b'\n_START_ARTICLE_\nKeisari Aleksanteri II julistaa vuoden 1863 s\xc3\xa4\xc3\xa4tyvaltiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4t avatuiksi\n_START_SECTION_\nMaalauksen historia\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen senaatti tilasi maalauksen Ekmanilta 3000 ruplan hinnalla. Ekman valittiin tekij\xc3\xa4ksi luultavasti siksi, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oli maalannut vuonna 1858 vastaavan historiamaalauksen vuoden 1809 Porvoon valtiop\xc3\xa4ivist\xc3\xa4. Hankkeen j\xc3\xa4rjesti senaattori J. V. Snellman. H\xc3\xa4n toimi my\xc3\xb6s yhteyshenkil\xc3\xb6n\xc3\xa4 taiteilijan ja tilaajan v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Ekman toteutti maalauksen dokumentaarisella tyylill\xc3\xa4 pieni\xc3\xa4 yksityiskohtia my\xc3\xb6ten. Jokainen itsens\xc3\xa4 kuvaan mukaan halunnut valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4mies sai toimittaa h\xc3\xa4nelle oman valokuvansa malliksi. Maalausta pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n arvokkaana nimenomaan historiallisena dokumenttina. Maalauksessa keisarillisen palatsin valtaistuinsali (nykyinen Presidentinlinnan peilisali) on kuvattu jonkin verran todellista suurempana. Ekman lis\xc3\xa4si maalaukseen my\xc3\xb6s keisarin valtaistuimen yl\xc3\xa4puolelle suuren Suomen vaakunan, jota ei tiett\xc3\xa4v\xc3\xa4sti ollut esill\xc3\xa4 alkuper\xc3\xa4isess\xc3\xa4 tilaisuudessa, mutta varovaisuuden vuoksi se on kuvattu kattokruunun taakse h\xc3\xa4ivytettyn\xc3\xa4._NEWLINE_Teoksen omistaa Suomen ritaristo ja aateli, ja sen pysyv\xc3\xa4 sijoituspaikka on Helsingin Ritarihuoneella. Se sijaitsi alun perin pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n Ritarihuoneen johtokunnan salissa, mutta siirrettiin vuonna 1932 valiokuntasaliin. Jatkosodan aikana teos irrotettiin kehyksist\xc3\xa4\xc3\xa4n ja siirrettiin pommituksilta turvaan Creutz-aatelissuvun omistamaan Malmg\xc3\xa5rdin kartanoon Pernajalle. Teoksesta on teetetty j\xc3\xa4ljenn\xc3\xb6s, joka on n\xc3\xa4ytteill\xc3\xa4 Ritarihuoneella silloin kun alkuper\xc3\xa4ist\xc3\xa4 lainataan muualla j\xc3\xa4rjestett\xc3\xa4viin n\xc3\xa4yttelyihin.\n_START_SECTION_\nMaalauksen henkil\xc3\xb6t\n_START_PARAGRAPH_\nMaalaus esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 hetke\xc3\xa4, jolloin Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keisari Aleksanteri II lukee valtiop\xc3\xa4ivien avajaispuheen. Valtaistuinkorokkeella keisarista vasemmalle ovat kreivi Aleksandr Adlerberg sek\xc3\xa4 suuriruhtinaat Aleksei Aleksandrovit\xc5\xa1 ja Nikolai Konstantinovit\xc5\xa1, keisarista oikealle Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ulkoministeri Aleksandr Gort\xc5\xa1akov sek\xc3\xa4 suuriruhtinaat Aleksanteri Aleksandrovit\xc5\xa1 ja Vladimir Aleksandrovit\xc5\xa1. Vasemmalla puolella salia ovat aatelin edustajat, etummaisena maamarsalkka Johan Mauritz Nordenstam vieress\xc3\xa4\xc3\xa4n kenraalikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri Platon Rokassovski. Nordenstamin maamarsalkan sauvan takana seisoo Ritarihuoneen ensimm\xc3\xa4inen kreivi Carl Magnus Creutz. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 vasemmalle ovat eturiviss\xc3\xa4 kreivit Gustaf Armfelt ja Adolf Aminoff sek\xc3\xa4 selin vapaaherrat August Erik Mannerheim ja Johan Reinhold Munck. My\xc3\xb6s Snellman l\xc3\xb6ytyy taulusta kenraalikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin oikealta puolelta._NEWLINE_Oikealla puolella salia ovat pappiss\xc3\xa4\xc3\xa4dyn, porvariss\xc3\xa4\xc3\xa4dyn ja talonpoikaiss\xc3\xa4\xc3\xa4dyn edustajat puhemiehineen. Valtaistuinkorokkeen edess\xc3\xa4 oikealla seisoo ministerivaltiosihteeri Alexander Armfelt ja h\xc3\xa4nen taustallaan on keisarillisen seurueen j\xc3\xa4seni\xc3\xa4. Armfeltista oikealle seisovat eturiviss\xc3\xa4 arkkipiispa Edvard Bergenheim ja Porvoon piispa Carl Gustaf Ottelin. Heid\xc3\xa4n v\xc3\xa4liss\xc3\xa4\xc3\xa4n taaempana on p\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirjasihteeri Cedercreutz. Ottelinista oikealle seisovat edess\xc3\xa4 selin Johan August von Born ja porvariss\xc3\xa4\xc3\xa4dyn puhemies Robert Isidor \xc3\x96rn. Heist\xc3\xa4 oikealla eturiviss\xc3\xa4 paperik\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xb6\xc3\xa4 pitelev\xc3\xa4 mies on talonpoikaiss\xc3\xa4\xc3\xa4dyn puhemies Aukusti M\xc3\xa4kipeska. Eturiviss\xc3\xa4 oikealla katsojaan p\xc3\xa4in katsova mies on talonpoikaiss\xc3\xa4\xc3\xa4dyn edustaja Erik Klami._NEWLINE_Kaikkiaan maalaukseen on kuvattu kolmasosa valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4edustajista. Kaikki maalauksessa esiintyv\xc3\xa4t miehet tunnetaan nimelt\xc3\xa4, mutta lehterille kuvatut naiset ovat p\xc3\xa4\xc3\xa4osin tunnistamattomia. Osan taidehistorioitsijat ovat kyenneet tunnistamaan. Oikeanpuoleisella lehterill\xc3\xa4 oleva violettipukuinen nainen on Aurora Karamzin.'