b'\n_START_ARTICLE_\nUriah Heep\n_START_SECTION_\nEnnen Uriah Heepi\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nKitaristi Mick Box oli 1965 Essexiss\xc3\xa4 perustetun The Stalkers -yhtyeen perustajaj\xc3\xa4seni\xc3\xa4. Yhtye keskittyi soittamaan cover-kappaleita paikallisilla klubeilla ja erilaisissa tilaisuuksissa. Yhtyeen alkuper\xc3\xa4inen laulaja korvattiin kuukausien kuluttua rumpali Roger Penlingtonin serkulla David Garrickilla, joka my\xc3\xb6hemmin muutti nimens\xc3\xa4 David Byroniksi. Boxin ja Byronin yhteisty\xc3\xb6 toimi niin hyvin, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 alkoivat s\xc3\xa4velt\xc3\xa4\xc3\xa4 omaa materiaalia ja p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t ruveta tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n musiikkia ammatikseen. Ryhm\xc3\xa4 hajosi, koska yhtyeen muut j\xc3\xa4senet arvelivat muusikon ty\xc3\xb6n olevan liian riskialtista. Vuonna 1967 Box ja Byron perustivat Spicen. Stalkersin soittaman rhythm and blues -henkisen rockmusiikin sijaan Spicen musiikkia voidaan kuvailla jossain m\xc3\xa4\xc3\xa4rin jazzvaikutteiseksi rockiksi. Yhtye levytti omia kappaleitaan, joita on kuultavissa esimerkiksi The Lansdowne Tapes -kokoelmalevyll\xc3\xa4. Spice julkaisi vain yhden virallisen singlen vuonna 1968. Muutaman kokoonpanomuutoksen j\xc3\xa4lkeen vuonna 1969 yhtye koostui Boxista, Byronista, basisti Paul Newtonista (aiemmin The Godsissa) ja rumpali Alex Napierista.\n_START_SECTION_\nEnsimm\xc3\xa4iset askeleet\n_START_PARAGRAPH_\nKosketinsoittaja\xe2\x80\x93laulaja\xe2\x80\x93kitaristi Ken Hensleyn (aiemmin The Gods ja Toe Fat -yhtyeiss\xc3\xa4) liitytty\xc3\xa4 Spiceen vuonna 1970 yhtyeen nimi vaihdettiin manageri Gerry Bronin ehdotuksesta Uriah Heepiksi. Hensley tuli yhtyeeseen niin my\xc3\xb6h\xc3\xa4\xc3\xa4n, ettei ehtinyt osallistua ensimm\xc3\xa4isen levyn, Very \'eavy... very \'umblen, kappaleiden s\xc3\xa4velt\xc3\xa4miseen. Uusi kosketinsoittaja syrj\xc3\xa4ytti levyn studiosessioihin soittamaan kutsutun urkuri Colin Woodin. Levyll\xc3\xa4 Wood soittaa kahdella kappaleella. Suuri muutos Spicen soundin muutoksessa Uriah Heepiksi oli koskettimien mukaantulo aikaisemmin nelihenkiseen ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n. Albumin \xc3\xa4\xc3\xa4nitysten aikana my\xc3\xb6s Alex Napier l\xc3\xa4hti ja h\xc3\xa4net korvasi Nigel "Ollie" Olsson. _NEWLINE_Very \'eavy... very \'umble (Yhdysvalloissa Uriah Heep) julkaistiin 1970, ja se sis\xc3\xa4lsi muun muassa Box & Byron -kaksikon tekem\xc3\xa4n kappaleen "Gypsy", josta tuli Uriah Heepin ensimm\xc3\xa4inen hittikappale joissakin osissa manner-Eurooppaa. Yhtye sai jonkin verran suosiota my\xc3\xb6s Pohjoismaissa, mutta kotimaassaan Isossa-Britanniassa se ei noussut listoille. Ensimm\xc3\xa4inen levy sis\xc3\xa4lsi my\xc3\xb6s coverin Fred Hellermanin ja Fran Minkoffin s\xc3\xa4velt\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 sodanvastaisesta balladista "Come Away Melinda", josta oman versionsa ovat levytt\xc3\xa4neet Uriah Heepin ohella esimerkiksi Tim Rose, Velvett Fogg ja UFO. Ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 LP:ll\xc3\xa4 yhtyeen musiikillinen suunta ei ollut t\xc3\xa4ysin selvill\xc3\xa4, mutta albumilla on nykyisin asema yhten\xc3\xa4 varhaisen heavy metalin t\xc3\xa4rkeimmist\xc3\xa4 levyist\xc3\xa4. Uriah Heepin amerikanvalloitus ei alkanut hyvin \xe2\x80\x93 arvostetun Rolling Stone -musiikkilehden kriitikko murskasi yhtyeen debyyttialbumin t\xc3\xa4ysin. Se hidasti yhtyeen suosion kasvua Yhdysvalloissa, jossa levy nousi listan sijalle 186._NEWLINE_Salisbury oli Uriah Heepin toinen studioalbumi, joka ilmestyi alkuvuodesta 1971. Hensleyn vaikutus s\xc3\xa4vellysty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 oli jo huomattavan suuri ja se kasvoi 1970-luvun edetess\xc3\xa4. Levyll\xc3\xa4 rumpuja soittaa jo varhain 1970 Nigel Olssonin korvannut Keith Baker (ex-Bakerloo). Levyn nimikappale on l\xc3\xa4hes 17-minuuttinen s\xc3\xa4vellys, jossa soittaa my\xc3\xb6s 26-henkinen orkesteri. LP:n kappaleista tunnetuin on balladi "Lady in Black". Kappaleesta on tehty useita suomenkielisi\xc3\xa4 cover-versioita. "Lady in Black" julkaistiin uudelleen Saksassa 1977, jolloin se myi erinomaisesti ja oli maan listaykk\xc3\xb6sen\xc3\xa4 13 viikkoa. Uriah Heep sai siit\xc3\xa4 Euroopan arvostetuimman musiikkipalkinnon Kultaisen leijonan. Kappale oli my\xc3\xb6s ensimm\xc3\xa4inen, jossa p\xc3\xa4\xc3\xa4vokalistina toimi Ken Hensley. _NEWLINE_Salisburya voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 yhtyeen progressiivisimpana albumina, jonka valmistuttua yhtye teki ensimm\xc3\xa4isen Yhdysvaltojen kiertueensa. Kiertueella Uriah Heep soitti yhdysvaltalaisten Three Dog Nightin ja Steppenwolfin kanssa ja esiintyi ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa suurilla, kymmeni\xc3\xa4 tuhansia ihmisi\xc3\xa4 sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4neill\xc3\xa4 keikkapaikoilla. Yhtyeell\xc3\xa4 oli jo uusi rumpali Ian Clarke (ex-Cressida), joka korvasi Salisburyn \xc3\xa4\xc3\xa4nitysten j\xc3\xa4lkeen l\xc3\xa4hteneen Bakerin.\n_START_SECTION_\nNousu maineeseen\n_START_PARAGRAPH_\nYhtyeen seuraava levy, kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1971 julkaistu Look at Yourself, kasvatti edelleen Uriah Heepin suosiota. Levyn tunnetuimmat klassikot ovat sen nimikappale ja eeppinen, yli kymmenminuuttinen "July Morning". T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa Uriah Heepin tunnusmerkeiksi oli muodostunut David Byronin korkea falsetti yhdistettyn\xc3\xa4 Mick Boxin kitaran wah wah -soundiin sek\xc3\xa4 Ken Hensleyn Hammond-urkuihin. Isossa-Britanniassa Uriah Heepin suosio ei viel\xc3\xa4k\xc3\xa4\xc3\xa4n ollut manner-Euroopan veroista, mutta levy myi hopeaa ja oli yhtyeen ensimm\xc3\xa4inen brittilistalle noussut albumi, sijoittuen sijalle 39. My\xc3\xb6s Yhdysvalloissa albumi myi hopealevyn arvoisesti (Billboard -listasijoitus 93.). Look at Yourselfin my\xc3\xb6t\xc3\xa4 yhtye l\xc3\xb6ysi musiikissaan koherenssin ja aiempaa selvemm\xc3\xa4n suunnan musiikillisille pyrkimyksilleen. _NEWLINE_Marraskuussa 1971 rumpali Lee Kerslake (ex-The Gods, Toe Fat ja National Head Band) liittyi yhtyeeseen ja t\xc3\xa4ytti paikan, jossa aiempina vuosina oli ollut paljon vaihtuvuutta. Yhtyeen basisti ja alkuper\xc3\xa4isj\xc3\xa4sen Paul Newton erotettiin yhtyeest\xc3\xa4 Look at Yourselfin ilmestytty\xc3\xa4. Seuraaja Mark Clarke (ex-Colosseum) oli yhtyeess\xc3\xa4 vain muutamia kuukausia ja erosi siit\xc3\xa4 kesken Yhdysvaltain-kiertueen. H\xc3\xa4n ehti kuitenkin s\xc3\xa4velt\xc3\xa4\xc3\xa4 yhdess\xc3\xa4 Ken Hensleyn kanssa tulevalle studioalbumille kappaleen "The Wizard", mist\xc3\xa4 tuli yksi yhtyeen suurimmista hiteist\xc3\xa4. Clarken tilalle tuli The Keef Hartley Bandissa soittanut uusiseelantilainen Gary Thain. Ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4 Box, Byron, Hensley, Thain ja Kerslake on usein pidetty parhaimpana Uriah Heep -kokoonpanona._NEWLINE_Vuonna 1972 ilmestynyt Uriah Heepin nelj\xc3\xa4s studioalbumi Demons and Wizards oli suurmenestys. Levy\xc3\xa4 myytiin runsaasti ymp\xc3\xa4ri maailmaa ja yhtyeen suosio kasvoi maailmanlaajuiseksi. Yhtyeen suosio nousi huippuunsa esimerkiksi Suomessa, jossa albumi oli listaykk\xc3\xb6sen\xc3\xa4 14 viikkoa. Yhdysvalloissa Uriah Heep sai pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n haluamansa suuren l\xc3\xa4pimurron, kun levy nousi sijalle 23. My\xc3\xb6s musiikkikriitikot pitiv\xc3\xa4t levyst\xc3\xa4 ja antoivat sille my\xc3\xb6nteist\xc3\xa4 palautetta. My\xc3\xb6hemmin levy on saanut klassikon statuksen yhten\xc3\xa4 yhtyeen vahvimmista kokonaisuuksista. Demons and Wizards sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 Uriah Heepin tunnetuimman menestyskappaleen "Easy Livin\'". Kappaleet, kuten "Rainbow Demon", "The Wizard" ja "Traveller in Time" yhdess\xc3\xa4 taiteilija Roger Deanin kuvittaman fantasiapainotteisen levynkannen ohella yhdistiv\xc3\xa4t Uriah Heepin mystiikkaan. Yhtyeen tietoisesta pyrkimisest\xc3\xa4 t\xc3\xa4h\xc3\xa4n aihepiiriin voi olla montaa mielt\xc3\xa4; Ken Hensley toteaa levynkannessa, ett\xc3\xa4 albumi on kokoelma lauluja, joiden nauhoittaminen oli meille mukavaa. _NEWLINE_Vuonna 1972 Uriah Heep esiintyi ensimm\xc3\xa4isen kerran Suomessa kolmatta kertaa j\xc3\xa4rjestetyn Ruisrockin p\xc3\xa4\xc3\xa4esiintyj\xc3\xa4n\xc3\xa4. Samana vuonna se valittiin Suosikki-lehden \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4 Suomen suosituimmaksi ulkomaiseksi yhtyeeksi. Loppuvuodesta 1972 ilmestyi viel\xc3\xa4 The Magician\xe2\x80\x99s Birthday -studioalbumi, joka jatkoi lyriikoiltaan pitk\xc3\xa4lti mystiikka- ja fantasiahenkist\xc3\xa4 linjaa. Levy oli edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4ns\xc3\xa4 tavoin useassa maassa yksi vuoden myydyimpi\xc3\xa4 levyj\xc3\xa4. Roger Dean taiteili j\xc3\xa4lleen albumin kannet. Ken Hensley halusi tehd\xc3\xa4 levyst\xc3\xa4 konseptialbumin, mutta se ei toteutunut levy-yhti\xc3\xb6n painostettua julkaisemaan uusi levy mahdollisimman nopeasti. _NEWLINE_Vuonna 1973 Uriah Heepilt\xc3\xa4 ilmestyi j\xc3\xa4lleen kaksi levy\xc3\xa4; ensin konserttiohjelman muotoon pakattu tuplalive-LP Uriah Heep Live, josta Uriah Heepi\xc3\xa4 yhdell\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isist\xc3\xa4 kiertueistaan l\xc3\xa4mmitellyt Kiss sai Gene Simmonsin ja Paul Stanleyn mukaan ideansa l\xc3\xa4pimurtolevyns\xc3\xa4 Alive!:n (1975) tekemiseen, ja my\xc3\xb6hemmin syksymm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 studioalbumi Sweet Freedom. Edelt\xc3\xa4vien julkaisujen luomaa menestyst\xc3\xa4 jatkanut Sweet Freedom oli yhtyeen ensimm\xc3\xa4inen albumi, joka levytettiin verotussyist\xc3\xa4 ulkomailla, Ranskan Chateau d\' Herouvilless\xc3\xa4. My\xc3\xb6hemmin mm. Ken Hensley ja Mick Box ovat kommentoineet, ettei ulkomailla levytt\xc3\xa4minen tehnyt hyv\xc3\xa4\xc3\xa4 yhtyeen henkil\xc3\xb6kemioille. Sweet Freedomin tunnetuin kappale on "Stealin\'", joka muun muassa menestyi singlen\xc3\xa4 Yhdysvalloissa. _NEWLINE_Seuraava julkaisu \xc3\xa4\xc3\xa4nitettiin talvella 1974 Saksan M\xc3\xbcncheniss\xc3\xa4, jo kuuluisilla Giorgio Moroderin Musicland -studioilla, jonne pian Uriah Heepin j\xc3\xa4lkeen p\xc3\xa4\xc3\xa4tyiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s Deep Purple (Stormbringer, 1974) ja Led Zeppelin (Presence, 1976). Wonderworld-albumia tukenut maailmankiertue sai ensi-iltansa Helsingiss\xc3\xa4. Positiivista palautetta Ken Hensleyn uni- ja valvetiloja k\xc3\xa4sitelleist\xc3\xa4 sanoituksista saanut levy k\xc3\xa4rsi yhtyeen riitaantuneista v\xc3\xa4leist\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6kohtaisista alkoholiin ja huumausaineisiin liittyneist\xc3\xa4 ongelmista. Suurimmat p\xc3\xa4ihdeongelmat olivat basisti Gary Thainilla, joka jo k\xc3\xa4rsi ailahtelevasta terveydentilastaan. Ongelmista huolimatta levymyynti s\xc3\xa4ilyi hyv\xc3\xa4n\xc3\xa4, vaikkakin oli hieman taittunut parin vuoden takaisista luvuista (Wonderworld Britanniassa listalla 23., Yhdysvalloissa 38.). Vuonna 1975 Gary Thain erotettiin, ja historiaperspektiiviss\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 merkitsi Uriah Heepin pitk\xc3\xa4aikaisen ja my\xc3\xb6hemmin klassiseksi kutsutun kokoonpanon loppua. Thain kuoli vuoden 1975 joulukuussa heroiinin yliannostukseen, 27-vuotiaana._NEWLINE_Uriah Heepin suosio ei k\xc3\xa4\xc3\xa4ntynyt laskuun Thainin erottamisen my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Yhtye saavutti suosionsa huipun kotimaassaan, kun vuoden 1975 Return to Fantasy -levy julkaistiin. Pitk\xc3\xa4st\xc3\xa4 aikaa kotimaassa \xc3\xa4\xc3\xa4nitetyll\xc3\xa4, edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 hiotummalla levyll\xc3\xa4 bassoa soitti eritt\xc3\xa4in arvostettu, juuri ennen Uriah Heepiin liittymist\xc3\xa4\xc3\xa4n Bryan Ferryn taiderockyhtye Roxy Musicissa soittanut, aiemmin Familyn ja King Crimsonin j\xc3\xa4senen\xc3\xa4 tunnettu John Wetton, joka my\xc3\xb6hemmin 1980-luvulla oli suurta menestyst\xc3\xa4 saaneen Asia-yhtyeen avainhahmoja. Ison-Britannian listoilla levy nousi seitsem\xc3\xa4nneksi, mik\xc3\xa4 on Heepin kautta aikain korkein listasijoitus kotimaassaan. Yhdysvalloissa yhtyeen suosion kasvu oli sen sijaan pys\xc3\xa4htynyt Wonderworld -kiertueen my\xc3\xb6t\xc3\xa4, eik\xc3\xa4 Return to Fantasy en\xc3\xa4\xc3\xa4 menestynyt listalla edelt\xc3\xa4jiens\xc3\xa4 tapaan._NEWLINE_Kasvava menestys kotimaassa ja menestyksen jatkuminen Euroopassa ja muualla maailmassa, Yhdysvaltoja lukuun ottamatta, ei est\xc3\xa4nyt yhtyeen sis\xc3\xa4isten riitojen pahenemista. Vedenjakaja oli vuosi 1976, jolloin julkaistiin yhtyeen pitk\xc3\xa4lti itse tuottama studioalbumi High and Mighty, joka erosi tyylilt\xc3\xa4\xc3\xa4n totutusta, Gerry Bronin tuottamasta Uriah Heepist\xc3\xa4. Listamenestys j\xc3\xa4i huomattavasti edellisten viiden studioalbumin tasosta ja levy j\xc3\xa4i samalla David Byronin viimeiseksi Uriah Heep -albumiksi. Byron erotettiin henkil\xc3\xb6kohtaisten erimielisyyksien ja lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneen alkoholin k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n takia. Erottaminen merkitsi yhtyeelle suurta muutosta, sill\xc3\xa4 David Byronin \xc3\xa4\xc3\xa4ni oli ollut keskeisess\xc3\xa4 asemassa Uriah Heepin nousussa maailmanmaineeseen. My\xc3\xb6s paljon huomiota Heepille tuonut Wetton l\xc3\xa4hti Byronin mukana._NEWLINE_Ken Hensley kommentoi vuonna 1978 annetussa haastattelussa, ett\xc3\xa4 "h\xc3\xa4n (David Byron) oli paras laulaja vuonna 1973, mutta h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli my\xc3\xb6hemmin hirvi\xc3\xb6". My\xc3\xb6hemmin Hensley kuitenkin totesi Byronin erottamisen olleen virhe.\n_START_SECTION_\nUusi aikakausi\n_START_PARAGRAPH_\nUriah Heep selvisi rockkuvioita rusentaneen punkin nousun kanssa samaan aikaan tapahtuneesta levymyyntins\xc3\xa4 laskusta ja n\xc3\xa4kyvimm\xc3\xa4n kasvonsa, vokalistinsa vaihdoksesta olosuhteisiin n\xc3\xa4hden suhteellisen hyvin. David Byronin korvaajaksi l\xc3\xb6ytyi aikaisemmin muun muassa Les Humphries Singersiss\xc3\xa4 ja Lucifer\'s Friendiss\xc3\xa4 laulanut John Lawton. Basistiksi Heep sai j\xc3\xa4lleen suurnimen, kun nelikieliseen tarttui aiemmin muun muassa David Bowien The Spiders from Mars -yhtyeess\xc3\xa4 soittanut Trevor Bolder. _NEWLINE_Ep\xc3\xa4muodikkaaksi k\xc3\xa4ym\xc3\xa4ss\xc3\xa4 olleeseen heavy rockiin assosioitu Uriah Heep oli kuitenkin pakotettu hakemaan uusia tuulia, kun sek\xc3\xa4 disko ett\xc3\xa4 punk vaikuttivat voimakkaasti 1970-luvun loppupuolen musiikkiteollisuuteen. John Lawtonin Uriah Heep -aikana (1976-79) eritoten Ken Hensleyn s\xc3\xa4vellykset muuttuivat varsinaisesta heavyst\xc3\xa4 ja progesta enemm\xc3\xa4n suoraviivaisemman rockin, AOR:n ja popin suuntaan. Yhtyeen suosio nousi t\xc3\xa4n\xc3\xa4 aikakautena huippuunsa Keski-Euroopassa, mutta Britteinsaarilla ja Yhdysvalloissa levymyynti ei kohonnut en\xc3\xa4\xc3\xa4 1970-luvun alkupuolen ja puolen v\xc3\xa4lin menestyslevyjen tasolle. Lawtonin aikana yhtye sai paljon uusia faneja, mutta menetti my\xc3\xb6s vanhoja, joille Uriah Heepin musiikissa tapahtuneet muutokset olivat liikaa._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen Lawtonin kanssa julkaistu studioalbumi Firefly (1977) esitteli musiikillisesti uudistuneen Uriah Heepin, sill\xc3\xa4 se oli yhtyeen aiempaa tuotantoa kevyempi ja popmaisempi. Firefly sai positiivista palautetta kriitikoilta ja Uriah Heepin tulevaisuus n\xc3\xa4ytti High and Mightyn kaupallisen flopin ja Byronin potkujen j\xc3\xa4lkeen positiiviselta. Seuraavalla kahdella studioalbumilla, Innocent Victim (1977) ja Fallen Angel (1978), musiikki eteni yh\xc3\xa4 kaupallisempaan ja kevyemp\xc3\xa4\xc3\xa4n suuntaan. Innocent Victimilt\xc3\xa4 julkaistu, yhtyeen suurimmaksi hitiksi manner-Euroopassa 1978 kohonnut "Free Me" jakoi mielipiteit\xc3\xa4 my\xc3\xb6s yhtyeen sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Etenk\xc3\xa4\xc3\xa4n Lawton ei halunnut Uriah Heepin jatkavan AOR -tyylisen musiikin tekoa, toisin kuin Hensley, joka p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa vastasi s\xc3\xa4vellysty\xc3\xb6st\xc3\xa4. _NEWLINE_Musiikilliset erimielisyydet johtivat Lawtonin aikakauden loppumiseen 1979. My\xc3\xb6s rumpali vaihtui, kun Lee Kerslake erosi l\xc3\xa4hte\xc3\xa4kseen mukaan Ozzy Osbournen soolouran maailmanmaineen pohjustaneille ensimm\xc3\xa4isille soololevyille ja kiertueille. Kerslake ei ollut hyv\xc3\xa4ksynyt Hensleyn kasvanutta musiikillista valtaa yhtyeess\xc3\xa4, joka n\xc3\xa4kyi s\xc3\xa4vellysty\xc3\xb6n lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s albumien tuotannossa. Hensley toimi Gerry Bronin rinnalla toisena tuottajana Uriah Heepin kahdella viimeisimm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 levyll\xc3\xa4. _NEWLINE_Uudeksi rumpaliksi tuli Chris Slade (ex-Manfred Mann\'s Earth Band). Ken Hensleyn vastustuksesta huolimatta seuraava laulaja oli aiemmin Lone Starissa ollut John Sloman, jonka laulutapa poikkesi Uriah Heepin aiemmista vokalisteista. Heep julkaisi vuonna 1980 Conquest-albumin, joka osoitti yhtyeen musiikillisen uudistumiskyvyn. Brittilistalla ajanmukaisena pidetty, positiivista kritiikki\xc3\xa4 saanut levy nousi sijalle 37, mik\xc3\xa4 oli yhtyeen paras listasijoitus saarivaltiossa sitten huippuvuoden 1975. Menestys yhtyeen kotimaassa ei kuitenkaan parantanut miehist\xc3\xb6n sis\xc3\xa4isi\xc3\xa4 v\xc3\xa4lej\xc3\xa4. Yhtyeen uuteen musiikkiin ja eritoten vokalisti John Slomaniin turhautuneena Ken Hensley erosi kesken levynjulkaisukiertuetta. H\xc3\xa4n ei pit\xc3\xa4nyt Slomanin tulkinnoista etenk\xc3\xa4\xc3\xa4n vanhemmissa Heep-kappaleissa. Hensley on useaan otteeseen j\xc3\xa4lkik\xc3\xa4teen osoittanut h\xc3\xa4mm\xc3\xa4styst\xc3\xa4\xc3\xa4n siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 yhtye otti h\xc3\xa4nen suosikkinsa Peter Goalbyn laulajakseen sitten, kun h\xc3\xa4n oli l\xc3\xa4htenyt Uriah Heepist\xc3\xa4. H\xc3\xa4n kannatti Goalbya vokalistiksi jo Lawtonin l\xc3\xa4hd\xc3\xb6n j\xc3\xa4lkeen._NEWLINE_Ken Hensleyn ero oli useita miehist\xc3\xb6nvaihdoksia kokeneelle Uriah Heepille merkitt\xc3\xa4vin henkil\xc3\xb6muutos, mit\xc3\xa4 yhtyeelle oli sen kymmenvuotisen uran aikana tapahtunut. Uriah Heep oli saavuttanut kansainv\xc3\xa4lisen menestyksens\xc3\xa4 Ken Hensleyn kirjoittamilla kappaleilla, mutta Hensleyn dominanssi peilautui yhtyeen kemioihin my\xc3\xb6s negatiivisesti. Hensleyn tilalle hankittiin kanadalainen Greg Dechert ja uusi kokoonpano jatkoi kiertuetta, joka loppui kuitenkin melko nopeasti syksyll\xc3\xa4 1980. Sloman erosi yhtyeest\xc3\xa4 siirtyen soolouralle. Mick Box ja Trevor Bolder pyysiv\xc3\xa4t David Byronia takaisin ilman t\xc3\xa4h\xc3\xa4n turhautunutta Hensleyt\xc3\xa4 jatkavaan Uriah Heepiin huonoin tuloksin; Byron kielt\xc3\xa4ytyi, koska oli juuri perustanut The Byron Band -yhtyeen. Trevor Bolder siirtyi Wishbone Ashiin ja se n\xc3\xa4ytti merkitsev\xc3\xa4n Uriah Heepin yli kymmenvuotisen uran loppua. Mit\xc3\xa4\xc3\xa4n virallista tiedotetta yhtyeen hajoamisesta ei kuitenkaan koskaan tullut. _NEWLINE_Uriah Heepin kautta maailmanmaineeseen nousseen David Byronin kohtalona oli ep\xc3\xa4onnistua sek\xc3\xa4 alkoholismista parantumisessaan ett\xc3\xa4 soolourallaan. H\xc3\xa4n teki muun muassa ex-Wings rumpali Geoff Brittonin ja ex-Humble Pie -kitaristi Clem Clempsonin kanssa rockin uudeksi superyhtyeeksi mainostetun Rough Diamond -yhtyeens\xc3\xa4 samannimisen albumin heti Uriah Heepist\xc3\xa4 potkut saatuaan vuonna 1977, Baby Faced Killer -sooloalbumin 1978 ja The Byron Bandin-yhtyeen kanssa levytetyn On the Rocks -albumin vuonna 1981 ilman sanottavampaa kaupallista menestyst\xc3\xa4. David Byron kuoli 38-vuotiaana vuonna 1985. Kuolemaan johtanut syd\xc3\xa4nkohtaus oli seurausta pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n jatkuneesta alkoholin v\xc3\xa4\xc3\xa4rink\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4. David Byronin lahjoihin uskottiin loppuun saakka. H\xc3\xa4nen soolouraansa viimeisist\xc3\xa4 elvytyksist\xc3\xa4 vuodelta 1984 muistoiksi j\xc3\xa4\xc3\xa4neiss\xc3\xa4, 2008 julkaistuissa nauhoituksissa h\xc3\xa4nen \xc3\xa4\xc3\xa4nens\xc3\xa4 oli edelleen huippukunnossa. David Byronin kuolema oli \xc5\xa1okki muun muassa Ken Hensleylle. H\xc3\xa4n erosi uutisen kuultuaan Blackfoot -yhtyeest\xc3\xa4 ja vet\xc3\xa4ytyi muusikon uraltaan vuosiksi. Hensleyn ajan Uriah Heep -reunionista on haaveiltu 1980-luvulta l\xc3\xa4htien, vaikka Hensley kommentoi jo 1985 ja lukuisia kertoja my\xc3\xb6hemminkin, ettei sit\xc3\xa4 ilman David Byronia ja Gary Thainia voida koskaan toteuttaa. Nykyisin Ken Hensley on Mick Boxin johtaman Uriah Heepin tapaan omalla urallaan aktiivisesti levytt\xc3\xa4v\xc3\xa4, joskin Heepi\xc3\xa4 pienemm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 skaalalla ja vaihtelevilla kokoonpanoilla konsertoiva artisti.\n_START_SECTION_\n1980-luvun uudet tuulet\n_START_PARAGRAPH_\nUriah Heepin hajoaminen ei ollut lopullinen, vaan yhtye teki paluun musiikkimaailmaan vuonna 1982. Mick Box, joka oli k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 yhtyeen ainoa j\xc3\xa4sen, oli suostutellut Lee Kerslaken takaisin yhtyeeseen ja alkoi rakentaa uutta Uriah Heepi\xc3\xa4 heid\xc3\xa4n ymp\xc3\xa4rilleen. Samalla Boxista muodostui yhtyeen sis\xc3\xa4inen johtohahmo. Basistiksi tuli Bob Daisley, joka oli aiemmin soittanut muun muassa Rainbow\'ssa. Uusi kosketinsoittaja oli The Heavy Metal Kids ja Lion- yhtyeiss\xc3\xa4 soittanut John Sinclair. Laulaja saatiin Trapezen Peter Goalbyst\xc3\xa4, jonka Ken Hensley olisi halunnut laulajaksi muutamaa vuotta aiemmin John Slomanin sijasta. _NEWLINE_Abominog -albumin my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Uriah Heep siirtyi aivan uuteen vaiheeseen. Levy oli onnistunut comeback-levy sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4en hitin. "That\'s The Way That It Is" -kappaleesta tehdyn videon my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Uriah Heep sai n\xc3\xa4kyvyytt\xc3\xa4 muun muassa Music Televisionilla ja esiintyi j\xc3\xa4lleen suurilla areenoilla. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n useat musiikkikriitikot ovat alkaneet arvostaa Abominog -levy\xc3\xa4 yhten\xc3\xa4 1980-luvun parhaista hard rock -julkaisuista._NEWLINE_Peter Goalbyn aikana yhtye teki kolme studioalbumia. Equator-albumin (1985) \xc3\xa4\xc3\xa4nimaailma k\xc3\xa4rsi huonosta miksauksesta; tarkoituksena oli alun perin luoda Uriah Heepille kaupallisempi soundi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 levy oli viimeinen, jossa Goalby lauloi; Abominogin ja Equatorin v\xc3\xa4liss\xc3\xa4 oli julkaistu Head First -albumi vuonna 1983. Se menestyi kohtalaisesti, vaikkei ylt\xc3\xa4nyt aivan Abominogin myyntilukuihin. Head First -levynjulkaisukiertueen aikana tapahtui soittajavaihdos, kun Bob Daisley j\xc3\xa4tti Uriah Heepin ja siirtyi Ozzy Osbournen yhtyeeseen. Daisleyn tilalle palasi Trevor Bolder, joka oli yhtyeess\xc3\xa4 yht\xc3\xa4mittaisesti siit\xc3\xa4 asti aina kuolemaansa vuonna 2013._NEWLINE_Goalbyn kohtaloksi koituivat \xc3\xa4\xc3\xa4niongelmat, joiden takia h\xc3\xa4n l\xc3\xa4hti yhtyeest\xc3\xa4 loppuvuodesta 1985. Pian t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen erosi my\xc3\xb6s John Sinclair. H\xc3\xa4net korvasi muun muassa Grand Prix ja Sweet -yhtyeiss\xc3\xa4 musisoinut Phil Lanzon. Uusi laulaja oli Steff Fontaine, jonka ura yhtyeess\xc3\xa4 oli lyhyt. H\xc3\xa4net erotettiin noin kahden kuukauden kuluttua ep\xc3\xa4luotettavuuden takia. Fontainen korvasi entinen Praying Mantis ja Stratus -laulaja Bernie Shaw. H\xc3\xa4n t\xc3\xa4ydensi kokoonpanon, joka pysyi samana yli 20 vuotta vuoteen 2007 asti. Kokoonpano on Uriah Heepin historian pitk\xc3\xa4ik\xc3\xa4isin. _NEWLINE_Uudistuneen ryhm\xc3\xa4n ensimm\xc3\xa4iseksi kohokohdaksi nousivat 1987 j\xc3\xa4rjestetyt Moskovan konsertit. Yhtye oli ensimm\xc3\xa4inen l\xc3\xa4nsimaalainen rockyhtye, joka soitti Neuvostoliitossa. Se avasi samalla tien muille l\xc3\xa4nsimaisille yhtyeille. Uriah Heepin Moskovan konsertit olivat menestyksi\xc3\xa4, ja yhtye soitti kymmenen\xc3\xa4 iltana yli 180 000 kuulijalle. Uriah Heep oli vierailunsa ajan hyvin n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4sti esill\xc3\xa4 Neuvostoliiton tiedotusv\xc3\xa4lineiss\xc3\xa4, ja syntynytt\xc3\xa4 innostusta voi verrata jopa 1960-luvun beatlemaniaan. Yhtye julkaisi konserteista kootun livelevyn 1988, joka sai nimen Live in Moscow.\n_START_SECTION_\nNykyinen, vakiintunut Heep\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1989 ilmestyi uuden kokoonpanon ensimm\xc3\xa4inen studiolevy, Raging Silence, joka jatkoi tyylillisesti 1980-luvun edelt\xc3\xa4jiens\xc3\xa4 linjaa. Yhtye alkoi tuolloin k\xc3\xa4rsi\xc3\xa4 levy-yhti\xc3\xb6\xc3\xb6n liittyneist\xc3\xa4 ongelmista, jotka muutaman seuraavan vuoden aikana vaikuttivat paljon sen n\xc3\xa4kyvyyteen. Levyjen mainonta oli heikkoa. Different World (1991) jouduttiin levy-yhti\xc3\xb6n takia \xc3\xa4\xc3\xa4nitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n hyvin nopeasti, vaikka kappaleita ei juuri oltu ehditty tehd\xc3\xa4 studioon menness\xc3\xa4. Tuottajana toimi basisti Bolder. Yhtyeen omasta mielest\xc3\xa4 levy on kokoonpanon heikoin ja Mick Box on my\xc3\xb6nt\xc3\xa4nyt albumilla olleen joitain suoranaisia t\xc3\xa4ytekappaleita. Different Worldista l\xc3\xa4htien yhtyeen s\xc3\xa4vellyst\xc3\xb6ist\xc3\xa4 ovat vastanneet l\xc3\xa4hes yksinomaan Trevor Bolder, Phil Lanzon ja Mick Box._NEWLINE_Levy-yhti\xc3\xb6n aiheuttamista ongelmista huolimatta yhtye jatkoi tiivist\xc3\xa4 konsertointia ymp\xc3\xa4ri maailmaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n v\xc3\xa4livaiheen j\xc3\xa4lkeen Mick Box otti kokonaan johtoonsa Heepin finanssi-ja talousasiat, kuten sopimukset ja levynjulkaisut. Vuonna 1995 ilmestyi Sea of Light, joka esitteli musiikillisesti uudistuneen yhtyeen. Kyseisell\xc3\xa4 albumilla yhtye palasi progressiiviseempaan ilmaisuun. Kannet teki kolmannen kerran englantilainen Roger Dean. Vuonna 1998 julkaistu Sonic Origami jatkoi edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4ns\xc3\xa4 aikaisempaa progressiivisempaa linjaa verrattuna 1980-luvun tuotantoon. Uriah Heep on 1990\xe2\x80\x932000-luvuilla julkaissut lis\xc3\xa4ksi useita livealbumeita ja DVD -julkaisuja. Yhtyeen suosio Euroopassa on s\xc3\xa4ilynyt hyv\xc3\xa4n\xc3\xa4 sen perinteisill\xc3\xa4 kannatusalueilla, etenkin Pohjoismaissa, Keski- ja It\xc3\xa4-Euroopassa. _NEWLINE_31. tammikuuta 2007 ilmoitettiin rumpali Lee Kerslaken eroavan yhtyeest\xc3\xa4 terveysongelmien takia. 16. maaliskuuta yhtye ilmoitti, ett\xc3\xa4 sen uusi rumpali on Russell Gilbrook. Gilbrookin livedebyytti Uriah Heepiss\xc3\xa4 tapahtui 14. huhtikuuta 2007, kun yhtye esiintyi Suomessa, Vuokatin Katinkullassa._NEWLINE_Uusi studioalbumi Wake the Sleeper julkaistiin lopulta kes\xc3\xa4kuussa 2008 ja se sai osakseen my\xc3\xb6nteist\xc3\xa4 palautetta kriitikoilta._NEWLINE_Vuonna 2009 yhtyeen perustamisesta oli kulunut nelj\xc3\xa4kymment\xc3\xa4 vuotta ja sen kunniaksi Uriah Heep julkaisi lokakuussa albumin Celebration. Kyseess\xc3\xa4 on erikoisjulkaisu, joka sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 uusia studioversioita yhtyeen vanhoista klassikoista sek\xc3\xa4 kaksi t\xc3\xa4ysin uutta kappaletta. Lis\xc3\xa4ksi albumin Deluxe -painos sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 DVD:n, joka on kuvattu konsertissa vuoden 2009 Sweden Rock Festivalilla. Vuoden 2011 huhtikuussa julkaistiin studioalbumi Into the Wild, jota myytiin Suomessa parhaimmillaan virallisen listan sijalle 31 oikeuttava m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4. Samalla se oli ensimm\xc3\xa4inen Suomen listalle noussut Uriah Heepin studioalbumi yli kolmeen vuosikymmeneen._NEWLINE_Yhtyeen pitk\xc3\xa4aikainen basisti Trevor Bolder kuoli haimasy\xc3\xb6p\xc3\xa4\xc3\xa4n 21. toukokuuta 2013. H\xc3\xa4net oli jo maaliskuussa 2013 korvannut Dave Rimmer._NEWLINE_Uriah Heepin j\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4\xc3\xa4n 24. studioalbumi Outsider julkaistiin kes\xc3\xa4kuussa 2014._NEWLINE_15. lokakuuta 2015 Uriah Heep esiintyi yhdess\xc3\xa4 kahden klassiseen kokoonpanoon kuuluneen j\xc3\xa4senen (Ken Hensley ja Lee Kerslake) kanssa kahden tunnin konsertissa paikassa Crocus City Hall, Moskovassa, Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4._NEWLINE_Uriah Heep esiintyi yhdess\xc3\xa4 Deep Purple -yhtyeen kanssa Helsingiss\xc3\xa4 10. kes\xc3\xa4kuuta 2016 Rockin\' Hellsinki 2016 -festivaalilla ja 11. kes\xc3\xa4kuuta 2016 Oulussa Rock the North -tapahtumassa._NEWLINE_Uriah Heepin 25. studioalbumi Living the Dream julkaistaan 14. syyskuuta 2018._NEWLINE_Yhtyeen on m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 tehd\xc3\xa4 syksyll\xc3\xa4 2019 Suomen kiertue, jolla he esiintyv\xc3\xa4t Kouvolassa, K\xc3\xb6yli\xc3\xb6ss\xc3\xa4, Helsingiss\xc3\xa4, Tampereella, Lappeenrannassa, Lahdessa, Nivalassa ja Joensuussa.\n_START_SECTION_\nUriah Heepin merkitys\n_START_PARAGRAPH_\nUriah Heepi\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yhten\xc3\xa4 progressiivisen rockin ja hard rockin t\xc3\xa4rkeimmist\xc3\xa4 vaikuttajista. Kun puhutaan heavy rockin merkitt\xc3\xa4vimmist\xc3\xa4 alullepanijoista, on tavallista, ett\xc3\xa4 mainitaan joko kolme tai nelj\xc3\xa4 yhtyett\xc3\xa4. Kun puhutaan kolmesta, mainitaan yleens\xc3\xa4 Led Zeppelin, Black Sabbath, Deep Purple ja kun nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4, lis\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4n joukkoon Uriah Heep. Yhtye on helppo nimet\xc3\xa4 yhdeksi rocksitkeyden maailmanmestareista. Vaikka Uriah Heep on kokenut yli 30 j\xc3\xa4senvaihdosta, se on ainoana heavy rockin alkuaikojen suurnimist\xc3\xa4 toiminut yht\xc3\xa4jaksoisesti yli 40 vuotta. Uriah Heep ja sen maailmanmaineeseen nostaneiden albumien merkitt\xc3\xa4vin lauluntekij\xc3\xa4 Ken Hensley jatkavat yh\xc3\xa4, joskin erill\xc3\xa4\xc3\xa4n, levytt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 ja konsertointia ymp\xc3\xa4ri maailmaa. _NEWLINE_Uriah Heepille on l\xc3\xa4pi sen vaihtelevan uran ja musiikin ollut ominaista, ett\xc3\xa4 se yhdistelee lauluharmonioita, koskettimia, melodisia bassokuvioita ja toisinaan my\xc3\xb6s akustisia instrumentteja rockmusiikiin raskaimpiin elementteihin. Yhtyett\xc3\xa4 on ollut esimerkiksi Black Sabbathiin verrattuna mahdotonta sijoittaa vain yhteen musiikilliseen kategoriaan. Uriah Heepin s\xc3\xa4vellykset ja etenkin sovitukset olivat aikansa heavy rockin rinnalla usein monimutkaisia, kun taas progressiivisen rockin suunnalta Uriah Heep vaikutti enemm\xc3\xa4n heavy rockilta. Kategorisointia ei helpottanut, ett\xc3\xa4 monet Uriah Heepin suurimmista hiteist\xc3\xa4 (esim. \xe2\x80\x9dLady in Black\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dFree Me\xe2\x80\x9d ja "The Wizard") olivat akustispainotteisina tarpeeksi kaukana heavyrockista tuottaakseen radiosoiton kautta singleihin ihastuneille pop-faneille suuria yll\xc3\xa4tyksi\xc3\xa4 albumiostoksilla. _NEWLINE_Uriah Heepill\xc3\xa4 on ollut vaikutuksensa heavy rock -yhtyeiden musiikin, soundin, fantasiapainotteisen rocklyriikan, toimintatapojen ja imagon synnyss\xc3\xa4 ja kehityksess\xc3\xa4. Yhtyeen alkuper\xc3\xa4inen vokalisti David Byron (1947-1985) edusti teatraalisuuksineen, falsetteineen, vibraattoineen ja yleis\xc3\xb6nhallintakykyineen 1970-luvun frontmanien arkkityyppi\xc3\xa4. Alkuper\xc3\xa4inen kosketinsoittaja Ken Hensley loi soundin, jota amerikkalaisen W.A.S.P.-yhtyeen johtaja Blackie Lawless on kuvannut "heavy rockin s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6kirjaksi". Yhtyeess\xc3\xa4 ainoana alkuper\xc3\xa4isj\xc3\xa4senen\xc3\xa4 jatkava Mick Box on yksi maailman tunnetuimmista wahwah-efekti\xc3\xa4 soitossaan hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4vist\xc3\xa4 kitaristeista. Pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n rumpuja Uriah Heepiss\xc3\xa4 soittanut Lee Kerslake loi maailmanmaineen my\xc3\xb6s Ozzy Osbournen ensimm\xc3\xa4isen sooloyhtyeen riveiss\xc3\xa4. Basistit Gary Thain (1948-75), John Wetton (Heepin ohella m. Asia, Roxy Music ja UK), Trevor Bolder (Heepin ohella mm. David Bowien Spiders From Mars ja Bob Daisley (Heepin ohella mm. Black Sabbath, Ozzy Osbourne, Rainbow ja Gary Moore) kuuluvat kaikki rockmaailman arvostetuimpiin. _NEWLINE_Uriah Heepin vaikutteita omassa musiikissaan ja kaupallisessa toiminnassaan ovat huomioineet lukemattomat muusikot, joista muutamat ovat menestyneet selv\xc3\xa4sti Uriah Heepi\xc3\xa4 paremmin kaupallisesti. Heepill\xc3\xa4 on ollut vaikutuksensa mm. brittil\xc3\xa4isen Queen-yhtyeen lauluharmoniapainotteiseen soundiin ja yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen nousuun maailmanmaineeseen. Kiss mm. l\xc3\xa4mmitteli yhdell\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isist\xc3\xa4 kiertueistaan Uriah Heepi\xc3\xa4 (tilanne toistui p\xc3\xa4invastaisessa esiintymisj\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 kun Kiss oli ly\xc3\xb6nyt l\xc3\xa4pi) ja l\xc3\xb6ysi idean l\xc3\xa4pimurtoalbuminsa Alive!:n kokoamiseen pari vuotta aiemmin ilmestyneest\xc3\xa4 Uriah Heep Live -albumista._NEWLINE_Markkinoinnilla ja kaupallisuudella on oma osuutensa Uriah Heepin merkityksess\xc3\xa4 ja arvostuksessa. 1970-luvulla Uriah Heepin levy-yhti\xc3\xb6 Bronze Records, jota johti yhtyeen menestyneimm\xc3\xa4t albumit tuottanut Gerry Bron, markkinoi yhtyett\xc3\xa4 tuoan ajan mittapuulla suhteellisen aggressiivisesti, mik\xc3\xa4 ajoittain tuotti uskottavuusongelmia. Kaupallisen menestyksen ajoittumisella on my\xc3\xb6s oma osuutensa Uriah Heepin arvostuksessa. Esimerkiksi Suomessa Uriah Heep saavutti suosionsa huipun jo 1971-1972, kun Look at Yourself, Demons and Wizards ja The Magician\xe2\x80\x99s Birthday -albumit olivat listaykk\xc3\xb6sin\xc3\xa4 yhteens\xc3\xa4 21 viikkoa ja yhtye t\xc3\xa4hditti Ruisrockia p\xc3\xa4\xc3\xa4esiintyj\xc3\xa4n\xc3\xa4 1972 (uudelleen 1978). Britanniassa piikki tapahtui vasta 1975 (jolloin Return to Fantasy saavutti albumilistan sijan 7), selv\xc3\xa4sti muita merkitt\xc3\xa4vimpi\xc3\xa4 1970-luvun heavy-yhtyeit\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin. Suomessa ja Yhdysvalloissa, jossa Uriah Heep menestyi esimerkiksi Britannian ykk\xc3\xb6sb\xc3\xa4ndi Sladea paremmin 1972\xe2\x80\x9374, listasijoitukset alkoivat 1975 jo pudota. _NEWLINE_Britanniassa Uriah Heepin asema top ten -yhtyeen\xc3\xa4 j\xc3\xa4i lyhyeksi, eik\xc3\xa4 yhtye aikoinaan noussut kotimaassaan Led Zeppelinin, Black Sabbathin ja Deep Purplen rinnalle nelj\xc3\xa4nneksi "heavy rockin dinosaurukseksi". Arvostus kotimaassa on kuitenkin kehittynyt yhtyeen pitk\xc3\xa4n uran my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Esimerkiksi Pohjois-Amerikassa, Britannian ulkopuolisessa Euroopassa ja Australaasiassa Uriah Heep yleisesti lasketaan heavy rockin alkuajan merkitt\xc3\xa4vimpiin yhtyeisiin. Uriah Heepin merkitys on ollut 1970-luvulta l\xc3\xa4htien eritt\xc3\xa4in suuri my\xc3\xb6s rautaesiripun takana; vuonna 1987 Uriah Heep sai kunnian olla ensimm\xc3\xa4inen merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 l\xc3\xa4nsimainen rockyhtye, joka konsertoi Neuvostoliitossa. Maailmanlaajuisesti Uriah Heepi\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yhten\xc3\xa4 progressiivinen metallin kantaisist\xc3\xa4. Etenkin Uriah Heepin 1970-luvun alkupuolen musiikki voidaan n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 progressiivisena heavy metalina, vaikka yhtyeen useissa kappaleissa oli vaikutteita monista eri musiikkityyleist\xc3\xa4. _NEWLINE_Joka tapauksessa Uriah Heep kuuluu heavy rockin kehitt\xc3\xa4jiin ajan muiden suurnimien, Deep Purplen, Led Zeppelinin ja Black Sabbathin rinnalla, vaikka sen levymyynti on ollut edell\xc3\xa4 mainittuja yhtyeit\xc3\xa4 v\xc3\xa4h\xc3\xa4isemp\xc3\xa4\xc3\xa4. Yhtyeen kappaleista Easy Livin\', July Morning ja Gypsy tunnetaan yleisesti heavy rockin klassikkoina ja Lady In Black 1970-luvun popklassikkona. _NEWLINE_Uriah Heepin albumeja on myyty maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa kappaletta. Eri albumien merkityst\xc3\xa4 on vaikeaa arvottaa; useimmin Heep-klassikoksi nostetaan studioalbumeista yhtyeen kansainv\xc3\xa4lisen l\xc3\xa4pimurron varmistanut Demons and Wizards (1972) ja livealbumeista Uriah Heep Live (1973). 1975 ilmestynyt Return to Fantasy nosti Uriah Heepin kotimaansa top teniin. 1980-luvulla Uriah Heepin uudistivat ja nostivat takaisin listoille albumit Abominog (1982) ja sen edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4 Conquest (1980). 1990-luvulla Sea of Light (1995) ker\xc3\xa4si eniten kiitosta faneilta ja uudella vuosituhannella Uriah Heep teki paluun progressiivisen heavy rockin juurille albumilla Wake the Sleeper (2008). Oman mainintansa ansaitsee my\xc3\xb6s sittemmin klassikoksi kohonnut debyyttialbumi Very \'eavy... very \'umble, jonka Rolling Stone -lehden kriitikko Melissa Mills lytt\xc3\xa4si vuonna 1970 my\xc3\xb6s klassikoksi my\xc3\xb6hemmin kohonneella kommentilla "if this group makes it, I\'ll have to commit suicide".'