b'\n_START_ARTICLE_\nVennaj\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nVennaj\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 on ruumiinrakenteeltaan rotevanoloinen ja leve\xc3\xa4ruumiinen sarvij\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4laji. Se on 10\xe2\x80\x9314\xc2\xa0mm pitk\xc3\xa4, pohjav\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n harmaa ja kauttaaltaan lyhyen, harmaan karvoituksen peitt\xc3\xa4m\xc3\xa4. Kuoriaisen selk\xc3\xa4puolella on mustia, ep\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisten keltaisten t\xc3\xa4plien reunustamia laikkuja, jotka naamioivat sen hyvin j\xc3\xa4k\xc3\xa4lien kirjomalle puunrungolle. Etusel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 on nelj\xc3\xa4 pitkulaista, mustaa t\xc3\xa4pl\xc3\xa4\xc3\xa4. Raajat ovat harmaanruskeat ja my\xc3\xb6s niiss\xc3\xa4 erottuu keltaisia ja mustia t\xc3\xa4pli\xc3\xa4. Tuntosarvet ovat huomattavan pitk\xc3\xa4t ja v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n punaruskeat._NEWLINE_Hieman samann\xc3\xa4k\xc3\xb6isi\xc3\xa4 lajeja ovat p\xc3\xa4rn\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 (Oplosia cinerea) sek\xc3\xa4 haapakatkiainen (Aegomorphus clavipes).\n_START_SECTION_\nLevinneisyys\n_START_PARAGRAPH_\nVennaj\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 on eurooppalaisittain it\xc3\xa4inen laji, jonka l\xc3\xa4ntisimm\xc3\xa4t esiintym\xc3\xa4t ovat Puolan Bia\xc5\x82owiezan mets\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi sit\xc3\xa4 tavataan Baltiassa, Suomessa sek\xc3\xa4 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n poikki aina Koreaan saakka. Ruotsista on vain yksi havainto 1800-luvulta. Suomessa vennaj\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 tavataan ainoastaan Lounais-Suomen tammialueilla. Aikaisempia havaintoja on tehty laajemmalti mm. Paraisten Lenholmilta sek\xc3\xa4 Turun Katariinanlaaksosta, mutta niist\xc3\xa4 ei kuoriaisia ei ole tavattu 1940-luvun j\xc3\xa4lkeen. Viime vuosina havaintoja on vain Turun Ruissalosta, miss\xc3\xa4 lajilla on ainakin parikymment\xc3\xa4 esiintymispaikkaa ja kanta vaikuttaa vakaalta.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6 ja elintavat\n_START_PARAGRAPH_\nVennaj\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n elintapoja ei tunneta kovin hyvin. Toukat el\xc3\xa4v\xc3\xa4t tammen ja lehmuksen paksujen kuolleiden oksien tai kuolleen puun rungon kuoren alla. Toukat kaivertavat puuainekseen matalia mutta leveit\xc3\xa4, mutkittelevia k\xc3\xa4yt\xc3\xa4vi\xc3\xa4. Tavallisimmin niit\xc3\xa4 tavataan maahan kaatuneista rungoista, mutta joskus my\xc3\xb6s huonokuntoisista el\xc3\xa4vist\xc3\xa4 puista. Lajia tavataan usein yhdess\xc3\xa4 yleisen saikurahaapsasen (Saperda scalaris) kanssa. Toukkien kehitys kest\xc3\xa4\xc3\xa4 ainakin kaksi vuotta ja t\xc3\xa4ysikasvuiset toukat koteloituvat kuoren alle puuhun kaivertamaansa onkaloon, joka on soikea, noin 15\xe2\x80\x9320\xc2\xa0mm pik\xc3\xa4 ja 7\xe2\x80\x9310\xc2\xa0mm leve\xc3\xa4. Aikuisia kuoriaisia tavataan lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymipaikoiksi sopivien puiden rungoilta kes\xc3\xa4kuusta elokuuhun, mutta yksitt\xc3\xa4ishavaintoja on jopa toukokuulta._NEWLINE_Suomessa vennaj\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n esiintym\xc3\xa4t ovat p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa suojelualueilla. Lajin suojelun kannalta on olennaista j\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 kaatuneet puut ja maahan pudonneet oksat paikoilleen.'