b'\n_START_ARTICLE_\nPatti Smith\n_START_SECTION_\nNuoruus\n_START_PARAGRAPH_\nSmith vietti nuoruutensa New Jerseyss\xc3\xa4. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli ateisti ja \xc3\xa4iti Jehovan todistaja. Patti Smith j\xc3\xa4tti liikkeen nuorena. Perhe ei ollut kovin varakas, joten peruskoulun p\xc3\xa4\xc3\xa4tytty\xc3\xa4 Smith meni 16-vuotiaana t\xc3\xb6ihin l\xc3\xa4hiseudun tehtaaseen, jossa ty\xc3\xb6 oli rankkaa. H\xc3\xa4n koki itsens\xc3\xa4 ulkopuoliseksi ja haki lohtua musiikista ja runoudesta. Smith sai my\xc3\xb6s aviottoman lapsen, jonka antoi adoptoitavaksi ennen kuin muutti pois New Jerseyst\xc3\xa4 vuonna 1969._NEWLINE_Smith suuntasi New Yorkiin, jossa h\xc3\xa4n muutti asumaan Hotel Chelseaan valokuvaaja Robert Mapplethorpen kanssa. He olivat tiiviisti yhdess\xc3\xa4 Mapplethorpen homoseksuaalisuudesta huolimatta ja pysyiv\xc3\xa4t l\xc3\xa4heisin\xc3\xa4 yst\xc3\xa4vin\xc3\xa4 aina siihen asti, kun Mapplethorpe menehtyi aidsiin vuonna 1989. Fenton Baileyn ja Randy Barbaton dokumentissa Mapplethorpe: Look at the Pictures kerrotaan, ett\xc3\xa4 Patti Smith oli Mapplethorpen ensirakkaus. Rakkaussuhde p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi, kun joku kertoi Smithille, ett\xc3\xa4 Mapplethorpella oli suhde miesmallin kanssa. Silti Mapplethorpe v\xc3\xa4itti perheelleen, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n ja Smith olivat avioituneet. Smith jopa osallistui useisiin Mapplethorpen sukujuhliin, ja Robertin sisaret l\xc3\xa4hettiv\xc3\xa4t Smithille joulukortteja nimell\xc3\xa4 "rouva Mapplethorp", ennen kuin heille valkeni ett\xc3\xa4 Robert oli vaihtanut kategoriaa. _NEWLINE_Smithin muita tunnettuja rakastajia t\xc3\xa4lt\xc3\xa4 ajalta olivat runoilija Jim Carroll ja Television-yhtyeen Tom Verlaine. Smith vietti 1970-luvun alkupuolen maalaten, kirjoittaen ja esitt\xc3\xa4en omia runojaan. Vuonna 1971 h\xc3\xa4n esiintyi yhden kerran Sam Shepardin n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Cowboy Mouth. _NEWLINE_T\xc3\xa4n\xc3\xa4 aikana Smith kirjoitti artikkeleita rockmusiikista etenkin Creem-musiikkilehdelle. H\xc3\xa4n kirjoitti my\xc3\xb6s kappaleita Blue \xc3\x96yster Cultin j\xc3\xa4senen Allen Lanierin kanssa, joka levytti niist\xc3\xa4 useimpia. Kappaleiden joukossa olivat muun muassa \xe2\x80\x9dCareer of Evil\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dFire of Unknown Origin\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dThe Revenge of Vera Gemini\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dShooting Shark\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nVarhainen ura\n_START_PARAGRAPH_\nSmith alkoi soittaa rockmusiikkia itse aluksi vuonna 1974 kitaristi Lenny Kayen kanssa ja my\xc3\xb6hemmin kokonaisen yhtyeen kanssa, johon kuuluivat Kayen lis\xc3\xa4ksi kitaristi Ivan Kral, rumpali Jay Dee Daugherty ja pianisti Richard Sohl. Robert Mapplethorpe kustansi yhtyeen ensimm\xc3\xa4isen singlen \xe2\x80\x9dPiss Factory / Hey Joe\xe2\x80\x9d vuonna 1974. Singlen A-puoli kuvailee toivotonta vihaa, jota Smith tunsi ty\xc3\xb6skennelless\xc3\xa4\xc3\xa4n vuosia aikaisemmin New Jerseyn tehtaissa, ja pelastusta, jonka h\xc3\xa4n koki kaupasta varastetun kirjan (1800-luvun ranskalaisen runoilija Arthur Rimbaud\xe2\x80\x99n teos Illuminations) muodossa. B-puoli taas kertoo perij\xc3\xa4t\xc3\xa4r Patty Hearstin tarinan._NEWLINE_Yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Aristan kanssa nimell\xc3\xa4 The Patti Smith Group, ja ensimm\xc3\xa4inen levy Horses julkaistiin vuonna 1975. Levyn tuotti John Cale. Albumi on sekoitus rock and rollia, protopunkia ja Smithin lausumia runo-osuuksia. Levyn ensimm\xc3\xa4inen kappale on cover-versio Van Morrisonin kappaleesta \xe2\x80\x9dGloria\xe2\x80\x9d. Kansikuvan Smithist\xc3\xa4 otti Robert Mapplethorpe. _NEWLINE_Samoihin aikoihin kun Patti Smith Group oli kiertueella Yhdysvalloissa ja Euroopassa, punkin suosio oli kasvussa. Yhtyeen seuraavan levyn Radio Ethiopian soundi heijasteli punkin s\xc3\xa4vyj\xc3\xa4, mutta j\xc3\xa4i kuitenkin v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4lle suosiolle kuin edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4ns\xc3\xa4. Ollessaan promotoimassa Radio Ethiopiaa Floridassa Smith putosi alas lavalta tanssiessaan h\xc3\xa4m\xc3\xa4r\xc3\xa4sti valaistussa salissa ja h\xc3\xa4nelt\xc3\xa4 murtui niskanikamia. Smith tarvitsi aikaa toipuakseen ja lopetti kiert\xc3\xa4misen v\xc3\xa4h\xc3\xa4ksi aikaa. _NEWLINE_Patti Smith Group levytti viel\xc3\xa4 kaksi albumia ennen 1970-luvun loppua. Easter (1978) oli kaupallisesti menestynein, ja se sis\xc3\xa4lsi kaupallisesti menestyneen kappaleen \xe2\x80\x9dBecause the Night\xe2\x80\x9d, jonka Smith oli tehnyt yhdess\xc3\xa4 Bruce Springsteenin kanssa. Wave-albumi ei ollut yht\xc3\xa4 menestyksek\xc3\xa4s eik\xc3\xa4 saanut paljonkaan radiosoittoa. Waven julkaisun j\xc3\xa4lkeen Smith meni naimisiin MC5-yhtyeen kitaristin Fred \xe2\x80\x9dSonic\xe2\x80\x9d Smithin kanssa. Pari vet\xc3\xa4ytyi julkisuudesta ja muutti asumaan Detroitiin. He saivat kaksi lasta, Jacksonin ja Jessien. Vuonna 1988 Patti teki miehens\xc3\xa4 avustuksella paluulevyn Dream of Life, jolta julkaistiin singlen\xc3\xa4 yksi Pattin tunnetuimmista kappaleista \xe2\x80\x9dPeople Have the Power\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nPaluu\n_START_PARAGRAPH_\nPatti Smith menetti vuonna 1994 sek\xc3\xa4 miehens\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 veljens\xc3\xa4: Fred Smith ja Pattin veli kuolivat molemmat odottamattomasti syd\xc3\xa4nkohtaukseen, vain muutaman kuukauden v\xc3\xa4lein. R.E.M.-yhtyeen Michael Stipe p\xc3\xa4\xc3\xa4tti vuosien arkailun j\xc3\xa4lkeen soittaa Pattille, joka oli h\xc3\xa4nen nuoruutensa idoli ja tarjosi t\xc3\xa4lle apuaan. H\xc3\xa4n tuki Smithi\xc3\xa4 paljon tulevien kuukausien aikana, ja yhdess\xc3\xa4 Smithin vanhan New Yorkin aikaisen yst\xc3\xa4v\xc3\xa4n, runoilija Allen Ginsbergin kanssa Stipe suostutteli Smithin palaamaan musiikin ja kiertueiden pariin. Patti l\xc3\xa4htikin lyhyelle kiertueelle oman sankarinsa Bob Dylanin kanssa. Michael Stipe oli mukana kiertueella ja valokuvasi sen tapahtumia. Kuvat julkaistiin my\xc3\xb6hemmin kirjana._NEWLINE_Vuonna 1996 Smith palasi studioon alkuper\xc3\xa4isen yhtyeens\xc3\xa4 kanssa levytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Gone Again -albumia. Se sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 tribuutteja ja viittauksia niin h\xc3\xa4nen edesmenneeseen aviomieheens\xc3\xa4 kuin Kurt Cobainiinkin, ja levy\xc3\xa4 hallitsee tunne menetyksest\xc3\xa4. Samana vuonna Smith teki Stipen kanssa yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 kappaleella \xe2\x80\x9dE-Bow the Letter\xe2\x80\x9d, joka julkaistiin R. E .M.:n albumilla New Adventures in Hi-Fi. Smith oli mukana my\xc3\xb6s kappaleen musiikkivideolla._NEWLINE_N\xc3\xa4ihin aikoihin Patti Smith palasi asumaan New Yorkiin, t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa lastensa kanssa. Mukana oli my\xc3\xb6s Smithin uusi l\xc3\xb6yt\xc3\xb6, nuori kitaristi-runoilija Oliver Ray. _NEWLINE_Gone Again -albumin j\xc3\xa4lkeen Patti Smith on julkaissut nelj\xc3\xa4 uutta studioalbumia. Vuonna 2005 ilmestynyt Horses/Horses sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 remasteroidun alkuper\xc3\xa4isen Horses-albumin lis\xc3\xa4ksi vuonna 2005 nauhoitetun konsertin Lontoon Royal Festival Hallissa. Konsertissa Smith yhtyeineen esitti Horses-albumin kokonaisuudessaan. Vuonna 2007 ilmestynyt albumi Twelve koostuu lainakappaleista, kuten Nirvanan \xe2\x80\x9dSmells Like Teen Spirit\xe2\x80\x9d, The Beatlesin \xe2\x80\x9dWithin You Without You\xe2\x80\x9d ja Jefferson Airplanen \xe2\x80\x9dWhite Rabbit\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Smithin muistelmateos Ihan kakaroita ilmestyi 2010. _NEWLINE_Smith on esiintynyt Suomessa Helsingin Kulttuuritalossa ja Turun konserttitalossa syksyll\xc3\xa4 1976, Helsingin juhlaviikoilla kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 2005 ja Provinssirockissa Sein\xc3\xa4joella 2007. Vuonna 2013 Patti Smith konsertoi hein\xc3\xa4kuussa Suomessa kolmesti, joista kaksi esityst\xc3\xa4 oli Helsingin Musiikkitalossa ja yksi Tampere-talossa. Vuonna 2014 Patti Smith esiintyi yhtyeens\xc3\xa4 kanssa, johon kuului h\xc3\xa4nen poikansa ja tytt\xc3\xa4rens\xc3\xa4, Pori Jazzin p\xc3\xa4\xc3\xa4lavalla. Patti Smith and her Band perform Horses esiintyi sunnuntaina 10. hein\xc3\xa4kuuta 2016 Turun Ruisrockin lavalla.'