b'\n_START_ARTICLE_\nIridium\n_START_SECTION_\nIsotoopit\n_START_PARAGRAPH_\nLuonnon iridium on seos kahdesta pysyv\xc3\xa4st\xc3\xa4 isotoopista: \xc2\xb9\xe2\x81\xb9\xc2\xb9Ir (37,3%) ja \xc2\xb9\xe2\x81\xb9\xc2\xb3Ir (62,7%). Iridiumille tunnetaan yli 30 radioisotooppia, joiden massaluvut ovat v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 165\xe2\x80\x93203. Niist\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4ik\xc3\xa4isin on pysyvien isotooppien v\xc3\xa4liin j\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4 vuonna 1937 l\xc3\xb6ydetty \xc2\xb9\xe2\x81\xb9\xc2\xb2Ir, jonka puoliintumisaika on hieman alle 74 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4. Isotoopit joiden massat ovat alle 191 hajoavat \xce\xb2\xe2\x81\xba-hajoamisella, \xce\xb1-hajoamisella ja harvoin protonin emissiolla, poikkeuksena \xc2\xb9\xe2\x81\xb8\xe2\x81\xb9Ir joka hajoaa elektronisieppauksella. Raskaammat radioisotoopit massaluvun 191 j\xc3\xa4lkeen hajoavat p\xc3\xa4\xc3\xa4asiallisesti \xce\xb2\xe2\x81\xbb-hajoamisella.'