b'\n_START_ARTICLE_\nAlarik\n_START_SECTION_\nNuoruus\n_START_PARAGRAPH_\nAlarik syntyi noin vuonna 370, mutta h\xc3\xa4net mainitaan l\xc3\xa4hteiss\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isen kerran 390-luvun alussa, vaikka h\xc3\xa4n osallistui oletettavasti goottien sotatoimiin 380-luvulla. H\xc3\xa4n oli areiolainen kristitty. H\xc3\xa4n oli naimisissa goottijohtaja Ataulfin tytt\xc3\xa4ren kanssa. Vuonna 376 gootit saapuivat Rooman valtakunnan alueelle paetessaan l\xc3\xa4nteen p\xc3\xa4in tunkeutuvia hunneja. Gootit kukistivat roomalaiset vuonna 378 k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 Adrianopolin taistelussa, jossa Rooman keisari Valens kaatui.\n_START_SECTION_\nGoottien kuninkaana\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 391 Alarik johti joukkoa, johon kuului gootteja ja heid\xc3\xa4n liittolaisiaan. Alarik johti joukkonsa Balkanilta Traakiaan, mik\xc3\xa4 puolestaan esti keisari Theodosius I:st\xc3\xa4 marssimasta Traakian l\xc3\xa4pi matkalla Konstantinopoliin. Vuonna 394 k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 Frigiduksen taistelussa gootit olivat roomalaisten liittolaisia ja heid\xc3\xa4n ansiostaan keisari Theodosius I kukisti usurpaattori Eugeniuksen. Taistelun j\xc3\xa4lkeen Alarik nousi goottien johtajaksi. Historioitsija Zosimus kertoo, ett\xc3\xa4 Alarik halusi taistelun j\xc3\xa4lkeen itselleen palkkioksi magister militumin arvon. Kun h\xc3\xa4n ei t\xc3\xa4t\xc3\xa4 saanut, Alarik ja h\xc3\xa4nen miehens\xc3\xa4 ry\xc3\xb6steliv\xc3\xa4t aluksi Traakiaa ja Makedoniaa. Sen j\xc3\xa4lkeen Alarik suuntasi joukkonsa Konstantinopolia kohti, mutta luopui hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksest\xc3\xa4 ilmeisesti siksi, ett\xc3\xa4 pretoriaaniprefekti Rufinus lahjoi h\xc3\xa4net. Vuosina 395\xe2\x80\x93396 Alarik ja h\xc3\xa4nen miehens\xc3\xa4 hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Attikan kautta Peloponnesokselle ja ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t muun muassa Ateenan. Pakanalegendan mukaan Ateena s\xc3\xa4\xc3\xa4styi goottien hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ykselt\xc3\xa4, koska gootit n\xc3\xa4kiv\xc3\xa4t Athenen ja Akilleen vartioivan kaupungin muureja. Lopulta Rooman palveluksessa ollut vandaalikenraali Stilicho saapui Peloponnesokselle. Stilicho antoi Alarikin ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4n miesten poistua Peloponnesokselta Epeirokseen, jonka Alarik ja h\xc3\xa4nen goottinsa ottivat haltuunsa.  _NEWLINE_Alarik ja h\xc3\xa4nen kannattajansa asettuivat alueelle, joka sijaitsi It\xc3\xa4- ja L\xc3\xa4nsi-Rooman v\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Alueelta gootit p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t liikkumaan helposti niin pohjoiseen Illyriaan kuin Traakiaankin. Historiallisista l\xc3\xa4hteist\xc3\xa4 on vaikea saada selville, oliko Alarik niiden goottien johtaja, jotka olivat asettuneet asumaan Moesia Inferioriin Adrianopolin taistelun j\xc3\xa4lkeen, mutta jotka nyt olivat etsim\xc3\xa4ss\xc3\xa4 itselleen parempia elinoloja. Toisaalta Alarikin voidaan arvella olleen gooteista koostuvan foederati-joukkon johtaja, joka taisteli Rooman valtakunnan riveiss\xc3\xa4, mutta joka oli valmis vaihtamaan puolta tarvittaessa. Alarikin joukot eiv\xc3\xa4t ilmeisesti pystyneet ruokkimaan itse\xc3\xa4\xc3\xa4n vaan olivat aina riippuvaisia roomalaisista. Ilmeisesti Alarikin gootteja ei tulisi yhdist\xc3\xa4\xc3\xa4 niihin gootteihin, jotka asettuivat Moesiaan._NEWLINE_Ilmeisesti Alarik nimitettiin vuonna 399 It\xc3\xa4-Rooman jalkav\xc3\xa4en ja ratsuv\xc3\xa4en komentajaksi (magister utriusque militiae). T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tarkoitti sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 Alarik sai varusteita ja ruokaa sotilailleen roomalaisten huollon kautta. Roomalaiset kuitenkin lakkasivat tukemasta Alarikia vuonna 401, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen Alarik suuntasi miehineen Pohjois-Italiaan. Siell\xc3\xa4 Stilicho kohtasi heid\xc3\xa4t kahdesti taistelussa Pollentiassa ja Veronassa vuonna 402, mik\xc3\xa4 pys\xc3\xa4ytti goottien etenemisen. Pian Sticicho kuitenkin otti gootit liittolaisikseen ja aikoi heid\xc3\xa4n kanssaan vallata Illyrian takaisin valtakunnalle. Alarik nimitettiin Illyrian magister militumiksi. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa titteli tuli L\xc3\xa4nsi-Rooman keisarilta. Gootit j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t aluksi Pannonian ja Dalmatian v\xc3\xa4liselle alueelle, mutta palasivat pian Epeirokseen. Stilichon suunnitelma kariutui kuitenkin, kun ryhm\xc3\xa4 gootteja ja gallialaisia hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Reinin ja Tonavan yli vuonna 405. Alarik ja h\xc3\xa4nen miehens\xc3\xa4 kyll\xc3\xa4styiv\xc3\xa4t odottamaan Stilichoa ja l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t taas ry\xc3\xb6st\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Pohjois-Italiaa ja Noricumin provinssia. Alarik vaati Stilicholta rahaa, jota gooteille oli luvattu heid\xc3\xa4n ollessaan Epeiroksessa. Aluksi keisari Honorius ja senaatti eiv\xc3\xa4t halunneet maksaa Alarikille, mutta lopulta Stilicho pakotti senaatin maksamaan luvatun palkkion. Zosimos kertoo, ett\xc3\xa4 Honoriuksen alkuper\xc3\xa4inen suunnitelma oli ollut vallata Illyria It\xc3\xa4-Roomalta Alarikin goottien avulla. Alarikin gooteille maksettiin valtavat 4000 paunaa kultaa, jonka Rooman senaattoriluokka joutui kustantamaan. Vuonna 408 keisari Honorius murhautti Stilichon. Honoriukselle uskolliset sotilaat tappoivat t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen tuhansia Stilicholle uskollisia sotilaita ja heid\xc3\xa4n perheit\xc3\xa4\xc3\xa4n. Zosimoksen mukaan t\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena jopa 30\xc2\xa0000 Stilichon kannattajaa pakeni Alarikin luokse.\n_START_SECTION_\nRooman valtaus\n_START_PARAGRAPH_\nAlarik vaati t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen keisarilta miehilleen Pannoniaa, johon he olisivat asettuneet asumaan. Honoriuksen magister officiorum Olympius vastusti t\xc3\xa4t\xc3\xa4 ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4n takia Honorius ei suostunut Alarikin vaatimuksiin. Alarik l\xc3\xa4hti miehineen marssimaan Roomaa kohti, ohittaen Honoriuksen joka oli Ravennassa. Alarik aloitti Rooman piirityksen vuoden 408 syksyll\xc3\xa4. Roomalaiset murhasivat Stilichon lesken, jonka uskottiin aikovan auttaa gootteja. Kaupungissa k\xc3\xa4rsittiin pian n\xc3\xa4l\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja lopulta roomalaiset maksoivat suuret lunnaat, jotta piiritys loppuisi. Rooman asukkaat l\xc3\xa4hettiv\xc3\xa4t Honoriukselle l\xc3\xa4hetyst\xc3\xb6n, joka yritti taivutella t\xc3\xa4t\xc3\xa4 solmimaan rauhan Alarikin kanssa. Olympiuksen vastustuksen takia Honorius p\xc3\xa4\xc3\xa4tti l\xc3\xa4hett\xc3\xa4\xc3\xa4 er\xc3\xa4\xc3\xa4n Valensin viiden legioonan voimin Dalmatiasta puolustamaan Roomaa. Valens hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si kuitenkin Alarikin kimppuun ja k\xc3\xa4rsi raskaan tappion. Vuonna 409 rauhanneuvotteluja jatkettiin, mutta roomalaiset eiv\xc3\xa4t suostuneet Alarikin vaatimuksiin. Alarik aloitti uudelleen Rooman piirityksen ja otti haltuunsa my\xc3\xb6s Rooman sataman Ostian ja esti sen kautta Afrikasta kaupunkiin tulleet ruokakuljetukset. H\xc3\xa4n oli valmis luopumaan piirityksest\xc3\xa4, jos saisi maata sotilailleen. Lopulta senaatti suostui Alarikin vaatimuksiin, joihin h\xc3\xa4n oli lis\xc3\xa4nnyt, ett\xc3\xa4 Honoriuksen pretoriaaniprefekist\xc3\xa4 Priscus Attaluksesta tulisi uusi keisari. Attalus puolestaan nimitti heti Alarikin magister militumiksi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Alarik marssi piiritt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Ravennaa, jossa Honorius oleskeli. Priscus Attalus sai teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi varmistaa African provinssin, mutta kun h\xc3\xa4n ep\xc3\xa4onnistui t\xc3\xa4ss\xc3\xa4, Alarik riisti h\xc3\xa4nelt\xc3\xa4 keisariuden. Pian er\xc3\xa4\xc3\xa4n Saruksen johtama toinen goottijoukko hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Alarikin kimppuun, jolloin Alarik luopui diplomatiasta ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tti marssia j\xc3\xa4lleen kerran Roomaan. Kaupunki vallattiin 24. elokuuta 410, ja Alarik salli miestens\xc3\xa4 ry\xc3\xb6st\xc3\xa4\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 kolmen p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n ajan. Ainoastaan kirkot j\xc3\xa4tettiin rauhaan. Gootit saivat suuren saaliin, johon kuului muun muassa Tituksen Jerusalemista tuomat aarteet, sek\xc3\xa4 keisarin sisaren Galla Placidian.\n_START_SECTION_\nAlarikin kuolema\n_START_PARAGRAPH_\nRooman valtauksen j\xc3\xa4lkeen Alarik marssi Etel\xc3\xa4-Italiaan, mist\xc3\xa4 h\xc3\xa4n aikoi jatkaa Sisiliaan tarkoituksenaan ilmeisesti hankkia miehilleen viljaa ja ehk\xc3\xa4 my\xc3\xb6s maata. Myrsky tuhosi kuitenkin Alarikin laivaston. Alarik kuoli sairastuttuaan vuoden 411 alkupuolella matkalla pohjoiseen. Alarik haudattiin juhlallisesti. Orjat kaivoivat pienelle Busentojoelle uuden uoman, ja Alarik haudattiin kuivuneen joen pohjalle rakennettuun hautakammioon. Sen j\xc3\xa4lkeen joki johdettiin entiseen uomaansa ja kaikki hautausty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 olleet orjat tapettiin, ettei kukaan l\xc3\xb6yt\xc3\xa4isi hautaa. Alarikin lanko ja seuraaja Ataulf vei gootit Gallian kautta Hispaniaan vuonna 412 ja nai vuonna 414 Honoriuksen sisaren Galla Placidian.\n_START_SECTION_\nHistorialliset l\xc3\xa4hteet\n_START_PARAGRAPH_\nClaudius Claudianus oli ainut aikalaisl\xc3\xa4hde. H\xc3\xa4n on kuitenkin ep\xc3\xa4luotettava. 400-luvun lopulla el\xc3\xa4nyt pakanahistorioitsija Zosimos kertoo my\xc3\xb6s teoksessaan Alarikista, mutta ei esimerkiksi kerro h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 mit\xc3\xa4\xc3\xa4n vuosien 397 ja 405 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. My\xc3\xb6s Jordanes k\xc3\xa4sittelee Alarikia Goottien historiaa k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4ss\xc3\xa4 teoksessaan.'