b'\n_START_ARTICLE_\nVTOL\n_START_SECTION_\nToisessa maailmasodassa\n_START_PARAGRAPH_\nMaailman ensimm\xc3\xa4inen VTOL-lentokone oli Saksan Luftwaffen Bachem Natter, jolla suoritettiin koelentoja vuonna 1945. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n rakettilentokoneen toimintaperiaate oli lent\xc3\xa4\xc3\xa4 nopeasti Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien niin kutsuttujen raskaiden pommikoneiden lentokorkeudella ja ampua lentokoneita kohti kymmeni\xc3\xa4 ohjaamattomia raketteja. Ohjaaja ja uudelleenk\xc3\xa4ytett\xc3\xa4v\xc3\xa4 osa lentokoneesta palaisivat maahan laskuvarjoilla. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa sotaa Yhdysvaltain h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4lentokoneet partioivat Saksan lentokenttien p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja laskeutuminen niille oli ep\xc3\xa4varmaa. Saksalaiset tekiv\xc3\xa4t esisuunnittelua my\xc3\xb6s muista VTOL-koneista (esimerkiksi Focke-Achgeris Fa-269) aikana, jolloin lentokonesuunnitteluryhmien motivaatio lienee ollut se, ettei lentokonesuunnittelijoita vied\xc3\xa4 rintamalle jalkav\xc3\xa4kisotilaina.\n_START_SECTION_\nToisen maailmasodan j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\nSodan voittajat tutkivat saksalaisten suunnitelmia. Etenkin Yhdysvaltain laivasto kiinnostui VTOL-konetyypist\xc3\xa4. Yhdysvaltain laivasto pohti sek\xc3\xa4 ty\xc3\xb6nt\xc3\xb6- ett\xc3\xa4 vetopotkurista VTOL-konetta, ja suunnittelijoina olivat Lockheed sek\xc3\xa4 Convair ja Lockheed yhdess\xc3\xa4. Koneista tehtiin vain yksi prototyyppi, ja kehittely p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi pitk\xc3\xa4ksi aikaa.\n_START_SECTION_\nRanskassa\n_START_PARAGRAPH_\nRanska kehitti hyvin omaper\xc3\xa4isi\xc3\xa4 prototyyppej\xc3\xa4. Dassault kehitti yhden VTOL-h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n.\n_START_SECTION_\nIso-Britanniassa\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4pimurto tehtiin Britanniassa. VTOL-ominaisuudesta on hy\xc3\xb6ty\xc3\xa4 pienill\xc3\xa4 lentotukialuksilla ja sillanp\xc3\xa4\xc3\xa4asemien v\xc3\xa4liaikaisilla lentokentill\xc3\xa4, joihin ei mahdu pitki\xc3\xa4 kiitoteit\xc3\xa4. Tukialusk\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 VTOL-kone voi toimia ilman lentokoneen vauhtiin kiihdytt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 katapulttia ja pitk\xc3\xa4hk\xc3\xb6\xc3\xa4 kiitotiet\xc3\xa4, ja laiva voi silloin olla merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti pienempi ja halvempi. Siksi Yhdistynyt kuningaskunta on halunnut Sea Harrier -koneita._NEWLINE_Tunnetuin VTOL-kone on alun perin brittil\xc3\xa4isen Hawker-yhti\xc3\xb6n 1960-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4 ja sittemmin British Aerospacen rakentama Harrier-h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4. Uuden polven Harrier II -koneet on valmistanut McDonnell-Douglas ja sittemmin Boeing. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 konetyyppi\xc3\xa4 ja sen eri muunnoksia k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat, Ison-Britannian merivoimat ja Yhdysvaltain merijalkav\xc3\xa4ki.\n_START_SECTION_\nNeuvostoliitossa\n_START_PARAGRAPH_\nNeuvostoliitto kehitti pystysuoraan nousevia lentokoneita 1960-luvun alusta alkaen. Vasta Neuvostoliiton laivaston saatua 1970-luvun lopussa poliittisen tuen kahden lentotukialuksen rakentamiselle, tuli Jakovlev-h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4 tuotantoon 1980-luvulla.\n_START_SECTION_\nSaksassa\n_START_PARAGRAPH_\nDornier kehitti 1960-luvun alussa pystysuoraan nousevaa Dornier 31 -liikennelentokonetta. B\xc3\xb6lkow ja EFW tekiv\xc3\xa4t useita tutkimuksia, ja EFW kehitti yli\xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4 VTOL-h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 prototyyppiasteelle 1960-luvulla, jolloin L\xc3\xa4nsi-Saksan lentokoneteollisuus oli vaikeassa tilanteessa, koska se oli kasvanut melko suureksi, mutta sill\xc3\xa4 ei ollut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n tuotetta, joka p\xc3\xa4rj\xc3\xa4isi vientimarkkinoilla. VTOL-lentokoneen kehitys antoi mahdollisuuden valtion subventioille perusteena niche-markkinan synnytt\xc3\xa4minen.\n_START_SECTION_\nSiviilik\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xa4llaisen lentokoneen polttoaineenkulutus on kuitenkin huomattavasti suurempi kuin tavanomaisesti lentoonl\xc3\xa4htevien koneiden. Siksikin niiden toimintas\xc3\xa4de on lyhyt ja asekuorma pienempi kuin vastaavankokoisella perinteisell\xc3\xa4 h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4pommittajalla. Koneen k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyv\xc3\xa4 propulsioj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 on itsess\xc3\xa4\xc3\xa4n lis\xc3\xa4massa vaakalennossa. Yli\xc3\xa4\xc3\xa4niai\xc3\xa4 tai hyv\xc3\xa4n liikehtimiskyvyn VTOL-koneita ei ole pystytty toteuttamaan, vaan ne ovat joko rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6koneita tai kuljetuskoneita. Siviililennossa VTOL-lentokone on likimain mahdottomuus, ja Fairey Rotodyne onkin hybridilentokone eli oleellisesti enemm\xc3\xa4n helikopteri kuin kiinte\xc3\xa4siipinen ilma-alus._NEWLINE_Suurella k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyv\xc3\xa4ll\xc3\xa4 roottorilla (tilt rotor) varustettuja ilma-aluksia kuten Boeing Osprey ei aina lasketa VTOL-lentokoneisiin, vaan ne luokitellaan toisinaan helikoptereiksi. Osprey on kuitenkin toistaiseksi ainoa VTOL-sotilaskuljetuskone. Sen kehitys oli hyvin vaivalloista, ja kuolemaan johtaneita onnettomuuksia on sattunut my\xc3\xb6s sarjatuotannon ja operatiivisen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n aikana._NEWLINE_Ainoa VTOL-siviilikone on Fairey Rotodyne, joka kehitettiin Britanniassa. Ensilento tapahtui vuonna 1957. Kone oli kaupallisessa liikenteess\xc3\xa4, mutta operaattorina toimi Fairey-tehdas itse, ei siis mik\xc3\xa4\xc3\xa4n lentoyhti\xc3\xb6. Lennot suuntautuivat Lontoosta kanaalin yli ja Lontoon suurilta kentilt\xc3\xa4 eri puolille Englantia. Koneen kantama oli noin 600 kilometri\xc3\xa4 ja lentonopeus yli 300 km/h. Koneen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi ensimm\xc3\xa4iseen onnettomuuteen, jossa tosin vain miehist\xc3\xb6 loukkaantui.'