b'\n_START_ARTICLE_\nKasvupaikan ravinteisuus\n_START_PARAGRAPH_\nKasvupaikan ravinteisuus kertoo kasvupaikalla olevien kasveille k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6kelpoisten ravinteiden pitoisuuksista. Eri tieteenaloilla on kehitetty menetelmi\xc3\xa4 kasvupaikan ravinteisuuden karkeaan arvioimiseen maasto-olosuhteissa, kuten indikaattorikasvit tai pituusbonitointi._NEWLINE_Kasvupaikkaa, joka saa ravinteita ainoastaan sateen mukana, kutsutaan ombrotrofiseksi. T\xc3\xa4llaisia paikkoja voivat olla esimerkiksi kohosuot. Ombrotrofian vastakohta on minerotrofia. Minerotrofiset kasvupaikat saavat ravinteita sadeveden lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4st\xc3\xa4 maastosta. Minerotrofiset kasvupaikat voidaan jakaa edelleen v\xc3\xa4h\xc3\xa4ravinteisiin eli oligotrofisiin, keskiravinteisiin eli mesotrofisiin ja runsasravinteisiin eli eutrofisiin kasvupaikkoihin.\n_START_SECTION_\nKasvupaikan ravinteisuus metsiss\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nKasvupaikan ravinteisuutta metsiss\xc3\xa4 kuvataan p\xc3\xa4\xc3\xa4asiallisesti kasvupaikkatyyppien avulla. Erityisesti mets\xc3\xa4talousk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n on kehitetty puiden pituusbonitointi.\n_START_SECTION_\nKasvupaikkatyypit\n_START_PARAGRAPH_\nSuomen kasvupaikkatyypit ovat ravinteisuusj\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 ravinteisimmasta karuimpaan lehto, lehtomainen kangas, tuore kangas, kuivahko kangas, kuiva kangas sek\xc3\xa4 karukkokangas. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 mets\xc3\xa4tyypit voidaan tarpeen vaatiessa jakaa edelleen alatyyppeihin muun muassa kasvupaikan maantieteellisen sijainnin ja vallitsevien kasvilajien perusteella.\n_START_SECTION_\nPituusbonitointi\n_START_PARAGRAPH_\nPituusbonitoinnissa kasvupaikan hyvyytt\xc3\xa4 arvioidaan puiden valtapituudella tietyss\xc3\xa4 i\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Pituusbonitointi soveltuu ainoastaan varttuneisiin tasaik\xc3\xa4isiin metsiin. Toisin kuin kasvupaikkatyypin m\xc3\xa4\xc3\xa4ritt\xc3\xa4mist\xc3\xa4, pituusbonitointia voi k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s talviaikaan.\n_START_SECTION_\nKasvupaikan ravinteisuus soilla\n_START_PARAGRAPH_\nKasvupaikan ravinteisuus soilla m\xc3\xa4\xc3\xa4ritet\xc3\xa4\xc3\xa4n useimmiten indikaattorikasvien perusteella, tieteellisess\xc3\xa4 tutkimuksessa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n joskus kemiallista analyysia.\n_START_SECTION_\nEutrofia\n_START_PARAGRAPH_\nEutrofiaa kutsutaan soilla lettoisuudeksi eli ruskosammaleisuudeksi. Vaateliaat niin sanotut ruskosammalet indikoivat runsaina esiintyess\xc3\xa4\xc3\xa4n eutrofiaa. Putkilokasveista eutrofiaa ilment\xc3\xa4v\xc3\xa4t esimerkiksi keltasara (Carex flava) ja lettorikko (Saxifraga hirculus).\n_START_SECTION_\nMesotrofia\n_START_PARAGRAPH_\nMesotrofiaa eli ruohoisuutta ilment\xc3\xa4v\xc3\xa4t soilla muun muassa kurjenjalka (Potentilla palustris), suoputki (Peucedanum palustre) ja luhtakuusio (Pedicularis palustris). Sammalista ruohoisuutta indikoivat muun muassa ker\xc3\xa4p\xc3\xa4\xc3\xa4rahkasammal (Sphagnum subsecundum) ja okarahkasammal (Sphagnum squarrosum).\n_START_SECTION_\nOligotrofia\n_START_PARAGRAPH_\nOligotrofiset suot jaetaan saraisiin ja lyhytkortisiin. Saraisuutta ilment\xc3\xa4v\xc3\xa4t suursarat kuten pullosara (Carex rostrata) ja jouhisara (Carex lasiocarpa). Saraisia kasvupaikkoja hieman karumpia lyhytkortisia soita indikoivat rahkasara (Carex pauciflora), tupasvilla (Eriophorum vaginatum), tupasluikka (Trichophorum cespitosum) sek\xc3\xa4 lev\xc3\xa4kk\xc3\xb6 (Scheuchzeria palustris).\n_START_SECTION_\nOmbrotrofia\n_START_PARAGRAPH_\nOmbrotrofiselle kasvupaikalle on tyypillist\xc3\xa4 ruskorahkasammalen (Sphagnum fuscum) esiintyminen yhten\xc3\xa4isen\xc3\xa4 patjana. Itse asiassa ombrotrofisilla kasvupaikoilla ei oikeastaan ole omia indikaattorilajeja, sill\xc3\xa4 periaatteessa ruskorahkasammalkin voisi kasvaa ravinteisemmilla paikoilla, mutta p\xc3\xa4\xc3\xa4see vallitsevaksi vain eritt\xc3\xa4in karuissa oloissa.'