b'\n_START_ARTICLE_\nEmiliano Zapata\n_START_SECTION_\nNuoruus ja oman k\xc3\xa4den oikeus\n_START_PARAGRAPH_\nZapatan perhe ei ollut rikas, mutta kuitenkin oman kyl\xc3\xa4ns\xc3\xa4 vauraimpia perheit\xc3\xa4. Heill\xc3\xa4 oli oma maatilansa (rancho). Perhe oli ollut perinteisesti D\xc3\xadazin tukijoita. Zapata itse esiintyi mielell\xc3\xa4\xc3\xa4n charron asussa, mik\xc3\xa4 yhdistettiin yleens\xc3\xa4 rikkaisiin hacendadoihin. H\xc3\xa4n saavutti kunnioitusta kyl\xc3\xa4ss\xc3\xa4\xc3\xa4n ja oli 30-vuotiaana kyl\xc3\xa4n puolustajien p\xc3\xa4\xc3\xa4mies, mik\xc3\xa4 teki h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 kyl\xc3\xa4n puhemiehen. H\xc3\xa4n sai kunnioitusta my\xc3\xb6s hevosten k\xc3\xa4sittelyn taitojensa ansiosta. Pienikokoinen Zapata oli mestitsi ja osallistui intiaanien oikeuksien ajamiseen. Kerran h\xc3\xa4n todisti hacendadosien polttaneen kokonaisen intiaanikyl\xc3\xa4n. Aluksi h\xc3\xa4n painosti sanallisesti Morelosin kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri\xc3\xa4, mutta siirtyi oman k\xc3\xa4den oikeuteen kokoamalla aseistetun joukkion, joka valtasi kiistanalaisen maan.\n_START_SECTION_\nVuoden 1910 vallankumous\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1910 Porfirio D\xc3\xadazin valtaa uhkasi Francisco I. Maderon presidenttiehdokkuus. Zapata liittoutui Maderon kanssa, jonka h\xc3\xa4n uskoi tuovan todellisen muutoksen maan oloihin. D\xc3\xadaz julistettiin uudelleen presidentiksi lokakuussa 1910 ep\xc3\xa4todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isen suurella enemmist\xc3\xb6ll\xc3\xa4. Madero ei hyv\xc3\xa4ksynyt tulosta ja julisti itsens\xc3\xa4 v\xc3\xa4liaikaiseksi presidentiksi. Maassa puhkesi levottomuuksia ja perustettiin aseellisia joukkoja, esimerkiksi Pancho Villan joukkio. My\xc3\xb6s Zapata totesi, ett\xc3\xa4 oikeutta on hankittava aseiden avulla. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli Morelosissa perustetun Etel\xc3\xa4n vapautusarmeijan (Ej\xc3\xa9rcito Libertador del Sur) kenraali. Meksikon vallankumous oli puhjennut.\n_START_SECTION_\nIdeologia\n_START_PARAGRAPH_\nZapata sai ideologiaansa vaikutteita Pohjois-Meksikon anarkistilta Ricardo Flores Mag\xc3\xb3nilta. Armeijan iskulauseena oli Tierra y libertad, maa ja vapaus, joka oli Mag\xc3\xb3nin teoksen nimi. Osansa oli my\xc3\xb6s paikallisella koulunopettajalla, Otilio Monta\xc3\xb1o S\xc3\xa1nchezilla \xe2\x80\x93 my\xc3\xb6hemmin armeijan kenraalilla \xe2\x80\x93 joka tutustutti Zapatan Mag\xc3\xb3nin ja Pjotr Kropotkinin teoksiin._NEWLINE_Madero pakeni San Antonioon Teksasiin. Pancho Villan joukot valloittivat Chihuahuan ja Ciudad Ju\xc3\xa1rezin. D\xc3\xadaz ly\xc3\xb6tiin lopulta maaty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten suurimittaisten kapinoiden j\xc3\xa4lkeen. 17. toukokuuta solmittiin Ciudad Ju\xc3\xa1rezissa sopimus, jossa Madero vaati D\xc3\xadazin eroa ehdoksi rauhalle. Diaz erosi sopimuksen mukaisesti 25. toukokuuta 1911.\n_START_SECTION_\nMaderon uudistuskausi\n_START_PARAGRAPH_\nMaderon valtakaudella tehtiin joitain maauudistuksia ja vapaat vaalit taattiin. Zapata oli kuitenkin tyytym\xc3\xa4t\xc3\xb6n uudistusten laajuuteen, eik\xc3\xa4 saanut Maderoa ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n asian t\xc3\xa4rkeytt\xc3\xa4 tai tukemaan Zapatan uudistussuunnitelmaa Plan de Ayalaa. Madero asetti viimein uuden kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin, joka edelleen tuki suurtilallisia, jolloin Zapata kokosi vapautusarmeijansa uudelleen. Madero vaati Zapataa luovuttamaan aseensa ja hajottamaan armeijansa. H\xc3\xa4n vastasi, ett\xc3\xa4 jos kansa ei voittanut oikeuksiaan ollessaan aseissa, he eiv\xc3\xa4t saavuttaisi mit\xc3\xa4\xc3\xa4n ilman aseita ja avuttomina. Hallitus l\xc3\xa4hetti joukkoja neutraloimaan Zapataa, mutta ei saavuttanut menestyst\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nVallankumous Huertaa ja Carranzaa vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nVictoriano Huerta, entinen porfirista-kenraali, syrj\xc3\xa4ytti ja teloitutti pian Maderon. H\xc3\xa4n julisti itsens\xc3\xa4 presidentiksi helmikuussa 1913. Huerta kukisti intiaanien kapinat ja perusti tiukan sotilashallinnon. Maaty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten reaktiona Zapatan armeija kasvoi nopeasti. Pohjoisessa nousi my\xc3\xb6s uusi joukko: villistas Pancho Villan alaisuudessa. Joukko koostui p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa Maderon tukijoista._NEWLINE_Oppositio kokoontui perustuslaillisen ryhm\xc3\xa4n taakse, jota johti Venustiano Carranza. Villa ja Zapata liittoutuivat h\xc3\xa4nen puolelleen. Huerta luopui vallasta hein\xc3\xa4kuussa 1914. Perustuslailliset asettivat kokouksen p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n tulevasta valtiomuodosta. Zapata ei osallistunut, huomauttaen, ett\xc3\xa4 yht\xc3\xa4\xc3\xa4n osallistujista ei ollut valittu demokraattisesti. Morelosin p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6t l\xc3\xa4hettiv\xc3\xa4t edustajansa esitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Ayalan suunnitelman maan jakamiseksi ja tarkkailemaan kokousta.\n_START_SECTION_\nZapatan kuolema\n_START_PARAGRAPH_\nCarranza asetti itsens\xc3\xa4 hallituksen johtoon, mit\xc3\xa4 kapinalliset eiv\xc3\xa4t hyv\xc3\xa4ksyneet. Carranzan tukija kenraali \xc3\x81lvaro Obreg\xc3\xb3n kukisti villastalaiset huhtikuussa 1915, mutta zapatistit olivat edelleen uhka. Zapatistien armeija kuitenkin hajaantui pitk\xc3\xa4n olemassaolonsa aikana. Carranza lupasi lopulta palkkion Zapatan p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4, toivoen h\xc3\xa4nen oman joukkonsa pett\xc3\xa4v\xc3\xa4n h\xc3\xa4net. Hallitus yritti my\xc3\xb6s hajottaa armeijaa houkutellen sen muita p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6it\xc3\xa4 pois zapatisteista. Kumpikaan suunnitelma ei onnistunut._NEWLINE_9. huhtikuuta 1919 eversti Jes\xc3\xbas Guajardo kutsui Zapatan tapaamiseen, esitt\xc3\xa4en ett\xc3\xa4 oli liittym\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kapinallisten puolelle. Zapata saapui seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 Hacienda de San Juaniin, Chinamecassa, Ayalassa, jolloin Guajardon miehet ampuivat h\xc3\xa4net. Ruumis vietiin Cuautlaan palkkion lunastamiseksi. Zapatan kuoleman j\xc3\xa4lkeen etel\xc3\xa4n vapautusarmeija hajosi hitaasti, ja lakkasi lopulta kokonaan, kun Carranza syrj\xc3\xa4ytettiin Obreg\xc3\xb3nin kapinassa toukokuussa 1920.'