b'\n_START_ARTICLE_\nHarriet (kilpikonna)\n_START_PARAGRAPH_\nHarriet (noin 1830 Ecuadorin Gal\xc3\xa1pagossaaret \xe2\x80\x93 23. kes\xc3\xa4kuuta 2006 Australia) oli gal\xc3\xa1pagoksenj\xc3\xa4ttil\xc3\xa4iskilpikonna (Geochelone nigra porteri), jonka i\xc3\xa4ksi on arvioitu 175 vuotta. Sit\xc3\xa4 pidettiin elinaikanaan maailman vanhimpana elossa olleena el\xc3\xa4imen\xc3\xa4, joskin joitakin muita kilpikonnia on v\xc3\xa4itetty Harrietiakin vanhemmiksi._NEWLINE_Harrietia on v\xc3\xa4itetty Charles Darwinin vuonna 1835 kiinni ottamaksi, mutta t\xc3\xa4t\xc3\xa4 tarinaa pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 vuonna 1998 tehdyn DNA-testin mukaan Harriet kuuluu Geochelone nigran alalajiin G. n. porteri, joka on endeeminen Santa Cruzin saarella, jolla Darwin ei koskaan k\xc3\xa4ynyt. Darwin on siis todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti saanut Harrietin ja kaksi muuta Gal\xc3\xa1pagokselta mukanaan tuomaansa kilpikonnaa joltakulta, joka on k\xc3\xa4ynyt Santa Cruzilla.\n_START_SECTION_\nHarrietin el\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nCharles Darwin toi vuonna 1835 mukanaan Lontooseen kolme noin viisivuotiasta, lautasen kokoista kilpikonnaa, joille antoi nimet Tom, Dick ja Harry. Dick kuoli jo vuonna 1880, mutta Tom eli aina vuoteen 1949 asti. Darwinilla oli mukanaan Gal\xc3\xa1pagossaarilla nuori laivasto-upseeri John Wickham, joka oli Lontooseen paluun j\xc3\xa4lkeen l\xc3\xa4hd\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kohti Australiaa (ja josta my\xc3\xb6hemmin tuli Brisbanen kaupungin poliisituomioistuimen tuomari). Darwin antoi Harry-konnansa h\xc3\xa4nelle._NEWLINE_Vuonna 1842 noin 12-vuotias kilpikonna luovutettiin Australian Queenslandissa sijaitsevalle Brisbanen kasvitieteelliselle puutarhalle. Brisbanessa Harrietia luultiin yli sadan vuoden ajan koiraaksi, ja sit\xc3\xa4 yritettiin saada parittelemaan muiden Gal\xc3\xa1pagosilta tuotujen naaraskonnien kanssa. Brisbanessa Harrietin piti my\xc3\xb6s antaa lasten ratsastaa sel\xc3\xa4ss\xc3\xa4\xc3\xa4n. Kun puutarhan el\xc3\xa4inosasto suljettiin, Harrietista ei kuitenkaan hennottu luopua, vaan se j\xc3\xa4tettiin kulkemaan vapaana puutarhan alueelle._NEWLINE_Harriet eli Brisbanessa vuoteen 1958, jolloin se siirrettiin Australian Gold Coastilla sijaitsevaan Fleayn villiel\xc3\xa4inten turvakotiin, jossa my\xc3\xb6s sen oikea sukupuoli vihdoin huomattiin 1960-luvulla (ja tuolloin sen nimi my\xc3\xb6s muutettiin Harrysta Harrietiksi). Vuonna 1987 Harriet siirrettiin edelleen Queenslandin Beerwahissa sijaitsevaan Australia Zoo -nimiseen el\xc3\xa4intarhaan, miss\xc3\xa4 se vietti loppuel\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 vuoteen 2006 saakka.\n_START_SECTION_\nLuonne\n_START_PARAGRAPH_\nHarrietin sanotaan olleen kilpikonnaksi hyv\xc3\xa4luontoinen. Sen kerrotaan rakastaneen ihmisten huomiota ja nauttineen kilpeens\xc3\xa4 taputtamisesta. Suurimman osan p\xc3\xa4iv\xc3\xa4st\xc3\xa4 Harriet torkkui kotilammellaan. Harriet s\xc3\xb6i kiinanruusuja, kes\xc3\xa4kurpitsaa, kurpitsaa, papuja, persiljaa, lehtisikuria ja kiinankaalia._NEWLINE_Harrietin 175. syntym\xc3\xa4p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 juhlittiin 15. marraskuuta 2005. Luonnossa n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kilpikonnat el\xc3\xa4v\xc3\xa4t "vain" noin 150 vuotta. Harrietin pitk\xc3\xa4n i\xc3\xa4n syyksi arvellaan sen viett\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 stressit\xc3\xb6nt\xc3\xa4 el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 sit\xc3\xa4, ettei se koskaan muninut.\n_START_SECTION_\nKuolema\n_START_PARAGRAPH_\nHarriet kuoli 175 vuoden ik\xc3\xa4isen\xc3\xa4 23. kes\xc3\xa4kuuta 2006 sairauden aiheuttamaan syd\xc3\xa4nvikaan. Se painoi kuollessaan l\xc3\xa4hes 150\xc2\xa0kg. Kilpikonnan viimeinen omistaja oli luonto-ohjelmia televisioon tehnyt Steve Irwin.'