b'\n_START_ARTICLE_\nFurman vastaan Georgia\n_START_PARAGRAPH_\nFurman vastaan Georgia (engl. Furman v. Georgia) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1972 antama p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s. \xc3\x84\xc3\xa4nin 5\xe2\x80\x934 oikeus p\xc3\xa4\xc3\xa4tti Georgian ja Texasin osavaltioiden kuolemanrangaistusta koskevien lakien olleen Yhdysvaltain perustuslain vastaisia. Oikeuden mukaan kuolemantuomion saaminen oli niin sattumanvaraita, ett\xc3\xa4 se oli \xe2\x80\x9djulma ja ep\xc3\xa4tavallinen rangaistus\xe2\x80\x9d ja siten vastoin perustuslain kahdeksatta lis\xc3\xa4yst\xc3\xa4. P\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s mit\xc3\xa4t\xc3\xb6i k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kaikkien osavaltioiden lait. Nelj\xc3\xa4 vuotta my\xc3\xb6hemmin tapauksessa Gregg vastaan Georgia korkein oikeus hyv\xc3\xa4ksyi Georgian laatimat uudet lait, ja n\xc3\xa4in maassa pystyttiin jatkamaan kuolemantuomioiden langettamista. Kes\xc3\xa4kuusta 1967 alkaen Yhdysvalloissa oli noin kymmenen vuoden ajan ep\xc3\xa4virallinen moratorio, jolloin teloituksia ei tehty, koska alemmat oikeusistuimet odottivat korkeimman oikeuden k\xc3\xa4sittelyj\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nTausta\n_START_PARAGRAPH_\nKorkein oikeus oli aiemminkin k\xc3\xa4sitellyt kuolemanrangaistusta ja kumonnut joitakin kymmeni\xc3\xa4 tuomioita. N\xc3\xa4iss\xc3\xa4 tapauksissa se oli katsonut esimerkiksi, ett\xc3\xa4 syytetyll\xc3\xa4 ei ollut ollut riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 oikeusapua, mutta oikeus ei ollut ottanut kantaa itse kuolemanrangaistukseen._NEWLINE_Vuonna 1972 korkeimman oikeuden k\xc3\xa4sittelyss\xc3\xa4 oli kolme oikeustapausta, jotka koskivat kuolemanrangaistusta Georgian ja Texasin osavaltioissa. William Henry Furman oli kouluja k\xc3\xa4ym\xc3\xa4t\xc3\xb6n afroamerikkalainen mies, joka oli ampunut miehen kuoliaaksi asuntomurron yhteydess\xc3\xa4. Kun Furman oli tuomittu kuolemaan, h\xc3\xa4nen tapaustaan alkoi hoitaa kansalaisoikeusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 NAACP Legal Defense and Educational Fund.  Kaksi muuta tapausta koskivat raiskauksia, joista kaksi afroamerikkalaista miest\xc3\xa4 oli tuomittu kuolemaan, toinen Georgiassa ja toinen Texasissa.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s\n_START_PARAGRAPH_\nKorkein oikeus katsoi, etteiv\xc3\xa4t osavaltioiden lait antaneet valamiehist\xc3\xb6lle tarpeeksi ohjeita siit\xc3\xa4, mink\xc3\xa4laisissa tapauksissa tuomitulle voidaan antaa kuolemanrangaistus. Oikeus p\xc3\xa4\xc3\xa4tti \xc3\xa4\xc3\xa4nin 5\xe2\x80\x934, ett\xc3\xa4 kuolemantuomion saaminen oli siis liian sattumanvaraista, ja n\xc3\xa4in ollen se oli \xe2\x80\x9djulma ja ep\xc3\xa4tavallinen rangaistus\xe2\x80\x9d ja vastoin perustuslain kahdeksatta lis\xc3\xa4yst\xc3\xa4._NEWLINE_Jokainen enemmist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ollut tuomari kirjoitti oman lausuntonsa. P\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksen puolesta \xc3\xa4\xc3\xa4nestiv\xc3\xa4t William O. Douglas, William J. Brennan, Potter Stewart, Byron White ja Thurgood Marshall. Heid\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4mi\xc3\xa4\xc3\xa4n perusteluja olivat muun muassa se, ett\xc3\xa4 liian sattumanvaraisena kuolemanrangaistus oli julmaa ja ep\xc3\xa4tavallista, eik\xc3\xa4 sill\xc3\xa4 samasta syyst\xc3\xa4 ollut rikoksia ehk\xc3\xa4isev\xc3\xa4\xc3\xa4 vaikutusta, ja ett\xc3\xa4 k\xc3\xb6yhi\xc3\xa4 ja huonon sosiaalisen aseman omaavia tuomittiin kuolemaan useammin kuin muita. Stewart vertasi kuolemanrangaistuksen sattumanvaraisuutta salamaniskuun. Tuomarit Brennan ja Marshall olivat sit\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kuolemanrangaistus itsess\xc3\xa4\xc3\xa4n on julma ja ep\xc3\xa4tavallinen rangaistus eli vastoin perustuslakia._NEWLINE_P\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6st\xc3\xa4 vastustaneet tuomarit perustelivat, ett\xc3\xa4 oli lains\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4jien eik\xc3\xa4 oikeuden asia ottaa kantaa kuolemanrangaistuksen suotavuuteen tai tehokkuuteen, ja lis\xc3\xa4ksi mielipidetiedustelujen mukaan kansalaiset kannattivat rangaistusta. P\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6st\xc3\xa4 vastaan \xc3\xa4\xc3\xa4nestiv\xc3\xa4t oikeuden puheenjohtaja Warren E. Burger, sek\xc3\xa4 tuomarit Harry Blackmun, Lewis F. Powell ja William Rehnquist.\n_START_SECTION_\nSeuraukset\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksen aikana Yhdysvalloissa oli 39 osavaltiota, joissa oli kuolemanrangaistus k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4, ja yli 600 tuomion t\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xb6npanot pys\xc3\xa4ytettiin. Jotkut tahot uskoivat jo, ett\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s tarkoitti kuolemanrangaistuksen loppumista Yhdysvalloissa kokonaan. Osavaltiot kuitenkin vastasivat p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6kseen muuttamalla lakejaan, ja nelj\xc3\xa4 vuotta my\xc3\xb6hemmin Georgian osavaltion uudistettua lakia testattiin korkeimmassa oikeudessa tapauksessa  Gregg vastaan Georgia. Oikeus hyv\xc3\xa4ksyi uuden lain, ja kuolemanrangaistuksia pystyttiin taas antamaan._NEWLINE_William Henry Furman p\xc3\xa4\xc3\xa4si vankilasta vuonna 1984.'