 pintavesi on 0\xc2\xa0\xc2\xb0C ja pohjavesi +4\xc2\xa0\xc2\xb0C. Syntyv\xc3\xa4 j\xc3\xa4\xc3\xa4kansi est\xc3\xa4\xc3\xa4 tuulen sekoittamasta vett\xc3\xa4. Harppauskerros saattaa k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4\xc3\xa4 koko vesimassan sen pinnalta pohjaan asti, sill\xc3\xa4 siin\xc3\xa4 kerroksessa l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila muuttuu \xc3\xa4\xc3\xa4rip\xc3\xa4iden v\xc3\xa4liss\xc3\xa4 koko matkan. Ojat ja joet tuovat j\xc3\xa4rveen viile\xc3\xa4\xc3\xa4 vett\xc3\xa4 ja sekoittavat siihen vesikerroksen, joka saattaa t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4llysvesikerroksen kriteerit. Silloin harppauskerros sijaitsee syvemm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 +4\xc2\xa0\xc2\xb0C l\xc3\xa4mp\xc3\xb6isen alusveden p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Jos j\xc3\xa4rvi on pieni ja talvi on ankara, pienenee +4\xc2\xa0\xc2\xb0C kerros ja pohjallakin saattaa sen h\xc3\xa4vitess\xc3\xa4 olla pysyv\xc3\xa4 +0\xe2\x80\x932\xc2\xa0\xc2\xb0C kerros. Syviss\xc3\xa4 j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 alusvesi s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tiheimm\xc3\xa4n veden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilansa +4\xc2\xa0\xc2\xb0C koko talven._NEWLINE_Seuduilla, miss\xc3\xa4 vesist\xc3\xb6t j\xc3\xa4\xc3\xa4tyv\xc3\xa4t, ei j\xc3\xa4rven p\xc3\xa4\xc3\xa4llysveteen tule ilmasta happit\xc3\xa4ydennyst\xc3\xa4. Koska happi kulkee yleens\xc3\xa4 vesimassassa ylh\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4 alas, tulee harppauskerroksesta sen levi\xc3\xa4miselle este. Alusvesi j\xc3\xa4\xc3\xa4 ilman ylh\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4 tulevaa happea ja entinen happi kuluu eli\xc3\xb6toiminnan tai hajoamisprosessien kautta v\xc3\xa4hiin tai jopa loppuun. Kun happipitoisuus alittaa pitoisuuden 6 mg/l, aletaan puhua happiongelmista. Kalat eiv\xc3\xa4t viihdy v\xc3\xa4h\xc3\xa4happisissa syviss\xc3\xa4 vesiss\xc3\xa4. Jos talvella on hapenkulutus nopeaa, laskee happipitoisuus viel\xc3\xa4 t\xc3\xa4st\xc3\xa4kin. Seurauksena saattaa olla osittainen tai t\xc3\xa4ydellinen happikato. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tilanne on mahdollinen eritt\xc3\xa4in humuspitoisissa ja ruskeissa dystrofisissa vesist\xc3\xb6iss\xc3\xa4. Silloin ravinteet alkavat liueta sedimenteist\xc3\xa4 takaisin veteen ja veden happamuustaso voi muuttua suurestikin.\n_START_SECTION_\nKev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nKev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 aurinko alkaa l\xc3\xa4mmitt\xc3\xa4\xc3\xa4 j\xc3\xa4\xc3\xa4n alla olevaa p\xc3\xa4\xc3\xa4llysvett\xc3\xa4 ja j\xc3\xa4\xc3\xa4t sulavat. Kun j\xc3\xa4iden l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4 alkaa tuuli vaikuttaa vesikerrosten rakenteeseen, tapahtuu kev\xc3\xa4inen t\xc3\xa4yskierto syyst\xc3\xa4yskierron tapaan. Lopulta j\xc3\xa4rvi on tasal\xc3\xa4mp\xc3\xb6inen ja loppukev\xc3\xa4\xc3\xa4n auringon l\xc3\xa4mp\xc3\xb6 voi aloittaa uuden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuksen mudustamisen edellisten vuosien tapaan.\n_START_SECTION_\nMatalat tai pienet lammet ja j\xc3\xa4rvet\n_START_PARAGRAPH_\nMatalat vesist\xc3\xb6t saavat auringonvaloa pohjaan asti, mik\xc3\xa4 l\xc3\xa4mmitt\xc3\xa4\xc3\xa4 veden kauttaaltaan. Silloin vesist\xc3\xb6\xc3\xb6n ei muodostu l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tiloiltaan eril\xc3\xa4mp\xc3\xb6isi\xc3\xa4 kerroksia. Toinen kerrostumisen h\xc3\xa4iri\xc3\xb6tekij\xc3\xa4 johtuu tuuliolosuhteista. Jos lampi tai j\xc3\xa4rvi on monelta suunnalta tuulten armoilla, pystyy tuuli sekoittamaan syv\xc3\xa4tkin vedet tasal\xc3\xa4mp\xc3\xb6isiksi. Matalassa lammessa ilmi\xc3\xb6 kuitenkin esiintyy, jos se sijaitsee tuuliin n\xc3\xa4hden suojaisassa paikassa ja jos auringon valo ei ulotu kovin syv\xc3\xa4lle veteen (sameus). Silloin lammen pintavedet l\xc3\xa4mpenev\xc3\xa4t eniten ja kerrostuma voi synty\xc3\xa4 ainakin v\xc3\xa4h\xc3\xa4ksi aikaa.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuminen meress\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nMeress\xc3\xa4 l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuminen ei riipu puhtaasti l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilan aiheuttamista tiheyseroista, vaan huomioon on otettava my\xc3\xb6s suolapitoisuuden aiheuttamat tiheyserot. Meren l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuminen on n\xc3\xa4iden yhteisvaikutuksesta syntynyt kerrostuminen. Voimakkaat tuuli ja sen aallokko sekoittavat meren pintavesi\xc3\xa4, joten ne ovat tasal\xc3\xa4mp\xc3\xb6isi\xc3\xa4 paljon syvemm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kuin j\xc3\xa4rvet. Merivirrat kuljettavat vesimassoja erilaisten vedenalaisten harjanteiden v\xc3\xa4list\xc3\xa4 ja ylitse, jolloin sekoittumista tapahtuu my\xc3\xb6s pohjan l\xc3\xa4hell\xc3\xa4. Merien l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilakerrostuminen on siksi selkeint\xc3\xa4 laajojen valtamerien \xc3\xa4\xc3\xa4rell\xc3\xa4._NEWLINE_Valtamerien syvyyksiss\xc3\xa4 vallitsee melko tasainen \xe2\x88\x922\xe2\x80\x935\xc2\xa0\xc2\xb0C:n l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila. Suolaisen meriveden sulamispiste on 0\xc2\xa0\xc2\xb0C alapuolella, joten merenpohjassa on nestem\xc3\xa4ist\xc3\xa4 vett\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila alkaa kohota vasta 1\xc2\xa0500\xe2\x80\x931\xc2\xa0000 metriss\xc3\xa4 merenpinnan alapuolella, miss\xc3\xa4 se saa auringonvalon l\xc3\xa4mp\xc3\xb6energialla l\xc3\xa4mmennytt\xc3\xa4 sekoittunutta vett\xc3\xa4 pintavesist\xc3\xa4. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 syvyydest\xc3\xa4 alkaa termokliini, jossa l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila kohoaa yl\xc3\xb6s ment\xc3\xa4ess\xc3\xa4 pintavesien l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tulaan. Pintaveden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila riippuu siit\xc3\xa4, mill\xc3\xa4 leveysasteella ollaan. Napa-alueilla pintavesi on samanl\xc3\xa4mp\xc3\xb6ist\xc3\xa4 kuin pohjan vesimassat. Trooppisilla alueilla pintavesi voi olla yli 30\xc2\xa0\xc2\xb0C l\xc3\xa4mmint\xc3\xa4. Lauhkeilla vy\xc3\xb6hykkeilla meriveden pintal\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila vaihtelee samalla tavalla kuin makeanveden j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4kin.'