b'\n_START_ARTICLE_\nTajunnanvirta\n_START_PARAGRAPH_\nTajunnanvirta tarkoittaa psykologiassa henkil\xc3\xb6n kokemusten, aistihavaintojen, muistojen, mielleyhtymien jne. muodostamaa aikajatkumoa, joka on subjektiivinen ja etenee niin kauan kuin henkil\xc3\xb6 on tajuissaan._NEWLINE_Kirjallisuudessa tajunnanvirta tai tajunnanvirtatekniikka tarkoittaa menetelm\xc3\xa4\xc3\xa4 tai menetelmi\xc3\xa4, joilla ihmisen tajunnanvirtaa pyrit\xc3\xa4\xc3\xa4n kuvaamaan, eli luomaan lukijalle kokemus jonkun henkil\xc3\xb6n sis\xc3\xa4isest\xc3\xa4 havainto- ja ajatusmaailmasta. K\xc3\xa4sitteen m\xc3\xa4\xc3\xa4ritteli psykologi William James, joka puhui \xe2\x80\x9dajatuksen virrasta\xe2\x80\x9d (engl. stream of thought). Yksi ensimm\xc3\xa4isist\xc3\xa4 tekniikan hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4jist\xc3\xa4 oli Dorothy Richardson Pilgrimage-romaanisarjassaan (1915\xe2\x80\x931938)._NEWLINE_Tajunnanvirtatekniikka kytkeytyy vahvasti 1900-luvun modernistiseen liikkeeseen, ja sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t muun muassa James Joyce, Italo Svevo, Virginia Woolf ja William Faulkner. Tunnetuimpia tajunnanvirtatekniikalla tehtyj\xc3\xa4 kirjoja on Joycen Odysseus. Suomen kirjallisuudessa Teuvo Pakkala kokeili tajunnanvirtatekniikan esimerkiksi lapsiaiheisissa novelleissa ja Pieni el\xc3\xa4m\xc3\xa4ntarina -romaanissa (1903); tunnettu soveltaja on my\xc3\xb6s Christer Kihlman. Toisin kuin yleisesti ajatellaan, tajunnanvirtatekniikan luojat eiv\xc3\xa4t pyrkineet kirjoittamaan nopeasti omaa tajunnavirtaansa kerrontaan vaan j\xc3\xa4ljittelem\xc3\xa4\xc3\xa4n henkil\xc3\xb6iden ajatuskulkuja, mink\xc3\xa4 vuoksi kirjoitusprosessi oli usein eritt\xc3\xa4in hidasta._NEWLINE_Kerrontatekniikkana tajunnanvirtaa voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 sis\xc3\xa4isen monologin alalajina. Tavallisesti sis\xc3\xa4inen monologi esittelee loogisesti etenev\xc3\xa4n ja yleens\xc3\xa4 t\xc3\xa4ydellisist\xc3\xa4 lauseista koostuvan ajatusketjun, kun tajunnanvirta puolestaan on j\xc3\xa4sentym\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4mp\xc3\xa4\xc3\xa4 ja saattaa koostua irrallisista sanoista ja kieliopin rikkovista (esimerkiksi kesken katkeavista) lauseista. Voidaan ajatella, ett\xc3\xa4 sis\xc3\xa4inen monologi kuvaa ihmisen tietoista mielikuvaa sis\xc3\xa4isest\xc3\xa4 maailmastaan, kun taas tajunnanvirta pyrkii kuvaamaan sis\xc3\xa4ist\xc3\xa4 maailmaa matalammalla, esitietoisella tasolla.'