b'\n_START_ARTICLE_\nThomas S\xc3\xbcdhof\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xbcdhof syntyi G\xc3\xb6ttingeniss\xc3\xa4 vuonna 1955 ja opiskeli G\xc3\xb6ttingenin yliopistossa. H\xc3\xa4n valmistui l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen tohtoriksi 1982, jatkoi samana vuonna neurotieteen opiskeluja Max Planck -instituutissa ja v\xc3\xa4itteli tohtoriksi my\xc3\xb6s neurotieteest\xc3\xa4._NEWLINE_V\xc3\xa4it\xc3\xb6skirjan j\xc3\xa4lkeist\xc3\xa4 tutkimusta S\xc3\xbcdhof teki University of Texas Southwestern Medical Centeriss\xc3\xa4, jossa liittyi vuonna 1983 Michael Brownin ja Joseph L. Goldsteinin laboratorioon. Brown ja Goldstein jakoivat fysiologian ja l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen Nobelin vuonna 1985. S\xc3\xbcdhof onnistui tuona aikana kloonaamaan LDL-kolesterolin reseptorin geenin._NEWLINE_S\xc3\xbcdhof siirtyi vuonna 1991 Howard Hughes Medical Institute, ja h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli vuonna 2008 Stanfordin yliopiston molekyyli- ja solufysiologian professori. S\xc3\xbcdhof kiinnostui tutkimusty\xc3\xb6ss\xc3\xa4\xc3\xa4n erityisesti siit\xc3\xa4, miten aivojen neuronit kommunikoivat kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n. H\xc3\xa4nen tutkimusty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 ansiosta tieto kommunikaatiosta on kasvanut selv\xc3\xa4sti. H\xc3\xa4net palkittiinkin ansioistaan vuonna 2013 Lasker-palkinnolla. My\xc3\xb6hemmin samana vuonna h\xc3\xa4n jakoi l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen ja fysiologian Nobelin James Rothmanin ja Randy Schekmanin kanssa.'