b'\n_START_ARTICLE_\nWilhelm Solf\n_START_PARAGRAPH_\nWilhelm Heinrich Solf (5. lokakuuta 1862 Berliini \xe2\x80\x93 6. helmikuuta 1936 Berliini) oli saksalainen virkamies, joka toimi Saksan siirtomaahallinnon palveluksessa sek\xc3\xa4 Saksan keisarikunnan viimeisen\xc3\xa4 ulkoministerin\xc3\xa4 lokakuusta joulukuuhun vuonna 1918._NEWLINE_Solf opiskeli Berliiniss\xc3\xa4 ja Lontoossa it\xc3\xa4maisia kieli\xc3\xa4 ja v\xc3\xa4itteli tohtoriksi muinaisintialaisista teksteist\xc3\xa4. My\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli Saksan ulkoministeri\xc3\xb6n siirtomaaosastolla ja sen alaisuudessa useissa Saksan siirtomaissa. Vuosina 1898\xe2\x80\x931899 h\xc3\xa4n oli piirituomarina Saksan It\xc3\xa4-Afrikassa, 1899\xe2\x80\x931900 Apian kaupunginhallinnon johtajana Samoalla ja 1900\xe2\x80\x931911 Saksan Samoan kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin\xc3\xa4. Joulukuusta 1911 alkaen Solf toimi Saksan siirtomaaministerin\xc3\xa4. Aluksi h\xc3\xa4n pyrki yhteisty\xc3\xb6h\xc3\xb6n Ison-Britannian kanssa Saksan siirtomaavallan laajentamiseksi. Ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan puhjettua h\xc3\xa4n tuki Afrikan-siirtomaavallan laajentamisen sis\xc3\xa4llytt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 Saksan sodanp\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4riin. Maailmansodan aikana Saksa kuitenkin menetti kaikki siirtomaansa Afrikassa ja Tyynell\xc3\xa4merell\xc3\xa4. Koska Solf kannatti Saksan siirtomaaimperiumia, h\xc3\xa4n yritti vuodesta 1917 alkaen puhua sellaisen rauhanj\xc3\xa4rjestelyn puolesta, jossa Saksa luopuisi valloituksistaan Ranskassa ja Belgiassa, mutta saisi vastaavasti siirtomaansa takaisin Afrikassa. H\xc3\xa4n vastusti my\xc3\xb6s rajoittamattoman sukellusvenesodan k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6nottoa._NEWLINE_Kun tappio sodassa oli jo n\xc3\xa4ht\xc3\xa4viss\xc3\xa4, Solf kutsuttiin 3. lokakuuta 1918 Max von Badenin hallituksen ulkoministeriksi, s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4en samalla siirtomaaministerin salkun. Solf vastasi Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonin kanssa k\xc3\xa4ydyst\xc3\xa4 s\xc3\xa4hkeidenvaihdosta, jonka seurauksena Saksa solmi aselevon 11. marraskuuta. Solf jatkoi ulkoministerin\xc3\xa4 viel\xc3\xa4 jonkin aikaa vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen Friedrich Ebertin johtaman kansanvaltuutettujen neuvoston alaisuudessa, mutta erosi 13. joulukuuta 1918 ajauduttuaan erimielisyyksiin hallituksen toisen puheenjohtajan Hugo Haasen kanssa. Solf toimi 1920\xe2\x80\x931928 Saksan edustajana Tokiossa, vuodesta 1921 suurl\xc3\xa4hettil\xc3\xa4\xc3\xa4n nimikkeell\xc3\xa4. Hieman ennen natsien valtaannousua h\xc3\xa4n oli mukana hankkeessa, jonka tarkoituksena oli perustaa Saksaan uusi keskustapuolue, mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei onnistunut._NEWLINE_Wilhelm Solfin leski Johanna Solf perusti my\xc3\xb6hemmin Solfin piirin\xc3\xa4 tunnetun vastarintaryhm\xc3\xa4n.'