b'\n_START_ARTICLE_\nPierre Augereau\n_START_PARAGRAPH_\nCharles Pierre Fran\xc3\xa7ois Augereau (21. lokakuuta 1757, Faubourg Saint-Marceau, Pariisi \xe2\x80\x93 12. kes\xc3\xa4kuuta 1816, La Houssaye-en-Brie, Seine-et-Marne) oli Castiglionen herttua, ranskalainen sotilas, my\xc3\xb6hemmin kenraali ja yksi Napoleon I:n valtakauden 26:sta Ranskan keisarikunnan marsalkasta. Augereau osallistui Ranskan vallankumoussotiin ja Napoleonin sotiin.\n_START_SECTION_\nNuoruus\n_START_PARAGRAPH_\nAugereaun perhetausta oli vaatimaton. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli palvelija ja \xc3\xa4iti kouluttamaton hedelm\xc3\xa4kauppias. 17-vuotiaana Augereau liittyi kuninkaalliseen armeijaan, ensiksi osaksi Burgundissa sijaitsevaa ratsuv\xc3\xa4en rykmentti\xc3\xa4 ja my\xc3\xb6hemmin karabiiniereja. Augerausta kasvoi huomattava miekkamies ja kaksintaistelija. H\xc3\xa4n joutui kuitenkin maanpakoon nostettuaan miekkansa h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 solvannutta upseeria vastaan._NEWLINE_Ulkomailla Augereau eli palkkasoturina ja miekkailunopettajana. H\xc3\xa4n taisteli Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n armeijan riveiss\xc3\xa4 Osmanien valtakuntaa vastaan, mutta pakeni pian Preussiin, jossa h\xc3\xa4n liittyi kaartiin. Sielt\xc3\xa4kin Augereau karkasi pian, nyt Saksin rajan yli. Vuodet 1788\xe2\x80\x931791 t\xc3\xa4ytti palvelus Napolin kuningaskunnan armeijassa ja sittemmin Portugalissa. Ranskan suuren vallankumouksen tapahtumat toivat h\xc3\xa4net 1792 takaisin kotimaahansa, jossa h\xc3\xa4n liittyi vallankumousarmeijaan.\n_START_SECTION_\nSotilaana Ranskan vallankumoussodissa\n_START_PARAGRAPH_\nJuro jakobiini Augereau liittyi kansalliskaartiin, jossa h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli kersantti. Augereau otti kapteenina ja my\xc3\xb6hemmin everstiluutnanttina osaa Chouannerie-kapinan kukistamiseen Bretagnessa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Augereau liittyi Pyreneiden armeijaan (ransk. Arm\xc3\xa9e des Pyr\xc3\xa9n\xc3\xa9es), jossa h\xc3\xa4n nousi pian, 23. joulukuuta 1793 kenraalimajuria vastaavaan arvoon (ransk. G\xc3\xa9n\xc3\xa9ral de division). Augereaun johtama divisioona saavutti kuitenkin todellista menestyst\xc3\xa4 vasta siirrytty\xc3\xa4\xc3\xa4n osaksi Italian armeijaa (ransk. Arm\xc3\xa9e d\'Italie).\n_START_SECTION_\nItalian kampanja\n_START_PARAGRAPH_\nAugereaun divisioona menestyi Italian kampanjassa, jossa se osallistui muun muassa Loanon taisteluun (22. marraskuuta 1795), Millesimon taisteluun (13. huhtikuuta 1796) ja Cosserian linnan valtaukseen (14. huhtikuuta 1796). Castiglionen taistelu 5. elokuuta 1796, jonka lopputuloksen h\xc3\xa4n onnistui k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n tappiosta voitoksi, oli kuitenkin h\xc3\xa4nen suurin saavutuksensa. Kenraali de Marbot ylisti muistelmissaan Augereaun rohkaisseen jopa itse\xc3\xa4\xc3\xa4n Bonapartea taistelua edelt\xc3\xa4neess\xc3\xa4 h\xc3\xa4mment\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 tilanteessa. Bonaparte itse totesi, ett\xc3\xa4 Augereaulla on "paljon luonnetta, rohkeutta, taipumattomuutta ja innostusta; h\xc3\xa4n on taistelun karaisema, sotilaiden suosima, ja toimissaan onnekas". 15. marraskuuta 1796 taistelussa Arcolen sillasta Augereau innosti horjuvaa ranskalaisjoukkoa nappaamalla itselleen kulkuelipun ja rynt\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 se k\xc3\xa4siss\xc3\xa4\xc3\xa4n kohti vihollista. 27. tammikuuta 1797 h\xc3\xa4n sai palkkioksi lipun itselleen.\n_START_SECTION_\nVallankaappaus\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1797 Bonaparte l\xc3\xa4hetti Augeraun takaisin Ranskaan rohkaisemaan jakobiinien direktoraattia. Augereau joukkoinen painosti moderaatteja, ja toteuttivat 4. syyskuuta 1797 eli vallankumouskalenterin mukaan 18. fructidorkuuta vuonna V monarkisteja vastaan suunnatun vallankaappauksen. Palkkioksi h\xc3\xa4net nimettiin komentajaksi Saksan armeijaan (ransk. Arm\xc3\xa9e d\'Allemagne), joka oli syntynyt 29. syyskuuta 1797 Sambren ja Meusen armeijan ja Reinin ja Moselin armeijan (ransk. Arm\xc3\xa9e du Rhin-et-Moselle) yhdistytty\xc3\xa4. Augereau toimi Saksan armeijan komentajana 7.10\xe2\x80\x9313.12.1797. Armeija jakautui kuitenkin jo 9. joulukuuta 1797 kahtia Mainzin armeijaksi (ransk. Arm\xc3\xa9e de Mayence) ja Reinin armeijaksi (ransk. Arm\xc3\xa9e du Rhin). Augereau otti Reinin armeijan komentoonsa ajaksi 14.12.1797\xe2\x80\x933.2.1798._NEWLINE_Augereau ei ottanut n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4sti osaa 9. marraskuuta 1799 eli vallankumouksen kalenterin mukaan 18 Brumaire vuonna VIII tapahtuneeseen vallankaappaukseen. Aiemman panoksensa takia Bonaparte teki h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 kuitenkin Ranskan keisarikunnan syntymisen j\xc3\xa4lkeisen\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4, 19. toukokuuta 1804 Ranskan keisarikunnan marsalkan._NEWLINE_7. syyskuuta 1800 \xe2\x80\x93 22. lokakuuta 1801 Augereau komensi Pohjoista armeijaa (ransk. Arm\xc3\xa9e du Nord).\n_START_SECTION_\nMarsalkkana Napoleonin sodissa\n_START_PARAGRAPH_\nMarsalkka Augereau johti Napoleonin Englannin maihinnousun valmistelussa leiri\xc3\xa4 Brestiss\xc3\xa4, Bretagnessa. Napoleonin peruttua invaasion leirist\xc3\xa4 tehtiin Grande Arm\xc3\xa9en seitsem\xc3\xa4s kaarti._NEWLINE_Augereaun ja h\xc3\xa4nen joukkojensa vastuulle annettiin viestiyhteyksien suojaaminen Kolmannen koalition sodassa. He eiv\xc3\xa4t ottaneet osaa 2. joulukuuta 1805 k\xc3\xa4ytyyn Austerlitzin taisteluun. Nelj\xc3\xa4nnen koalition sodassa Augereau johti j\xc3\xa4lleen seitsem\xc3\xa4tt\xc3\xa4 kaartia. Kaarti ansioitui Jenassa, jossa se muodosti joukkojen vasemman sivustan._NEWLINE_Varhain vuonna 1807 Augereau sairastui kuumeeseen. 7. helmikuuta 1807 k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 Eylaun taistelussa h\xc3\xa4net jouduttiin sitomaan kiinni hevoseensa, mutta se ei vaikuttanut h\xc3\xa4nen kykyyns\xc3\xa4 johtaa joukkoja. Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isten tykist\xc3\xb6 h\xc3\xa4vitti taistelussa lumimyrskyn kouriin joutuneen kaartin l\xc3\xa4hes kokonaan ja Augereau haavoittui k\xc3\xa4teen, joka ei parantunut koskaan t\xc3\xa4ysin._NEWLINE_19. maaliskuuta 1808 Augereau sai Castiglionen herttuan kunnia-arvon (ei siis oikea l\xc3\xa4\xc3\xa4nitys) 1796 voittonsa johdosta. Augereau nai Ad\xc3\xa9la\xc3\xafde Josephine Bourlon de Chavangen (1789\xe2\x80\x931869) ja herttuan arvo periytyi suvussa aina sen sammumiseen 1915 saakka. Augereau ei saanut vaimonsa kanssa lapsia, vaan aatelisarvo siirtyi vaimon mukana, t\xc3\xa4m\xc3\xa4n naitua my\xc3\xb6hemmin Camille de Sainte-Aldegonden (1787\xe2\x80\x931853), n\xc3\xa4iden tytt\xc3\xa4relle Valentine de Sainte-Aldegondelle (1820\xe2\x80\x931891)._NEWLINE_Katalonian kampanjassa Augereau saavutti kohtuullista menestyst\xc3\xa4, mutta onnistui my\xc3\xb6s likaamaan mainettaan tarpeettomien raakuuksien my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Is\xc3\xa4nmaallisessa sodassa 1812 Napoleon antoi Augereaun komentoon Grande Arm\xc3\xa9en reservit, eli 11. kaartin (ransk. XIe corps de la Grande Arm\xc3\xa9e). Ennen 16.\xe2\x80\x9319. lokakuuta 1813 k\xc3\xa4yty\xc3\xa4 Leipzigin taistelua Napoleon moitti Augereauta siit\xc3\xa4, ettei h\xc3\xa4ness\xc3\xa4 ollut en\xc3\xa4\xc3\xa4 n\xc3\xa4ht\xc3\xa4viss\xc3\xa4 "Castiglionen Augereauta". Augereau vastasi t\xc3\xa4h\xc3\xa4n, ett\xc3\xa4 "anna minulle takaisin Italian veteraanit, niin min\xc3\xa4 n\xc3\xa4yt\xc3\xa4n ett\xc3\xa4 on". Ranskan k\xc3\xa4rsim\xc3\xa4st\xc3\xa4 tappiosta huolimatta Napoleon huomioi Augereaun urhean puolustustaistelun._NEWLINE_Vuonna 1814 Augereau komensi kuuden p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n taisteluiden sarjassa Lyonin armeijaa, jonka teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 oli katkaista B\xc3\xb6\xc3\xb6min armeijan viestiyhteydet. Joukot kuitenkin kielt\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t taistelemasta ja sen johtoa syytettiin loikkaamisesta._NEWLINE_18. huhtikuuta 1814 Augereau antoi joukkoineen julkilausuman, jossa he kertoivat ottaneensa k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n bourbonien valkoisen kokardin, ja leimasivat my\xc3\xb6s Napoleonin tyranniksi._NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Augereau palveli Ludvig XVIII:t\xc3\xa4, joka teki t\xc3\xa4st\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4rin ja Ranskan Pyh\xc3\xa4n Ludvigin ritarikunnan ritarin. Napoleonin palattua 1815 Augereau panikoi, ja antoi p\xc3\xb6mp\xc3\xb6\xc3\xb6sin p\xc3\xa4iv\xc3\xa4k\xc3\xa4skyn h\xc3\xa4nen kunniakseen. Napoleon ei kuitenkaan vakuuttunut sukkelasta takink\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6st\xc3\xa4, vaan julisti edellisvuoden tapahtumien johdosta Augereaun petturiksi ja vei t\xc3\xa4m\xc3\xa4n sotilasarvon ja el\xc3\xa4kkeen. Palattuaan valtaistuimelle Ludvig XVIII piti t\xc3\xa4m\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksen voimassa._NEWLINE_Augereau kuoli 1816 vesip\xc3\xb6h\xc3\xb6\xc3\xb6n tilallaan La Houssaye-en-Briessa, Seine-et-Marnessa. H\xc3\xa4net on haudattu P\xc3\xa8re-Lachaisen hautausmaalle.'