b'\n_START_ARTICLE_\nGabriele D\xe2\x80\x99Annunzio\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nD\xe2\x80\x99Annunzio syntyi varakkaan maanomistajan perheeseen Pescarassa, jossa h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s vietti varhaislapsuutensa. D\xe2\x80\x99Annunzio l\xc3\xa4hetettiin Pratoon oppikouluun, jossa ollessaan h\xc3\xa4n julkaisi kuusitoistavuotiaana ensimm\xc3\xa4iset runonsa. Vuonna 1881 h\xc3\xa4net hyv\xc3\xa4ksyttiin opiskelemaan La Sapienza -yliopistoon Roomaan, jossa h\xc3\xa4n osallistui monien kirjallisten ryhmien, esimerkiksi Cronaca Bizantinan, toimintaan ja kirjoitti paikallisiin lehtiin artikkeleita ja kirjallisuusarvosteluja. Noina vuosina h\xc3\xa4n aloitti my\xc3\xb6s oman varsinaisen kirjallisen uransa kirjoittamalla teokset Canto Novo (1882), Terra Vergine (1882), L\xe2\x80\x99Intermezzo di Rime (1883), Il Libro delle Vergini (1884) sek\xc3\xa4 suurimman osan novelleista, jotka my\xc3\xb6hemmin koottiin teokseksi San Pantaleone (1886). Arvostelijoista jotkut, jotka olivat aluksi tervehtineet h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 ihmelapsena, alkoivat nyt hyljeksi\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen uutta tyyli\xc3\xa4\xc3\xa4n ja syyttiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 yleisen moraalin turmelemisesta. Toisaalta h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 kiitettiin Italian kirjallisuuden uudistajana ja sen elinvoiman palauttajana. Yliopistovuosiensa j\xc3\xa4lkeen D\xe2\x80\x99Annunzio ty\xc3\xb6skenteli toimittajana La Tribuna -sanomalehdess\xc3\xa4, jossa h\xc3\xa4n nimimerkill\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dDuca Minimo\xe2\x80\x9d kirjoitti er\xc3\xa4\xc3\xa4t ter\xc3\xa4vimmist\xc3\xa4 teksteist\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_Vuonna 1883 D\xe2\x80\x99Annunzio meni naimisiin Maria Hardouin di Gallesen kanssa. Heille syntyi kolme poikaa, mutta liitto p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi eroon vuonna 1891. Sittemmin D\xe2\x80\x99Annunziolla oli pitk\xc3\xa4aikainen suhde n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t\xc3\xa4r Eleonora Duseen, joka esiintyi monissa D\xe2\x80\x99Annunzion kirjoittamissa n\xc3\xa4ytelmiss\xc3\xa4, mutta h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 oli my\xc3\xb6s useita muita rakastajattaria._NEWLINE_D\xe2\x80\x99Annunzio vietti melko huimap\xc3\xa4ist\xc3\xa4 el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 ja velkaantui. Velkojiaan h\xc3\xa4n pakeni 1910 Ranskaan, jolloin my\xc3\xb6s suhde Eleonora Duseen p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi. Ranskassa h\xc3\xa4n teki yhteisty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 Claude Debussyn kanssa musiikkin\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4n Le martyre de Saint S\xc3\xa9bastien. Ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan puhjettua D\xe2\x80\x99Annunzio palasi Italiaan, jossa h\xc3\xa4n julkisissa puheissaan kehotti Italiaa liittym\xc3\xa4\xc3\xa4n ymp\xc3\xa4rysvaltojen rinnalle. H\xc3\xa4n liittyi Italian ilmavoimiin ja taisteli sodassa h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4lent\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4, jossa yhteydess\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen toinen silm\xc3\xa4ns\xc3\xa4 sokeutui. Sota vahvisti h\xc3\xa4nen n\xc3\xa4kemyksi\xc3\xa4\xc3\xa4n siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 Italian oli omaksuttava vahvempi rooli kansainv\xc3\xa4lisess\xc3\xa4 politiikassa sodanaikaisten liittolaistensa rinnalla._NEWLINE_Pariisin rauhankonferenssissa 1919 esitettyjen Fiumen kaupunkia koskevien alueluovutusten suututtamana D\xe2\x80\x99Annunzio kokosi 2\xc2\xa0000 miehen vahvuisen joukon, marssi heid\xc3\xa4n johdossaan Fiumeen ja vaati kaupungin liitt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 Italiaan. Kun se ei onnistunut, D\xe2\x80\x99Annunzio julisti Fiumen itsen\xc3\xa4iseksi valtioksi ja itsens\xc3\xa4 sen p\xc3\xa4\xc3\xa4mieheksi Duceksi. Joulukuussa 1920 Italian laivaston tulitettua Fiumea h\xc3\xa4n joutui kuitenkin luopumaan kaupungin hallinnasta. Tapahtuman j\xc3\xa4lkeen Benito Mussolini m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si D\xe2\x80\x99Annunzion kotiarestiin Gardaj\xc3\xa4rvelle, jossa h\xc3\xa4n keskittyi kirjoittamiseen ja iloiseen el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 alettiin Mussolinin valtakaudella k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 nimityst\xc3\xa4 Il Vate, Profeetta._NEWLINE_D\xe2\x80\x99Annunzio nimitettiin Italian kuninkaallisen akatemian puheenjohtajaksi vuonna 1937. H\xc3\xa4n kuoli aivohalvaukseen kotonaan 1. maaliskuuta 1938.'