b'\n_START_ARTICLE_\nKev\xc3\xa4tsitti\xc3\xa4inen\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nKev\xc3\xa4tsitti\xc3\xa4inen on 14\xe2\x80\x9320\xc2\xa0mm:n pituinen, ruumiinmuodoltaan huomattavan kupera ja leve\xc3\xa4 kovakuoriainen. Se on v\xc3\xa4ritykselt\xc3\xa4\xc3\xa4n kauttaaltaan musta, mutta voimakkaasti sinisen tai violetin, harvemmin vihre\xc3\xa4n, metallinkiiltoinen. Etusel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 on tihe\xc3\xa4,mutta hienojakoinen pistekuvio. Peitinsiivet ovat l\xc3\xa4hes t\xc3\xa4ysin sile\xc3\xa4t tai korkeintaan hyvin heikosti uurteiset.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys\n_START_PARAGRAPH_\nLajin levinneisyys kattaa l\xc3\xa4hes koko Euroopan pois lukien pohjoisimmat alueet ja id\xc3\xa4ss\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 tavataan ainakin Iraniin saakka. Ruotsissa laji on ollut aikaisemmin laajalti levinnyt maan etel\xc3\xa4- ja keskiosiin, mutta taantunut viime aikoina voimakkaasti. Nykyisin sen elinalueet keskittyv\xc3\xa4t Gotlantiin, \xc3\x96\xc3\xb6lantiin ja Skooneen, joissa se on paikoin runsaslukuinen. Suomessa kev\xc3\xa4tsitti\xc3\xa4inen on aikoinaan ollut maan etel\xc3\xa4- ja keskiosissa laajalti levinnyt, mutta siit\xc3\xa4 ei ole tehty yht\xc3\xa4k\xc3\xa4\xc3\xa4n havaintoa 1960-luvun j\xc3\xa4lkeen.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6 ja elintavat\n_START_PARAGRAPH_\nKev\xc3\xa4tsitti\xc3\xa4inen ei ole kovin tarkka elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ns\xc3\xa4 suhteen. Parhaiten sit\xc3\xa4 kuitenkin tapaa kuivilla ja hiekkapohjaisilla paikoilla, kuten kuivissa kangasmetsiss\xc3\xa4. Aikuisia kuoriaisia tavataan koko kes\xc3\xa4n ajan, mutta aivan erityisesti kev\xc3\xa4isin, mihin lajin nimikin viittaa. Ne kaivavat lantakasojen alle noin 70\xe2\x80\x9380\xc2\xa0mm syvyyteen ulottuvia k\xc3\xa4yt\xc3\xa4vi\xc3\xa4, joiden p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 olevassa lannan t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 toukkakammiossa toukka el\xc3\xa4\xc3\xa4. Toukkakehitys kest\xc3\xa4\xc3\xa4 noin 10 kuukautta._NEWLINE_Kuoriaiskannat ovat muun muassa Ruotsissa olleet laskussa jo 1800-luvun lopulta alkaen ja laji on h\xc3\xa4vinnyt monilta entisilt\xc3\xa4 elinpaikoiltaan, mutta tarkkaa syyt\xc3\xa4 t\xc3\xa4h\xc3\xa4n ei tunneta. Suomessa laji on luokiteltu alueellisesti h\xc3\xa4vinneeksi, Ruotsissa se on silm\xc3\xa4ll\xc3\xa4pidett\xc3\xa4v\xc3\xa4.'