b'\n_START_ARTICLE_\nVekaraj\xc3\xa4rvi\n_START_SECTION_\nMaantietoa\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rven pituus on 800 metri\xc3\xa4, leveys 600 metri\xc3\xa4 ja sen pinta-ala on 33 hehtaaria. Se sijaitsee Vekaran kyl\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja on nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 samalla korkeudella olevan j\xc3\xa4rvest\xc3\xa4 etel\xc3\xa4isin ja suurin. Muut kolme j\xc3\xa4rve\xc3\xa4 ovat Ala-Majavesi, Yl\xc3\xa4-Majavesi ja Syv\xc3\xa4j\xc3\xa4rvi. Siihen laskee kuusi pient\xc3\xa4 mets\xc3\xa4ojaa sek\xc3\xa4 yksi Syv\xc3\xa4j\xc3\xa4rvest\xc3\xa4 alkava ja 60 metri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4 laskuoja, joka laskee j\xc3\xa4rven pohjoisosaan. J\xc3\xa4rven oma laskuoja sijaitsee Vekaranniemen l\xc3\xa4nsipuolella ja se laskee 70 metrin pituisena Yl\xc3\xa4-Majaveteen. Veden laskennallinen viipym\xc3\xa4 j\xc3\xa4rvess\xc3\xa4 on 167 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 2,9 kilometri\xc3\xa4. J\xc3\xa4rvess\xc3\xa4 on kaksi pient\xc3\xa4 luotomaista saarta. Ranta on p\xc3\xa4\xc3\xa4osin mets\xc3\xa4maata lukuun ottamatta l\xc3\xa4nsirantoja, jotka ovat peltomaata tai ojitettua suota. J\xc3\xa4rven ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 sijaitsee kaksi maatilaa ja rannoille on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Syv\xc3\xa4j\xc3\xa4rven ja Vekaraj\xc3\xa4rven v\xc3\xa4lisell\xc3\xa4 kannaksella sijaitsee Piilopirtti.\n_START_SECTION_\nVedenlaatu\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rven vedenlaatua on tutkittu alkutalvella vuosina 1981 ja 1992. Sen kautta laskevat valuma-alueen yl\xc3\xa4puoliset j\xc3\xa4rvet, joiden vedenlaatu on Vekaraj\xc3\xa4rven kanssa hyvin samanlaisia. Veden v\xc3\xa4ri on ruskea ja siin\xc3\xa4 on runsaasti humusta. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 piirteet syntyv\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 suo- ja mets\xc3\xa4valtaisilla valuma-alueilla. Vesi on kuitenkin kirkasta. Humusj\xc3\xa4rvet ovat yleens\xc3\xa4 happamia ja n\xc3\xa4in on my\xc3\xb6s Vekaraj\xc3\xa4rvi, jonka happamuustaso on alle pH 6,0. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 arvo vaihtelee vuodenaikojen ja s\xc3\xa4\xc3\xa4n mukaan, koska j\xc3\xa4rven pyskurikyky happamoitumista vastaan on jo heikko. Vuonna 1981 j\xc3\xa4rven rehevyystaso oli liev\xc3\xa4sti rehev\xc3\xb6ityneiden j\xc3\xa4rvien tasoa. Vuonna 1992 veden fosforipitoisuus alitti karujen vesien raja-arvon 12 mikrogrammaa litrassa vett\xc3\xa4 eli \xc2\xb5g/l. Samaan aikaan typpipitoisuus oli luontaisille j\xc3\xa4rville ominainen. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 fosforipitoisuus kohoaa, joten kokonaisuudessaan arvio liev\xc3\xa4st\xc3\xa4 rehev\xc3\xb6itymisest\xc3\xa4 lienee totuudenmukainen. Veden happipitoisuus oli tutkittuina ajankohtina erinomaisen hyv\xc3\xa4. Pintavesien happipitoisuus vaihteli v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 9,9\xe2\x80\x9312,0 milligrammaa litrassa vett\xc3\xa4 (mg/l). Pohjassa se oli 6,6\xe2\x80\x939,3\xc2\xa0mg/l. Vekaraj\xc3\xa4rvi soveltuu virkistysk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n melko hyvin. Vedenlaatua heikensiv\xc3\xa4t suuri humuspitoisuus ja kohonneet ravinnepitoisuudet.'