b'\n_START_ARTICLE_\nFenfuraami\n_START_SECTION_\nOminaisuudet\n_START_PARAGRAPH_\nHuoneenl\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilassa fenfuraami on valkoista tai hieman ruskehtavaa kiteist\xc3\xa4 ainetta. Yhdiste liukenee vain v\xc3\xa4h\xc3\xa4n veteen ja runsaammin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin, dikloorimetaaniin ja tolueenin. Fenfuraami on stabiili yhdiste eik\xc3\xa4 hajoa kuumennettaessa. Voimakkaasti happamissa tai em\xc3\xa4ksisiss\xc3\xa4 olosuhteissa se hydrolysoituu._NEWLINE_Fenfuraami kuuluu karboksanilideihin, joiden vaikutusmekanismi sieni\xc3\xa4 vastaan on sienten mitokondrioiden soluhengityksen est\xc3\xa4minen. Aine tehoaa vain avokantaisiin sieniin. Yhdisteen myrkyllisyys nis\xc3\xa4kk\xc3\xa4ille on suhteellisen alhainen ja fenfuraamin LD\xe2\x82\x85\xe2\x82\x80-arvo rotilla suonensis\xc3\xa4isesti on 1,49 g/kg. Yhdiste ei ole my\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n osoittautunut mutageeniseksi Amesin testill\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nValmistus ja k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nFenfuraamia voidaan valmistaa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 l\xc3\xa4ht\xc3\xb6aineena 2-metyylifuraanikarboksyylihappoa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 reagoi tionyylikloridin kanssa muodostaen happokloridijohdannaisen, joka reagoi aniliinin kanssa fenfuraamiksi._NEWLINE_Fenfuraami tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1974. Yhdistett\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n viljojen siementen k\xc3\xa4sittelyyn ja ohran, vehn\xc3\xa4n ja kauran sienitautien kuten lumihomeen ja ruostesienten ehk\xc3\xa4isyyn. Fenfuraamia voidaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 jauheena tai liuoksena.'