b'\n_START_ARTICLE_\nLidia Gueiler Tejada\n_START_PARAGRAPH_\nLidia Gueiler Tejada (28. elokuuta 1921 \xe2\x80\x93 9. toukokuuta 2011) oli Bolivian v\xc3\xa4liaikainen presidentti 1979\xe2\x80\x931980, siihen menness\xc3\xa4 ainoa nainen virassa ja toinen naispresidentti Etel\xc3\xa4-Amerikassa._NEWLINE_Gueiler liittyi vuonna 1946 V\xc3\xadctor Paz Estenssoron kiellettyyn Movimiento Nacionalista Revolucionarioon (MNR), joka nousi valtaan vuoden 1952 vallankumouksessa. 1960-luvulla h\xc3\xa4n liittyi Partido Revolucionario de Izquierda Nacionalin j\xc3\xa4seneksi. H\xc3\xa4n oli kansalliskongressin j\xc3\xa4sen 1956\xe2\x80\x931964, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n vietti viisitoista vuotta maanpaossa kenraalien Barrientos ja Ovando vallankaappauksen j\xc3\xa4lkeen. H\xc3\xa4n palasi maahan vuonna 1978 ja liittyi Juan Lech\xc3\xadnin PRINiin ja valittiin kongressiin ja edustajainhuoneen puhemieheksi._NEWLINE_Elokuussa sotilashallituksen johtaja David Padilla Arancibia luopui vallasta nimitt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 seuraajaansa, ja maassa j\xc3\xa4rjestettiin vaalit. Kun selv\xc3\xa4\xc3\xa4 enemmist\xc3\xb6\xc3\xa4 ei saatu, kongressi nimitti 8. elokuuta 1979 v\xc3\xa4liaikaiseksi presidentiksi uusien vaalien j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4miseksi W\xc3\xa1lter Guevara Arzen. Ensimm\xc3\xa4isen siviilihallituksen sitten 1969 sy\xc3\xb6ksi verisesti vallasta eversti Alberto Natusch Busch marraskuun vallankaappauksessa. Natusch kuitenkin erosi kahden viikon kuluttua kansan ja kansainv\xc3\xa4lisen painostuksen ja yleislakon vuoksi. Lidia Gueiler Tejada nimitettiin alahuoneen puheenjohtajana 1. marraskuuta 1979 v\xc3\xa4liaikaiseksi presidentiksi._NEWLINE_Gueilerin johdolla j\xc3\xa4rjestettiin 1980 vaalit, jotka vasemmistopuolueet voittivat selv\xc3\xa4sti. Hern\xc3\xa1n Siles Zuazo ja h\xc3\xa4nen Unidad Democr\xc3\xa1tica y Popular -koalitionsa saivat 38\xc2\xa0% \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4, joten h\xc3\xa4nen nimitt\xc3\xa4misens\xc3\xa4 presidentiksi oli varma. 17. hein\xc3\xa4kuuta 1980 vallan kaappasi kuitenkin kenraali Luis Garc\xc3\xada Meza Tejada kokaiinikauppiaiden ja Klaus Barbien, entisen Lyonin Gestapon p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6n, kokoamien eurooppalaisten palkkasoturien tuella. _NEWLINE_Gueiler pakeni maasta ja asui Ranskassa kunnes diktatuuri kaatui 1982. My\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n toimi Bolivian l\xc3\xa4hettil\xc3\xa4\xc3\xa4n\xc3\xa4 Kolumbiaan, L\xc3\xa4nsi-Saksaan ja Venezuelaan (1989). H\xc3\xa4n liittyi my\xc3\xb6hemmin Jaime Paz Zamoran Movimiento de Izquierda Revolucionariaan._NEWLINE_Gueiler oli mukana lukuisissa feministij\xc3\xa4rjest\xc3\xb6iss\xc3\xa4. H\xc3\xa4n vastusti Yhdysvaltain j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 huumeiden vastaista sotaa Latinalaisessa Amerikassa, erityisesti niin sanottua Plan Columbiaa. H\xc3\xa4n kirjoitti kaksi kirjaa, La mujer y la revoluci\xc3\xb3n (1960) ja el\xc3\xa4m\xc3\xa4kertansa Mi pasi\xc3\xb3n de lidereza (2000). Gueiler vet\xc3\xa4ytyi julkisuudesta 1990-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4, mutta tuki vuoden 2005 vaaleissa Evo Moralesia.'