b'\n_START_ARTICLE_\nScuderia Ferrari\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nAlkujaan Scuderia Ferrari oli nimi Alfa Romeon kilpailutallille, jota Enzo Ferrari johti v. 1929\xe2\x80\x931938. Ennen johtoportaaseen siirtymist\xc3\xa4 Ferrari oli toiminut autonsuunnittelijana sek\xc3\xa4 my\xc3\xb6skin ajanut kyseisess\xc3\xa4 kilpatallissa 1924\xe2\x80\x931929._NEWLINE_Ferrari on ollut mukana Formula 1:ss\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 MM-kaudesta alkaen. Ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 vuonna talli ei kyennyt haastamaan Alfa Romeota, joka voitti kaikki kisat joihin se osallistui Giuseppe Farinan ja Juan Manuel Fangion johdolla. Nuori Alberto Ascari onnistui kuitenkin Ferrarillaan p\xc3\xa4\xc3\xa4sem\xc3\xa4\xc3\xa4n silloin t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in hyville sijoille, ja 11 pisteen ansiosta h\xc3\xa4n sijoittui yhteispisteiss\xc3\xa4 viidenneksi kolmen Alfa Romeon (Farina, Fangio ja Luigi Fagioli) sek\xc3\xa4 Talbot-Lago-kuljettaja Louis Rosierin taakse.\n_START_SECTION_\nNousu huipulle\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1951 Scuderia Ferrari p\xc3\xa4\xc3\xa4si askeleen l\xc3\xa4hemm\xc3\xa4ksi menestyst\xc3\xa4, kun Jos\xc3\xa9 Froil\xc3\xa1n Gonz\xc3\xa1lez toi Ferrarille sen historian ensimm\xc3\xa4isen voiton Britannian GP:st\xc3\xa4 1951. Ascari t\xc3\xa4ydensi Ferrarin menestyst\xc3\xa4 voittamalla seuraavat kilpailut, eli Saksan ja Italian GP:t. Alfa Romeo kuitenkin voitti Fangion avulla kyseisen vuoden mestaruuden. Seuraaville kausille Alfa Romeolla ei ollut uusiin s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6ihin sopivaa autoa, mink\xc3\xa4 vuoksi se vet\xc3\xa4ytyi Formula 1:st\xc3\xa4 l\xc3\xa4hes 30 vuodeksi._NEWLINE_Alfa Romeon p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s vet\xc3\xa4yty\xc3\xa4 oli hyv\xc3\xa4 asia Ferrarille, sill\xc3\xa4 seuraavana vuonna ajettiin kulujen s\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4miseksi Formula 2 -autoilla ja Ferrari oli ainoa talli, joka oli rakentanut auton alusta asti uusien s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6jen mukaisesti. Enzo Ferrarin suunnittelema Ferrari 500 oli ylivoimainen, jolla Piero Taruffi ja Ascari voittivat kauden kahdeksasta kilpailusta seitsem\xc3\xa4n (poikkeuksena Indianapolis 500, johon osallistui enimm\xc3\xa4kseen yhdysvaltalaisia ja jossa Ascari keskeytti teknisiin ongelmiin). Taruffi voitti yhden kilpailun, ja Ascari voitti kuudella voitollaan sek\xc3\xa4 36 MM-pisteell\xc3\xa4 maailmanmestaruuden. Toiseksi sijoittui Ferrarin Farina 24 pisteell\xc3\xa4 ja Taruffi oli kolmas 22 pisteell\xc3\xa4._NEWLINE_Seuraavana vuonna Ferrarin ylivoima jatkui ja Ascari hallitsi sarjaa alusta asti. Kausien 1952-1953 aikana Ascari voitti my\xc3\xb6s uskomattomat yhdeks\xc3\xa4n GP:t\xc3\xa4 per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in (poikkeuksena j\xc3\xa4lleen Indianapolis 500, johon osallistui enimm\xc3\xa4kseen yhdysvaltalaisia kuljettajia). Voittoputki alkoi 22. kes\xc3\xa4kuuta 1952 Belgian GP:st\xc3\xa4 ja kesti 365 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n ajan (+ kaksi viikkoa) samaan kisaan asti, kunnes seuraavassa kilpailussa 5. hein\xc3\xa4kuuta 1953 j\xc3\xa4rjestetyss\xc3\xa4 Ranskan GP:ss\xc3\xa4 voittoon ajoi Mike Hawthorn.\n_START_SECTION_\nFangion ja Hawthornin aikakausi\n_START_PARAGRAPH_\n50-luvun puolta v\xc3\xa4li\xc3\xa4 hallitsi Juan Manuel Fangio. H\xc3\xa4n oli voittanut mestaruuden 1951 ja 1954\xe2\x80\x9355, joten Ferrari halusi h\xc3\xa4net leiriins\xc3\xa4. Kyseinen kausi 1956 oli Fangiolle hankala, sill\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 nousi kunnolla taistelemaan mestaruudesta vasta voitettuaan kauden loppupuoliskolla ajetut Britannian ja Saksan GP:t. Kauden p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6skisassa Italian GP:ss\xc3\xa4 Fangion matka p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi jo varhain kisassa, mutta h\xc3\xa4nen tallikaverinsa Peter Collins lahjoitti autonsa h\xc3\xa4nelle, mik\xc3\xa4 oli viel\xc3\xa4 50-luvulla sallittua. Fangio ajoi kisassa toiseksi ja koska pisteet s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6jen mukaan jaettiin, saivat Collins ja Fangio molemmat kolme pistett\xc3\xa4 normaalin kuuden sijaan ja Fangio oli maailmanmestari. Erikoista sin\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli se, ett\xc3\xa4 ellei Collins olisi antanut autoaan Fangiolle, olisi h\xc3\xa4n itse ollut mestari._NEWLINE_Fangion siirtyess\xc3\xa4 kaudeksi 1957 Maseratille, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n voitti viidennen maailmanmestaruutensa, Ferrari tarvitsi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n tilalle uuden sankarin. Kaudella 1958 Mike Hawthorn vei mestaruuden yhden pisteen erolla toiseen brittil\xc3\xa4iseen, Vanwallilla ajaneeseen Stirling Mossiin, vaikka Moss voitti nelj\xc3\xa4 kilpailua Hawthornin yht\xc3\xa4 vastaan. Mossin talli Vanwall oli kuitenkin ensimm\xc3\xa4inen valmistajien maailmanmestari. Moss oli kauden 1958 j\xc3\xa4lkeen nelj\xc3\xa4tt\xc3\xa4 kertaa per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in MM-sarjassa toinen eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4n koskaan voittanut F1-sarjan maailmanmestaruutta el\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 aikana.\n_START_SECTION_\n1960-luku\n_START_PARAGRAPH_\n1959\xe2\x80\x931960 Cooper ja Jack Brabham hallitsivat F1-sarjaa. Kaudelle 1961 voimaan tulleet uudet s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6t m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4siv\xc3\xa4t moottorien enimm\xc3\xa4istilavuudeksi 1500 kuutiosentti\xc3\xa4, mink\xc3\xa4 ansiosta Ferrari oli j\xc3\xa4lleen ainoa, jolla oli vastaus valmiina. N\xc3\xa4in saksalainen Wolfgang von Trips ja amerikkalainen Phil Hill ajoivat kuin omassa sarjassaan. Ratkaisu tapahtui dramaattisesti Hillin hyv\xc3\xa4ksi Tripsin saatua surmansa Italian GP:ss\xc3\xa4 (P\xc3\xa4\xc3\xa4artikkeli Italian Grand Prix 1961) kauden toiseksi viimeisess\xc3\xa4 GP:ss\xc3\xa4. Hill voitti mestaruuden yhdell\xc3\xa4 pisteell\xc3\xa4 ennen von Tripsi\xc3\xa4._NEWLINE_Seuraavaa menestyst\xc3\xa4 saatiin odottaa vuoteen 1964 asti, jolloin brittil\xc3\xa4inen John Surtees ajoi maailmanmestariksi vain yhden pisteen enemm\xc3\xa4n ker\xc3\xa4nneen\xc3\xa4 kuin maamiehens\xc3\xa4 Graham Hill. Surteesista tuli samalla historian ensimm\xc3\xa4inen, ja toistaiseksi ainoa henkil\xc3\xb6, joka on onnistunut voittamaan maailmanmestaruuden sek\xc3\xa4 autoilla ett\xc3\xa4 moottoripy\xc3\xb6rill\xc3\xa4 (Surtees voitti 1950-luvulla yhteens\xc3\xa4 kaikkiaan seitsem\xc3\xa4n ratamoottoripy\xc3\xb6r\xc3\xa4ilyn kuljettajien maailmanmestaruutta 500- ja 350-kuutioisissa)._NEWLINE_Kun nuori Chris Amon tuli Ferrarille 1967, Ferrarin kurssi k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi alam\xc3\xa4keen. Lorenzo Bandini kuoli samalla kaudella Monacon onnettomuudessa. Suurimpana tallin ongelmana oli auton ep\xc3\xa4luotettavuus, ja tallin kuljettajista Jacky Ickx voitti vuosien 1967\xe2\x80\x931969 aikana vain yhden osakilpailun. Vaikka Amon ei koskaan voittanut Ferrarilla (eik\xc3\xa4 edes koko urallaan) F1-osakilpailua, oli h\xc3\xa4n tallinsa "lama-aikana" ehdoton ykk\xc3\xb6skuljettaja. Amon oli monessa kilpailussa monta kertaa aivan ylivoimaisessa johdossa, mutta tekninen vika pilasi haaveet voitosta l\xc3\xa4hes joka kerta. Kaudella 1968 h\xc3\xa4n ottikin kolmessa per\xc3\xa4tt\xc3\xa4isess\xc3\xa4 kilpailussa paalupaikan, mutta joka kerta kilpailu p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi tekniseen vikaan. Muun muassa Kanadan GP:ss\xc3\xa4 Ferrarin kytkin hajosi Amonin ollessa yli minuutin johdossa toisena ajaneeseen Denny Hulmeen. Amonin l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4 Ferrarilta kauden 1969 j\xc3\xa4lkeen talli sai k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6ns\xc3\xa4 uuden moottorin, josta tuli eritt\xc3\xa4in menestyksek\xc3\xa4s.\n_START_SECTION_\n1970-luku\n_START_PARAGRAPH_\n1970-luvun puoliv\xc3\xa4li ja loppu oli Ferrarin kulta-aikaa. Niki Laudan saapuminen talliin kaudeksi 1974 oli Ferrarin ensimm\xc3\xa4inen askel kohti mestaruuksia, jonka Lauda saavutti tallissa heti seuraavana vuonna. Samalla Ferrari voitti valmistajien tittelin. Kaudelle 1976 Lauda ja h\xc3\xa4nen tallitoverinsa Clay Regazzoni olivat j\xc3\xa4lleen ajamassa kohti maailmanmestaruutta, kunnes onnettomuus N\xc3\xbcrburgringin yli 22-kilometri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4ll\xc3\xa4 radalla oli l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 vied\xc3\xa4 Laudan hengen. Auto iskeytyi radan turva-aitoihin niin kovaa, ett\xc3\xa4 se syttyi tuleen. Kuitenkin paikalle sattuneet muut kilpailijat k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t pelastamassa h\xc3\xa4net ja it\xc3\xa4valtalainen vietiin kiireesti paikalliseen sairaalaan._NEWLINE_Laudan ei uskottu toipuvan en\xc3\xa4\xc3\xa4 kilpailukuntoon, mutta h\xc3\xa4n ei antanut periksi vaan ajoi j\xc3\xa4lleen kilpailuissa jo 38 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 onnettomuuden j\xc3\xa4lkeen. Paluukilpailussa Lauda ajoi nelj\xc3\xa4nneksi, mutta keskeytykset kauden loppukilpailuissa nostivat tasaisesti kaudella ajaneen brittil\xc3\xa4isen McLaren-kuljettaja James Huntin lopulta maailmanmestariksi yhden pisteen erolla (ero oli ollut suurimmillaan 35 pistett\xc3\xa4 Laudaan). Ferrari voitti kuitenkin selv\xc3\xa4sti valmistajien maailmanmestaruuden, jonka se uusi seuraavana vuonna samalla, kun Lauda voitti toisen maailmanmestaruutensa. Lauda oli pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n 15 voitollaan Ferrarin kautta aikain menestynein kuljettaja, ennen kuin Michael Schumacher voitti 16. osakilpailunsa Monacon GP:ss\xc3\xa4 kaudella 1999 jo nelj\xc3\xa4nnell\xc3\xa4 Ferrari-kaudellaan. Ferrari saavutti kolmannen per\xc3\xa4kk\xc3\xa4isen maailmanmestaruuden, joka oli tuohon aikaan enn\xc3\xa4tys._NEWLINE_Lauda siirtyi Brabhamille kauden 1977 p\xc3\xa4\xc3\xa4tteeksi, jolloin Ferrari tarvitsi itselleen uuden lupaavan kuljettajan. T\xc3\xa4llaiseksi osoittautui kanadalainen Gilles Villeneuve. Villeneuve oli eritt\xc3\xa4in nopea kilpailija, jota kitsaaksi osoittautunut Enzo Ferrarikin tunnusti ihailevansa, vaikka t\xc3\xa4m\xc3\xa4 hengenvaarallisen ajotyylins\xc3\xa4 takia saattoi rikkoa useita autoja ja ansaitsi siit\xc3\xa4 johtuen Ferrarin antaman lempinimen "Tuhon ylipappi" (engl. The High Priest of Destruction). Villeneuvesta tuli kuuluisa jo vuoden 1979 Yhdysvaltain GP:n my\xc3\xb6t\xc3\xa4, joiden harjoituksissa h\xc3\xa4n ajoi sateisessa s\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kaikkiaan 11 sekuntia nopeammin kuin harjoitusten toiseksi nopein. Villeneuven periaatteena oli "kaikki tai ei mit\xc3\xa4\xc3\xa4n", mik\xc3\xa4 tuossa tilanteessa kallistui h\xc3\xa4nen hyv\xc3\xa4kseen._NEWLINE_Samalla kaudella Villeneuve taisteli maailmanmestaruudesta tallikaverinsa etel\xc3\xa4afrikkalaisen Jody Scheckterin kanssa. Enzo Ferrari halusi kuitenkin ajattaa ensin Scheckterin maailmanmestariksi ja k\xc3\xa4ski aina tarpeen tulleen antaa Villeneuven p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4 Scheckter ohitseen, mink\xc3\xa4 h\xc3\xa4n teki ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 k\xc3\xa4sketty\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\n1980-luku\n_START_PARAGRAPH_\nVilleneuven piti voittaa mestaruus kaudella 1980, mutta sit\xc3\xa4 ei tullut h\xc3\xa4nelle eik\xc3\xa4 edes Scheckterille, sill\xc3\xa4 kausi oli eritt\xc3\xa4in painajaismainen. Ferrari-kuljettajat ker\xc3\xa4siv\xc3\xa4t yhteens\xc3\xa4 vain kahdeksan MM-pistett\xc3\xa4, jotka j\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t hallitsevan maailmanmestaritallin vasta 10:nneksi valmistajien taulukossa toiseksi v\xc3\xa4hiten pisteit\xc3\xa4 ker\xc3\xa4nneen\xc3\xa4 tallina. Vain Alfa Romeo j\xc3\xa4i pisteit\xc3\xa4 ker\xc3\xa4nneen\xc3\xa4 tallina sen taakse nelj\xc3\xa4ll\xc3\xa4 pisteell\xc3\xa4. Kausi 1980 s\xc3\xb6i Scheckterin motivaation t\xc3\xa4ysin ja h\xc3\xa4n lopetti uransa tuohon kauteen._NEWLINE_Scheckterin lopetus avasi tallipaikan ranskalaiselle Didier Pironille, josta tuli Villeneuven "arkkivihollinen". Villeneuve voitti kaudella 1981 Monacon GP:n. Seuraavaksi kaudeksi Villeneuve l\xc3\xa4hti varmana tavoittamaan mestaruutta, mutta San Marinon GP:ss\xc3\xa4 Pironi ohitti Villeneuven vastoin Ferrarin k\xc3\xa4sky\xc3\xa4 vain maalin loppusuoralla. Villeneuve vannoi, ettei en\xc3\xa4\xc3\xa4 koskaan puhuisi Pironille ja sen lupauksen h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s piti._NEWLINE_Kauden seuraavan osakilpailun Belgian GP:n aika-ajoissa Villeneuve tavoitteli Pironin k\xc3\xa4rkiaikaa. H\xc3\xa4n kuitenkin ajoi suoraan p\xc3\xa4in hitaalla kierroksella olleen Jochen Massin Marchia, jolloin Villeneuven Ferrari heitti valtavat voltit ja kanadalainen lensi ulos ohjaamosta pudoten maahan ja taittaen tappavasti niskansa. Pironi johti kauden edetess\xc3\xa4 MM-sarjaa vakuuttavasti, mutta kauden 12. kilpailun sumuisissa aika-ajoissa ranskalainen, vastoin muiden toivomuksia l\xc3\xa4hti ajamaan nopeata kierrosta ja t\xc3\xb6rm\xc3\xa4si edell\xc3\xa4 hitaalla kierroksella ajaneeseen Alain Prostiin. _NEWLINE_Pironi ei kokenut samanlaista kohtaloa kuin ex-tallikaverinsa Villeneuve, vaan "s\xc3\xa4\xc3\xa4styi pelkill\xc3\xa4" jalanmurtumilla ja h\xc3\xa4nen kohtalonaan oli loppukauden viett\xc3\xa4minen sairaalassa. Kauden kolmanneksi viimeisen osakilpailun, Sveitsin GP:n j\xc3\xa4lkeen Keke Rosberg nousi sarjan johtoon otettuaan vasta tuossa kisassa kauden ja uransa avausvoiton. Rosberg voitti lopulta kyseisell\xc3\xa4 kaudella maailmanmestaruuden. Pironin F1-ura p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi kauden loputtua, mutta silti Ferrari voitti valmistajien maailmanmestaruuden. Kauden j\xc3\xa4lkeen alkoi Ferrarin pitk\xc3\xa4 kuivakausi (1990-luvun puoleenv\xc3\xa4liin asti) ja talli joutui seuraamaan kun McLaren ja Williams dominoivat vuorotellen F1-sarjaa. Elokuussa 1988 tallin perustaja Enzo Ferrari kuoli 90-vuotiaana ja kuukautta my\xc3\xb6hemmin tallin kotikilpailussa Italian GP:ss\xc3\xa4 Ferrari-kuljettajat Gerhard Berger ja Michele Alboreto ajoivat McLarenin ylivoimaisesti hallitsemalla kaudella yll\xc3\xa4tykselliseen kaksoisvoittoon.\n_START_SECTION_\n1990-luvun alkupuolisko\n_START_PARAGRAPH_\nKaudeksi 1991 Ferrarille siirtyi eritt\xc3\xa4in lupaava Ranskaa edustanut, mutta syntyper\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4n italialainen Jean Alesi. Alesi oli vakuuttanut t\xc3\xa4ysin kahtena ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 Tyrrell-vuotenaan, jolloin h\xc3\xa4n oli ajanut muun muassa debyyttikilpailussaan nelj\xc3\xa4nneksi. Alesi ajoi tasaisesti ja saavutti hyvi\xc3\xa4 sijoituksia MM-sarjassa. Uran avausvoitto Kanadan GP:ss\xc3\xa4 1995 luokiteltiin usein kaikkien aikojen suosituimmaksi voitoksi. Alesi ajoi voiton nimitt\xc3\xa4in Gilles Villeneuven tunnetuksi tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 numerolla 27 voittoon Villeneuven mukaan nimetyll\xc3\xa4 radalla. Voitosta huolimatta Alesi ei saanut lis\xc3\xa4\xc3\xa4 kilpailuaikaa tallissa, vaan h\xc3\xa4nen ja silloisen tallikaverinsa Gerhard Bergerin tilalle palkattiin kahtena edellisvuonna maailmanmestaruuden voittanut Saksan Michael Schumacher sek\xc3\xa4 brittil\xc3\xa4inen Eddie Irvine.\n_START_SECTION_\n1996\xe2\x80\x932006: Michael Schumacherin aika\n_START_PARAGRAPH_\nSchumacherin tultua Ferrarille 1996 h\xc3\xa4n nousi heti kiistatta tallin ykk\xc3\xb6skuljettajaksi. Ferrarin ep\xc3\xa4luotettavuus kuitenkin maksoi maailmanmestaruuden kolmesta kauden voitosta huolimatta. Williamsin Damon Hill ja edesmenneen Gilles Villeneuven poika Jacques Villeneuve dominoivat sarjaa._NEWLINE_Seuraavaksi kaudeksi Hill sai potkut Williamsilta ja siirtyi Arrowsille. T\xc3\xa4lle kaudelle Ferrarilla oli valmiina huomattavasti kest\xc3\xa4v\xc3\xa4mpi koneisto, mik\xc3\xa4 n\xc3\xa4kyi tuloksissa. Kauden viimeiseen kilpailuun l\xc3\xa4hdett\xc3\xa4ess\xc3\xa4 Schumacher johti sarjaa yhdell\xc3\xa4 pisteell\xc3\xa4 ennen Villeneuve\xc3\xa4, mutta Schumacher ns. sulki ovensa, jolloin Villeneuve osui Ferrariin. Schumacher teki saman Damon Hillille t\xc3\xa4sm\xc3\xa4lleen samassa tilanteessa kolme vuotta aiemmin Australian GP:ss\xc3\xa4, jossa Schumacher varmisti avausmestaruutensa. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa Schumacher oli ainoa, joka k\xc3\xa4rsi tilanteesta, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4n joutui keskeytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n ja kaiken lis\xc3\xa4ksi h\xc3\xa4nen kakkossijansa hyl\xc3\xa4ttiin MM-sarjassa. Villeneuve ajoi kolmossijallaan maailmanmestariksi ja samassa kilpailussa my\xc3\xb6s Mika H\xc3\xa4kkinen voitti ensimm\xc3\xa4isen kerran urallaan._NEWLINE_Kaudella 1998 Schumacher k\xc3\xa4vi tasav\xc3\xa4kist\xc3\xa4 kamppailua mestaruudesta McLarenin Mika H\xc3\xa4kkisen kanssa ja voitti kauden aikana kuusi kilpailua. Kauden viimeisess\xc3\xa4 kilpailussa Schumacherin auto sammui l\xc3\xa4ht\xc3\xb6ruudukkoon ja h\xc3\xa4n joutui l\xc3\xa4htem\xc3\xa4\xc3\xa4n viimeiselt\xc3\xa4 tilalta. Lopulta rengasrikko p\xc3\xa4\xc3\xa4tti Schumacherin menon kolmannelta paikalta, jolloin H\xc3\xa4kkinen kurvaili mestaruuteen. Kaudella 1999 Schumacher oli j\xc3\xa4lleen mestaruustaistossa mukana, kunnes kauden puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 Britannian GP:ss\xc3\xa4 auton ajauduttua ulos Schumacherin jalka katkesi. Schumacherin loppukausi j\xc3\xa4i v\xc3\xa4liin kahta viimeist\xc3\xa4 kilpailua lukuun ottamatta, joiden aika-ajoissa h\xc3\xa4n sijoittui paalulle ja auttoi kahdella kakkossijallaan Ferrarin merkkimestaruuteen._NEWLINE_Vihdoin kaudella 2000 Schumacher voitti ensimm\xc3\xa4isen mestaruutensa Ferrarin riveiss\xc3\xa4 ja saavutti kauden aikana yhdeks\xc3\xa4n voittoa. Mestaruuskamppailu Mika H\xc3\xa4kkisen kanssa ratkesi vahvaan loppukauteen: Schumacher voitti kauden viimeiset nelj\xc3\xa4 kilpailua ja h\xc3\xa4n varmisti mestaruutensa jo ennen kauden p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 osakilpailua. Kaudella 2001 Schumacher oli ylivoimainen Ferrari F2001\xc2\xa0-autollaan, kun h\xc3\xa4n voitti mestaruuden jo kauden viidenneksi viimeisess\xc3\xa4 kilpailussa Unkarin GP:ss\xc3\xa4. Kausi 2002 oli Schumacherille viel\xc3\xa4kin huikeampi: mestaruus ratkesi jo kauden seitsem\xc3\xa4nneksi viimeisess\xc3\xa4 kilpailussa Ranskan GP:ss\xc3\xa4, ja Schumacher voitti per\xc3\xa4ti 11 kauden 17 kilpailusta (It\xc3\xa4vallan GP:st\xc3\xa4 saatu voitto tallim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4yksell\xc3\xa4 sai FIA:n pohtimaan niiden kielt\xc3\xa4mist\xc3\xa4). Viides mestaruus tiesi samalla sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n siirtyi Juan Manuel Fangion rinnalle eniten mestaruuksia voittaneena kuljettajana._NEWLINE_Kaudella 2003 Schumacher joutui k\xc3\xa4ym\xc3\xa4\xc3\xa4n j\xc3\xa4lleen tiukan mestaruustaiston McLarenin Kimi R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6sen ja Williamsin Juan Pablo Montoyan kanssa. Schumacher voitti kaudella kuusi osakilpailua. Vaikka mestaruustaisto oli viel\xc3\xa4 viimeisess\xc3\xa4 kilpailussa avoin, R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6sen mahdollisuudet mestaruuteen olivat l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 teoreettiset: Schumacherin ei tarvinnut kuin sijoittua pisteille voittaakseen mestaruuden. Sen h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s teki sijoittumalla kahdeksanneksi, jolloin h\xc3\xa4n voitti kuudennen mestaruutensa kahden pisteen erolla R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6seen. Toisaalta mestaruustaiston ratkaisseessa kauden toiseksi viimeisess\xc3\xa4 Yhdysvaltain GP:ss\xc3\xa4 Schumacherin katsottiin kuitenkin voittaneen juuri Bridgestone-renkaiden avulla: kilpailun aikana tuli rankkasade ja Bridgestonen tuolloin ylivoimaisina pidetyill\xc3\xa4 sadekelirenkailla Schumacher ajoi muita selv\xc3\xa4sti nopeammin ja nousi monta sijoitusta yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4in. Lis\xc3\xa4ksi kaudella muuttui pistej\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4, joka auttoi vastustajia saavuttamaan Schumacherin etumatkan._NEWLINE_Seuraava kausi 2004 oli Schumacherin mestaruuskausista menestyksekk\xc3\xa4in: h\xc3\xa4n voitti 13 kauden 18 osakilpailusta ja per\xc3\xa4ti 12 kauden 13 ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 osakilpailusta, eik\xc3\xa4 muilla kuljettajilla ollut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n mahdollisuuksia mestaruustaistoon, vaikka tallikaveri Rubens Barrichellolla oli viel\xc3\xa4 teoreettiset mahdollisuudet kauden viidenneksi viimeisess\xc3\xa4 Belgian GP:ss\xc3\xa4. Kausi 2005 oli Schumacherille vaikeampi eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4n voittanut kuin fiaskoksi muotoutuneen Yhdysvaltojen GP:n. MM-pisteiss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oli kolmantena, ker\xc3\xa4ten 62 pistett\xc3\xa4 ja j\xc3\xa4\xc3\xa4den mestaruuden voittaneesta Renault\'n Fernando Alonsosta 71 pistett\xc3\xa4._NEWLINE_Kaudelle 2006 Schumacher l\xc3\xa4hti numero viisi autossaan. Aiempina kausina saksalaisen tallitoverina toiminut Rubens Barrichello oli saanut tarpeekseen kakkoskuskin roolista ja vaihtoi kaudeksi 2006 Hondalle. Barrichellon korvasi Sauberilta siirtynyt brasilialainen Felipe Massa, jolla oli jo ennest\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4heisi\xc3\xa4 kontakteja Ferrarin johtoon. Alkukauden kilpailuista Schumacher voitti ainoastaan San Marinon (rikkoi aika-ajoissa Ayrton Sennan paalupaikkaenn\xc3\xa4tyksen 66. paalupaikallaan) ja Euroopan GP:t. Seuraavan kerran h\xc3\xa4n voitti loppukaudesta Yhdysvalloissa, Ranskassa (h\xc3\xa4n otti siell\xc3\xa4 enn\xc3\xa4tyksellisen kahdeksannen voiton samalla radalla) ja Saksassa. Italiassa Schumacher voitti ja samalla ilmoitti lopettavansa uransa kuluvan kauden j\xc3\xa4lkeen. Kiinassa Schumacher nousi voiton j\xc3\xa4lkeen k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 MM-sarjan johtoon, koska tasapistetilanteessa h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 oli seitsem\xc3\xa4n voittoa Alonson kuutta vastaan. Japanin Grand Prix 2006 muutti taiston aivan toisenlaiseksi. Schumacher johti kisaa selke\xc3\xa4sti, ennen Renault\'n Fernando Alonsoa, mutta ennen maalia Ferrarin moottori hajosi ja Schumacher joutui keskeytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n. Taistelu MM-tittelist\xc3\xa4 muuttui radikaalisti, sill\xc3\xa4 Alonso ajoi kisan voittoon ja ker\xc3\xa4si 10 lis\xc3\xa4pistett\xc3\xa4. Ero oli Schumacheriin jo 10 pistett\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 merkitsi ett\xc3\xa4 Schumacherin olisi pit\xc3\xa4nyt voittaa viimeinen kilpailu ja Alonson j\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4 pisteitt\xc3\xa4. Kauden viimeisess\xc3\xa4 kilpailussa polttoaineenpaineen katoaminen pilasi Schumacherin aika-ajon ja l\xc3\xa4ht\xc3\xb6ruutu kisaan oli vasta kymmenes. Kun kilpailua oli ajettu seitsem\xc3\xa4n kierrosta, Schumacherin takarengas hajosi h\xc3\xa4nen juuri ohitettuaan Renault\'n Fisichellan. Schumacher joutui aloittamaan takaa-ajon kohti k\xc3\xa4rke\xc3\xa4 kisan h\xc3\xa4nt\xc3\xa4p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4, ja onnistui nousemaan aina nelj\xc3\xa4nneksi asti tallikaveri Felipe Massan voittaessa kilpailun. Lehdist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 Schumacherin loppukisojen esityksi\xc3\xa4 katsottiin hyvin suopeasti, vaikka tekniset ja muut ongelmat veiv\xc3\xa4t lopulta mahdollisuuden mestaruuteen.\n_START_SECTION_\n2007\xe2\x80\x932014: Uusi aikakausi\n_START_PARAGRAPH_\nSchumacherin lopettaessa uransa ja teknisen johtajan Ross Brawn vet\xc3\xa4ytyess\xc3\xa4 tilap\xc3\xa4isesti formuloista Ferrarilla alkoi uusi aikakausi. Schumacherin paikan ottanut Kimi R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen ei kokenut Autosport-lehden haastattelun mukaan olevansa kovien paineiden alla astuessaan seitsenkertaisen maailmanmestarin saappaisiin. Sen sijaan toisen kuljettajan Felipe Massan oli n\xc3\xa4ytett\xc3\xa4v\xc3\xa4 olevansa nopeampi kuin R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen, koska h\xc3\xa4n ei halunnut tyyty\xc3\xa4 kakkoskuljettajan rooliin. Monelta taholta ennustettiin, ett\xc3\xa4 Ferrari menett\xc3\xa4isi iskukyky\xc3\xa4\xc3\xa4n johtohahmojen syrj\xc3\xa4\xc3\xa4nastumisen johdosta. Testeiss\xc3\xa4 Ferrari piti kuitenkin k\xc3\xa4rkivauhtia, ja talli l\xc3\xa4htikin ennakkosuosikkina Australian avauskilpailuun._NEWLINE_R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen voitti kauden avauskilpailun ylivoimaisesti. Ferrari-auton pohjalevyratkaisun kielt\xc3\xa4misen sek\xc3\xa4 tuulitunneliongelmien vuoksi McLaren otti kauden ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kolmanneksella selv\xc3\xa4n johtoaseman sek\xc3\xa4 kuljettajien ett\xc3\xa4 tallien MM-pisteiss\xc3\xa4. R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6sen kaksi per\xc3\xa4kk\xc3\xa4ist\xc3\xa4 voittoa kauden keskivaiheilla nostivat h\xc3\xa4net takaisin MM-taistoon, vaikka eroa k\xc3\xa4rkeen oli pahimmillaan 26 pistett\xc3\xa4. R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen voitti kauden nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 viimeisest\xc3\xa4 osakilpailusta kolme ja saavutti n\xc3\xa4in kuljettajien mestaruuden yhden pisteen erolla McLaren-kuljettajiin Lewis Hamiltoniin ja Fernando Alonsoon. Ferrari voitti my\xc3\xb6s valmistajien MM-tittelin jo Belgian osakilpailussa, kun McLaren tuomittiin Ferrarin entisen ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xa4n Nigel Stepneyn kanssa k\xc3\xa4ydyn vakoiluskandaalin vuoksi sakkoihin ja valmistajien pisteiden menett\xc3\xa4miseen._NEWLINE_Tammikuussa 2008 tallin johdossa tapahtui j\xc3\xa4lleen muutoksia. Marraskuussa 2007 Jean Todtin ilmoitettiin siirtyv\xc3\xa4n pois tallip\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6n paikalta, ja h\xc3\xa4nen paikkansa otti Stefano Domenicali. My\xc3\xb6s tekninen johtaja vaihtui, Mario Almondon paikan otti Aldo Costa. Kaudella 2008 Ferrari voitti j\xc3\xa4lleen valmistajien maailmanmestaruuden, mutta kuljettajien MM-taiston vei McLarenin Lewis Hamilton vain pisteen erolla Felipe Massaan._NEWLINE_Kausi 2009 alkoi tallilta huonosti Australiassa, kun Felipe Massa keskeytti kilpailun tekniseen vikaan ja Kimi R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen ajoi autolla sein\xc3\xa4\xc3\xa4n keskeytt\xc3\xa4en kilpailun my\xc3\xb6hemmin. Kauden alkupuolisko olikin vaikea Ferrarille ja Felipe Massan loukkaantuminen Unkarin GP:ss\xc3\xa4 vaikeutti tallin tilannetta entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Belgiassa Kimi R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen ajoi tallille kauden ensimm\xc3\xa4isen voiton, mutta samalla Massaa tuuraamaan nostettu testikuljettaja Luca Badoer sijoittui viimeiseksi. Badoer korvattiin Italian GP:ss\xc3\xa4 Force Indian Giancarlo Fisichellalla, mutta h\xc3\xa4n ei kyennyt ajamaan loppukautta pistesijoilla tallin autolla._NEWLINE_Kauden j\xc3\xa4lkeen Ferrarin sponsoriksi tuli Santander-pankki ja kilpakuljettajaksi R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6sen tilalle Fernando Alonso. Kausi 2010 l\xc3\xa4hti hyvin k\xc3\xa4yntiin, kun Fernando Alonso ja Felipe Massa ajoivat kaksoisvoittoon. Seuraavissa kilpailuissa Ferrarin vauhti ei riitt\xc3\xa4nyt haastamaan Red Bullin ja McLarenin autoja, mutta Alonso taisteli mestaruudesta viimeiseen osakilpailuun asti, kunnes h\xc3\xa4visi mestaruuden Sebastian Vettelille nelj\xc3\xa4ll\xc3\xa4 pisteell\xc3\xa4. Felipe Massa ei pystynyt haastamaan Alonsoa joutuen Saksan kilpailussa p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Alonson edelleen tallim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4yksell\xc3\xa4. Ferrari sai t\xc3\xa4st\xc3\xa4 100\xc2\xa0000 euron sakot. Loppupisteiss\xc3\xa4 Ferrari sijoittui kolmanneksi._NEWLINE_Kaudella 2011 Ferrari ei pystynyt haastamaan Red Bullin autoja ja saavutti kaudella vain yhden voiton Alonson ajamana. Kaudella 2012 talli sijoittui valmistajien sarjan toiseksi. Tallin kuljettaja Alonso voitti kolme kilpailua ja taisteli kuljettajien mestaruudesta viimeiseen kilpailuun saakka, mutta h\xc3\xa4visi lopulta kolmella pisteell\xc3\xa4 Sebastian Vettelille. Vuonna 2013 Alonso otti kaksi voittoa Kiinasta ja Espanjasta uusien MM-sarjan kakkospaikan. Ferrari sijoittui kolmanneksi._NEWLINE_Kaudella 2014 F1-autojen siirtyess\xc3\xa4 1,6-litraisiin V6-turbomoottoreihin talli joutui vaikeuksiin etenkin moottorin heikkouden takia. Kausi oli tallin historian surkeimpia sen j\xc3\xa4\xc3\xa4dess\xc3\xa4 valmistajien sarjassa nelj\xc3\xa4nneksi (tosin kaudella 1980 talli sijoittui valmistajissa 10.). Ainoat kohokohdat olivat Alonson kaksi palkintosijaa Kiinasta ja Unkarista. Felipe Massan l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4 Ferrarilta kauden 2013 p\xc3\xa4\xc3\xa4tteeksi h\xc3\xa4nen paikansa otti paluun talliin tehnyt Kimi R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen. Kausi oli kuitenkin R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6selle eritt\xc3\xa4in huono ja h\xc3\xa4n saavutti vain hajanaisia pistesijoja (parhaana sijoituksenaan Belgian GP:n 4. sija).\n_START_SECTION_\n2015\xe2\x80\x93 Ferrarin uusi alku\n_START_PARAGRAPH_\nKauden 2014 aikana Ferrarin organisaatio koki mittavia muutoksia, muun muassa tallip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Stefano Domenicali sai l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 tallista ja h\xc3\xa4nen paikalle otettiin Marco Mattiacci. Mattiaccin sopimus kuitenkin kesti vain kyseisen kauden ajan ja h\xc3\xa4nen paikkansa otti kaudella 2015 Maurizio Arrivabene. Talli vaihtoi jo kauden 2013 aikana my\xc3\xb6s teknisen johtajansa, Aldo Costan siirtyess\xc3\xa4 Mercedekselle h\xc3\xa4nen paikkansa otti James Allison. Samalla my\xc3\xb6s vaihtui Ferrarin puheenjohtaja kun Luca di Montezemolo ilmoitti j\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4 teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ja h\xc3\xa4nen paikansa otti syys-lokakuussa 2014 Sergio Marchionne._NEWLINE_Ferrari sai my\xc3\xb6s talliinsa uuden kuljettajan kun Alonson paikan otti Red Bullilta l\xc3\xa4htenyt Sebastian Vettel ja R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen jatkoi tallissa. Auton suorituskyky huomattiin selv\xc3\xa4sti parantuneen viime kaudesta ja Ferrarin-moottorit osoittautuivat tehokkaiksi viime vuoteen verrattuna. Vettel ajoi Ferrari-debyytiss\xc3\xa4\xc3\xa4n heti palkintosijalle ollen Australian GP:n kolmas. Seuraavassa kilpailussa Malesian GP:ss\xc3\xa4 Vettel ajoi uransa toisessa Ferrari kilpailussaan tallille sensaatiomaisen voiton p\xc3\xa4ihitt\xc3\xa4en molemmat Mercedes-kuljettajat. Voitto oli tallille ensimm\xc3\xa4inen sitten Espanjan GP:n 2013. Bahrainin GP:ss\xc3\xa4 R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen ajoi Ferrari-paluunsa ensimm\xc3\xa4isen palkintokorokesijan ollen kilpailun toinen. Unkarin GP:ss\xc3\xa4 Vettel ja R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen nousivat ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella molempien Mercedes-kuljettajien ohi kaksoisjohtoon ja talli oli l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 jopa kaksoisvoittoa, kunnes R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen joutui keskeytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n MGU-K -laitteen hajoamisen vuoksi. Vettel kuitenkin piti k\xc3\xa4rkipaikkansa ja otti Ferrarille kauden toisen voiton._NEWLINE_Belgian GP:ss\xc3\xa4 Ferrari ajoi historiansa 900:nnen osakilpailunsa. Juhlakilpailu meni kuitenkin vaisusti Vettelin keskeytetty\xc3\xa4 kaksi kierrosta ennen maalia rengasrikkoon ja R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6sen ollessa vasta seitsem\xc3\xa4s. Singaporessa Vettel ajoi Ferrarille ensimm\xc3\xa4isen paalupaikan sitten Saksan GP:n 2012. Kilpailussa molemmat Ferrarit ajoivat palkintokorokkeelle ensimm\xc3\xa4isen kerran Espanjan GP:n 2013 j\xc3\xa4lkeen, kun Vettel voitti kilpailun ja R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen oli kolmas. Meksikon osakilpailussa molemmat Ferrarit joutuivat keskeytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n, kun R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen kolaroi Valtteri Bottaksen kanssa ja Vettel keskeytti ulosajoon, ja kyseess\xc3\xa4 oli ensimm\xc3\xa4inen molempien tallin kuljettajien keskeytys sitten Australian GP:n 2006._NEWLINE_Kaudella 2017 Ferrari palasi voittokantaan kauden ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 osakilpailussa, kun Vettel voitti Australian osakilpailun. R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen sijoittui kilpailussa nelj\xc3\xa4nneksi._NEWLINE_Vuoden 2019 tammikuussa vaihtui tallip\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ksi Mattia Binotto ja nimisponsoriksi tuli Mission Winnow.\n_START_SECTION_\nFerrarin moottoria k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t Formula 1 -tallit\n_START_PARAGRAPH_\nKaudella 2019 Ferrarin asiakasmoottoreita k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t Alfa Romeo ja Haas. Aikaisemmilla kausilla Ferrarin moottoreita ovat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4neet my\xc3\xb6s Minardi (1991), Scuderia Italia (1992\xe2\x80\x931993), Prost (2001), Red Bull (2006), Spyker (2007), Toro Rosso (2007\xe2\x80\x932013, 2016), Force India (2008), Marussia (2014) sek\xc3\xa4 Manor (2015).'