b'\n_START_ARTICLE_\nJefim Dzigan\n_START_PARAGRAPH_\nJefim Lvovit\xc5\xa1 Dzigan (ven. \xd0\x95\xd1\x84\xd0\xb8\xcc\x81\xd0\xbc \xd0\x9b\xd1\x8c\xd0\xb2\xd0\xbe\xcc\x81\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x94\xd0\xb7\xd0\xb8\xd0\xb3\xd0\xb0\xcc\x81\xd0\xbd, 14. joulukuuta 1898 Moskova \xe2\x80\x93 31. joulukuuta 1981 Moskova) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja._NEWLINE_Jefim Dzigan valmistui Boris T\xc5\xa1aikovskin elokuvakoulusta ja aloitti uransa vuonna 1924 n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4n\xc3\xa4, apuohjaajana ja kuvaajana. H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4inen ohjausty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 oli Mikheil T\xc5\xa1iaurelin kanssa Georgiassa tehty Pervyi kornet Stre\xc5\xa1nev (1928). Dziganin tunnetuin elokuva on Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kansalaissotaa kuvaava Kronstadt (My iz Kron\xc5\xa1tadta, 1936). Vsevolod Vi\xc5\xa1nevskin k\xc3\xa4sikirjoitukseen perustuvaa elokuvaa pidettiin aikanaan yhten\xc3\xa4 neuvostoelokuvan huippusaavutuksista. Se sai Stalin-palkinnon vuonna 1941. Jesli zavtra voina (1938) kuvaa naivisti Natsi-Saksan mahdollista hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yst\xc3\xa4 Neuvostoliittoon._NEWLINE_Sodan j\xc3\xa4lkeen Dzigan kuvasi Kazakstanissa ja Azerbaid\xc5\xbeanissa suurmiesel\xc3\xa4m\xc3\xa4kerrat D\xc5\xbeambul (1953) ja Fatali-Han (1947, julkaistu 1959). Vallankumoushistoriallinen Prologi (Prolog, 1956) oli yksi ensimm\xc3\xa4isist\xc3\xa4 neuvostoliittolaisista laajakangaselokuvista. Aleksandr Serafimovit\xc5\xa1in teokseen perustuva Rautavirta (\xc5\xbdeleznyi potok, 1967) sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin p\xc3\xa4\xc3\xa4palkinnon vuonna 1968._NEWLINE_Dzigan ty\xc3\xb6skenteli vuodesta 1937 l\xc3\xa4htien Neuvostoliiton elokuvakoulun VGIK:n opettajana ja vuodesta 1965 professorina. H\xc3\xa4n liittyi NKP:hen vuonna 1943. Ohjaaja sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1969.'