b'\n_START_ARTICLE_\nRanskan toinen keisarikunta\n_START_SECTION_\nLouis Napoleon ja Ranska 1800-luvun alussa\n_START_PARAGRAPH_\nRanskaa k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kirjoituksessaan Karl Marx kirjoitti keisari Napoleon III:sta kuvauksen, joka ei mairittele kohdettaan: \xe2\x80\x9dRanskassa tapahtunut luokkataistelu loi olosuhteet, miss\xc3\xa4 harvinaislaatuisen groteski keskinkertaisuus sai sankarin osan.\xe2\x80\x9d Keisari Napoleon III oli alkujaan Louis Napoleon Bonaparte, keisari Napoleon I:n veljenpoika._NEWLINE_El\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n nuoruudessaan maanpakolaisena Euroopassa Louis Napoleon oli kertonut kaikille, jotka vain jaksoivat kuunnella, tulevaisuudestaan Ranskan hallitsijana. H\xc3\xa4n eli poliisivalvonnassa, mutta kovin vakavasti h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 ei otettu. El\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 h\xc3\xa4n rahoitti \xc3\xa4itins\xc3\xa4 j\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 suurella perinn\xc3\xb6ll\xc3\xa4. H\xc3\xa4n yritti kaapata Ranskassa vallan kahdesti, vuosina 1836 ja 1840. Molemmat yritykset ep\xc3\xa4onnistuivat ja vuoden 1840 fiaskon j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4net tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Vartijoiden huolimattomuuden takia h\xc3\xa4nen onnistui paeta vuonna 1845 ja siirty\xc3\xa4 maanpakoon Lontooseen._NEWLINE_Hein\xc3\xa4kuun vallankumous vuonna 1830 oli nostanut valtaan porvarikuningas Ludvig Filipin. Aluksi suositun kuninkaan kansansuosio oli alkanut 1840-luvun loppupuolella hiipua. Adolphe Thiers syytti hallintoa vuoden 1846 vaalituloksen v\xc3\xa4\xc3\xa4ristelyst\xc3\xa4. Hallitusta syytettiin my\xc3\xb6s huonosta taloudenpidosta ja se oli yhdistetty my\xc3\xb6s seurapiiriskandaaleihin._NEWLINE_Hein\xc3\xa4kuun monarkiaa oli kannattanut l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 virkamiesluokka, maanomistajat ja liikemiehet. Hallitus menetti heid\xc3\xa4n luottamuksensa talouskriisin ja ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten mellakoiden johdosta. Ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset mellakoivat l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 elintarvikkeiden kohonneiden hintojen ja ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6myyden vuoksi._NEWLINE_Pariisissa oli mellakoita 22.\xe2\x80\x9324. helmikuuta 1848. Mellakat johtivat kuninkaan pakoon ja Ranskan toisen tasavallan syntyyn. Pieni joukko tasavaltalaisia sai voiton nopeasti ja se h\xc3\xa4mmensi heit\xc3\xa4 itse\xc3\xa4\xc3\xa4nkin.\n_START_SECTION_\nRanskan toinen tasavalta\n_START_PARAGRAPH_\nHallitus julisti heti miesten yleisen \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeuden. Naisille ei politiikkaan osallistumisen katsottu olevan tuolloin sopivaa. Uudistus oli silti radikaali, sill\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeutettujen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 nousi 250\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeutetusta l\xc3\xa4helle kymment\xc3\xa4 miljoonaa. Ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa historiassa suuren eurooppalaisen valtion kaikilla miehill\xc3\xa4 oli oikeus \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4\xc3\xa4 perustuslakia s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4n kokouksen vaaleissa._NEWLINE_Kuultuaan Lontoossa vallankumouksesta Louis Napoleon kiiruhti kotimaahansa. 4. kes\xc3\xa4kuuta 1848 pidetyiss\xc3\xa4 vaaleissa Louis Napoleon valttiin kansalliskokouksen j\xc3\xa4seneksi l\xc3\xa4hes ilman vaalikampanjaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 h\xc3\xa4mm\xc3\xa4stytti poliittista eliitti\xc3\xa4. Louis Napoleon oli tehnyt kahdella kirjallaan pohjaty\xc3\xb6t\xc3\xa4 suosiolleen. Ensimm\xc3\xa4inen teos, vuonna 1839 julkaistu Napoleonilaiset ihanteet esitteli Napoleon Bonaparten suurena kansan yst\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4, joka k\xc3\xa4vi sotiaan vain pakotettuna. Vankeusaikanaan vuonna 1844 h\xc3\xa4n julkaisi teoksen K\xc3\xb6yhyyden poistaminen, joka her\xc3\xa4tti kiinnostusta radikaaleissa sosialisteissa. Teoksia voi pit\xc3\xa4\xc3\xa4 tulevan keisarin poliittisen ajattelun kulmakivin\xc3\xa4,_NEWLINE_Vallankumoushallitus ei kyennyt parantamaan huonoa taloustilannetta. Pariisissa oli suuria ty\xc3\xb6l\xc3\xa4islevottomuuksia. Kenraali Louis Eug\xc3\xa8ne Cavaignac komensi 37\xc2\xa0000 sotilasta tukahduttamaan ne. Arviolta 12\xc2\xa0000 ty\xc3\xb6l\xc3\xa4ist\xc3\xa4 pid\xc3\xa4tettiin hein\xc3\xa4kuussa 1848. Kun Cavaignac ryhtyi presidenttiehdokkaaksi, monet tasavaltalaiset pitiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dhein\xc3\xa4kuun teurastajana\xe2\x80\x9d. Louis Napoleon asettui vastaehdokkaaksi ja sai puolelleen monia konservatiiveja, kuten Adolphe Thiersin. He kuvittelivat saavansa h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 itselleen nukkehallitsijan. Kenraali Guizot tosin varoitti, ett\xc3\xa4 Louis Napoleon on askel tasavallasta poisp\xc3\xa4in. Marsalkka Bugeaud taas varoitti, ett\xc3\xa4 viljelij\xc3\xa4t \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4v\xc3\xa4t Louis Napoleonista itselleen keisarin._NEWLINE_Vaalikampanjassaan Louis Napoleon sanoi tuovansa rauhan, hyvinvoinnin, uudistamisen ja j\xc3\xa4rjestyksen. Mit\xc3\xa4\xc3\xa4n sortoa ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 sallittaisi. Ranskan kansan menestyksen tuli olla kaiken politiikan johtoajatuksena. Kansa voisi eheyty\xc3\xa4 ainoastaan Napoleonin nimen alla. Vaalikampanjalla ja Napoleonin nimen her\xc3\xa4tt\xc3\xa4mill\xc3\xa4 tunteilla saatiin aikaan \xc3\xa4\xc3\xa4nivy\xc3\xb6ry. Louis Napoleon sai 5\xc2\xa0434\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4 ja Cavaignac 1\xc2\xa0448\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4. Perustuslain mukaan presidentin valtakauden piti loppua vuonna 1852. Presidentill\xc3\xa4 ei ollut aikomustakaan noudattaa lakia.\n_START_SECTION_\nVallankaappaus\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1851 lopussa Ranskassa oli sis\xc3\xa4poliittinen tilanne, jossa kaikki juonittelivat toisiaan vastaan ja ep\xc3\xa4iliv\xc3\xa4t toinen toistaan vallankaappaushankkeista. Kaappauksen ep\xc3\xa4iltiin tulevan joko konservatiivien tai radikaalien tasavaltalaisten taholta. Presidentti Louis Napoleon kaappasi vallan 2. joulukuuta 1851._NEWLINE_Kaappaus oli hyvin suunniteltu ja suunnitelmat oli tehnyt presidentin velipuoli Charles de Morny. Kymmenen kenraalia oli vannonut uskollisuutensa kaappaushankkeelle jo 26. marraskuuta ja oppositiojohtaja Adolphe Thiers vangittu. Lenn\xc3\xa4tinverkosto oli otettu etuk\xc3\xa4teen kaappaajien valvontaan,_NEWLINE_Varhain aamulla 2. joulukuuta pid\xc3\xa4tettiin joukko kansalliskokouksen j\xc3\xa4seni\xc3\xa4 ja talojen seinille liimattiin jo hyv\xc3\xa4n aikaa edelt\xc3\xa4p\xc3\xa4in painettuja julisteita, joissa todettiin, ett\xc3\xa4 kansalliskokous oli valmistellut sis\xc3\xa4llissotaa. Adolphe Thiers vapautettiin eik\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 katsonut oikeaksi vastustaa vallankaappausta kuin muodollisesti. H\xc3\xa4nen mielest\xc3\xa4\xc3\xa4n Ranska tarvitsi vahvaa ja autorit\xc3\xa4\xc3\xa4rist\xc3\xa4 hallitusta,_NEWLINE_Pariisissa osa ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isist\xc3\xa4 nousi puolustamaan konservatiivisen kansalliskokouksen oikeuksia. 30\xc2\xa0000 sotilasta l\xc3\xa4hetettiin murskaamaan 1\xc2\xa0200 ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isen kapina. Taistelussa kuoli 380 ty\xc3\xb6l\xc3\xa4ist\xc3\xa4. Muissa kaupungeissa oli vain pient\xc3\xa4 ja hajanaista vastarintaa. Maaseudulla nousi yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4n suurta vastustusta. Keski-Ranskassa 100\xc2\xa0000 miest\xc3\xa4 ja maan kaakkoisosissa 70\xc2\xa0000 miest\xc3\xa4 osallistui vastarintaan. Mellakoiden lopettamisen yhteydess\xc3\xa4 vangittiin kaikkiaan 26\xc2\xa0000 henkil\xc3\xb6\xc3\xa4, heist\xc3\xa4 300 karkotettiin Cayenneen. Sanomalehti\xc3\xa4 ryhdyttiin sensuroimaan tiukimmin sitten vuoden 1812, lis\xc3\xa4ksi kiellettiin poliittiset klubit._NEWLINE_Monilla alueilla ja monissa kansalaispiireiss\xc3\xa4 vallankaappausta pidettiin tervetulleena. Monien huonojen ja levottomien vuosien j\xc3\xa4lkeen toivottiin vakautta ja rauhaa. Kirkonmiehet pitiv\xc3\xa4t Louis Napoleonia l\xc3\xa4hestulkoon Jumalan l\xc3\xa4hett\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4. Louis Napoleon oli eritt\xc3\xa4in suosittu maaseudun pientilallisten parissa. Kun h\xc3\xa4n keisariksi tultuaan vieraili vuonna 1858 Bretagnessa, oli suuri joukko maalaisia tullut k\xc3\xa4rryineen jo edellisen\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 paikalle n\xc3\xa4hd\xc3\xa4kseen ihailemansa keisarin puolisoineen._NEWLINE_Kaappaajat olivat luvanneet kysy\xc3\xa4 kansan mielipidett\xc3\xa4 politiikasta. 20. joulukuuta pidettiin kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestys, jossa kysyttiin, haluaako kansa Louis Napoleonin laativan uuden hallitusmuodon. 7\xc2\xa0500\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nesti \xe2\x80\x9dkyll\xc3\xa4\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dei\xe2\x80\x9d \xc3\xa4\xc3\xa4nesti 640\xc2\xa0000 ja tyhj\xc3\xa4\xc3\xa4 1\xc2\xa0500\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4. Uuden hallitusmuodon mukaan Louis Napoleonin piti olla presidentti seuraavat kymmenen vuotta, mutta marraskuussa 1852 senaatti ehdotti, ett\xc3\xa4 Louis Napoleonista tulisi keisari, jonka valta olisi perinn\xc3\xb6llinen. Joulukuun 2. 1852 ehdotus toteutettiin ja Ranskasta tuli keisarikunta,\n_START_SECTION_\nAutoritaarinen keisarikunta\n_START_PARAGRAPH_\nKeisarikuntaa hallittiin sen alkuvaiheissa autorit\xc3\xa4\xc3\xa4risesti. Vuoden 1852 perustuslain mukaan keisari sai valita haluamansa henkil\xc3\xb6t ministereiksi ja my\xc3\xb6s erottaa heid\xc3\xa4t niin halutessaan. Ministerin ei tarvinnut olla kansalliskokouksen j\xc3\xa4sen eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 ollut velvollisuutta perustella tekemi\xc3\xa4\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 kansalliskokoukselle. Tekemist\xc3\xa4\xc3\xa4n ratkaisuista he olivat vastuussa vain keisarille yksitt\xc3\xa4isen\xc3\xa4 ministerin\xc3\xa4, ei koko hallituksena. Er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kirjess\xc3\xa4\xc3\xa4n Napoleon III totesi vaihtavansa ministerin heti kun se oli tarpeen yleisen edun nimiss\xc3\xa4._NEWLINE_Keisari tapasi hallitustaan kerran tai kahdesti viikossa. Ministerin vaikutusvalta oli paljolti riippuvainen h\xc3\xa4nen omista v\xc3\xa4leist\xc3\xa4\xc3\xa4n keisariin, kahdenkeskisist\xc3\xa4 tapaamisista tai kirjeenvaihdosta. Vaikutusvaltaa valui keisarin sihteereille, jotka seuloivat keisarille tulevaa tietoa ja j\xc3\xa4rjesteliv\xc3\xa4t tapaamisia. Lis\xc3\xa4ksi pieness\xc3\xa4 hovissa tapahtui juonittelua vaikutusvallasta. Vuoteen 1860 asti keisari ty\xc3\xb6skenteli tiiviisti hallituksen h\xc3\xa4nelle l\xc3\xa4hett\xc3\xa4mien asiakirjojen ja raporttien parissa, vaikkakaan ei yht\xc3\xa4 ahkerasti kuin set\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Napoleon I. My\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n yksityiskohtiin perehtyminen ei ollut h\xc3\xa4nen parhaita puoliaan._NEWLINE_Vuoden 1860 j\xc3\xa4lkeen keisarin ote asioista alkoi heiket\xc3\xa4 terveyden horjumisen my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Ministerit alkoivat tavata toisiaan ilman keisaria ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 toi heille tunteen yhten\xc3\xa4isyydest\xc3\xa4 ja he pystyiv\xc3\xa4t ajoittain my\xc3\xb6s painostamaan hallitsijaa. Kollektiivisen vastuun tunnetta heille ei kuitenkaan tullut vaan he kamppailivat vallasta toisiaan vastaan. My\xc3\xb6s monet keisarin suosikit, joilla ei ollut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n virallista asemaa hallituksessa, p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t vaikuttamaan politiikkaan. Yksi heist\xc3\xa4 oli Pariisin uudistamisesta vastannut Seinen prefekti Georges-Eug\xc3\xa8ne Haussmann, joka p\xc3\xa4\xc3\xa4si aina suoraan keisarin puheille._NEWLINE_Ministereiden perhetausta oli useimmiten suurporvaristossa. Useimmat olivat uskollisia Louis Napoleonille, vaikkakin kannattivat enemm\xc3\xa4n hein\xc3\xa4kuun monarkian politiikkaa. Sosiaalisissa kysymyksiss\xc3\xa4 he ajattelivat useimmiten konservatiivisesti. Keisari palkitsi ministerins\xc3\xa4 tuon ajan oloissa valtavalla 40\xc2\xa0000 frangin palkalla, mink\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4lle kustannettiin asunto ja kuljetukset. Koska ministerit olivat paikoilla miss\xc3\xa4 tehtiin suuria talouspoliittisia linjauksia, se mahdollisti taloudellisen keinottelun. Vuonna 1852 ministereiden keski-ik\xc3\xa4 oli 48 vuotta ja vuonna 1867 se oli kohonnut 59 vuoteen. Ministerin paikka vapautui yleens\xc3\xa4 vain jonkun ministereist\xc3\xa4 kuoltua. Vanhenevien miesten johtama hallinto alkoi her\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 huolestuneisuutta._NEWLINE_Louis Napoleonin alkuper\xc3\xa4isen\xc3\xa4 ajatuksena oli heikent\xc3\xa4\xc3\xa4 kansalliskokouksen valtaa, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4n katsoi sen johtaneen vain turhiin v\xc3\xa4ittelyihin ja puolueriitoihin. Vuoden 1852 perustuslaki jakoi kansanedustuslaitoksen senaattiin ja lakias\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n kokoukseen. Senaatin piti tarkastaa lait ja huomauttaa, jos ne olivat ristiriidassa yksil\xc3\xb6nvapauden, uskonnollisen moraalin tai perustuslain kanssa. Sill\xc3\xa4 oli oikeus muuttaa perustuslakia, tosin muutos piti alistaa kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestykseen. Keisari nimitti senaattorit ja senaattoreiksi tuli keisarin uskollisia kannattajia, sukulaisia, kardinaaleja ja marsalkoita. Joskus j\xc3\xa4seniksi otettiin my\xc3\xb6s intellektuelleja sek\xc3\xa4 liikemiehi\xc3\xa4. Oli selv\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4llainen senatti my\xc3\xb6t\xc3\xa4ili keisaria kaikessa._NEWLINE_Lakias\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n kokoukseen oli \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeus kaikilla 21 vuotta t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4neill\xc3\xa4 miehill\xc3\xa4, paitsi niill\xc3\xa4, jotka oli tuomittu rikoksesta. Keisarilla oli oikeus hajottaa kansalliskokous, mutta uudet vaalit piti toimittaa kuuden kuukauden kuluttua. Kansalliskokouksen piti hyv\xc3\xa4ksy\xc3\xa4 lait ja verot, mutta sill\xc3\xa4 ei ollut oikeutta kaataa hallitusta tai vaatia yksitt\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ministeri\xc3\xa4 eroamaan. Niinp\xc3\xa4 sen rooli olikin l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 neuvoa-antava. Sen istuntokausi oli hyvin lyhyt, vain kolme kuukautta vuodessa._NEWLINE_Vaikka \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeus oli kaikilla miehill\xc3\xa4, kansanedustajiksi valikoitui l\xc3\xa4hes pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n varakkaita. Edustajina oli aatelistoa, maanomistajia, juristeja ja liikemiehi\xc3\xa4. Edustajistossa ei tapahtunut paljoakaan vaihtuvuutta._NEWLINE_Omaa kansaa yritettiin kosiskella keisarikunnan kannattajiksi muun muassa maailmann\xc3\xa4yttelyill\xc3\xa4. Niiden haluttiin tekev\xc3\xa4n vaikutuksen my\xc3\xb6s ulkomaalaisiin jotka tulivat n\xc3\xa4yttelyvieraiksi.Pariisissa pidettiin maailmann\xc3\xa4yttely vuonna 1855. Maailmann\xc3\xa4yttelyn piti osoittaa Ranskan edistyminen levottoman toisen tasavallan ja taantumuksellisen hein\xc3\xa4kuun monarkian ajoista. Keisari avasi itse n\xc3\xa4yttelyn keskell\xc3\xa4 Krimin sotaa kutsuen sit\xc3\xa4 \xe2\x80\x9drauhan temppeliksi\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dteollisuuden olympiadiksi\xe2\x80\x9d. N\xc3\xa4yttely peitti vierailta ne tosiasiat, ett\xc3\xa4 maa oli toipumassa koleraepidemiasta ja ett\xc3\xa4 viini- ja perunasato olivat tuhoutuneet.\n_START_SECTION_\nLiberaali keisarikunta\n_START_PARAGRAPH_\nKehitys kohti liberaalia, perustuslaillista monarkiaa alkoi jo 1850-luvun lopulla. Vuonna 1857 Ranska ajautui talouskriisiin. Taustalla oli yleiseurooppalainen talouskriisi. Talouskriisin selvittelyn aikana paljastui joukko skandaaleja ja suoranaisia petoksia, jotka olivat tapahtuneet l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 hovia. Porvariston luottamus keisariin sai kolauksen. Kyseisen\xc3\xa4 vuonna olivat my\xc3\xb6s vaalit, joissa lakia s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n kokoukseen tuli valituksi viisi opposition edustajaa. Yksi valituista oli tuleva p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri, \xc3\x89mile Ollivier._NEWLINE_Keisari alkoi vastata opposition vaatimuksiin tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sille my\xc3\xb6nnytyksi\xc3\xa4: vuonna 1860 kansanedustajat saivat oikeuden pyyt\xc3\xa4\xc3\xa4 ministereit\xc3\xa4 vastamaan toimintaansa koskeviin kysymyksiin, 1861 he saivat oikeuden keskustella ja \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4\xc3\xa4 talousarviosta, vaikka hallitukselle j\xc3\xa4i oikeus korjata jo hyv\xc3\xa4ksytty\xc3\xa4 talousarviota. Vuonna 1867 Ollivier sai ajettua l\xc3\xa4pi kansanedustajien oikeuden tehd\xc3\xa4 v\xc3\xa4likysymyksen, luvan j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 poliittisia kokouksia ja lehdist\xc3\xb6sensuurin lievitt\xc3\xa4misen. My\xc3\xb6nnytysten takana oli keisarin huoli oman vallan s\xc3\xa4ilymisest\xc3\xa4 ja siit\xc3\xa4, tulisiko h\xc3\xa4nen pojastaan keisari._NEWLINE_Vuonna 1863 pidettiin vaalit. Tulos osoitti, ett\xc3\xa4 vastustus keisarivaltaa kohtaan oli kasvanut. Ennen vaaleja oli j\xc3\xa4rjestelty vaalipiirirajoja uudelleen ja hallituksen luottoehdokkaat olivat saaneet propagandakoneiston t\xc3\xa4yden tuen. Silti 35 opposition ehdokasta tuli valituksi lakias\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n kansalliskokoukseen. Yksi oppositiovoimien edustajista oli Adolphe Thiers._NEWLINE_Ranskalaiset alkoivat olla tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 keisarikunnan poliittiseen kehitykseen. Hallituksen ohjelma oli ristiriitainen: oli luvattu poistaa k\xc3\xb6yhyys ja parantaa ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten oloja, toisaalta oli ajettu suurp\xc3\xa4\xc3\xa4oman etuja. Oli luvattu s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 rauha, mutta sotia oli k\xc3\xa4yty Krimill\xc3\xa4 ja jopa kaukana Meksikossa. Tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myys tuli julki kahviloissa, joissa laulettiin keisarista pilkkalauluja ja ylioppilaat lukivat \xc3\xa4\xc3\xa4neen maanpakoon ajetun Victor Hugon kirjoituksia \xe2\x80\x9dNapoleon pienest\xc3\xa4\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Keisaria itse\xc3\xa4\xc3\xa4n kehitys h\xc3\xa4mmensi. Viel\xc3\xa4 vuonna 1869, kun kansalliskokouksen istuntokautta oli pidennetty, h\xc3\xa4n piti tammikuussa avajaispuheen, jossa totesi ett\xc3\xa4 ilmassa on julkista rauhaa h\xc3\xa4iritsev\xc3\xa4\xc3\xa4 henke\xc3\xa4. Parlamentarismiin ei ollut paluuta. Pian keisari kuitenkin kirjoitti kirjeen jossa totesi, ett\xc3\xa4 on ryhdytt\xc3\xa4v\xc3\xa4 valmistelemaan siirtymist\xc3\xa4 alue- ja kunnalishallintomalliin, jossa valta on valituilla edustajilla. My\xc3\xb6s itselleen vaikutusvaltaa kahminut keisarinna Eug\xc3\xa9nie kannatti asiaa julkisesti._NEWLINE_\xc3\x89mile Ollivierin hallitus astui virkaansa 2. tammikuuta vuonna 1870. Hallituksen muodostamisesta oli puhuttu mahdollisesti jo kolme vuotta aikaisemmin. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 eteenp\xc3\xa4in puhuttiin liberaalista keisarikunnasta. Ollivier oli alkujaan maltillinen tasavaltalainen, kannatti tiukkaa j\xc3\xa4rjestysvaltaa ja oli sit\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 Ranska hy\xc3\xb6tyy Napoleon-legendasta. H\xc3\xa4n halusi, ett\xc3\xa4 keisarin tulisi hallita tukeutumalla julkiseen mielipiteeseen. H\xc3\xa4nen hallituksensa alisti perustuslakimuutokset kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestykseen. Kansalta kysyttiin, haluaako se, ett\xc3\xa4 ministerit ovat vastuussa toiminnastaan paitsi keisarille, my\xc3\xb6s kansalliskokoukselle? Pit\xc3\xa4isik\xc3\xb6 senaatin menett\xc3\xa4\xc3\xa4 valtansa? Keisarille j\xc3\xa4isi oikeus p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 sodasta ja rauhasta, hajottaa kansalliskokous ja kysy\xc3\xa4 kansan mielipidett\xc3\xa4 aina halutessaan kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestyksell\xc3\xa4. Kansa vastasi my\xc3\xb6nt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti ehdotuksiin 8. toukokuuta 1870 pidetyss\xc3\xa4 kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4; 7\xc2\xa0350\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nesti kyll\xc3\xa4, 1\xc2\xa0538\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nesti ei ja tyhj\xc3\xa4\xc3\xa4 1\xc2\xa0900\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeutettua._NEWLINE_Kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestyksen tulos oli hallituspiireille suuri helpotus. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1870 n\xc3\xa4ytti silt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 keisarikunnan jatkuvuus on uudella perustuslailla turvattu. Sis\xc3\xa4poliittista uhkaa ei ollut n\xc3\xa4k\xc3\xb6piiriss\xc3\xa4. Preussi oli ollut vuonna 1860 luvulla kasvava mahti ja sen katsottiin nousseen Ranskalle uhaksi. P\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Ollivier esitti, ett\xc3\xa4 on joko hyv\xc3\xa4ksytt\xc3\xa4v\xc3\xa4 yhten\xc3\xa4isen Saksan syntyminen tai varauduttava sotaan. H\xc3\xa4n kannatti edellist\xc3\xa4 vaihtoehtoa, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen mukaansa \xe2\x80\x9dTilaisuus Preussin est\xc3\xa4miseen on jo laiminlyt\xc3\xb6ty.\xe2\x80\x9d Vuoden 1870 sota oli Ranskalle murskaava tappio ja sen my\xc3\xb6t\xc3\xa4 syntyi Ranskan kolmas tasavalta.\n_START_SECTION_\nTalousel\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nLouis Napoleon oli sit\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 yhteiskunta tarvitsee lujaa j\xc3\xa4rjestysvaltaa, mutta sen on my\xc3\xb6s annettava kansalaisilleen vaurastumisen mahdollisuus. H\xc3\xa4nen talousneuvonantajansa Michel Chevalier kirjoitti, ett\xc3\xa4 jokaisen yksil\xc3\xb6n pit\xc3\xa4\xc3\xa4 nauttia ty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 tuloksista, saada kunnon ravintoa ja l\xc3\xa4mmin ja kunnolla valaistu asunto. Keisarin mielest\xc3\xa4 ainoastaan talousel\xc3\xa4m\xc3\xa4n nykyaikaistaminen mahdollistaa Ranskan suurvalta-aseman. H\xc3\xa4n halusi ett\xc3\xa4 Ranska saavuttaa Ison-Britannian, maan jota h\xc3\xa4n ihaili ja jonka tunsi hyvin. H\xc3\xa4n uskoi, ett\xc3\xa4 se on mahdollista vain valtion aktiivisella roolilla talousel\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4._NEWLINE_Uudistusty\xc3\xb6 aloitettiin liikenneyhteyksien rakentamisella. Huomiota kiinnitettiin rautateihin ja lenn\xc3\xa4tinlaitokseen. Vuonna 1852 rautatieverkoston pituus oli 4000 kilometri\xc3\xa4 ja vuonna 1870 se oli jo 20\xc2\xa0000 kilometri\xc3\xa4. Ranskan sis\xc3\xa4iset kuljetukset siirtyiv\xc3\xa4t tuona aikana kanavilta ja joilta rautateille. Rautatieverkosto eteni Pariisista maakuntiin s\xc3\xa4teitt\xc3\xa4in. Ne saivat aikaan entist\xc3\xa4 nopeamman kulttuurivaikutteiden levi\xc3\xa4misen ja tehostivat hallinnon keskitt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 Pariisiin._NEWLINE_Ranskan ensimm\xc3\xa4inen lenn\xc3\xa4tinlinja Pariisista Roueniin oli avattu vuonna 1844. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen ei kehityst\xc3\xa4 tapahtunut juurikaan ennen vuotta 1851, ja vuonna 1852 m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin, ett\xc3\xa4 kustannuksista v\xc3\xa4litt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 on lenn\xc3\xa4tinlinjojen rakentaminen laitettava alulle. Vuonna 1855 oli kaikki mantereen prefektuurit yhdistetty Pariisiin. Vuonna 1851 oli lenn\xc3\xa4tinlinjojen pituus 2133 kilometri\xc3\xa4 ja vuonna 1869 40 118 kilometri\xc3\xa4. Lenn\xc3\xa4ttimen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n hintoja pudotettiin ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 aiheutti l\xc3\xa4hetettyjen s\xc3\xa4hk\xc3\xb6sanomien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n r\xc3\xa4j\xc3\xa4hdysm\xc3\xa4isen kasvun. Erityisesti liike-el\xc3\xa4m\xc3\xa4 hy\xc3\xb6tyi nopeista viestiyhteyksist\xc3\xa4. My\xc3\xb6s postilaitosta kehitettiin: kirjemaksuksi m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4tiin 25 senttiimi\xc3\xa4 kirjeelt\xc3\xa4 ja parannetut liikennev\xc3\xa4yl\xc3\xa4t yhdess\xc3\xa4 alhaisen hinnan kanssa saivat l\xc3\xa4hetettyjen kirjeiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n valtavaan kasvuun._NEWLINE_Julkisen vallan hankkeet tarvitsivat rahoitusta ja se sys\xc3\xa4si my\xc3\xb6s pankkilaitoksen kehittym\xc3\xa4\xc3\xa4n ajanmukaiseksi. Vuonna 1851 suurliikemiehet ilmaisivat kannatuksensa vallankaappaukselle. Pankkiirisuvut, kuten Rothschild ja Talabot vaurastuivat entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Yleinen vaurastuminen, julkisen vallan hankkeet ja liike-el\xc3\xa4m\xc3\xa4n luotontarve rohkaisi pankkiireja uudenaikaistamaan pankkejaan. Uusia suurpankkeja, kuten Cr\xc3\xa9dit Lyonnais ja Soci\xc3\xa9t\xc3\xa9 G\xc3\xa9n\xc3\xa9rale perustettiin. Ne tarjosivat asiakkailleen suurempaa turvallisuutta ja halvempia lainoja kuin aikaisemmat paikalliset pienpankit. Pankkimaailmassa tapahtui kuitenkin keinottelua ja konkursseja, kuten vuonna 1866, kun Poitiersin paikallispankki meni konkurssiin. Keinottelusta ja konkursseista suuri yleis\xc3\xb6 syytti useimmiten hallitusta._NEWLINE_Kehittyneet liikenneyhteydet mahdollistivat elintarvikkeiden kuljetuksen kaikkialle Ranskassa. En\xc3\xa4\xc3\xa4 ei ollut taloudellisesti mielek\xc3\xa4st\xc3\xa4 yritt\xc3\xa4\xc3\xa4 viljell\xc3\xa4 kaikkia kasveja kaikkialla, vaan ryhdyttiin erikoistumaan. Yritettiin viljell\xc3\xa4 paikallisiin olosuhteisiin parhaiten soveltuvia lajikkeita. Ryhdyttiin kiinnitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n huomiota my\xc3\xb6s tulviin ja eroosioon. Eroosiota vastaan taisteltiin istuttamalla puita. Maaseudulle rakennettiin my\xc3\xb6s maanteit\xc3\xa4, jotta maalaiset p\xc3\xa4\xc3\xa4sisiv\xc3\xa4t helposti rautatieasemille. Uusi tilanne aiheutti sen, ett\xc3\xa4 kaikille ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 riitt\xc3\xa4nyt t\xc3\xb6it\xc3\xa4 maaseudulla. Maaty\xc3\xb6l\xc3\xa4isperheit\xc3\xa4 alkoi muuttaa kaupunkeihin._NEWLINE_My\xc3\xb6s Ranskan teollistuminen nopeutui toisen keisarikunnan aikana. Hiilikaivosyhti\xc3\xb6it\xc3\xa4 kannustettiin liittym\xc3\xa4\xc3\xa4n yhteen suuremmiksi yhti\xc3\xb6iksi, sill\xc3\xa4 niiden tehokkuuden katsottiin olevan t\xc3\xa4rke\xc3\xa4\xc3\xa4 panostettaessa raudan tuotantoon. Hiilen tuotanto kasvoikin vuoden 1850 1,4 miljoonasta tonnista vuoden 1869 4,3 miljoonaan tonniin. Rautateiden rakentaminen osoitti ranskalaisten raudantuottajien tehottomuuden, he eiv\xc3\xa4t pystyneet vastaamaan kasvaneeseen kysynt\xc3\xa4\xc3\xa4n. Maassa ryhdyttiin rakentamaan h\xc3\xb6yrykoneita ja erityisesti tekstiiliteollisuus kasvoi merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti. Pariisiin syntyi ylellisyystavaroihin keskittynytt\xc3\xa4 teollisuutta. Teollisuusalueiksi muodostuivat erityisesti Pariisin ja Elsassin seudut._NEWLINE_Keisari oli henkil\xc3\xb6kohtaisesti kiinnostunut ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enluokasta ja halusi parantaa sen el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n vuoksi h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 syytettiin sosialistiksi._NEWLINE_Aluksi keisari perusti s\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6n, joka auttoi ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ty\xc3\xb6v\xc3\xa4lineiden ostamisessa ja yll\xc3\xa4piti koteja vanhuudenheikoille ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isille. Toimella ei ollut kuitenkaan juurikaan vaikutusta ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n. Yhdysvaltojen sis\xc3\xa4llissota loi tilanteen, jossa Ranskan tekstiiliteollisuus ei saanut raaka-aineekseen puuvillaa. Ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t ilman ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 ja toimeentuloa. Heid\xc3\xa4n palkkansa m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin maksettaviksi julkisista varoista. Ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 my\xc3\xb6s otettiin julkisiin rakennusprojekteihin._NEWLINE_1850-luvulla perustettiin hyv\xc3\xa4ntekev\xc3\xa4isyystoimistoja auttamaan k\xc3\xb6yhi\xc3\xa4. Avun saamiselle oli tiettyj\xc3\xa4 ehtoja: apua ei saanut antaa laiskoille, ep\xc3\xa4siisteille eik\xc3\xa4 koiran omistajille. Lis\xc3\xa4ksi avunsaajan piti p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4 viranomaiset kotik\xc3\xa4ynnille. Hallitus kiinnitti suurissa kaupungeissa huomiota leiv\xc3\xa4n hintaan. Toimia pidettiin v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6min\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestyksen s\xc3\xa4ilymisen kannalta, vaikka niit\xc3\xa4 my\xc3\xb6s kritisoitiin ankarasti. Vuonna 1852 keisari antoi lain, joka teki ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten itsens\xc3\xa4 perustamat avustusyhdistykset laillisiksi. Ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isille my\xc3\xb6nnettiin lakko-oikeus vuonna 1864._NEWLINE_Pariisin uudistamiseksi oli tehty suunnitelmia jo 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1851 Pariisi oli edelleen keskiaikainen kaupunki, ahdas ja sokkeloinen. Sen v\xc3\xa4kiluku oli kasvanut huomattavasti ja se oli ep\xc3\xa4terveellinen ahtaasti asuvalle v\xc3\xa4est\xc3\xb6lleen. Mittavan uudistusty\xc3\xb6n johtajaksi l\xc3\xb6ydettiin Georges Eug\xc3\xa8ne Haussmann vuonna 1853. Haussmann ryhtyi ty\xc3\xb6h\xc3\xb6n kaikella tarmollaan ja onnistui taivuttelemaan my\xc3\xb6s opposition puolelleen. Uuteen Pariisiin tuli avaria puistoja, aukioita, sen tuli olla kaupallinen keskus, terveellinen asukkailleen ja tehd\xc3\xa4 vaikutus vierailijoihin. Kaduista piti tehd\xc3\xa4 leveit\xc3\xa4 ja suoria, jotta niit\xc3\xa4 ei olisi helppo sulkea barrikadeilla. Haussmann ja keisari ty\xc3\xb6skenteliv\xc3\xa4t yhdess\xc3\xa4 17 vuotta. Haussmannilla oli aina p\xc3\xa4\xc3\xa4sy keisarin palatsiin, miss\xc3\xa4 yksi huone oli omistettu pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n Pariisin uudistamiselle. Keisari esitti ideoitaan katulinjauksista ja Haussmann tutki niiden toteutuskelpoisuuden. Pariisin uudistamista ihailtiin ja se otettiin esikuvaksi Madridissa._NEWLINE_Pariisin uudistamista my\xc3\xb6s kritisoitiin. Ty\xc3\xb6l\xc3\xa4iset joutuivat muuttamaan l\xc3\xa4helle tehtaita kaupungin reunoille ja keskiluokka muutti uusiin keskustakortteleihin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n katsottiin lis\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4n yhteiskuntaluokkien v\xc3\xa4lisi\xc3\xa4 j\xc3\xa4nnitteit\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi ajateltiin, ett\xc3\xa4 hallituksen keskittyminen liialliseen Pariisiin kehitt\xc3\xa4miseen aiheuttaa ep\xc3\xa4tervett\xc3\xa4 kehittymist\xc3\xa4 muualla Ranskassa. Uudistetun Pariisin museot, tavaratalot, teatterit ja monet ravintolat houkuttelivat sinne paljon varakkaita huvittelijoita ymp\xc3\xa4ri Eurooppaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 sai aikaan moraalista n\xc3\xa4rk\xc3\xa4styst\xc3\xa4. \xc3\x89mile Zola kirjoitti, ett\xc3\xa4 keisarivalta on tekem\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Pariisista Euroopan bordellia,_NEWLINE_Keisarikunnan hallituksen nykyaikaistamistoimet ja poliittinen vakaus vaurastuttivat lopulta niin maaseudun asukkaita kuin kaupunkilaisiakin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei kuitenkaan johtanut toivottuun tulokseen eli yleisen mielipiteen k\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisen keisarivallan puolelle. Lopulta elintarvikkeiden hintojen nousu kasvatti ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enluokan tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4 ja talouden liberalisoituminen nosti vaatimuksen my\xc3\xb6s politiikan liberalisoimiseksi. Hallitus alkoi menett\xc3\xa4\xc3\xa4 kannatustaan kaikkialla.\n_START_SECTION_\nUlkopolitiikka\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleon III:n harjoittama ulkopolitiikka ei vakuuttanut ulkomaisia hallituksia. H\xc3\xa4n selitti, ett\xc3\xa4 keisarikunta merkitsee vakautta ja rauhaa, mutta kumosi puheensa usein uusissa puheissaan, miss\xc3\xa4 puhui Ranskan maineen ja kunnian vaativan uusia toimenpiteit\xc3\xa4 ulkomailla. Maaliskuussa vuonna 1854 h\xc3\xa4n solmi liittosopimuksen Ison-Britannian kanssa ja johdatti maansa Krimin sotaan. Sota oli alkanut vuotta aikaisemmin ja sen muodollisena syyn\xc3\xa4 olivat Jerusalemissa puhjenneet uskonnolliset mellakat. Ranskan ja Ison-Britannian piti yhdess\xc3\xa4 padota Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n eteneminen etel\xc3\xa4\xc3\xa4n ja auttaa horjuvaa Turkin sulttaanikuntaa._NEWLINE_Sotaa k\xc3\xa4ytiin talvi 1854\xe2\x80\x931855 hirvitt\xc3\xa4viss\xc3\xa4 olosuhteissa. Enemm\xc3\xa4n kuin taisteluissa kuoli sotilaita kylmyyteen ja sairauksiin. Pariisissa aloitettiin rauhankongressi 25. helmikuuta 1856 ja sopimus allekirjoitettiin 30. maaliskuuta. Siin\xc3\xa4 luvattiin taata Turkin koskemattomuus ja ylivalta Tonavan ruhtinaskunnissa. Muilta osin ei oikein selvinnyt, kuka oikein voitti ja mit\xc3\xa4. Napoleon III oli kuitenkin tyytyv\xc3\xa4inen. Ranska voitti Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ja Pariisi oli kansainv\xc3\xa4lisen huomion kohteena. Suhteet Isoon-Britanniaan vahvistuivat ja kuningatar Victoria k\xc3\xa4vi Pariisissa vierailulla._NEWLINE_Toiseen sotaansa keisarikunta k\xc3\xa4visi Italian asian puolesta. Keisari itse oli jo nuorena ryhtynyt Italian yhdistymisen kannattajaksi. Vuonna 1857 Ranskassa oli talouskriisi ja keisari ajatteli Italiassa k\xc3\xa4yt\xc3\xa4v\xc3\xa4n voitokkaan It\xc3\xa4vallan vastaisen sodan kohentavan kansan mielialoja._NEWLINE_Hein\xc3\xa4kuussa vuonna 1858 Savoijin p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Camillo Benso di Cavour saapui Ranskaan salaiselle vierailulle. Vierailusta ei pidetty p\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirjaa. It\xc3\xa4valta provosoitiin sotaan vuonna 1859 ja Ranska riensi apuun saaden palkkiokseen Savoijin ja Nizzan. Annettiin julistus, jossa luvattiin vapauttaa Italia Alpeilta Adrianmerelle. Keisari n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytyi rintamalla ja johti joukkojaan, tosin huonolla menestyksell\xc3\xa4. Pel\xc3\xa4tess\xc3\xa4\xc3\xa4n kasvavia ulkopoliittisia vaikeuksia Preussin taholta Ranska teki Solferinon taistelun j\xc3\xa4lkeen yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4n rauhan. Italiassa Napoleon III pidettiin nyt petturina: it\xc3\xa4valtalaiset hallitsivat yh\xc3\xa4 Venetsiaa ja Roomaan h\xc3\xa4n j\xc3\xa4tti omien kirkollisten piirien suosion tavoittelussa armeijan suojelemaan paavin maallista valtaa. Lopputulos oli ulkopoliittinen sekasotku._NEWLINE_Interventiosta Meksikoon syntyi tappiollinen episodi. Ranska oli antanut paljon luottoja ulkomaille ja yksi lainanottajista oli Meksiko. Vuonna 1861 valtaan tullut Benito Juarez keskeytti edelt\xc3\xa4neen konservatiivihallituksen ottamien velkojen maksun. Ranska, yhdess\xc3\xa4 Espanjan ja Iso-Britannian kanssa l\xc3\xa4hetti laivaston painostamaan uutta hallitusta._NEWLINE_Espanja ja Iso-Britannia vet\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t, mutta Ranskan joukot valtasivat maan p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupungin Ciudad de Mexicon ja asettivat maahan konservatiivihallituksen, joka kutsui maan keisariksi vuonna 1864 Habsburgin arkkiherttua Maksimilianin. Taustalla oli joukko maanpakoon ajettuja meksikolaisia konservatiiveja, jotka olivat keskustelleet keisarinna Eug\xc3\xa9nien kanssa, joka vakuutti miehens\xc3\xa4 siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 Meksikosta voitaisiin muodostaa Ranskasta riippuvainen nukkevaltio._NEWLINE_Alkumenestyksen j\xc3\xa4lkeen osoittautui, ett\xc3\xa4 meksikolaiset eiv\xc3\xa4t halunneet itselleen keisaria ja tekiv\xc3\xa4t sinnik\xc3\xa4st\xc3\xa4 vastarintaa. Napoleon III ep\xc3\xa4si apunsa Maksimilianilta ja muun muassa Yhdysvaltojen painostuksen johdosta veti joukkonsa Meksikosta vuonna 1867. Maksimilian j\xc3\xa4i meksikolaisten vangiksi ja teloitettiin. Ranskan v\xc3\xa4lit It\xc3\xa4valtaan kriisiytyiv\xc3\xa4t.\n_START_SECTION_\nSiirtomaapolitiikka\n_START_PARAGRAPH_\nRanska oli menett\xc3\xa4nyt suurimman osan siirtomaistaan Seitsenvuotisessa sodassa ja vuosien 1793\xe2\x80\x931815 v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana. Ainoa merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 uusi valtaus oli Algerian valtaaminen vuonna 1830. Aluksi luultiin, ett\xc3\xa4 keisarikunta joka oli sekaantunut moniin eurooppalaisiin sotiin ja kotimaansa uudistamiseen, ei kiinnitt\xc3\xa4isi huomiotaan merien takaisiin aluelaajennuksiin. Hallinnon ja etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 keisarin mieli alkoi muuttua vuoden 1858 paikkeilla.\n_START_SECTION_\nAlgeria\n_START_PARAGRAPH_\nNapoleon III oli erityisen kiinnostunut Algeriasta ja h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 oli sen varalle erityissuunnitelma. Maan valtaaminen oli aloitettu vuonna 1830 ja vuonna 1847 se oli saatu p\xc3\xa4\xc3\xa4osin vallattua ja rauhoitettua. Maahan muutti 100\xc2\xa0000 ranskalaista siirtolaista._NEWLINE_Algerian vapaustaistelija, emiiri Abdulqadir vapautettiin lokakuussa 1852 ja berberien vastarinta saatiin murskattua 1857. Napoleon III ryhtyi suunnittelemaan Algerialle omaa erityist\xc3\xa4 hallintoaan. Keisari kutsui Algeriaa kuningaskunnaksi ja sanoi olevansa paitsi ranskalaisten keisari, my\xc3\xb6s arabien kuningas eik\xc3\xa4 Algeria olisi mik\xc3\xa4\xc3\xa4n siirtomaa. H\xc3\xa4nelle arabien edut olisivat yht\xc3\xa4l\xc3\xa4iset kuin siirtolaistenkin ja kumpikin ryhm\xc3\xa4 olisi tasa-arvoinen. Berberit j\xc3\xa4tettiin julistuksen ulkopuolelle. Algerian kuninkaaksi keisari kaavaili serkkuaan, prinssi Napoleonia. Suunnitelma mit\xc3\xa4t\xc3\xb6ityi, koska keisarin serkku ei suostunut h\xc3\xa4nelle kaavailtuun rooliin. Algeriaa hallitsi nyt erityinen Algerian asioiden ministeri\xc3\xb6._NEWLINE_Vuonna 1860 keisari vieraili kuukauden ajan Algeriassa. Maa palautettiin ministeri\xc3\xb6lt\xc3\xa4 sotilaiden hallittavaksi. Vierailun seurauksena ranskalaisten uudisasutusta rajoitettiin ja vuonna 1863 vahvistettiin lailla arabiheimojen oikeus omistaa maitaan. Toisen kerran keisari vieraili Algeriassa vuonna 1865 ja puheessaan varoitti siirtolaisia sortamasta arabeja ja arabeja varoitti kapinoinnin ankarista seurauksista. My\xc3\xb6s Algeriaa ryhdyttiin uudenaikaistamaan: rakennettiin rautateit\xc3\xa4, lenn\xc3\xa4tinlinjoja , maanteit\xc3\xa4 ja kastelukanavia. Keisarikunnan politiikan lopputulos oli kuitenkin pettymys. Liikeyritykset olivat enemm\xc3\xa4n kiinnostuneita tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n voittoa kuin kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n maata, Algeriaa kutsuttiin kuningaskunnaksi, mutta kukaan ei oikein tiennyt kuka oli lopultakin johtaja. V\xc3\xa4est\xc3\xb6ryhmien v\xc3\xa4linen ep\xc3\xa4luottamus j\xc3\xa4i pysyv\xc3\xa4ksi olotilaksi.\n_START_SECTION_\nSaharan etel\xc3\xa4puoleinen Afrikka\n_START_PARAGRAPH_\nRanskan otetta Senegalista ryhdyttiin vahvistamaan jo vuonna 1851. Dakarin satama perustettiin vuonna 1857 ja sotajoukkoja l\xc3\xa4hetettiin etenem\xc3\xa4\xc3\xa4n kohti nykyist\xc3\xa4 Nigeri\xc3\xa4. Paikallisten p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6iden kanssa tehtiin \xe2\x80\x9dsuojelusopimuksia\xe2\x80\x9d ja ryhdyttiin k\xc3\xa4ym\xc3\xa4\xc3\xa4n kauppaa maap\xc3\xa4hkin\xc3\xb6ist\xc3\xa4 ja muista maataloustuotteista. Kymmeness\xc3\xa4 vuodessa luotiin pohja tulevalle Ranskan L\xc3\xa4nsi-Afrikalle. Gabon vallattiin vuonna 1869. Etenemist\xc3\xa4 tapahtui my\xc3\xb6s Guineassa ja Norsunluurannikolla.\n_START_SECTION_\nAasia\n_START_PARAGRAPH_\nVuosina 1857\xe2\x80\x931858 ranskalaiset sotivat yhdess\xc3\xa4 brittien kanssa Kiinassa ja valtasivat Kantonin. Sodan tarkoituksena oli painostaa Kiinan keisaria lis\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Euroopan kanssa k\xc3\xa4yt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 kauppaa. Vuonna 1860 joukot ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t keisarin kes\xc3\xa4palatsin ja sota p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi voittoon. Haluamiaan alueita Etel\xc3\xa4-Kiinasta Ranska ei saanut ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 laittoi Napoleon III yritt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n aluevaltauksia muualta._NEWLINE_Jo vuonna 1853 julkaistu muistio kehotti ranskalaisia toimimaan Indokiinassa. Vuonna 1857 joukko espanjalaisia l\xc3\xa4hetyssaarnaajia surmattiin nykyisess\xc3\xa4 Vietnamissa. Se tarjosi hyv\xc3\xa4n tekosyyn l\xc3\xa4hett\xc3\xa4\xc3\xa4 maahan sotajoukkoja. Saigon vallattiin vuonna 1859 nopeasti, ja vuonna 1861 Annamin keisari suostui tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n Ranskan keisarikunnan kanssa sopimuksen. Kristillinen l\xc3\xa4hetysty\xc3\xb6 sallittiin, ja maa taipui Ranskan keisarin \xe2\x80\x9dsuojeluun\xe2\x80\x9d. Napoleon III piti Ranskan kansalliskokouksessa tunteikkaan puheen, jossa h\xc3\xa4n totesi Ranskan nyt hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4v\xc3\xa4n alueen luonnonvaroja ja sivist\xc3\xa4v\xc3\xa4n sit\xc3\xa4 kaupank\xc3\xa4ynnill\xc3\xa4. Kambod\xc5\xbea taipui Ranskan suojeluun 1863, ja vuoteen 1870 menness\xc3\xa4 oli Mekongjoen alue Ranskan vallassa.\n_START_SECTION_\nOppositio\n_START_PARAGRAPH_\nOpposition jakautui karkeasti ottaen kolmeen ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n: legitimisteihin, liberaaleihin ja tasavaltalaisiin.\n_START_SECTION_\nLegitimistit\n_START_PARAGRAPH_\nLegitimistit olivat aluksi kannattaneet vallankaappausta ja Louis Napoleonin julistautumista keisariksi. H\xc3\xa4nen nykyaikaistamispolitiikkansa, kaupungistuminen ja maallistuminen saivat heid\xc3\xa4t kuitenkin keisarivallan vastustajiksi._NEWLINE_Legitimisteihin kuului aatelistoa, suurmaanomistajia sek\xc3\xa4 kirkollisia konservatiiveja. Heid\xc3\xa4n ajatusmaailmansa oli hyvin vanhakantainen. Hallitsija sek\xc3\xa4 hallitus olivat Jumalan asettamia. He s\xc3\xa4\xc3\xa4tiv\xc3\xa4t lait ja ihmisten tuli olla niille alamaisia. Tilanomistajien tuli kohdella alaisiaan is\xc3\xa4llisesti ja yhteiskunnan sosiaalinen eriarvoisuus piti hoitaa kristillisell\xc3\xa4 hyv\xc3\xa4ntekev\xc3\xa4isyydell\xc3\xa4. Tyypillen legitimisti vastusti sek\xc3\xa4 hallinnon keskittymist\xc3\xa4 Pariisiin ett\xc3\xa4 rautateit\xc3\xa4. Pariisi oli jumalattomien ajatusten tyyssija ja rautatiet olivat niiden levitt\xc3\xa4ji\xc3\xa4. Siihen, ett\xc3\xa4 keisari oli nimitt\xc3\xa4nyt virkamiehiksi my\xc3\xb6s juutalaisia, he suhtautuivat eritt\xc3\xa4in kielteisesti. Legitimistit saivat esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 ajatuksiaan suhteellisen vapaasti, mutta he eiv\xc3\xa4t koskaan edustaneet hallitukselle mink\xc3\xa4\xc3\xa4nlaista uhkaa. Ranskan hallitsijaksi he halusivat Bourbonin hallitsijasuvun edustajan, mit\xc3\xa4 suurin osa ranskalaisista ei voinut hyv\xc3\xa4ksy\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nLiberaalit\n_START_PARAGRAPH_\nLiberaalit olivat yleisesti ottaen monarkian kannattajia. He kannattivat hein\xc3\xa4kuun monarkian aikaista Orl\xc3\xa9ansin sukua. Liberaaleja kannattivat yleens\xc3\xa4 menestyneet liikemiehet, maanomistajat ja ylemm\xc3\xa4t virkamiehet. Yleisesti ottaen he kannattivat parlamentarismia, kansalaisoikeuksia, omaisuuden suojaa ja laillisuutta. Yleiseen \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeuteen ja demokratiaan he suhtautuivat torjuen, sill\xc3\xa4 sen pel\xc3\xa4ttiin johtavan sosialismiin. Heid\xc3\xa4n keulahahmonsa oli Adolphe Thiers._NEWLINE_Vuodesta 1860 alkaen opposition voima alkoi kasvaa ja hallituksen t\xc3\xa4ytyi tukeutua liberaaleihin. Vuonna 1864 palautettiin kokoontumisvapaus ja Thiers tervehti sit\xc3\xa4 tarpeellisena uudistuksena. Liberaalit voisivat n\xc3\xa4in ollen tehd\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 keisarin hallituksen kanssa joka oli tehnyt ennest\xc3\xa4\xc3\xa4n uudistuksia. Sosiaalisiin uudistuksiin he sen sijaan suhtautuivat varautuneesti._NEWLINE_Liberaalit olivat keisarin hallinnolle uhka. Heid\xc3\xa4n ideologiansa yhdisti monia erilaisia kansalaispiirej\xc3\xa4 kulttuurikonservatiiveista liikemiehiin. He arvostelivat keisariparia henkil\xc3\xb6in\xc3\xa4 ja kiinnittiv\xc3\xa4t huomiota sek\xc3\xa4 talous- ett\xc3\xa4 ulkopolitiikassa tehtyihin virheisiin. Italiassa k\xc3\xa4yty sota oli heikent\xc3\xa4nyt It\xc3\xa4valtaa ja liberaalien mielest\xc3\xa4 vain It\xc3\xa4valta olisi voinut vastustaa nousevan Preussin uhkaa. Thiers ja jopa keisarin oma p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Ollivier kritisoivat julkisesti Meksikon interventiota ja sanoivat sen olleen rahan tuhlausta ja ihmishenkien haaskaamista.\n_START_SECTION_\nTasavaltalaiset\n_START_PARAGRAPH_\nTasavaltalaisten joukko oli hajanainen. He halusivat pit\xc3\xa4\xc3\xa4 elossa vuoden 1789 vallankumouksen ja valistuksen ihanteita. Kansalaiset olivat tasa-arvoisia, heill\xc3\xa4 oli yht\xc3\xa4l\xc3\xa4iset kansalaisoikeudet ja uskonto olisi yksityisasia. He uskoivat vain n\xc3\xa4iden periaatteiden takaavan ihmiskunnan onnen ja edistyksen. Heid\xc3\xa4n mielest\xc3\xa4\xc3\xa4n keisarivalta turmeli kansalaistensa moraalin._NEWLINE_Tasavaltalaisten n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nitorvi oli lakimies L\xc3\xa9on Gambetta. H\xc3\xa4n inhosi keisarikuntaa ja keisaria. H\xc3\xa4n julistautui avoimesti tasavaltalaiseksi ja oli varma, ett\xc3\xa4 Ranska olisi pian tasavalta. H\xc3\xa4nen mukaansa Ranskalla ei ollut politiikassaan kuin yksi teht\xc3\xa4v\xc3\xa4: saattaa vuoden 1789 ty\xc3\xb6 loppuun. Ollivierin p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriytt\xc3\xa4 ja liberaalia keisarikuntaa h\xc3\xa4n piti vain v\xc3\xa4livaiheena._NEWLINE_Merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 opposition edustaja oli vuonna 1851 maanpakoon siirtynyt kirjailija Victor Hugo. H\xc3\xa4n kirjoitti vuonna 1852 Brysseliss\xc3\xa4 asuessaan herjakirjoituksen nimelt\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dNapoleon pieni\xe2\x80\x9d. Se painettiin Lontoossa ja levisi valtavina m\xc3\xa4\xc3\xa4rin\xc3\xa4 Ranskaan ja muualle Eurooppaan. Kirjoituksellan Hugo halusi her\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 ranskalaiset unestaan ja uni oli h\xc3\xa4nen mukaansa kuolemaa. H\xc3\xa4nen mukaansa Napoleon III oli teatraalinen, turhamainen ja rahvaanomainen. Hallitsija oli omien ja yst\xc3\xa4viens\xc3\xa4 huvittelun ja rikastumisen himon takia syyllistynyt moniin rikoksiin. H\xc3\xa4nen mukaansa Louis Napoleon oli murhannut Ranskan.'