b'\n_START_ARTICLE_\nPuertoriconmastiffi\n_START_SECTION_\nLuonne ja k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytyminen\n_START_PARAGRAPH_\nRotu on jalo ja rohkea, omistajaansa kohtaan uskollinen ja miellytt\xc3\xa4misenhaluinen. Siihen aikoinaan yhdistetty verenhimoisuus johtui siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 silt\xc3\xa4 puuttuivat oikeanlaiset kontaktit ihmisten kanssa.\n_START_SECTION_\nAlkuper\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nPuertoriconmastiffi on maansa ainoa alkuper\xc3\xa4inen koirarotu. Sen historia liittyy tiiviisti yhteen espanjalaisten Karibian ja latina-Amerikan siirtomaavallan kanssa: se polveutuu sotakoirana k\xc3\xa4ytetyst\xc3\xa4 espanjanmastiffista, paikallisista syrj\xc3\xa4seudun koirista (espanjaksi perros jibaros) ja latinalaisamerikkalaisista molosseista. Kaikki edell\xc3\xa4 mainitut tuotiin saarelle suojelukoiriksi, jollaisina ne toimivat siirtomaa-ajoilta aina 1900-luvun alkupuolelle asti._NEWLINE_Vuosisatojen ajan espanjalaiset maaherrat ja aateliset pitiv\xc3\xa4t rotua suojelu-, taistelu- ja mets\xc3\xa4styskoirana. Noihin aikoihin sen saalis oli l\xc3\xa4hes aina ihminen, varsinkin espanjalaisten encomiendan kaudella 1500-luvun alkupuolella. Se kykenee yh\xc3\xa4 p\xc3\xa4ihitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n villih\xc3\xa4r\xc3\xa4n, villisian ja toisen koiran. Munkki Bartolom\xc3\xa9 de las Casas on kuvaillut sit\xc3\xa4 verenhimoiseksi: jos sen annetaan, se taistelee loppuun saakka kuten se teki siirtomaa-ajalla konkistadoreita taistelu- ja sotakoirana palvellessaan._NEWLINE_Moni puertoriconmastiffi kuoli suojellessaan espanjalaisia is\xc3\xa4nti\xc3\xa4\xc3\xa4n espanjalais-intiaanisodissa. Er\xc3\xa4s esimerkki on Don Sancho de Arangon tapaus vuodelta 1513, joka mainitaan tri. Ricardo E. Alegrian teoksissa Discovery, Conquest and Colonization of Puerto Rico ja Apuntes para la Historia de Humacao. Niiss\xc3\xa4 viitataan karibialaisten kannibaalien Cayarabon-joen (nykyisin Loiza) viljelmi\xc3\xa4 vastaan tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ykseen._NEWLINE_Se oli niin v\xc3\xa4kivaltainen ett\xc3\xa4 sankarillisesta puolustuksesta huolimatta moni kuoli karibialaisten ampumiin nuoliin. Intiaanit vangitsivat Don Sancho de Arangon, mutta h\xc3\xa4nen koiransa Becerillon (kuuluisa "Bor\xc3\xadnquen kauhu") hurjat hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ykset pakottivat heid\xc3\xa4t vapauttamaan verta vuotaneen omistajan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 rohkea el\xc3\xa4in, jonka jotkut v\xc3\xa4itt\xc3\xa4v\xc3\xa4t olleen todellisuudessa Juan Ponce de Le\xc3\xb3nin omistama, taisteli loppuun asti kuten sen poika Leoncillo. Molemmat kuolivat taistelun j\xc3\xa4lkiseurauksena nuolten sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n myrkkyyn._NEWLINE_Vasta 1800-luvun lopulla paikalliset huomasivat t\xc3\xa4m\xc3\xa4n rodun ja alkoivat pit\xc3\xa4\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 sokeriruoko-, tupakka- ja kahviviljelmien vahtina. Se on alkuper\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4n ja tyypilt\xc3\xa4\xc3\xa4n ns. "vanha maalaiskoira" joka on sopeutunut Puerto Ricon kaikkiin olosuhteisiin sademets\xc3\xa4alueen kylmist\xc3\xa4 vuoristoista kuumiin maaseutukukkuloihin ja trooppisiin laaksoihin._NEWLINE_Bor\xc3\xadnque (useimmiten boricua) on puertoricolaisten k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4 nimitys omasta kansastaan. Karibian kennelliitto eli Sociedad Cynologica Caribena (S.C.C.) hyv\xc3\xa4ksyi puertoriconmastiffin vuonna 1979. Sen palauttamiseksi Karibian koiranharrastajien suosioon on tehty kovasti ty\xc3\xb6t\xc3\xa4, mink\xc3\xa4 ansiosta sit\xc3\xa4 kohtaan ollaan onnistuttu her\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n suuri kiinnostus. Maalaiset tulevat l\xc3\xa4helt\xc3\xa4 ja kaukaa hankkimaan pennun vaihtokaupaksi tuotteista, kanoista, vuohista, sioista tai vaikkapa pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4 yst\xc3\xa4vyydest\xc3\xa4 ja k\xc3\xa4denpuristuksesta.'