b'\n_START_ARTICLE_\nPhilipp Nicolai\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4kerta\n_START_PARAGRAPH_\nPhilipp Nicolai syntyi 10. elokuuta 1556 Hessenin Mengeringhausenissa luterilaisen pastorin Dieterich Nicolain pojaksi. Vuonna 1575 Nicolai meni Erfurtin yliopistoon ja siirtyi sielt\xc3\xa4 vuonna 1576 Wittenbergin yliopistoon, josta h\xc3\xa4n valmistui vuonna 1579. H\xc3\xa4n asui valmistumisensa j\xc3\xa4lkeen nelj\xc3\xa4 vuotta Volkhardinghousenissa l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Mengeringhousenia ja k\xc3\xa4vi useasti saarnaamassa is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 puolesta. Elokuussa 1583 h\xc3\xa4net nimitettiin saarnaajaksi Herdecken kaupunkiin, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4nelle tuotti vaikeuksia erityisesti kaupungin neuvoston roomalaiskatolisuus. Espanjalaisten palkkasoturijoukkojen ottaessa kaupungin haltuunsa huhtikuussa 1586 h\xc3\xa4n erosi virastaan._NEWLINE_Nicolaista tuli vuoden 1586 lopulla Niederwildungenin diakoni ja vuonna 1587 saman paikkakunnan pastori. Marraskuussa 1588 h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli Altwildungenin johtava pastori ja leskikreivit\xc3\xa4r Margaretha Waldeckilaisen hovisaarnaaja ja h\xc3\xa4nen poikansa Wilhelm Ernstin opintojen ohjaaja. Vuonna 1596 h\xc3\xa4n siirtyi Unnaan Westfaleniin. Unnaa piinasi vuosina 1597-1598 rutto, joka vei 1\xc2\xa0300 asukasta. Nicolai masentui jatkuvien hautajaisten seurauksena, yhten\xc3\xa4kin p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 kaivettiin per\xc3\xa4ti 30 hautaa. Lis\xc3\xa4ksi h\xc3\xa4n joutui joulukuussa 1598 j\xc3\xa4lleen pakenemaan espanjalaisia ja palasi vasta huhtikuussa 1599._NEWLINE_T\xc3\xa4h\xc3\xa4n aikaan Nicolai luki Augustinuksen teosta Jumalan valtio, joka osittain innoitti h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 itse\xc3\xa4\xc3\xa4n kirjoittamaan vuonna 1599 teoksen Freudenspiegel des ewigen Lebens (\xe2\x80\x9dIankaikkisen el\xc3\xa4m\xc3\xa4n ilon peili\xe2\x80\x9d). Siin\xc3\xa4 h\xc3\xa4n valoi yhteen kalvinismiin jyrk\xc3\xa4n eron tehneen luterilaisen uskon sek\xc3\xa4 barokille ominaisen kuolemaan ja tuonpuoleiseen liittyv\xc3\xa4n mystiikan. H\xc3\xa4n kirjoittaa muun muassa: \xe2\x80\x9dmeid\xc3\xa4n ajallinen el\xc3\xa4m\xc3\xa4mme on uudestisyntymisen prosessi, meid\xc3\xa4n ajallinen kuolemamme on hartaasti ik\xc3\xa4v\xc3\xb6ity taivaallisen kirkkauden esiinmurtautuminen.\xe2\x80\x9d Kirjaan sis\xc3\xa4ltyy kaksi Nicolain tekem\xc3\xa4\xc3\xa4 virtt\xc3\xa4, jotka molemmat sis\xc3\xa4ltyv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s suomalaiseen virsikirjaan, Wie sch\xc3\xb6n leuchtet der Morgenstern nimell\xc3\xa4 On kirkas aamut\xc3\xa4hti nyt numerolla 43 ja Wachet auf, ruft uns die Stimme nimell\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dHer\xc3\xa4tk\xc3\xa4\xc3\xa4\xe2\x80\x9d! niin huuto kaikaa numerolla 163. Ruotsin kirkon virsikirjassa On kirkas aamut\xc3\xa4hti nyt on numerolla 478 Anna-Mari Kaskisen uudelleen k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4. Wachtet auf- virrest\xc3\xa4 Ruotsin kirkon virsikirjassa on kaksi k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6st\xc3\xa4: 317 Her\xc3\xa4tk\xc3\xa4\xc3\xa4, n\xc3\xa4in huuto kaikuu  ja 632 Kuulkaa: huuto vartijoiden molemmat tekstit Pekka Kivekk\xc3\xa4\xc3\xa4n 1998 uudistamana._NEWLINE_Huhtikuussa 1601 Nicolai valittiin Hampurin St. Katharinenin kirkon johtavaksi pastoriksi. H\xc3\xa4n aloitti siell\xc3\xa4 6. elokuuta 1601. H\xc3\xa4n oli Hampurissa suosittu saarnaaja, jota kutsuttiin \xe2\x80\x9dtoiseksi Krysostomokseksi\xe2\x80\x9d, ja h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 pidettiin luterilaisen kirkon \xe2\x80\x9dpilarina\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Nicolai k\xc3\xa4vi pariinkin otteeseen tiukkaa rajanvetoa kalvinilaisuuden suuntaan. Ensimm\xc3\xa4iseksi h\xc3\xa4n kirjoitti traktaatin kalvinilaisten Jumalasta ja uskonnosta, ilmeisesti varoituskirjana maallikoille. Teos sai my\xc3\xb6s laajempaa huomiota, sill\xc3\xa4 Petrus Johannis Gothus k\xc3\xa4\xc3\xa4nsi sen ruotsiksi vuonna 1602 tukemaan Ruotsin papiston k\xc3\xa4ym\xc3\xa4\xc3\xa4 kamppailua kuningas Kaarle IX:n kalvinilaistamispyrkimyksi\xc3\xa4 vastaan._NEWLINE_Nicolai osallistui 22. lokakuuta 1608 kollegansa Penshornin ordinaatioon ja poistui sielt\xc3\xa4 huonovointisena. Tauti kehittyi ankaraksi kuumeeksi, ja h\xc3\xa4n kuoli 26. lokakuuta 1608. H\xc3\xa4net haudattiin Hampurin St. Katharinenin kirkkoon.\n_START_SECTION_\nRajanvetoa kalvinilaisuuteen\n_START_PARAGRAPH_\nKalvinilainen hovisaarnaaja Bartholomaeus Pitiscus julkaisi vuonna 1606 traktaatin Trewhertzige Vermahnung, jossa h\xc3\xa4n kehotti luterilaisia liittym\xc3\xa4\xc3\xa4n kalvinilaisiin, jotta yhdess\xc3\xa4 kyett\xc3\xa4isiin vastustamaan katolisuutta. Traktaatissa toisaalta annettiin ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4\xc3\xa4 luterilaisten ja kalvinistien erojen olevan v\xc3\xa4h\xc3\xa4p\xc3\xa4t\xc3\xb6isi\xc3\xa4, mutta toisaalta Pitiscus n\xc3\xa4ki ratkaisuksi nimenomaisesti sen, ett\xc3\xa4 luterilaiset luopuvat kalvinilaisista poikkeavista ehtoollisk\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ist\xc3\xa4\xc3\xa4n ja -k\xc3\xa4sityksist\xc3\xa4\xc3\xa4n. Philipp Nicolai kirjoitti heti seuraavana vuonna yhden merkitt\xc3\xa4vimmist\xc3\xa4 luterilaisista vastauskirjoituksista Pitiscuksen kirjoitukseen._NEWLINE_Nicolai toi ilmi k\xc3\xa4sityksens\xc3\xa4 kalvinilaisten esitt\xc3\xa4mien l\xc3\xa4hentymistarjousten ep\xc3\xa4luotettavuudesta vastauksensa esipuheessa. H\xc3\xa4n perusteli ep\xc3\xa4luuloisuuttaan muun muassa Saksin vaaliruhtinaskunnan kalvinistamiskauden tapahtumilla. Nicolai kommentoi traktaattia kohta kohdalta ja antoi kuhunkin kohtaan vastauksensa. H\xc3\xa4n totesi muun muassa, ett\xc3\xa4 kalvinilaisten vaatima leiv\xc3\xa4nmurtaminen ehtoollisella on luterilaisille sivuasia, mutta koska se oli kalvinilaisten ehtoollisk\xc3\xa4sityksess\xc3\xa4 vain tunnusmerkki, eiv\xc3\xa4t luterilaiset voi joustaa asiassa. Molempien osapuolien kirjoitukset olivat ehdottomia, mutta Nicolai oli ilmaisussaan jyrkk\xc3\xa4sanaisempi. H\xc3\xa4n arveli, ett\xc3\xa4 mik\xc3\xa4li sek\xc3\xa4 Luther ett\xc3\xa4 Zwingli ovat autuaina taivaassa, heid\xc3\xa4n kiistansa kest\xc3\xa4nee ikuisesti. Kun kalvinilainen osapuoli valitti luterilaisten k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4n herjaavia ilmaisuja kalvinisteista, Nicolai huomautti kalvinistienkin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4neen luterilaisista n\xc3\xa4itten ehtoollisk\xc3\xa4sitykseen viitaten nimityksi\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dlihanahmijat\xe2\x80\x9d (Fleischfresser) ja \xe2\x80\x9dverens\xc3\xa4rpij\xc3\xa4t\xe2\x80\x9d (Bluts\xc3\xa4uffer), vaikka kumpaakaan termi\xc3\xa4 ei k\xc3\xa4ytetty Pitiscuksen traktaatissa._NEWLINE_Nicolai totesi my\xc3\xb6s, ettei h\xc3\xa4n suinkaan ollut haluton el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n rauhassa kalvinistien kanssa. Nicolainkin mielest\xc3\xa4 hajaannus oli onnettomuus. H\xc3\xa4nen mielest\xc3\xa4\xc3\xa4n traktaatissa oli kuitenkin sekoitettu toisiinsa poliittinen ja hengellinen rauha. Luterilaiset olivat Nicolain mukaan aina valmiit poliittiseen rauhaan, eli sopuisaan rinnakkaiseloon saman valtion alamaisina. Hengellinen rauha sen sijaan edellytt\xc3\xa4isi uskon ja jumalanpalveluksen yhteytt\xc3\xa4.'