b'\n_START_ARTICLE_\nPaul Willis\n_START_PARAGRAPH_\nPaul Willis on englantilaissyntyinen sosiologi ja kulttuuriteoreetikko, joka loi kansainv\xc3\xa4lisen maineensa kirjallaan Learning to Labour (1977) (suom. Koulunpenkilt\xc3\xa4 palkkaty\xc3\xb6h\xc3\xb6n, 1984)._NEWLINE_H\xc3\xa4n julkaisi v\xc3\xa4it\xc3\xb6skirjansa Birminghamin yliopiston kulttuurintutkimuksen tutkimuskeskuksessa Centre for Contemporary Cultural Studiesissa Richard Hoggartin ohjauksessa ja j\xc3\xa4i tutkimuskeskuksen tutkijaksi (Senior Research Fellow) l\xc3\xa4hes vuosikymmeneksi (1972\xe2\x80\x931981).\n_START_SECTION_\nSosio-symbolinen kulttuurintutkimus\n_START_PARAGRAPH_\nPaul Willis kuuluu kulttuurisosiologian uranuurtajiin. H\xc3\xa4n on tarkastellut tutkimuksissaan kulttuuria, yhteiskuntaa ja nuorisoa erilaisten merkitysten muodostamisprosessien n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmasta, toisin sanoen sit\xc3\xa4, kuinka kulttuuri toimii, kun sit\xc3\xa4 katsoo l\xc3\xa4helt\xc3\xa4 osallistuen sen toimintaan._NEWLINE_Willis kutsuu l\xc3\xa4hestymistapaansa sosio-symboliseksi analyysiksi, jonka perusteet h\xc3\xa4n esitti teoksessaan Profane Culture (1978). Sosio-symbolisen merkitysten tutkimuksen keskeisk\xc3\xa4site on homologia, jolla Willis tarkoittaa erilaisia kulttuurisia merkitysyhteyksi\xc3\xa4, joita tietty ryhm\xc3\xa4 luo suhteessa erilaisiin kulttuurituotteisiin ja -ilmi\xc3\xb6ihin tai tilanteisiin (kuten pop-musiikkiin, moottoripy\xc3\xb6riin tai koulukulttuuriin)._NEWLINE_Homologioiden sosio-symbolinen tutkimus tapahtuu yleens\xc3\xa4 etnografisesti el\xc3\xa4en tutkimuksen tapahtumapaikoilla ja osallistuen tutkimuksen kohteena oleviin tapahtumiin. Willisin etnografinen tutkimusmenetelm\xc3\xa4 pit\xc3\xa4\xc3\xa4 sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4\xc3\xa4n kolme vaihetta. Indeksikaalisessa vaiheessa ker\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4n m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4llisi\xc3\xa4 havaintoja (kuinka usein ihmiset katselivat televisiota, pelaavat tietokonepelej\xc3\xa4, l\xc3\xa4hett\xc3\xa4v\xc3\xa4t tekstiviestej\xc3\xa4 yms.). Homologisessa vaiheessa tutkitaan tiettyjen kulttuurituotteiden tai -tapahtumien merkityksi\xc3\xa4 ja sit\xc3\xa4, miten ihmiset, kulttuuristen valintojensa avulla (mit\xc3\xa4 musiikkia kuuntelen, miten pukeudun, miten puhun), luovat identiteettej\xc3\xa4\xc3\xa4n ja merkityksellist\xc3\xa4v\xc3\xa4t asioita rakenteellisina vastaavuussuhteina (koulu <\xe2\x80\x93> tehdas, opettaja <\xe2\x80\x93> ty\xc3\xb6njohtaja). Integraalisessa vaiheessa kulttuurisia merkityksi\xc3\xa4 ja kulttuurisia ilmi\xc3\xb6it\xc3\xa4 tarkastellaan pitkitt\xc3\xa4isesti ja dialektisesti; miten ne ovat vaikuttaneet ja muovannet toisiaan. Willis v\xc3\xa4itt\xc3\xa4\xc3\xa4, etteiv\xc3\xa4t kulttuuriset valinnat ole sattumanvaraisia, vaan perustuvat joillekin kulttuurisille tunnusmerkeille, usein esimerkiksi ihmisten luokkataustan juurruttamille tavoille ja tottumuksilla, joista on mahdollista tehd\xc3\xa4 etnografisesti selkoa._NEWLINE_Willis painottaa, ett\xc3\xa4 tutkimuksen on l\xc3\xa4hdett\xc3\xa4v\xc3\xa4 subjektiivisista merkityksenannoista, niist\xc3\xa4 selonteoista joita ihmiset antavat toiminnalleen ja niist\xc3\xa4 kertomuksista joita he kertovat, muttei kuitenkaan j\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4 n\xc3\xa4ihin merkityksenantoihin, selontekoihin tai kertomuksiin:_NEWLINE_Vaikka ihmisen toiminnan todellisen sosiaalisen selityksen pit\xc3\xa4\xc3\xa4 ulottua toimijoiden subjektiivisten selontekojen tuolle puolen, teoria, joka ei ota huomioon prim\xc3\xa4\xc3\xa4rist\xc3\xa4, subjektiivista kokemusta, on hakoteill\xc3\xa4. Tutkimuksen kohteena pit\xc3\xa4\xc3\xa4 aina olla nainen tai mies ja h\xc3\xa4nen suhteensa todellisuuteen. Ilman t\xc3\xa4t\xc3\xa4 ihmisen toiminnan merkityksen laadullista puolta, joka on paljon tilastollista vaativampi puoli, tutkimuksemme voisi yht\xc3\xa4 hyvin koskea Marsin atomeja kuin maan asukkaita.\n_START_SECTION_\nKoulukulttuurin tutkimus\n_START_PARAGRAPH_\nKulttuurisosiologisen klassikkotutkimuksensa Koulunpenkilt\xc3\xa4 palkkaty\xc3\xb6h\xc3\xb6n j\xc3\xa4lkeen Willis on usein palannut koulukulttuurin tutkimuksen kysymyksiin yhteiskunnan teknologisissa ja materiaalisissa olosuhteissa tapahtuneiden muutosten n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmasta. Yleisesti h\xc3\xa4n suhtautuu kriittisesti sellaiseen koulutodellisuutta koskevaan tutkimukseen, jossa ei oteta huomioon koulua yhteiskunnallisena ja kulttuurisena laitoksena, toisin sanoen instituutiona, joka v\xc3\xa4ist\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti toimii yhteiskunnallisten ja kulttuuristen voimien vaikutuskent\xc3\xa4ss\xc3\xa4: "Pedagogiset toimijat voivat olla shokeeraavan hiljaa kasvatuksen sosiaalisesta kontekstista, aivan kuin luokkahuoneen sein\xc3\xa4t, niin turvallisilta kuin ne vaikuttavatkin, pit\xc3\xa4isiv\xc3\xa4t sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4\xc3\xa4n kaiken v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n ymm\xc3\xa4rrett\xc3\xa4ess\xc3\xa4 ja kehitett\xc3\xa4ess\xc3\xa4 sit\xc3\xa4, mit\xc3\xa4 niiden sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tapahtuu."_NEWLINE_Artikkelissaan Foot Soldiers of Modernity: The Dialectics of Cultural Consumption and the 21st-Century School h\xc3\xa4n esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 omien tutkimuksiensa (Koulunpenkilt\xc3\xa4 palkkaty\xc3\xb6h\xc3\xb6n, Youth Review, Common Culture, The Ethnographic Imagination) perusteella kolme modernisaatioaaltoa, jotka ovat vaikuttaneet kulttuurin, koulun ja nuorison v\xc3\xa4lisiin kasvatus- ja sosialisaatiosuhteisiin._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 aallossa kysymys oli siit\xc3\xa4, miten ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enluokkaiset ja alistetut ryhm\xc3\xa4t vastasivat koulutuksen merkityksen kasvuun ylh\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4 p\xc3\xa4in (top-down) tulevana valtiojohtoisena hankkeena. Toisessa aallossa oli kysymys n\xc3\xa4iden samojen ryhmien selviytymisest\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkiteollisen yhteiskunnan aiheuttamissa muutoksissa teollisuusty\xc3\xb6voiman kysynn\xc3\xa4n laskiessa. Kolmannessa aallossa on kysymys siit\xc3\xa4, miten nuoret tulkitsevat kulutus- ja digitaalista kulttuuria. Willisin mukaan he vastaavat digitaalisten viestien ja kulttuuristen kulutustuotteiden hy\xc3\xb6kyyn tavoilla, jotka yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4t n\xc3\xa4iden viestien l\xc3\xa4hett\xc3\xa4j\xc3\xa4t ja tuotteiden tekij\xc3\xa4t. Nuoret luovat merkityksi\xc3\xa4 ja identiteettej\xc3\xa4, joita tekij\xc3\xa4t eiv\xc3\xa4t tarkoittaneet osoittaen olevansa enemm\xc3\xa4nkin aktiivisia toimijoita kuin passiivisia kuluttajia. Willisin mukaan on kulutuskulttuurissa on syntynyt yhteiskunnallinen asema, jota h\xc3\xa4n kutsuu "alistettujen ekspressiiviseksi subjektiudeksi", josta harjoitetaan luovaa, ekspressiivist\xc3\xa4 kuluttamista.'