b"\n_START_ARTICLE_\nLuigi Calabresi\n_START_SECTION_\nNuoruus ja uran alkuvaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nPorvarillisessa perheess\xc3\xa4 kasvanut Calabresi oli nuorena hyvin aktiivinen katolilainen ja liittyi jo kouluaikana jesuiitta Virginio Rotondon perustamaan nuorisoj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6\xc3\xb6n nimelt\xc3\xa4 \xe2\x80\x98\xe2\x80\x99Movimento Oasi\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99. Lakitieteen opinnot yliopistossa p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyiv\xc3\xa4t 1964 tutkielmaan mafiasta. P\xc3\xa4\xc3\xa4tetty\xc3\xa4\xc3\xa4n opintonsa Calabresi haki heti poliisin virkaa, mik\xc3\xa4 kiinnosti h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n kuin ura asianajajana tai tuomarina. H\xc3\xa4n sai valtiollisen poliisin viran Milanossa ja muutti sinne 1965. Alusta asti Calabresi sijoitettiin etsiv\xc3\xa4ksi poliittisten rikosten tutkimusosastoon ja h\xc3\xa4n sai teht\xc3\xa4v\xc3\xa4kseen valvoa erityisesti anarkistien ja maolaisten toimintaa. Calabresi ty\xc3\xb6skenteli mielell\xc3\xa4\xc3\xa4n katutasolla ja h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli pian tunnettu hahmo Milanon \xc3\xa4\xc3\xa4rivasemmistolaisissa piireiss\xc3\xa4. Calabresin taktiikkana oli tutustua henkil\xc3\xb6kohtaisesti valvomiensa piirien johtaviin henkil\xc3\xb6ihin, esimerkiksi sellaisiin kuin vasemmistolaisen opiskelijaliikkeen johtaja Mario Capanna ja tunnettu anarkisti Giuseppe Pinelli. Calabresi oli valvomissaan piireiss\xc3\xa4 suhteellisen arvostettu henkil\xc3\xb6 jota pidettiin rehellisen\xc3\xa4 poliisina ja Pinelli ilmaisi er\xc3\xa4\xc3\xa4n mielenosoituksen yhteydess\xc3\xa4 mielipiteens\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 Calabresi oli \xc2\xaberinomainen henkil\xc3\xb6\xc2\xbb._NEWLINE_Vuonna 1967 alkoivat Milanossa yleisty\xc3\xa4 suuret mielenosoitukset, erityisesti opiskelijoiden j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4t. Niiden pel\xc3\xa4ttiin johtavan mellakointiin ja v\xc3\xa4kivaltaisuuksiin ja t\xc3\xa4t\xc3\xa4 est\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4hetettiin usein nyt jo komisarioksi ylennetty Calabresi, jonka katutason toimijoiden henkil\xc3\xb6kohtainen tuntemus oli osoittautunut hyvin tehokkaaksi v\xc3\xa4kivaltaa hillitsev\xc3\xa4ksi tekij\xc3\xa4ksi. Mielenosoittajien ja poliisin v\xc3\xa4lisess\xc3\xa4 yhteenotossa surmansa saaneen poliisimiehen Antonio Annarumman hautajaisissa marraskuussa 1969 sattui v\xc3\xa4likohtaus, joka antoi Calabresille tilaisuuden ennest\xc3\xa4\xc3\xa4nkin lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 arvovaltaansa vasemmistopiireiss\xc3\xa4. L\xc3\xa4sn\xc3\xa4olollaan \xc3\xa4\xc3\xa4rioikeistolaisia aktivisteja ja poliiseja provosoinut opiskelijajohtaja Mario Capanna joutui pahoinpitelyn uhriksi, mutta paikalle kiirehtinyt Calabresi meni v\xc3\xa4liin ja auttoi h\xc3\xa4net pois paikalta.\n_START_SECTION_\nPinellin kuolema ja sen seuraukset\n_START_PARAGRAPH_\nIltap\xc3\xa4iv\xc3\xa4ll\xc3\xa4 12. joulukuuta 1969 r\xc3\xa4j\xc3\xa4hti Milanossa niin sanottu Piazza Fontanan pommi. Pankkikonttorissa kello 16.37 r\xc3\xa4j\xc3\xa4ht\xc3\xa4nyt pommi surmasi v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti 16 ihmist\xc3\xa4, pankin asiakkaita ja henkil\xc3\xb6kuntaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 pommi-isku avasi sen vakavien, ennalta tarkkaan suunniteltujen, poliittisten v\xc3\xa4kivaltaisuuksien aikakauden jota Italiassa kutsutaan lyijyvuosiksi. Ep\xc3\xa4ilykset kohdistuivat, tai pikemminkin kohdistettiin, heti anarkisteihein, koska n\xc3\xa4m\xc3\xa4 olivat aikaisemmin r\xc3\xa4j\xc3\xa4ytt\xc3\xa4neet pommeja, ja heit\xc3\xa4 haettiin v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti kymmenitt\xc3\xa4in kuulusteltaviksi. Anarkistien pommi-iskut olivat kuitenkin olleet koneisiin ja kiinteist\xc3\xb6ihin kohdistuvaa sabotaasia ja niit\xc3\xa4 ei r\xc3\xa4j\xc3\xa4ytetty jos ihmisi\xc3\xa4 oli l\xc3\xa4hist\xc3\xb6ll\xc3\xa4, koska sivullisten vahingoittaminen oli anarkistien periaatteiden vastaista. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n Calabresi tiesi eritt\xc3\xa4in hyvin, eik\xc3\xa4 Pinelli\xc3\xa4 edes haettu poliisiautolla, koska Calabresi ei n\xc3\xa4hnyt siihen mit\xc3\xa4\xc3\xa4n aihetta. Calabresin ehdotuksesta Pinelli saapui kuultavaksi, ajaen poliisilaitokselle omalla skootterillaan, koska kukaan ei siin\xc3\xa4 vaiheessa odottanut ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen oleskelunsa siell\xc3\xa4 kest\xc3\xa4isi hyvin pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n. Toisin kuitenkin k\xc3\xa4vi, syist\xc3\xa4 joita ei ole voitu koskaan t\xc3\xa4ysin selvitt\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Se kuitenkin tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n, ett\xc3\xa4 15. joulukuuta kello 23.57 Pinelli putosi poliisilaitoksen nelj\xc3\xa4nnen kerroksen ikkunasta sis\xc3\xa4pihalle ja kuoli vammoihinsa viel\xc3\xa4 samana y\xc3\xb6n\xc3\xa4. Putoamisella oli yksi ulkopuolinen silminn\xc3\xa4kij\xc3\xa4, poliisilaitoksen sis\xc3\xa4pihalla tupakoimassa seisonut l\xe2\x80\x99Unit\xc3\xa0-lehden reportteri Aldo Palumbo. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 tapahtumasta l\xc3\xa4hti alulle yli kaksi vuotta kest\xc3\xa4nyt herjauskampanja, jota johti Lotta Continua -j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n sammanniminen sanomalehti ja jonka maalitauluna oli komisario Calabresi. Pinelli oli pudonnut Calabresin virkahuoneen ikkunasta, ja vaikka viisi huoneessa ollutta poliisia vakuuttivat ett\xc3\xa4 Calabresi ei ollut tapahtumahetkell\xc3\xa4 l\xc3\xa4sn\xc3\xa4, se ei auttanut. Calabresi leimattiin Pinellin murhaajaksi, tai ainakin p\xc3\xa4\xc3\xa4syylliseksi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n kuolemaan. K\xc3\xa4sitys Calabresin syyllisyydest\xc3\xa4 sai nopeasti laajan hyv\xc3\xa4ksynn\xc3\xa4n vasemmistopiireiss\xc3\xa4. Kymmenitt\xc3\xa4in maineikkaita ja arvovaltaisia kansalaisia allekirjoitti julkisen vaatimuksen Calabresin asettamisesta vastuuseen. Allekirjoittaneiden joukossa oli useita kansainv\xc3\xa4lisesti tunnettuja kulttuurihenkil\xc3\xb6it\xc3\xa4, kuten esimerkiksi Umberto Eco, Dario Fo, Primo Levi, Alberto Moravia ja Pier Paolo Pasolini. Calabresin p\xc3\xa4ivitt\xc3\xa4isess\xc3\xa4 postissa alkoi l\xc3\xb6yty\xc3\xa4 uhkauskirjeit\xc3\xa4 jotka h\xc3\xa4n k\xc3\xa4tki vaimoltaan._NEWLINE_Lehdist\xc3\xb6ss\xc3\xa4, ja erityisesti Lotta Continua -lehdess\xc3\xa4 alettiin julkaista kaikenlaisia huhuja Calabresista ja h\xc3\xa4nen v\xc3\xa4itetyist\xc3\xa4 h\xc3\xa4m\xc3\xa4r\xc3\xa4puuhistaan. Kommunistipuolueen p\xc3\xa4\xc3\xa4-\xc3\xa4\xc3\xa4nenkannattaja, sanomalehti l\xe2\x80\x99Unit\xc3\xa0, julkaisi 11.1.1970 artikkelin jossa v\xc3\xa4itettiin Calabresin olleen Yhdysvalloissa, ja osallistuneen siell\xc3\xa4 johonkin toimintaan josta vastasi CIA. Calabresi kiisti k\xc3\xa4yneens\xc3\xa4 koskaan Yhdysvalloissa, ja lis\xc3\xa4si ett\xc3\xa4 kyll\xc3\xa4 mielell\xc3\xa4\xc3\xa4n k\xc3\xa4visi jos vain joku muu maksaa matkan. My\xc3\xb6hemmin osoittautuikin ett\xc3\xa4 kyseess\xc3\xa4 oli toinen, Calabresia huomattavasti vanhempi ja virka-asemaltaan korkeampi poliisi, nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Lorenzo Calabrese.\n_START_SECTION_\nCalabresin murha ja sen oikeudelliset seuraukset\n_START_PARAGRAPH_\nLuigi Calabresi murhattiin 17. toukokuuta 1972 kello 09.15 h\xc3\xa4nen ollessaan menossa ty\xc3\xb6paikalleen. H\xc3\xa4n tuli ulos Milanon Via Cherubinilla sijaitsevasta asunnostaan ja k\xc3\xa4veli kadun yli parkkipaikalle jossa h\xc3\xa4nen vaimonsa omistama Fiat 500 -mallinen auto oli pys\xc3\xa4k\xc3\xb6ityn\xc3\xa4. Kun h\xc3\xa4n pys\xc3\xa4htyi kaivamaan auton avaimet taskustaan h\xc3\xa4nen taakseen ilmestyi pitk\xc3\xa4 ja laihahko mies, k\xc3\xa4dess\xc3\xa4\xc3\xa4n revolveri. Mies ampui aseetonta Calabresia kahdesti takaap\xc3\xa4in, selk\xc3\xa4\xc3\xa4n ja p\xc3\xa4\xc3\xa4h\xc3\xa4n. Ampuja poistui paikalta autolla, joka silminn\xc3\xa4kij\xc3\xb6iden mukaan oli sininen Fiat 125. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 autoa ohjasti toinen henkil\xc3\xb6, joka usean todistajan mukaan n\xc3\xa4ytti olevan nainen. Pakoauto l\xc3\xb6ytyi vain parin korttelin p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 rikospaikasta Via Ariosto -kadulta, Via Alberto da Giussanon risteyksess\xc3\xa4. Siihen osoitteeseen p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyiv\xc3\xa4t vuosikausiksi johtolangat. Calabresia j\xc3\xa4i suremaan kaksi lasta ja raskaana oleva vaimo._NEWLINE_Kuusitoista vuotta my\xc3\xb6hemmin, 28. hein\xc3\xa4kuuta 1988, Milanon yleinen syytt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ilmoitti ett\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6\xc3\xa4 oli pid\xc3\xa4tetty ep\xc3\xa4iltyn\xc3\xa4 Calabresin murhasta: Adriano Sofri, Ovidio Bompressi, Giorgio Pietrostefani ja Leonardo Marino, kaikki vuonna 1976 toimintansa lopettaneen Lotta Continua -j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n entisi\xc3\xa4 j\xc3\xa4seni\xc3\xa4. Syytteet perustuivat syytt\xc3\xa4j\xc3\xa4n mukaan Marinon oma-aloitteisesti tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n tunnustukseen, jonka mukaan ampuja oli Bompressi ja Marino itse oli pakoautoa ohjastanut mies. Teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n heille olivat Marinon mukaan antaneet Lotta Continuan korkeimpaan johtoon kuuluvat Sofri ja Pietrostefani. Kaikki paitsi Marino kiistiv\xc3\xa4t jyrk\xc3\xa4sti osallisuutensa Calabresin murhaan._NEWLINE_T\xc3\xa4st\xc3\xa4 l\xc3\xa4hti alulle l\xc3\xa4hes vuosikymmenen kest\xc3\xa4nyt prosessi joka ajoittain sai farssimaisia piirteit\xc3\xa4, p\xc3\xa4\xc3\xa4todistajan muuttaessa kertomustaan jatkuvasti aina sen mukaan kun muiden syytettyjen puolustus l\xc3\xb6ysi vastatodisteita h\xc3\xa4nen v\xc3\xa4itteilleen. Loppujen lopuksi Marino tuli esitt\xc3\xa4neeksi nelj\xc3\xa4 eri versiota siit\xc3\xa4 miten Calabresin murha oli p\xc3\xa4\xc3\xa4tetty ja kuka p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksentekoon oli osallistunut. Lis\xc3\xa4ksi h\xc3\xa4n muun muassa kertoi ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen ajamansa pakoauto oli v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n beesi, vaikka se tosiasiassa oli sininen, ja kuvasi luoteeseen p\xc3\xa4in menneen pakoreitin, kun taas silminn\xc3\xa4kij\xc3\xb6iden mukaan murhaajien pakoauto ajoi rikospaikalta it\xc3\xa4\xc3\xa4n p\xc3\xa4in. Ginzburgin tutkielman johtop\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s on ett\xc3\xa4 Marino ilmiselv\xc3\xa4sti valehteli oikeudessa, syist\xc3\xa4 joita ei ole selvitetty.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4lkipeli\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nErityinen tutkintatuomari Gerardo D'Ambrosio julkaisi 27. lokakuuta 1975 tutkimuksensa tulokset, joiden mukaan Giuseppe Pinellin putoamisen syy oli \xc3\xa4killinen sairauskohtaus. Kaikki poliisit paitsi Calabresin esimies, ylikomisario Allegra, todettiin syytt\xc3\xb6miksi rikokseen. Allegra vapautettiin syytteest\xc3\xa4, koska h\xc3\xa4nen rikkomuksensa, Pinellin pit\xc3\xa4minen liian kauan poliisilaitoksella ilman syytt\xc3\xa4j\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6st\xc3\xa4, oli vanhentunut._NEWLINE_Komisario Luigi Calabresin murhan vuosip\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 17. toukokuuta 1973 j\xc3\xa4rjestetyn muistotilaisuuden yhteydess\xc3\xa4 r\xc3\xa4j\xc3\xa4hti Milanon p\xc3\xa4\xc3\xa4poliisiaseman edustalla pommi, nelj\xc3\xa4 kuoli, 45 loukkaantui. Teosta tuomittiin 1975 elinkautiseen \xc3\xa4lyllisesti aika v\xc3\xa4h\xc3\xa4lahjainen anarkisti, joka ei osannut selvitt\xc3\xa4\xc3\xa4, mist\xc3\xa4 oli pommin saanut. Parikymment\xc3\xa4 vuotta my\xc3\xb6hemmin selvisi, ett\xc3\xa4 r\xc3\xa4j\xc3\xa4hdyksest\xc3\xa4 itse asiassa vastasi fasistij\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 Ordine Nuovo. Julkisuuten tuli my\xc3\xb6s tieto ett\xc3\xa4 Calabresi oli vuodesta 1971 alkaen ja kuolemaansa asti tutkinut er\xc3\xa4\xc3\xa4n \xc3\xa4\xc3\xa4rioikeistolaisen ryhmittym\xc3\xa4n toimintaa, ja sen yhteyksi\xc3\xa4 L\xc3\xa4nsi-Saksan uusnatseihin"