b'\n_START_ARTICLE_\nCarl Alexander Armfelt\n_START_PARAGRAPH_\nCarl Alexander Armfelt (10. helmikuuta 1850 Halikko \xe2\x80\x93 17. joulukuuta 1925 Halikko) oli suomalainen kreivi, virkamies ja kartanonomistaja, joka loi uransa Suomen valtiosihteerinvirastossa Pietarissa. H\xc3\xa4n oli vuosina 1900\xe2\x80\x931901 ministerivaltiosihteerin apulaisena. H\xc3\xa4n oli my\xc3\xb6s Suomen Armfelt-suvun p\xc3\xa4\xc3\xa4mies.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nArmfeltin vanhemmat olivat kenraalimajuri Gustaf Wilhelm Arthur Armfelt ja hovineiti Mariana Gustava Armfelt. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4nis\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli senaattori ja kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri Gustaf Magnus Armfelt ja \xc3\xa4idinis\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ministerivaltiosihteeri Alexander Armfelt. Kreivi Gustaf Mauritz Armfelt oli h\xc3\xa4nen isoisois\xc3\xa4ns\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 is\xc3\xa4n ett\xc3\xa4 \xc3\xa4idin puolelta, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen vanhempansa olivat serkkuja. Armfelt tuli ylioppilaaksi Helsingfors privatlyceumista vuonna 1869, suoritti yleisen oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1877 ja sai varatuomarin arvon 1878. H\xc3\xa4n aloitti uransa valtiosihteerinvirastossa vuonna 1877 ja tuli arkistonhoitajaksi 1880, apulaistoimitussihteeriksi 1884, toiseksi toimitussihteeriksi 1888 sek\xc3\xa4 toimitusp\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ksi 1895. Armfelt sai 1883 kamarijunkkarin, 1893 kamariherran ja 1902 hovimestarin arvon. H\xc3\xa4n osallistui vuonna 1896 keisari Nikolai II:n kruunajaisseremoniaan Moskovassa yhten\xc3\xa4 kuudesta keisarin laahuksenkannattajasta. _NEWLINE_Armfelt toimi vt. ministerivaltiosihteerin apulaisena vuosina 1900\xe2\x80\x931901. H\xc3\xa4n pyrki jarruttamaan Suomeen kohdistuneita ven\xc3\xa4l\xc3\xa4ist\xc3\xa4mistoimia. H\xc3\xa4n riitautui ministerivaltiosihteerin\xc3\xa4 toimineen ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isen Vjat\xc5\xa1eslav von Plehwen kanssa, koska vuoden 1900 kielimanifesti valmisteltiin h\xc3\xa4nen tiet\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4n. Armfelt vietti yh\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n aikaa Suomessa ja pyysi lopulta virastaan eroa, mik\xc3\xa4 my\xc3\xb6nnettiin tammikuussa 1903. Luovuttuaan virkaurasta Armfelt omistautui Halikossa sijaitsevan \xc3\x85minnen kartanon hoitamiselle. Se oli h\xc3\xa4nen lapsuudenkotinsa, jonka h\xc3\xa4n oli perinyt vuonna 1887 lapsettomana kuolleelta isoveljelt\xc3\xa4\xc3\xa4n G\xc3\xb6sta Armfeltilta. H\xc3\xa4n oli vuonna 1896 luopunut kartanolle kuuluneesta patronaattioikeudesta, toiseksi viimeisen\xc3\xa4 kartanona Suomessa. Armfelt osallistui my\xc3\xb6s sukunsa edustajana s\xc3\xa4\xc3\xa4tyvaltiop\xc3\xa4iville. H\xc3\xa4n julkaisi vuonna 1920 muistelmansa sek\xc3\xa4 vuonna 1923 kokoelman valtiosihteerinviraston poliittista kirjeenvaihtoa sortokauden alkuvaiheesta 1898\xe2\x80\x931899._NEWLINE_Armfeltin puoliso oli vuodesta 1880 Nadine von Jacobson. Heille ei syntynyt omia lapsia, mutta he ottivat kasvattitytt\xc3\xa4rekseen Nade\xc5\xbeda (Nadine) von Lerchen. Armfelt kuoli vuonna 1925, jolloin Armfelt-suvun vanhin kreivillinen haara sammui h\xc3\xa4nen mukanaan. H\xc3\xa4n ei voinut j\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 \xc3\x85minnen kartanoa perinn\xc3\xb6ksi tytt\xc3\xa4relleen, koska se oli s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6perint\xc3\xb6tila, jonka vuodelta 1835 olevan s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6perint\xc3\xb6kirjan mukaan tuli periyty\xc3\xa4 ensisijaisesti suvun mieslinjan kautta tai mieslinjan sammuttua Armfeltin siskon von Knorring -sukuisille lapsille. Testamentissaan Armfelt m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si suuren osan omaisuudestaan \xc3\x85bo Akademille, jonne perustettiin h\xc3\xa4nen lahjoitusvaroillaan Armfeltin valtio- ja kansainoikeuden professuuri. Irtaimistoaan \xc3\x85minnessa h\xc3\xa4n testamenttasi Kansallismuseolle. Merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n asiakirjakokoelmansa h\xc3\xa4n j\xc3\xa4tti Valtionarkistolle.'