b'\n_START_ARTICLE_\nViirup\xc3\xa4\xc3\xa4kipuaja\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nKooltaan viirup\xc3\xa4\xc3\xa4kipuaja on 19\xe2\x80\x9320cm. Lajin p\xc3\xa4\xc3\xa4 on mustan ja valkoisen viiruinen. Selk\xc3\xa4 on v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n kastanjanruskea ja muuttuu siiviss\xc3\xa4 ja pyrst\xc3\xb6ss\xc3\xa4 punaruskeaksi. Viirup\xc3\xa4\xc3\xa4kipuajan kurkku on valkeahko. Vatsa on ruskea ja siin\xc3\xa4 on vaaleampia viiruja. Nokka on ohut ja alasp\xc3\xa4in kaartunut. Viirukipuaja muistuttaa ulkon\xc3\xa4\xc3\xb6lt\xc3\xa4\xc3\xa4n s\xc3\xa4\xc3\xa4misk\xc3\xa4kurkkukipuajaa (Xiphorhynchus guttatus), jonka nokka on paksumpi. Tikkakipuaja (Xiphorhynchus picus) on hieman suurikokoisempi ja p\xc3\xa4\xc3\xa4n sivuilla on enemm\xc3\xa4n valkoista. My\xc3\xb6s kaitanokkakipuaja (Lepidocolaptes affinis) on hyvin samann\xc3\xa4k\xc3\xb6inen kuin viirup\xc3\xa4\xc3\xa4kipuaja.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nValkokurkkukipuajaa tavataan Meksikosta L\xc3\xa4nsi-Panamaan ja Kolumbiasta Venezuelan ja Bolivian pohjoisosiin.  Lajia tavataan kuivissa lehtimetsiss\xc3\xa4 ja tihe\xc3\xa4mpien metsien reunamila. Tiheiden metsien sis\xc3\xa4osia laji sen sijaan karttaa ja tulee toimeen my\xc3\xb6s viljelysmetsiss\xc3\xa4 ja jopa kuivilla kaktuksia ja pensaita kasvavilla seuduilla  Yleens\xc3\xa4 laji el\xc3\xa4\xc3\xa4 alle puolentoista kilometrin korkeudella merenpinnasta.\n_START_SECTION_\nElintavat\n_START_PARAGRAPH_\nViirup\xc3\xa4\xc3\xa4kipuajat el\xc3\xa4v\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 yksin ja liittyv\xc3\xa4t usein muiden hy\xc3\xb6nteisi\xc3\xa4 sy\xc3\xb6vien lintujen parviin. Laji pesii kolme kertaa vuodessa yleisimmin huhtikuussa, toukokuussa ja lokakuussa. Pes\xc3\xa4 sijaitsee puun kolossa 3\xe2\x80\x9325 metrin korkeudella. Naaras munii yleens\xc3\xa4 kaksi munaa.'