b'\n_START_ARTICLE_\nSuomen kielipolitiikka\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen kielipolitiikka tarkoittaa Suomen valtion suhdetta eri kieliin ja eri kieli\xc3\xa4 puhuviin ihmisryhmiin. Suomen kielipolitiikan erityispiirteeksi nousi 1800-luvulta l\xc3\xa4htien maan suomen ja ruotsin kielten virallinen asema ja voimasuhteet, jota usein nimitet\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s kielikysymykseksi. Erityisesti Suomen itsen\xc3\xa4isyyden alkuaikoina ruotsin ja suomen asemasta k\xc3\xa4ytiin kiihke\xc3\xa4\xc3\xa4 poliittista kamppailua. Vuoden 1919 hallitusmuodon 14\xc2\xa0\xc2\xa7, johon nykyinen kahden kansalliskielen malli perustuu, aiheutti syntyvaiheessaan paljon kiistaa, ja se sis\xc3\xa4ltyikin lopullisessa muodossaan vasta nelj\xc3\xa4nteen hallituksen eduskunnalle antamaan esitykseen. Kielipolitiikka pysyi kiistanalaisena, kunnes sotien j\xc3\xa4lkeen on saavutettu nykyinen tasapaino._NEWLINE_Sotienj\xc3\xa4lkeisen\xc3\xa4 aikana ovat my\xc3\xb6s muiden kieliv\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6jen oikeudet nousseet kielipolitiikassa esiin. Nykyinen lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nt\xc3\xb6 ottaa huomioon saamen kielen, karjalan, viittomakielen ja romanin erityisaseman maassa. Muita perinteisi\xc3\xa4 v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6kieli\xc3\xa4 Suomessa ovat ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja tataari. 1990-luvulta eteenp\xc3\xa4in maahanmuutto on nostanut esiin my\xc3\xb6s muiden kielten puhujien oikeuden s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4 oman kielens\xc3\xa4 ja kulttuurinsa sek\xc3\xa4 toisaalta heid\xc3\xa4n tarpeensa saada opetusta maan kansalliskieliss\xc3\xa4 kotouttamisen edist\xc3\xa4miseksi.\n_START_SECTION_\nRuotsin vallan aika\n_START_PARAGRAPH_\nNykyisen Suomen valtion alue kuului Ruotsin valtakuntaan 1100\xe2\x80\x931300-luvuilta vuoteen 1809 asti. Valtion hallintokielen\xc3\xa4 toimi yleens\xc3\xa4 ruotsi, vaikka keskiajalla k\xc3\xa4ytettiin my\xc3\xb6s latinaa ja unionikautena jossain m\xc3\xa4\xc3\xa4rin my\xc3\xb6s tanskaa. Katolisen kirkon kieli oli latina. Niill\xc3\xa4 It\xc3\xa4-Suomen alueilla, jotka ennen vuoden 1617 Stolbovan rauhaa kuuluivat ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isten valtioiden alaisuuteen, hallinnollinen kieli oli ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja kirkollinen kieli ortodokseilla kirkkoslaavi._NEWLINE_Suomenkielisen kirjakielen is\xc3\xa4n\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n Mikael Agricolaa, joka julkaisi suomenkielisen aapisen eli Abckirian vuonna 1538 tai 1545. Tosin jo ennen Agricolaa oli julkaistu suomenkielisi\xc3\xa4 kirkollisia ja hallinnollisia tekstej\xc3\xa4. Ensimm\xc3\xa4isi\xc3\xa4 lakeja alettiin julkaista my\xc3\xb6s suomeksi 1600-luvun aikana ja vuonna 1759 julkaistiin maan lakikirja suomeksi k\xc3\xa4\xc3\xa4nnettyn\xc3\xa4. Raamatun k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s julkaistiin vuonna 1642._NEWLINE_Ruotsin vallan aikana aatelisto ja iso osa ainakin varakkaammasta porvaristosta puhui ruotsia \xc3\xa4idinkielen\xc3\xa4\xc3\xa4n. Aateliin tai valtaporvaristoon nousseet suomenkieliset ruotsinkielistyiv\xc3\xa4t nopeasti. Enemmist\xc3\xb6 Suomen ruotsinkielisist\xc3\xa4 asukkaista kuului silti talonpoikaiss\xc3\xa4\xc3\xa4tyyn. Suomenkieliset talonpojat esittiv\xc3\xa4t valtiop\xc3\xa4ivill\xc3\xa4 usein pyynt\xc3\xb6j\xc3\xa4 tulkki- ja k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4mispalveluista sek\xc3\xa4 suomen kielen huomioon ottamisesta valtion virkoja t\xc3\xa4ytett\xc3\xa4ess\xc3\xa4. K\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6n vaikutusta n\xc3\xa4ill\xc3\xa4 pyynn\xc3\xb6ill\xc3\xa4 ei juuri ollut._NEWLINE_1600-luvun lopulla tai 1700-luvun alussa alkoi orastaa fennofiliaksi kutsuttu suomalaisuusliike, jonka varhainen edustaja oli Daniel Juslenius. 1700-luvun j\xc3\xa4lkipuolella Turun akatemian piiriss\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 edusti erityisesti Henrik Gabriel Porthan. Fennofiliassa yhdistyiv\xc3\xa4t suomen kieleen ja suomalaiseen kansanperinteeseen kohdistuva tieteellinen kiinnostus sek\xc3\xa4 halu kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 suomen kielt\xc3\xa4 kansanvalistusty\xc3\xb6n tarpeisiin. Porthan kuitenkin katsoi, ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dkulttuurin\xe2\x80\x9d levitess\xc3\xa4 suomen kieli lopulta h\xc3\xa4vi\xc3\xa4\xc3\xa4 kokonaan, kuten h\xc3\xa4nen mukaansa L\xc3\xa4nsi-Suomen kehityksest\xc3\xa4 saattoi p\xc3\xa4\xc3\xa4tell\xc3\xa4. Porthan ei pit\xc3\xa4nyt ongelmallisena, ett\xc3\xa4 maassa puhuttiin kolmea eri kielt\xc3\xa4 eli suomea, ruotsia ja latinaa ja ett\xc3\xa4 yhteiskunnallisen aseman kohoamiseen liittyi automaattisesti kielen vaihto ruotsiin. H\xc3\xa4n kuitenkin m\xc3\xa4\xc3\xa4ritteli suomalaisuuden nimenomaisesti kielen perusteella. Tutkijoiden n\xc3\xa4kemykset siit\xc3\xa4, hahmottiko Porthan maan kieliryhm\xc3\xa4t omina kansakuntinaan, eroavat. Matti Klingen mukaan Porthan katsoi, ett\xc3\xa4 Suomessa oli kaksi kansakuntaa: \xe2\x80\x9dbarbaarimets\xc3\xa4l\xc3\xa4iset ja sivistyneemm\xc3\xa4n rannikkoseudun v\xc3\xa4est\xc3\xb6\xe2\x80\x9d, kun taas Juha Manninen katsoo, ett\xc3\xa4 Porthanin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4 ilmaus quasi nationes (\xe2\x80\x9dik\xc3\xa4\xc3\xa4n kuin kansakuntia\xe2\x80\x9d) ei tue t\xc3\xa4t\xc3\xa4 tulkintaa.\n_START_SECTION_\nSuomen suuriruhtinaskunta\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen suuriruhtinaskunnassa ruotsi s\xc3\xa4ilyi sek\xc3\xa4 virka- ett\xc3\xa4 hallintokielen\xc3\xa4. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n hallitsijat kuitenkin puolsivat suomen kielen asemaa, koska katsoivat aseman vahvistamisen maassa heikent\xc3\xa4v\xc3\xa4n maan siteit\xc3\xa4 entiseen em\xc3\xa4maahansa Ruotsiin. Esimerkiksi keisari Aleksanteri I:n Porvoon valtiop\xc3\xa4ivill\xc3\xa4 antama hallitsijavakuutus julkaistiin sek\xc3\xa4 suomeksi ett\xc3\xa4 ruotsiksi. Suuriruhtinaskunnan aikana luotiin uusien eurooppalaisten nationalististen aatteiden innoittamana suomalainen identiteetti. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 suomalaisuusaate ei varsinaisesti ollut kielipoliittinen liike. Sen piiriss\xc3\xa4 vaikuttaneista keskeisist\xc3\xa4 hahmoista esimerkiksi Johan Ludvig Runeberg ja Sakari Topelius kirjoittivat ruotsiksi ja J. V. Snellman k\xc3\xa4ytti molempia kieli\xc3\xa4. Elias L\xc3\xb6nnrot ja Aleksis Kivi kirjoittivat suomeksi. Kuitenkin L\xc3\xb6nnrotin kokoama suomenkielinen Kalevala ja Kiven romaani Seitsem\xc3\xa4n veljest\xc3\xa4 nostivat aiemmin v\xc3\xa4heksytyn suomen kielen ja kulttuurin arvostusta._NEWLINE_Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n vallan alla ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 ei koskaan saavuttanut Suomessa merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 asemaa, vaikka vuodesta 1818 eteenp\xc3\xa4in virkamiehilt\xc3\xa4 vaadittiinkin todistus ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kielen taidoista. Vuonna 1824 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 vaatimus poistettiin papeilta, joilta puolestaan ryhdyttiin vaatimaan todistus suomen kielen taidoista sellaisissa seurakunnissa, joiden v\xc3\xa4est\xc3\xb6 koostui suomenkielisist\xc3\xa4. Yliopistossa ei virkamiestutkintoihin vaadittu erityist\xc3\xa4 ruotsinkoetta, vaan se todistettiin opintoihin kuuluvalla \xc3\xa4idinkielenkokeella. Vuonna 1828 yliopistoon perustettiin suomen kielen lehtorin virka ja vuonna 1850 suomen kielen ja kirjallisuuden professorin virka. Ensimm\xc3\xa4inen suomenkielinen v\xc3\xa4it\xc3\xb6skirja julkaistiin vuonna 1858 ja samana vuonna my\xc3\xb6s perustettiin Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4\xc3\xa4n ensimm\xc3\xa4inen oppikoulu, jossa opetus annettiin suomeksi._NEWLINE_Hallituskonseljin, vuodesta 1816 eteenp\xc3\xa4in senaatin, keisarin vahvistamat lait ja asetukset julkaistiin ruotsiksi ja tarvittaessa suomeksi. Vuonna 1860 syntynyt Suomen asetuskokoelma on alusta alkaen julkaistu sek\xc3\xa4 suomeksi ett\xc3\xa4 ruotsiksi, vuosina 1903-05 lis\xc3\xa4ksi ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ksi. Lait valmisteltiin ruotsiksi, ja vasta esitykset ja julkaistavat s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6kset k\xc3\xa4\xc3\xa4nnettiin suomen kielelle. Suomenkielinen lainvalmistelu alkoi yleisty\xc3\xa4 vasta vuoden 1906 eduskuntauudistuksen j\xc3\xa4lkeen.\n_START_SECTION_\nFennomania ja svekomania\n_START_PARAGRAPH_\nPyrkimykset suomen kielen aseman ja suomenkielisten kielellisten oikeuksien parantamiseksi yhteiskunnassa johtivat 1840-luvulla sivistyksellisesti radikaalin fennomania-aatteen syntyyn, Sen vaikutuksesta perustettiin Suomalainen puolue ja alettiin julkaista ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 varsinaista suomenkielist\xc3\xa4 sanomalehte\xc3\xa4 Suometarta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n jossain m\xc3\xa4\xc3\xa4rin radikalisoituneenkin liikkeen esitt\xc3\xa4mien vaatimusten vastapainoksi syntyi my\xc3\xb6s joitain radikaaleja piirteit\xc3\xa4 omannut svekomania, jota edusti Ruotsalainen puolue, my\xc3\xb6hemmin Ruotsalainen kansanpuolue._NEWLINE_Fennomania ja svekomania olivat syntyaikoinaan varsin l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 toisiaan ja molemmat pohjautuivat aikakautensa eurooppalaisiin kansallisuusaatteisiin. Professori Toivo Nyg\xc3\xa5rdin mukaan fennomania oli yhteiskunnallisesti ja poliittisesti konservatiivinen liike, kun taas svekomania perustui pitk\xc3\xa4lti liberaalille arvopohjalle. Molemmille ryhmittymille keskeinen ajatus oli, ett\xc3\xa4 kieli m\xc3\xa4\xc3\xa4rittelee kansallisuuden._NEWLINE_Fennomaanien vaatimukset yhdest\xc3\xa4 yhteisest\xc3\xa4 kielest\xc3\xa4 Suomessa ja halu pakkosulauttaa maan rannikko-osien ruotsinkielinen v\xc3\xa4est\xc3\xb6 her\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t pelkoa ruotsalaiskansallisessa liikkeess\xc3\xa4 . Ajateltiin, ett\xc3\xa4 ruotsin kieli ja ruotsalainen kulttuuri tuhoutuisi maasta kokonaan. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 pelkoja pyrittiin Clas Zilliacuksen mukaan torjumaan ylimielisyydell\xc3\xa4: vedottiin viikinkiesi-isiin ja germaaniseen rotuun. Germaanisen rodun ylemmyyteen tarjosi tukea ruotsalaisen August Sohlmanin ja norjalaisen P. A. Munchin kirjoitukset, joiden mukaan suomalaiset olivat mongolien ja tataarien kanssa samaa rotua ja kykenem\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 luomaan arjalaisen tasoista sivistyst\xc3\xa4._NEWLINE_Jotkut svekomaanit, kuten ruotsalaisen liikkeen perustajiin kuuluva Axel Olof Freudenthal, saivat virikkeit\xc3\xa4 n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 rotuteorioista. Freudenthalin kirjoituksissa ja h\xc3\xa4nen perustamassaan Vikingen-lehdess\xc3\xa4 suomenkieliset leimattiin toiseksi roduksi; suomessa oli kaksi kansallisuutta, joilla ei ollut verisiteit\xc3\xa4 toisiinsa. Suomenkielisten rodullisella alemmuudella perusteltiin sit\xc3\xa4, miksi suomenkielisten ei kuulunut saada tasavertaisia oikeuksia. Suomen kielen katsottiin olevan alemmalla kehitysasteella, eik\xc3\xa4 se siksi kelvannut hallinnon ja kulttuurin kieleksi. Freudenthal n\xc3\xa4ki ruotsinkielisen v\xc3\xa4est\xc3\xb6nosan tulevaisuuden p\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 se kehitt\xc3\xa4isi ja vahvistaisi tietoisuutta omasta kansallisuudestaan (ruotsalainen) ja oikeudestaan el\xc3\xa4\xc3\xa4 kansallisuusperiaatteen nojalla._NEWLINE_Fennomaanit reagoivat n\xc3\xa4ihin ajatuksiin ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tteliv\xc3\xa4t, ett\xc3\xa4 Suomen kansallinen olemassaolo ja kyky muodostaa valtio oli sen varassa, voitiinko osoittaa, ett\xc3\xa4 suomalaisilla oli ollut korkea kulttuuri. Snellman uskoi, Freudenthalin tavoin, kielen ja kansallisuuden olevan yhtenevi\xc3\xa4, mutta p\xc3\xa4\xc3\xa4tyi t\xc3\xa4st\xc3\xa4 l\xc3\xa4ht\xc3\xb6kohdasta p\xc3\xa4invastaiseen lopputulokseen. H\xc3\xa4n piti itsest\xc3\xa4\xc3\xa4n selv\xc3\xa4n\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 aikaa my\xc3\xb6ten ruotsinkielinen sivistyneist\xc3\xb6kin suomenkielistyisi. Yrj\xc3\xb6 Koskinen katsoi, ett\xc3\xa4 vieraista vaikutteista vapaa Suomen kansa saatettiin l\xc3\xb6yt\xc3\xa4\xc3\xa4 vain Ruotsin valtaa edelt\xc3\xa4neelt\xc3\xa4 kaudelta _NEWLINE_Vuonna 1850 annettiin kieliasetus, jossa kiellettiin muun kuin uskonnollisen ja taloudellisen kirjallisuuden julkaisemisen suomeksi. Lain tarkoituksena oli est\xc3\xa4\xc3\xa4 aikakauden eurooppalaisten vallankumouksellisten ajatusten levi\xc3\xa4minen kansan keskuuteen. Vaikka johtavat konservatiivit pitiv\xc3\xa4t fennomaniaa vaarallisena vallankumousoppina, suomen kielen asema kuitenkin parani hitaasti muun muassa yliopistoon perustettujen virkojen ja vuonna 1851 annetun julistuksen my\xc3\xb6t\xc3\xa4, jonka mukaan maaseudun virkamiesten tuli vuodesta 1858 eteenp\xc3\xa4in osata suomea. Kieliasetuskin kumottiin vuonna 1860. Vuonna 1862 senaatin kaksitoistahenkisen komitean mietinn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 todettiin, ett\xc3\xa4 suomi voisi periaatteessa olla Suomessa virallisen kielen asemassa, mutta katsottiin, ettei suomi kielen\xc3\xa4 ollut viel\xc3\xa4 tarpeeksi kehittynyt ja ett\xc3\xa4 virkamiesten kielitaito oli liian heikko t\xc3\xa4h\xc3\xa4n. Komitean enemmist\xc3\xb6 ei my\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n kannattanut mink\xc3\xa4\xc3\xa4nlaisen aikataulun asettamista suomen kielen nostamiselle viralliseksi kieleksi. Asia sai kuitenkin yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4n k\xc3\xa4\xc3\xa4nteen, kun J. V. Snellman teki senaatin ohi aloitteen ja keisari Aleksanteri II antoi 1. elokuuta 1863 kielireskriptin eli -asetuksen, jossa virallistamisen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ajaksi s\xc3\xa4\xc3\xa4dettiin 20 vuotta.\n_START_SECTION_\nKohti kahden kansalliskielen mallia\n_START_PARAGRAPH_\nKeisarin asettaman aikarajan alkaessa tulla vastaan Suomen slavofiilinen kenraalikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri Fjodor Logginovit\xc5\xa1 Heiden pyrki asetusteitse saattamaan suomen toiseksi viralliseksi kieleksi. H\xc3\xa4n kuitenkin t\xc3\xb6rm\xc3\xa4si senaatin ruotsinmielisten senaattorien ja lakimiesten, ennen kaikkea prokuraattori Robert Montgomeryn, n\xc3\xa4kemykseen, jonka mukaan suomi oli vieras kieli, jota ei voitu k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 oikeusistuimissa. Heiden k\xc3\xa4rsi asiassa tappion ja vuoden 1883 kieliasetuksen muutos sis\xc3\xa4lsi vain joitain tarkennuksia virkamiesten kielitaitovaatimuksiin, mutta suomea ei julistettu viralliseksi kieleksi. Virallisen kielen asema toteutui vasta vuoden 1902 kieliasetuksella, jota kuitenkin varjosti routavuosina vuonna 1900 annettu kielimanifesti, jossa muun muassa senaatin kieleksi muutettiin ven\xc3\xa4j\xc3\xa4. Kielimanifestin tarkoituksena oli Suomen ven\xc3\xa4l\xc3\xa4ist\xc3\xa4minen ja liitt\xc3\xa4minen tiiviimmin Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keisarikuntaan. Suomen ven\xc3\xa4j\xc3\xa4nkielinen v\xc3\xa4est\xc3\xb6 oli tuolloin vain noin 6\xc2\xa0000 ven\xc3\xa4l\xc3\xa4ist\xc3\xa4 (0,2 prosenttia v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4), vaikka heit\xc3\xa4 oli esimerkiksi Helsingin kauppiaskunnasta l\xc3\xa4hes 40 prosenttia. Todellisuudessa suomi ja ruotsi s\xc3\xa4ilyiv\xc3\xa4t senaatin kielin\xc3\xa4 ja p\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirjaan liitetyt ven\xc3\xa4j\xc3\xa4nkieliset p\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirjat olivat selv\xc3\xa4sti k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksi\xc3\xa4._NEWLINE_Kun vuoden 1905 suurlakon j\xc3\xa4lkeen annetulla marraskuun manifestilla palautettiin maahan aikaisemmin vallinnut laillinen j\xc3\xa4rjestys, ei kumottavien lakien joukossa ollut vuoden 1902 kieliasetus, ja vuoden 1900 kielimanifestin ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kielt\xc3\xa4 koskevat s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6kset j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s voimaan. Leo Mechelinin johtama senaatti p\xc3\xa4\xc3\xa4tti j\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 kielimanifestin soveltamatta ja aloitti uuden lain valmisteluty\xc3\xb6n. Senaatin asioiden hoitaminen maan molemmilla kielill\xc3\xa4 sai maaliskuussa 1906 keisarin hyv\xc3\xa4ksymisen, ja toukokuussa keisari vahvisti my\xc3\xb6s senaatin esitt\xc3\xa4m\xc3\xa4n asetuksen ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kielen k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4misest\xc3\xa4 asiain k\xc3\xa4sittelyss\xc3\xa4 Suomen hallintovirastoissa._NEWLINE_1800-luvun loppupuolella alkanut suomenkielisen koulutuksen kehitt\xc3\xa4minen johti 1900-luvun alkuun menness\xc3\xa4 siihen, ett\xc3\xa4 maahan oli syntynyt suomenkielinen koulutettu v\xc3\xa4est\xc3\xb6ryhm\xc3\xa4, ja 1910-luvulle tultaessa suomesta oli muotoutunut t\xc3\xa4ysivaltainen kulttuurikieli. Ruotsi s\xc3\xa4ilyi edelleen kansalliskielen\xc3\xa4, mutta sit\xc3\xa4 ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 voitu pit\xc3\xa4\xc3\xa4 koko kansakunnan kielen\xc3\xa4 vaan kielen\xc3\xa4, jota puhui selv\xc3\xa4 v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6 maan kansalaisista. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 johti my\xc3\xb6s siihen, ett\xc3\xa4 ruotsinkielinen v\xc3\xa4est\xc3\xb6 alkoi n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 itsens\xc3\xa4 aikaisempaa selke\xc3\xa4mmin omana kansanryhm\xc3\xa4n\xc3\xa4\xc3\xa4n, johon kuului koulutetun ruotsinkielisen talous- ja kulttuurieliitin lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s tavallista rahvasta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 toimi kimmokkeena Ruotsalaisen kansanpuolueen syntyyn vuonna 1906, johon vaikuttivat my\xc3\xb6s lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntynyt kiistely kielikysymyksen ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4 ja suomalaismielisten piirien pyrkimys saattaa suomi ainoaksi hallinnon ja korkeamman opetuksen kieleksi.\n_START_SECTION_\nItsen\xc3\xa4isyyden aika\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1919 hallitusmuodon s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s, jossa suomi ja ruotsi todetaan maan kahdeksi kansalliskieleksi, oli kompromissi, johon p\xc3\xa4\xc3\xa4dyttiin pitkien neuvotteluiden p\xc3\xa4\xc3\xa4tteeksi. Aikaisemmissa esityksiss\xc3\xa4 termi\xc3\xa4 kansalliskieli ei esiintynyt, mutta niidenkin mukaan sek\xc3\xa4 suomen- ett\xc3\xa4 ruotsinkielisill\xc3\xa4 olisi ollut oikeus k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 viranomaisten kanssa asioidessaan omaa kielt\xc3\xa4\xc3\xa4n. Fennomaanien pyrkimykset saattaa ruotsi v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6kielen asemaan tulivat torjutuiksi osittain ruotsin kielen asemaa puolustaneiden svekomaanisten kansanliikkeiden vuoksi. Svekomaanit eiv\xc3\xa4t puolestaan onnistuneet saamaan aikaan itsehallinnollista aluetta ruotsinkieliselle v\xc3\xa4est\xc3\xb6lle, mit\xc3\xa4 erityisesti ruotsinkielinen maakuntien v\xc3\xa4ki oli ajanut. Etel\xc3\xa4-Suomessa ja p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunkiseudulla asunut ruotsinkielinen sivistyneist\xc3\xb6 suhtautui itsehallintoon ep\xc3\xa4ilev\xc3\xa4mmin. RKP, joka kannatti monarkiaa tasavaltalaisen hallitusmuodon sijaan, \xc3\xa4\xc3\xa4nesti lopulta vuoden 1919 hallitusmuotoa vastaan, vaikka se kielipoliittisesti oli aikaisemmin esitetty\xc3\xa4 monarkistista mallia edullisempi._NEWLINE_Joidenkin fennomaanien yksikielisyyspyrkimysten vastapainona my\xc3\xb6s osa suomenkielisist\xc3\xa4 katsoi t\xc3\xa4rke\xc3\xa4ksi, ett\xc3\xa4 molemmat kielet voisivat s\xc3\xa4ily\xc3\xa4 virallisina. Er\xc3\xa4s n\xc3\xa4kyvimmist\xc3\xa4 hahmoista t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ryhm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 oli senaattori ja kielitieteilij\xc3\xa4 E. N. Set\xc3\xa4l\xc3\xa4, joka oli aktiivinen nuorsuomalainen ja kuului my\xc3\xb6s Suomalaisuuden liiton ensimm\xc3\xa4isen keskuskomiteaan. Set\xc3\xa4l\xc3\xa4 suhtautui my\xc3\xb6nteisesti ruotsin kielen opetukseen. ja h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 oli keskeinen asema maan ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kielilakia valmisteltaessa 1920-luvulla. Vuonna 1922 s\xc3\xa4\xc3\xa4detty kielilaki m\xc3\xa4\xc3\xa4ritteli suomen yhdenvertaiseksi kansankieleksi ruotsin kanssa ja m\xc3\xa4\xc3\xa4ritteli suomen ja ruotsin kielten k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 tuomioistuimissa ja muissa valtion viranomaisissa. Laki turvasi yksil\xc3\xb6n kielelliset oikeudet ennen kaikkea kirjallisessa viestinn\xc3\xa4ss\xc3\xa4 viranomaistahojen kanssa.\n_START_SECTION_\nAhvenanmaan kysymys ja kieliriidat\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen itsen\xc3\xa4istyminen vuonna 1917 nosti esiin kysymyksen Ahvenanmaan maakunnan asemasta niin Ahvenanmaalla kuin Ruotsissakin, jossa erityisesti oikeistopiirit pyrkiv\xc3\xa4t liitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sen osaksi Ruotsin valtakuntaa. Ruotsin kuningas otti vastaan vuonna 1918 yli 7\xc2\xa0000 ahvenanmaalaisen allekirjoittaman adressin, jossa pyydettiin saariryhm\xc3\xa4n liitt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 Ruotsiin. Saksan h\xc3\xa4vitty\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan Ruotsi otti asian esille voittajavaltioiden kanssa ja esitti, ett\xc3\xa4 saariryhm\xc3\xa4n kohtalo ratkaistaisiin Versailles\xe2\x80\x99n rauhassa. Suomessa kiista sai my\xc3\xb6s sis\xc3\xa4poliittisia ulottuvuuksia, koska Ahvenanmaan siirtyminen Ruotsille olisi pienent\xc3\xa4nyt ruotsinkielisten osuutta v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4 entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n ja siten heikent\xc3\xa4nyt heid\xc3\xa4n asemaansa. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 syyst\xc3\xa4 RKP vastusti sek\xc3\xa4 ahvenanmaalaisten ett\xc3\xa4 pohjalaisten separatistisia pyrkimyksi\xc3\xa4. Eduskunta s\xc3\xa4\xc3\xa4ti vuonna 1920 Ahvenanmaan itsehallintolain, jolla maakunta sai varsin laajan sis\xc3\xa4isen itsehallinnon. Separatistinen liikehdint\xc3\xa4 maakunnassa kuitenkin jatkui, mik\xc3\xa4 aiheutti my\xc3\xb6s ulkopoliittista kitkaa Suomen ja Ruotsin v\xc3\xa4lille. Kysymys vietiin lopulta Kansainliitolle, joka vuoden kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1921 p\xc3\xa4\xc3\xa4tti, ett\xc3\xa4 Ahvenanmaa kuului \xe2\x80\x9dhistoriallisesti, maantieteellisesti ja taloudellisesti\xe2\x80\x9d Suomelle._NEWLINE_1930-luvulla, Kansainliiton heikkouden selvitess\xc3\xa4 Suomen ulkopoliittiselle johdolle, pyrittiin turvallisuuspolitiikassa k\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4\xc3\xa4n Ruotsin ja puolueettomien Pohjoismaiden puoleen. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 vaihtoehtoa vaikeutti maan sis\xc3\xa4politiikassa vaikuttanut aitosuomalaisuus. Aitosuomalaisuus oli yleens\xc3\xa4 porvarillinen ilmi\xc3\xb6. V\xc3\xa4in\xc3\xb6 Tannerin mukaan ruotsin kielen asema oli sosiaalidemokraateille \xe2\x80\x9dkuudennen luokan kysymys\xe2\x80\x9d. Aitosuomalaiset pyrkiv\xc3\xa4t pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n kielipolitiikkaa esill\xc3\xa4 enenev\xc3\xa4ss\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4rin vuodesta 1933 eteenp\xc3\xa4in samalla kun Suomen ulkopoliittinen johto pyrki rauhoittamaan tilannetta. Vuonna 1933 eduskuntavaalien tulos heikensi aitosuomalaisten asemaa eduskunnassa ja loi edellytyksi\xc3\xa4 skandinaaviseen suuntautumiseen._NEWLINE_Yliopistomaailmassa ja erityisesti Helsingin yliopistossa kielikiistat olivat kyteneet jo 1800-luvun lopulla. Vuosisadan vaihteessa suomen kielell\xc3\xa4 perusopetuksensa saaneiden opiskelijoiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 ylitti ruotsin kielell\xc3\xa4 sen saaneiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n. Ruotsi pysyi kuitenkin viel\xc3\xa4 kauan yliopiston professorien ja muiden opettajien p\xc3\xa4\xc3\xa4kielen\xc3\xa4 ja p\xc3\xa4\xc3\xa4asiallisesti k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4 opetuskielen\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 viive selitt\xc3\xa4\xc3\xa4 osaltaan akateemiset kieliriidat. Vuonna 1919 Helsingin yliopiston j\xc3\xa4rjestysmuodon perusteista annetussa laissa s\xc3\xa4\xc3\xa4dettiin jo, ett\xc3\xa4 opetusta oli annettava sek\xc3\xa4 suomen ett\xc3\xa4 ruotsin kielill\xc3\xa4. 1920-luvulla pyrkimyksen\xc3\xa4 oli suomenkielist\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tuoda yliopisto l\xc3\xa4hemm\xc3\xa4ksi kansaa eli suomalaistaa yliopisto. Osittain Helsingin yliopiston kielitilanteesta johtuen perustettiin kansalaisker\xc3\xa4ysten avulla 1918 ruotsinkielinen \xc3\x85bo Akademi ja 1920 suomenkielinen Turun yliopisto maan toiseksi ja kolmanneksi yliopistoksi._NEWLINE_Kieliriidat huipentuivat vuoden 1934 lopulla kysymykseen Helsingin yliopiston kieliolojen j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4misest\xc3\xa4. Hallituksen esityksess\xc3\xa4 ruotsinkielisille professuureille m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin kiinti\xc3\xb6, jota t\xc3\xa4ysin yksikieliseen yliopistoon pyrkineet maalaisliittolaiset ja kokoomuslaiset aitosuomalaiset vastustivat kiivaasti. Ehdotusta arvostelivat kiihke\xc3\xa4sti my\xc3\xb6s IKL ja Akateeminen Karjala-Seura. Lain vastustajien viivytyspuheet estiv\xc3\xa4t lain k\xc3\xa4sittelyn p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6kseen saattamisen vuoden 1935 valtiop\xc3\xa4ivill\xc3\xa4 ja asia j\xc3\xa4i auki. Vuonna 1937 ratkaistiin lopullisesti kysymys Helsingin yliopiston opetuskielest\xc3\xa4 suomen hyv\xc3\xa4ksi, kun laissa Helsingin yliopiston j\xc3\xa4rjestysmuodon perusteista m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin opetuskieleksi suomi, mutta todettiin, ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dk\xc3\xa4ytett\xc3\xa4k\xc3\xb6\xc3\xb6n ruotsin kielt\xc3\xa4 opetuskielen\xc3\xa4 niiss\xc3\xa4 tapauksissa, joista t\xc3\xa4m\xc3\xa4n lain voimaanpanosta annettavassa laissa erikseen s\xc3\xa4\xc3\xa4det\xc3\xa4\xc3\xa4n.\xe2\x80\x9d Voimaanpanolaki m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si kiinti\xc3\xb6t ruotsinkielisille professuureille._NEWLINE_Vuoden 1935 valtiop\xc3\xa4iv\xc3\xa4t olivat Suomen kielikiistojen huipentuma ja aitosuomalaisten viimeinen suuri esiintyminen. V\xc3\xa4hitellen kansainv\xc3\xa4linen tilanne, Neuvostoliiton ja mahdollisen sodan pelko pakotti my\xc3\xb6s voimakkaimmin aitosuomalaisen puolueen, maalaisliiton, muihin pohjoismaihin suuntautuneen ulkopolitiikan taakse ja Kokoomuksessa aitosuomalaisten vaikutusvalta v\xc3\xa4heni Paasikiven astuessa puolueen johtoon ja syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ess\xc3\xa4 puolueen oikeistosiiven vuonna 1934. Pohjoismaista ajateltiin saatavan ainakin poliittista ja ehk\xc3\xa4 my\xc3\xb6s aseellista tukea mahdollisen kriisin sattuessa.\n_START_SECTION_\nKielipolitiikka toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen Moskovan v\xc3\xa4lirauhansopmuksessa menett\xc3\xa4mien alueiden v\xc3\xa4est\xc3\xb6n uudelleen asuttamisessa kielipoliittiset kysymykset nousivat keskeiseen asemaan. Pakkoluovutettujen alueiden v\xc3\xa4est\xc3\xb6n, joka muodosti 12 prosenttia koko maan v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4, uudelleen asuttaminen oli sosiaalista agraaripolitiikkaa \xe2\x80\x94 kaikille halukkaille oli tarjottava mahdollisuus omaan maahan ja asuntoon. T\xc3\xa4lle periaatteelle perustunut maanhankintalaki hyv\xc3\xa4ksyttiin eduskunnassa vuonna 1945._NEWLINE_Silloisen p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin J. K. Paasikiven vaatimuksesta maanhankintalakiin lis\xc3\xa4ttiin kielipyk\xc3\xa4l\xc3\xa4, jonka mukaan siirtokarjalaisten asuttaminen ei saanut muuttaa kuntien kielisuhteita. Paasikiven n\xc3\xa4kemyksen mukaan evakot olisivat uhanneet ruotsinkielisten asutusta ja kulttuuria, jotka s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 pidett\xc3\xa4isiin yll\xc3\xa4 Ruotsin, Pohjolan ja sit\xc3\xa4 kautta koko l\xc3\xa4ntisen maailman kiinnostus Suomen kohtaloon. Kuten 1930-luvullakin, kielipolitiikalle muodostui ulkopoliittinen ulottuvuus.\n_START_SECTION_\nKouluj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n uudistukset\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen yleissivist\xc3\xa4v\xc3\xa4 koulutus oli autonomian ajalta perustunut kaksihaaraiseen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4n, jossa oppilaat k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t ensimm\xc3\xa4iset nelj\xc3\xa4 vuotta yhteist\xc3\xa4 kansakoulua, jonka j\xc3\xa4lkeen osa ik\xc3\xa4luokasta siirtyi teoreettispainotteiseen oppikouluun. Kansakoulun opetus painottui enemm\xc3\xa4n k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6n ty\xc3\xb6el\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaadittaviin taitoihin._NEWLINE_Er\xc3\xa4s oleellinen ero kansa- ja oppikoulun v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 liittyi kieltenopetukseen. Vasta vuoden 1964 koulu-uudistuksen yhteydess\xc3\xa4 saattoi kansakoulu ottaa pysyviksi oppiaineikseen kaksi vierasta kielt\xc3\xa4, joista toinen oli laissa mainittu niin sanottu toinen kotimainen kieli eli suomenkielisille ruotsi ja ruotsinkielisille vastaavasti suomi. Joissain kansakouluissa oli tosin annettu kielenopetusta jo t\xc3\xa4t\xc3\xa4 aikaisemmin vapaaehtoisena aineena. Kansakoulussa opiskeltiin aluksi l\xc3\xa4hes yht\xc3\xa4 paljon ruotsia ja englantia, mutta v\xc3\xa4hitellen englanti syrj\xc3\xa4ytti ruotsin vieraan kielen opetuksessa. Tosin vain noin joka nelj\xc3\xa4s kansakoululainen opiskeli vieraita kieli\xc3\xa4._NEWLINE_Oppikoulu puolestaan oli tarkoitettu erityisesti virkamiesten ja papiston kouluttamista varten ja siihen kuului varsin runsaasti kieltenopetusta. Vakiintunut k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6 oli, ett\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 vieraana kielen\xc3\xa4 opetettiin toista maan p\xc3\xa4\xc3\xa4kielist\xc3\xa4 ja toinen oli tavallisimmin 1950-luvulle asti saksa ja siit\xc3\xa4 eteenp\xc3\xa4in englanti. Oppikoulu jakaantui kahteen osaan eli yleens\xc3\xa4 viisivuotiseen keskikouluun ja kolme vuotta kest\xc3\xa4neeseen lukioon. Lukiossa pakollisina oppiaineina olivat jo niin sanotun linjalukion aikana muun muassa toinen p\xc3\xa4\xc3\xa4kielist\xc3\xa4 ja kaksi vierasta kielt\xc3\xa4._NEWLINE_Peruskoulu-uudistuksen yhteydess\xc3\xa4 kiistanalaiseksi nousi kysymys uuden kaikille samansis\xc3\xa4lt\xc3\xb6isen koulun kielenopetuksesta. Kaikissa uudistuksen lopullista ratkaisua koskevissa valmisteluasiakirjoissa l\xc3\xa4hdettiin siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 peruskouluun tulisi yksi pakollinen kieli, joka suomenkielisiss\xc3\xa4 kouluissa olisi englanti ja ruotsinkielisiss\xc3\xa4 suomi. Suomenkielisell\xc3\xa4 yl\xc3\xa4asteella olisi ollut mahdollista valita vapaaehtoisena kielen\xc3\xa4 ruotsi ja jo kahta kielt\xc3\xa4 opiskelevilla olisi ollut viel\xc3\xa4 mahdollisuus valita kolmas kieli, joko saksa, ranska tai ven\xc3\xa4j\xc3\xa4. Lukioon olisi kuitenkin vaadittu kahden kielen hallintaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 olisi siis k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 johtanut siihen, ett\xc3\xa4 alustava p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s peruskoulun j\xc3\xa4lkeisist\xc3\xa4 keskiasteen opinnoista olisi pit\xc3\xa4nyt tehd\xc3\xa4 jo yl\xc3\xa4asteen alkaessa. Vuonna 1968 Suomen Sosialidemokraattisen puolueen, Keskustapuolueen, Suomen Kansan Demokraattisen Liiton, Ruotsalaisen Kansanpuolueen sek\xc3\xa4 Ty\xc3\xb6v\xc3\xa4en ja Pienviljelij\xc3\xa4in Sosialidemokraattisen Liiton sopimassa hallitusohjelmassa kuitenkin sovittiin peruskoulun kieltenopetuksesta toisin kuin lain valmisteluty\xc3\xb6n aikana oli ajateltu. Laki kouluj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n perusteista hyv\xc3\xa4ksyttiin eduskunnassa sellaisena, ett\xc3\xa4 peruskouluun tuli kaikille pakollisiksi kaksi vierasta kielt\xc3\xa4, joista toisen tuli olla niin sanottu toinen kotimainen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ksi yl\xc3\xa4asteella voitiin opiskella viel\xc3\xa4 yht\xc3\xa4 vapaaehtoista kielt\xc3\xa4. Peruskoulu-uudistus toteutettiin alueittain vuosina 1972\xe2\x80\x9377._NEWLINE_Suomen peruskoulun opetussuunnitelmasta muodostui kansainv\xc3\xa4lisesti poikkeuksellisen kielipainotteinen, ja p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s kahdesta pakollisesta vieraasta kielest\xc3\xa4 aiheutti paljon arvostelua. 1990-luvulla kuitenkin yleiseurooppalainen suuntaus on seurannut Suomen mallia, jossa oppivelvollisuusik\xc3\xa4isille opetetaan kahta vierasta kielt\xc3\xa4. Euroopan komission asettama tavoite on, ett\xc3\xa4 jokainen Euroopan unionin kansalainen pystyisi viestim\xc3\xa4\xc3\xa4n v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n kahdella vieraalla kielell\xc3\xa4 oman \xc3\xa4idinkielens\xc3\xa4 lis\xc3\xa4ksi. Suomessa ilmenee kiinnostusta ruotsiin koulukielen\xc3\xa4 my\xc3\xb6s suomenkielisten piiriss\xc3\xa4 ja jotkut vanhemmat ovat halunneet tarjota lapsilleen ruotsinkielisen koulutuksen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n vuoksi koko 1990-luvun ajan ruotsinkielisten koulupaikkojen kysynt\xc3\xa4 on ylitt\xc3\xa4nyt 10 prosentilla ruotsinkielisiksi rekister\xc3\xb6ityjen lasten ik\xc3\xa4luokan. Er\xc3\xa4iden kyselytutkimusten mukaan kuitenkin enemmist\xc3\xb6 suomalaisista vastustaa koulujen pakollista ruotsinopetusta.\n_START_SECTION_\nPerustuslain s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6kset\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen nykyisen perustuslain 17 \xc2\xa7:n mukaan suomi ja ruotsi ovat Suomen kansalliskielet. Jokaisen oikeus k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tuomioistuimessa ja muussa viranomaisessa asiassaan omaa kielt\xc3\xa4\xc3\xa4n, joko suomea tai ruotsia, sek\xc3\xa4 saada toimituskirjansa t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kielell\xc3\xa4 turvataan lailla. Julkisen vallan on huolehdittava maan suomen- ja ruotsinkielisen v\xc3\xa4est\xc3\xb6n sivistyksellisist\xc3\xa4 ja yhteiskunnallisista tarpeista samanlaisten perusteiden mukaan._NEWLINE_Samassa perustuslain pyk\xc3\xa4l\xc3\xa4ss\xc3\xa4 taataan my\xc3\xb6s saamelaisilla alkuper\xc3\xa4iskansana sek\xc3\xa4 romaneille ja muille ryhmille oikeus yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4\xc3\xa4 ja kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 omaa kielt\xc3\xa4\xc3\xa4n ja kulttuuriaan. Saamelaisten oikeudesta k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 saamen kielt\xc3\xa4 viranomaisessa s\xc3\xa4\xc3\xa4det\xc3\xa4\xc3\xa4n lailla. Viittomakielt\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4vien sek\xc3\xa4 vammaisuuden vuoksi tulkitsemis- ja k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6sapua tarvitsevien oikeudet turvataan lailla._NEWLINE_Perustuslaissa on s\xc3\xa4\xc3\xa4detty my\xc3\xb6s, ett\xc3\xa4 eduskuntaty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n suomen tai ruotsin kielt\xc3\xa4. Hallituksen esitykset eduskunnalle on annettava sek\xc3\xa4 suomeksi ett\xc3\xa4 ruotsiksi, samoin eduskunnan vastaukset sek\xc3\xa4 valiokuntien mietinn\xc3\xb6t ja lausunnot. My\xc3\xb6s lait on julkaistava suomeksi ja ruotsiksi, mink\xc3\xa4 lis\xc3\xa4ksi osa lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nn\xc3\xb6st\xc3\xa4 on julkaistu my\xc3\xb6s saameksi.\n_START_SECTION_\nKansalaiskeskustelu\n_START_PARAGRAPH_\nVaikka Suomessa ei merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 kieliriitoja olekaan ollut 1930-luvun j\xc3\xa4lkeen ja nykyisest\xc3\xa4 kielipolitiikasta vallitsee varsin pitk\xc3\xa4lle menev\xc3\xa4 yhteisymm\xc3\xa4rrys kaikkien poliittisten puolueiden piiriss\xc3\xa4, aika ajoin julkiseen keskusteluun nousee tunne ruotsinkielisiin (ja muihin kieliv\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6ihin) kohdistuvasta positiivisesta syrjinn\xc3\xa4st\xc3\xa4 er\xc3\xa4iss\xc3\xa4 koulutuspoliittisissa kysymyksiss\xc3\xa4. Tiettyihin korkeakoulujen tiedekuntiin, esimerkiksi l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteelliseen ja oikeustieteelliseen, on ruotsin kielt\xc3\xa4 osaavilla omat kiinti\xc3\xb6ns\xc3\xa4, joita perustellaan sill\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kielilain kielellisten oikeuksien turvaamiseksi tulee maassa kouluttaa tietty m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 ruotsinkielentaitoisia l\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4reit\xc3\xa4, juristeja ja muita ammattilaisia sek\xc3\xa4 sill\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 ne ovat avoimia kaikille kielitaidon todistaneille ihmisille \xc3\xa4idinkielest\xc3\xa4 riippumatta. Ep\xc3\xa4oikeudenmukaiseksi arvosteltu kiinti\xc3\xb6k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6 on todettu Suomen perustuslain mukaiseksi, koska sen katsotaan mahdollistavan kansalaisten yhdenvertaisen kohtelun ja ruotsinkielisen v\xc3\xa4est\xc3\xb6n sivistyksellisist\xc3\xa4 ja yhteiskunnallisista tarpeista huolehtimisen. Arvostelua on her\xc3\xa4tt\xc3\xa4nyt my\xc3\xb6s ruotsinkielisten korkeakoulujen v\xc3\xa4est\xc3\xb6m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4n suhteutettuna suurempi aloituspaikkam\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 tietyiss\xc3\xa4 aineissa. Ruotsinkieliset ovat yliedustettuja esimerkiksi kaupallisissa opinnoissa, vaikka toisaalta joitakin aineita on mahdotonta opiskella ilman suomen kielen taitoa. The New York Timesin mukaan suomenruotsalaiset ovatkin \xe2\x80\x9dmaailman lellityin v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Toisaalta Helsingin yliopiston it\xc3\xa4aasialaisten kielten professori Juha Janhunen on todennut suomenruotsalaisten aseman n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4n hyv\xc3\xa4lt\xc3\xa4 paperilla, mutta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6 on h\xc3\xa4nen mukaansa huomattavasti heikommalla tolalla, koska v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4 ei noudateta; Janhusen mielest\xc3\xa4 jopa Kiinassa useilla v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6ill\xc3\xa4 asiat ovat paremmin kuin suomenruotsalaisilla. Ihmisoikeusjuristi Matti Wuori kuvasi suomenruotsalaisten oikeuksia ja Suomen kaksikielisyytt\xc3\xa4 termill\xc3\xa4 marmorifasadi. H\xc3\xa4nen mukaansa k\xc3\xa4sityksell\xc3\xa4 suomenruotsalaisten hyv\xc3\xa4st\xc3\xa4 v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6suojasta kansainv\xc3\xa4lisessa vertailussa ei ole todellisuuspohjaa.\n_START_SECTION_\nArvostelu\n_START_PARAGRAPH_\nRuotsin kielen opiskelun pakollisuus on saanut paljon arvostelua osakseen joidenkin kansalaisj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen taholta. Ruotsin kielen opiskelun katsotaan olevan v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n hy\xc3\xb6dyllist\xc3\xa4 kuin esimerkiksi suurten maailmankielien kuten ranskan tai saksan. Opetuksen pakollisuutta puolestaan perustellaan sill\xc3\xa4, ettei sen vapaaehtoisuus olisi v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 opiskelijoiden edun mukaista, koska se saattaisi asettaa esteit\xc3\xa4 my\xc3\xb6hempiin jatko-opintoihin tai ty\xc3\xb6el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sijoittumiseen, koska kielilains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nn\xc3\xb6n vaatimukset tulee t\xc3\xa4ytty\xc3\xa4 ty\xc3\xb6teht\xc3\xa4viss\xc3\xa4. My\xc3\xb6s pohjoismaisia suhteita ja ruotsin kielt\xc3\xa4 osana suomalaista identiteetti\xc3\xa4 ja kulttuuria korostetaan. Ruotsin kielen opetusta on toisaalta arvosteltu siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 se ei riit\xc3\xa4 turvaamaan riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 ruotsin kielen osaamista; ruotsinkieliset opiskelevat yleens\xc3\xa4 suomen kielt\xc3\xa4 kolmannelta luokalta alkaen, kun taas useimmat suomenkieliset aloittavat ruotsin opiskelun seitsem\xc3\xa4nnell\xc3\xa4 luokalla._NEWLINE_Vaikka Suomessa kieliryhmien v\xc3\xa4lit ovat varsin rauhalliset, muun muassa internetin keskustelupalstoilla on k\xc3\xa4yty kiivasta keskustelua maan kansalliskielten asemasta. Erityisesti toisen kotimaisen kielen opiskelun vapaaehtoisuutta on noussut voimakkaasti ajamaan Suomalaisuuden liitto ry. Liiton lehdiss\xc3\xa4 esitetyt k\xc3\xa4rkev\xc3\xa4t n\xc3\xa4kemykset ovat my\xc3\xb6s aiheuttaneet pahennusta ja keskustelua, ja muun muassa liiton johtoteht\xc3\xa4viss\xc3\xa4 aiemmin toiminut tutkija Martti H\xc3\xa4iki\xc3\xb6 on pahoitellut j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n muuttumista jyrk\xc3\xa4n linjan suomenkielisyysasian ajajien eturyhm\xc3\xa4ksi. Folktingetin p\xc3\xa4\xc3\xa4sihteerin Erik Mickwitzin mukaan Suomalaisuuden liitto on valinnut avoimen konfliktin tien tukemalla internetist\xc3\xa4 l\xc3\xb6ytyv\xc3\xa4\xc3\xa4 vihanlietsontaa. My\xc3\xb6s suomenruotsalaisten keskuudesta on noussut esiin yksitt\xc3\xa4isi\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6it\xc3\xa4, jotka ovat esitt\xc3\xa4neet etnonationalistisia mielipiteit\xc3\xa4. Esimerkiksi Finlandssvensk samlingin puheenjohtaja Ida Asplund on syytt\xc3\xa4nyt suomenkielisi\xc3\xa4 suomenruotsalaisen kulttuuriperinn\xc3\xb6n ry\xc3\xb6v\xc3\xa4\xc3\xa4misest\xc3\xa4, koska J. L. Runebergin ja Tove Janssonin kaltaisten ruotsinkielisten taiteilijoiden tuotanto esitet\xc3\xa4\xc3\xa4n osana suomalaiskansallista kulttuuria. H\xc3\xa4n my\xc3\xb6s tuonut julkisuuteen kansainv\xc3\xa4lisen oikeuden professorin Tore Modeenin n\xc3\xa4kemyksi\xc3\xa4 suomenruotsalaisista omana etnisen\xc3\xa4 ryhm\xc3\xa4n\xc3\xa4\xc3\xa4n ja kansallisuutenaan. Asplundin n\xc3\xa4kemyksien on muun muassa RKP:n taholta todettu olevan "nuorekkaan radikaaleja", mutta "suurelle osalle ruotsinkielisi\xc3\xa4 hyvin outoja".\n_START_SECTION_\nKielilaki ja muu lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1920 s\xc3\xa4\xc3\xa4detty\xc3\xa4 Suomen kielilakia muutettiin useita kertoja sen voimassaoloaikana (muun muassa vuosina 1935, 1975 ja 1996). Vuonna 2003 sen tilalle s\xc3\xa4\xc3\xa4dettiin kokonaan uusi kielilaki. Osa muutoksista on ollut yleens\xc3\xa4 teknisluonteisia, mutta osa on my\xc3\xb6s heijastanut muutosten v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana tapahtuneita oikeita yhteiskunnallisia muutoksia. Kielilaissa kielelliset oikeudet m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ytyv\xc3\xa4t osittain henkil\xc3\xb6periaatteen ja osittain alueperiaatteen perusteella. Hallinnon perusyksikk\xc3\xb6 on kunta, jotka v\xc3\xa4est\xc3\xb6n ilmoittamien kielitilastojen perusteella ovat joko ruotsin-, suomen- tai kaksikielisi\xc3\xa4. Kunta on kaksikielinen, mik\xc3\xa4li kieliv\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6n koko on v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n 3\xc2\xa0000 henke\xc3\xa4 tai 8 prosenttia kunnan v\xc3\xa4kiluvusta, tai jos valtioneuvosto jonkin kunnan valtuuston esityksest\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 julistaa kunnan kaksikieliseksi. Kunta ei muutu yksikieliseksi ellei v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6 laske alle 6 prosentiksi. Kaksikielisiss\xc3\xa4 kunnissa enemmist\xc3\xb6n kielen\xc3\xa4 voi olla suomi tai ruotsi. Yksikielisiss\xc3\xa4 kunnissa palvelut on tarjottava kunnan kielell\xc3\xa4, kaksikielisiss\xc3\xa4 kunnissa molemmilla kunnan kielill\xc3\xa4. Valtiolla on velvollisuus palvella kansalaisiaan molemmilla kansalliskielill\xc3\xa4. Kaksikielisen kunnan tai valtion ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xb6ist\xc3\xa4 kaikkien ei tarvitse olla kielitaitoisia, riitt\xc3\xa4\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 viranomainen j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 ty\xc3\xb6t niin, ett\xc3\xa4 kielitaitoisia ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xb6it\xc3\xa4 on tarjolla siell\xc3\xa4, miss\xc3\xa4 kielitaitoa tarvitaan. Tarvittaessa viranomainen voi k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s tulkkausapua. Nykyisen, vuoteen 2012 asti voimassa olevan jaottelun mukaan Suomessa on 19 ruotsinkielist\xc3\xa4 (joista 16 sijaitsee Ahvenanmaalla) ja 31 kaksikielist\xc3\xa4 kuntaa. Loput Suomen 289 kuntaa ovat suomenkielisi\xc3\xa4. Kielilaki ei koske Ahvenanmaan maakuntaa, jonka kielioloja s\xc3\xa4\xc3\xa4telee sen itsehallintolaki.\n_START_SECTION_\nSaamelaiskielet\n_START_PARAGRAPH_\nErityisesti 1990-luvulta eteenp\xc3\xa4in kielipolitiikassa on alettu enenev\xc3\xa4ss\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4rin huomioida my\xc3\xb6s muita v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6kieli\xc3\xa4 ja niiden puhujien oikeutta omaan kieleens\xc3\xa4 ja kulttuuriinsa. Vuodesta 1992 saamelaiskielill\xc3\xa4 on ollut virallinen asema Suomessa saamelaisten kotiseuduilla Enonteki\xc3\xb6n, Inarin ja Utsjoen kunnissa ja Sodankyl\xc3\xa4n kunnan pohjoisosissa, mik\xc3\xa4 turvaa ihmisille oikeuden k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 asiointikielen\xc3\xa4 virastoissa ja sairaaloissa. _NEWLINE_Suomen ainoa nelikielinen kunta on Inari, jossa kaikki viralliset ilmoitukset annetaan pohjois-, inarin- ja koltansaameksi sek\xc3\xa4 suomeksi. Joissain alueen kouluissa pohjoissaame on my\xc3\xb6s p\xc3\xa4\xc3\xa4asiallisena opetuskielen\xc3\xa4. Suomen aiemmin kielteisen kielipolitiikan takia saamea oli kielletty k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 esimerkiksi koulussa. Tuloksena oli, ett\xc3\xa4 saamelaiskieli\xc3\xa4 puhuu \xc3\xa4idinkielen\xc3\xa4\xc3\xa4n en\xc3\xa4\xc3\xa4 vain noin puolet saamelaisista ja kielten elvytt\xc3\xa4minen onkin ollut keskeisell\xc3\xa4 sijalla kielipolitiikassa koko Pohjoismaissa. Saamelaisten ja saamelaiskielen asemaa valvomaan ja saamelaisten kielellist\xc3\xa4 ja kulttuurillista itsehallintoa toteuttamaan perustettiin vuonna 1996 lailla Saamelaisk\xc3\xa4r\xc3\xa4j\xc3\xa4t (pohjoissaameksi S\xc3\xa1mediggi, koltansaameksi S\xc3\xa4\xc3\xa4\xca\xb9mte\xca\xb9\xc7\xa7\xc7\xa7 ja inarinsaameksi S\xc3\xa4mitigge)-\n_START_SECTION_\nKarjalan kieli\n_START_PARAGRAPH_\nToiseen maailmansotaan asti karjalan kielt\xc3\xa4 ja sen murteita puhuttiin Suomessa Raja-Karjalan alueella. Sotien j\xc3\xa4lkeen siirtokarjalaiset asutettiin hajalleen ymp\xc3\xa4ri Suomea. Karjalan Kielen Seura arvioi karjalan kielt\xc3\xa4 jollain tavoin osaavien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n olevan 11\xc2\xa0000\xe2\x80\x9312\xc2\xa0000, joista suurin osa vanhuksia. Vuonna 1995 perustettu Karjalan Kielen Seura tekee aloitteita karjalan kielen kehitt\xc3\xa4miseksi ja toimii sen suullisen ja kirjallisen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n edist\xc3\xa4miseksi. Talvella 2009 Suomen hallitus vahvisti karjalan kielen aseman virallisten v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6kielten joukossa.\n_START_SECTION_\nViittomakielet ja muu puhetta korvaava viestint\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nYhteiskunnan suhtautuminen viittomakieleen 1960-luvulta t\xc3\xa4h\xc3\xa4n p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4n on muuttunut merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti. 1900-luvun alussa Suomeen levisi oralismin aate, jonka mukaisesti viittomakieli kiellettiin muun muassa kouluissa. Tavallista oli rangaista sen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 fyysisill\xc3\xa4 rangaistuksilla. Kuurojen koulutus oli vapaaehtoista, ja yleinen oppivelvollisuus laajentui koskemaan my\xc3\xb6s vammaisia vasta 1930-luvulla. 1960-luvulta eteenp\xc3\xa4in asenteet muuttuivat ja vammaisten yhdenmukaisia oikeuksia muuhun v\xc3\xa4est\xc3\xb6\xc3\xb6n n\xc3\xa4hden ryhdyttiin puolustamaan. Suomi on kolmantena maana maailmassa turvannut viittomakielisten aseman yhteiskunnassa perustuslaissaan. Viittomakielisten asema on perustuslain velvoittamana kirjattu moniin paikkoihin Suomen laissa, muun muassa koulutukseen ja viranomaispalveluja koskeviin lakeihin ja asetuksiin. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n viittomakieli on 4\xc2\xa0000\xe2\x80\x935\xc2\xa0000 kuuron \xc3\xa4idinkieli, mink\xc3\xa4 lis\xc3\xa4ksi sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 \xc3\xa4idinkielen\xc3\xa4\xc3\xa4n tai toisena kielen\xc3\xa4\xc3\xa4n noin 10\xc2\xa0000 kuulevaa. Viime vuosina viittomakielen koulutukseen on panostettu. Ammattikorkeakouluissa voi suorittaa 120 opintoviikon laajuisen viittomakielisen ohjauksen perustutkinnon, joka valmistaa opiskelijan toimimaan erilaisissa ohjaus- ja opetusteht\xc3\xa4viss\xc3\xa4 ja 240 opintopisteen laajuisen viittomakielentulkin tutkinnon. Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopisto on tarjonnut vuodesta 1998 viittomakielisen luokanopettajan koulutusohjelman ja vuonna 2004 sinne perustettiin Suomen ensimm\xc3\xa4inen viittomakielen professuuri ja aloitettiin viittomakielen maisteriohjelma._NEWLINE_Suomessa toinen viittomakieli on suomenruotsalainen viittomakieli. Kieli k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 Suomessa k\xc3\xa4ytettyj\xc3\xa4 aakkosia mutta viittomista osa poikkeaa sek\xc3\xa4 Ruotsista k\xc3\xa4ytetyist\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 suomenkielisist\xc3\xa4 viittomista. K\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 on noin 300 henkil\xc3\xb6\xc3\xa4. Unescon mukaan kieli on uhanalainen. Viimeinen ruotsinkielinen viittomakoulu suljettiin 1993. Sen j\xc3\xa4lkeen monet ruotsinkieliset kuurot ovat muuttaneet Ruotsiin. Osa ovat laittaneet lapsensa suomenkielisiin viittomakouluihin jonka takia ovat menett\xc3\xa4neet oma viittomkielens\xc3\xa4. Ruotsinkielisi\xc3\xa4 viittomatulkkeja ei ole koulutettu vuoden 1993 j\xc3\xa4lkeen. Ruotsinkielisell\xc3\xa4 Pohjanmaalla toimii Peders\xc3\xb6ren kunnassa vuodesta 1997 l\xc3\xa4htien kuuroille sek\xc3\xa4 kuulovammaisille lapsille suunnattu integroitu oppimsymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6 esikoulusta yl\xc3\xa4asteelle. Kunnasta voi antaa et\xc3\xa4opetusta muualla koulu k\xc3\xa4yville lapsille._NEWLINE_Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n vammaisten tai neurologisesti poikkeavien ihmisten kommunikaatiota pyrit\xc3\xa4\xc3\xa4n tukemaan muillakin puhetta korvaavilla kommunikaatiomenetelmill\xc3\xa4 kuin viittomilla, esimerkiksi kuvakommunikaatiolla. Ajatus kielen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 on siis laajentumassa kommunikaatioon, joka voikin olla ei-kielellist\xc3\xa4. Ihmisell\xc3\xa4 katsotaankin olevan oikeus k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 omaa erityist\xc3\xa4 kommunikaatiotapaansa, jos h\xc3\xa4n ei kykene kielelliseen itseilmaisuun, mutta pystyy ilmaisemaan itse\xc3\xa4\xc3\xa4n muuten.'