b'\n_START_ARTICLE_\nSinfonia nro 9 (Mahler)\n_START_PARAGRAPH_\nGustav Mahlerin sinfonia nro 9 D-duuri on s\xc3\xa4velletty vuosina 1908\xe2\x80\x931909. Yhdeks\xc3\xa4s sinfonia j\xc3\xa4i Mahlerin viimeiseksi valmiiksi sinfoniaksi. L\xc3\xa4hestyv\xc3\xa4st\xc3\xa4 kuolemastaan tietoinen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 teki siit\xc3\xa4 j\xc3\xa4\xc3\xa4hyv\xc3\xa4isens\xc3\xa4 musiikille (Leonard Bernsteinin mukaan teos oli Mahlerin "testamentti ja viimeinen tahto"). Kuoleman l\xc3\xa4sn\xc3\xa4olo on jatkuvasti havaittavissa \xe2\x80\x93 hetkitt\xc3\xa4iset toivonpilkahdukset vaihtuvat pian j\xc3\xa4lleen ep\xc3\xa4toivoon._NEWLINE_Noin 80\xe2\x80\x9385-minuuttinen teos koostuu nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 osasta: Andante on taistelua toivon ja tuskan v\xc3\xa4lill\xc3\xa4; toinen osa on tanssinomainen mutta raskas L\xc3\xa4ndler; kolmannen osan groteskissa Scherzossa (jota kutsutaan my\xc3\xb6s nimell\xc3\xa4 Rondo Burlesque) on mukana h\xc3\xa4iv\xc3\xa4hdyksenomainen kaunis teema, joka ennakoi kymmenett\xc3\xa4 sinfoniaa; finaali on riipaiseva Adagio, jossa jouset saavat aikaan sanoin kuvaamattoman kiihke\xc3\xa4n tunnelman, kunnes ne lopussa hiipuvat hiljalleen pois ilman Mahlerille tyypillist\xc3\xa4 huikeaa loppuhuipennusta.'