b'\n_START_ARTICLE_\nTiekirkko\n_START_SECTION_\nHistoriaa\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4inen tiekirkko syntyi Saksassa M\xc3\xbcnchenin ja Stuttgartin v\xc3\xa4liselle A8-moottoritielle vuonna 1958, kun tien varressa oleva katolinen kirkko sai naapurikseen tien taukopaikan, jossa ei ollut WC- tai muita palveluja tai edes roskakoreja. Seurakunta kyll\xc3\xa4styi roskaaviin ja j\xc3\xa4t\xc3\xb6ksi\xc3\xa4\xc3\xa4n j\xc3\xa4tt\xc3\xa4viin automatkailijoihin, mutta kieltojen sijaan ratkaisi asian toisin: palveluja lis\xc3\xa4ttiin ja samalla toivotettiin kulkijat pist\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n kirkossa. Idea alkoi levit\xc3\xa4, ja moottoriteiden varsille alettiin jopa rakentaa erityisi\xc3\xa4 tiekirkkoja (saks. Autobahnkirche) matkailijoiden taukopaikoiksi. Ruotsiin ja muihin Pohjoismaihin ajatus alkoi levit\xc3\xa4, kun Luulajan piispa, my\xc3\xb6hemmin arkkipiispana toiminut Gunnar Wehman teki aloitteen alueen seurakuntien kirkkojen avaamisesta matkailijoille. Kokeilu laajeni Norjan ja Suomen pohjoisiin hiippakuntiin 1990-luvun alussa.'