b'\n_START_ARTICLE_\nLegitimiteetti\n_START_PARAGRAPH_\nLegitimiteetti on yksinkertaisimmillaan j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n hyv\xc3\xa4ksymisenarvoisuutta kansalaisten silmiss\xc3\xa4. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 tapauksessa legitiimi j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 ei perustu pakkoon, vaan kansalaisten velvollisuudentuntoon j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4 ja sen s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6j\xc3\xa4 kohtaan. K\xc3\xa4sitett\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n politiikan tutkimuksessa ja oikeusfilosofiassa. Sit\xc3\xa4 tutkitaan tavallisesti suhteessa poliittisen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n tai muun yhteiskunnallisen instituution toimintaan.\n_START_SECTION_\nEmpiirinen legitimiteetti\n_START_PARAGRAPH_\nLegitimiteetti voidaan n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 kansalaisten tosiasiallisena hyv\xc3\xa4ksynt\xc3\xa4n\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4 kohtaan. T\xc3\xa4llaista legitimiteettik\xc3\xa4sityst\xc3\xa4 kutsutaan empiiriseksi. Muiden muassa Max Weberin ja Niklas Luhmannin legitimiteettik\xc3\xa4sitykset pohjautuvat empiiriseen n\xc3\xa4kemykseen legitimiteetist\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nNormatiivinen legitimiteetti\n_START_PARAGRAPH_\nLegitimiteetti voidaan n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 my\xc3\xb6s normatiivisesta n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmasta. T\xc3\xa4ll\xc3\xb6in j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n legitimiteetti edellytt\xc3\xa4\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n laillisuutta eli legaalisuutta. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 l\xc3\xa4ht\xc3\xb6kohdasta k\xc3\xa4sin katsottuna legitiimin\xc3\xa4 on pidett\xc3\xa4v\xc3\xa4 lainmukaista j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4. Normatiivista n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmaa ovat edustaneet muiden muassa Jean-Jacques Rousseau, Immanuel Kant ja J\xc3\xbcrgen Habermas.\n_START_SECTION_\nKaksikantainen legitimiteetti\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xa4litt\xc3\xa4v\xc3\xa4n kannan mukaan legitimiteetti edellytt\xc3\xa4\xc3\xa4 kumpaakin: sek\xc3\xa4 tosiasiallista hyv\xc3\xa4ksynt\xc3\xa4\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 normatiivista lainmukaisuutta.'