b'\n_START_ARTICLE_\nLaikkuk\xc3\xb6ynn\xc3\xb6kset\n_START_SECTION_\nKuvaus\n_START_PARAGRAPH_\nLaikkuk\xc3\xb6ynn\xc3\xb6kset ovat kes\xc3\xa4vihantia, yleens\xc3\xa4 kaksikotisia k\xc3\xb6ynn\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 tai rentoja pensaita. Erityisesti hedelm\xc3\xa4ntuotannossa suositaan yksikotisia yksil\xc3\xb6it\xc3\xa4, jolloin ei tarvitse istuttaa hedelm\xc3\xa4\xc3\xa4 tuottamattomia p\xc3\xb6lytt\xc3\xa4j\xc3\xa4kasveja. Laikkuk\xc3\xb6ynn\xc3\xb6sten lehdet ovat versoissa kierteisesti. Lehden ruoti on pitk\xc3\xa4 ja lehtilapa ehyt, sulkasuoninen ja hammaslaitainen. Hedekasvien lehdiss\xc3\xa4 on usein suuria punaisia ja valkoisia laikkuja, ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 ominaisuus on my\xc3\xb6s pohjana suvun suomenkieliselle nimelle. Emikasvien lehdet ovat sit\xc3\xa4 vastoin tavallisesti laikuttomia ja v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n vihreit\xc3\xa4._NEWLINE_Kukinto on lehtihankainen viuhko ja kukat ovat yleens\xc3\xa4 yksineuvoisia. Toisinaan tavataan my\xc3\xb6s kaksineuvoisia kukkia, mutta silloinkin ne ovat toiminnallisesti yleens\xc3\xa4 yksineuvoisia. Kukassa on ter\xc3\xa4lehti\xc3\xa4 viisi ja usein verholehti\xc3\xa4 saman verran. Teri\xc3\xb6 on erilehtinen, s\xc3\xa4teitt\xc3\xa4inen, noin 2 cm leve\xc3\xa4 ja v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n valkoinen tai punertava. Hedelm\xc3\xa4 on tyypilt\xc3\xa4\xc3\xa4n marja. Erityisesti kiivik\xc3\xb6ynn\xc3\xb6ksen hedelm\xc3\xa4\xc3\xa4 kutsutaan my\xc3\xb6s kiiviksi. My\xc3\xb6s muiden lajien hedelmi\xc3\xa4 kutsutaan kiiveiksi, mutta niiden kaupallinen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 ei ole viel\xc3\xa4 kiivik\xc3\xb6ynn\xc3\xb6ksen hedelm\xc3\xa4n tasolla.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nHedelm\xc3\xa4ntuotannon kannalta merkitt\xc3\xa4vin laji on kiivik\xc3\xb6ynn\xc3\xb6s (Actinidia deliciosa), jonka kaupallinen viljely alkoi Uudesta-Seelannissa 1900-luvun alkupuolella ja levisi sielt\xc3\xa4 v\xc3\xa4hitellen ymp\xc3\xa4ri maapallon. Suomessa laikkuk\xc3\xb6ynn\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 viljell\xc3\xa4\xc3\xa4n sek\xc3\xa4 koriste- ett\xc3\xa4 hedelm\xc3\xa4kasveina l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 kolmea lajia, jotka ovat osoittautuneet riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n talvenkest\xc3\xa4viksi maan etel\xc3\xa4osassa. Yleisin n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 on kiinanlaikkuk\xc3\xb6ynn\xc3\xb6s (Actinidia kolomikta), jota on istutettu paljon puutarhoihin sek\xc3\xa4 jonkin verran my\xc3\xb6s yleisiin puistoihin. Huomattavasti harvinaisempana kasvatetaan my\xc3\xb6s japaninlaikkuk\xc3\xb6ynn\xc3\xb6st\xc3\xa4 (Actinidia arguta) ja mant\xc5\xa1urianlaikkuk\xc3\xb6ynn\xc3\xb6st\xc3\xa4 (Actinidia polygama). N\xc3\xa4iden lajien viljely yleistynee l\xc3\xa4hitulevaisuudessa, kun saadaan talvenkest\xc3\xa4v\xc3\xa4mp\xc3\xa4\xc3\xa4 kantaa tarjolle.'