b'\n_START_ARTICLE_\nFrans G. Bengtsson\n_START_PARAGRAPH_\nFrans Gunnar Bengtsson (4. lokakuuta 1894 \xe2\x80\x93 19. joulukuuta 1954) oli ruotsalainen kirjailija ja runoilija, joka tunnetaan ehk\xc3\xa4 parhaiten viikinkikirjastaan Orm Punainen.\n_START_SECTION_\nHenkil\xc3\xb6historia\n_START_PARAGRAPH_\nBengtsson syntyi Tossj\xc3\xb6ss\xc3\xa4, Kristianstadin l\xc3\xa4\xc3\xa4niss\xc3\xa4, Sk\xc3\xa5nen maakunnassa. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Sven Bengtsson oli tilanhoitaja, joten lapsuutensa poika vietti maaseudulla. \xc3\x84idin nimi oli Ella Bengtsson (o.s. Ljunggren). Perheess\xc3\xa4 oli seitsem\xc3\xa4n lasta, joista kaksi kuoli pienin\xc3\xa4._NEWLINE_Frans laitettiin kouluun jo viisivuotiaana, mutta jo vuoden p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 koulunk\xc3\xa4ynti keskeytyi sairastelun vuoksi. H\xc3\xa4n toipui ja oli alkanut sairastelunsa aikana kiinnostua kirjoista. Koulunk\xc3\xa4ynti ei erityisemmin innostanut Bengtssonia is\xc3\xa4n painostuksesta huolimatta. H\xc3\xa4n menestyi silti koulussa hyvin ja siirtyi yhdeks\xc3\xa4nvuotiaana yl\xc3\xa4asteelle. Vuonna 1912 Bengtsson kirjoitti ylioppilaaksi ja jatkoi opiskelua Lundin yliopistossa. H\xc3\xa4n opiskeli yliopistossa uskonnonhistoriaa, englantia ja filosofiaa mutta oli kiinnostuneempi runojen kirjoittamisesta, \xc5\xa1akin pelaamisesta ja yst\xc3\xa4vien kanssa olemisesta kuin opiskelusta._NEWLINE_V\xc3\xa4h\xc3\xa4isest\xc3\xa4 opiskeluinnosta ja jatkuvasta sairastelusta huolimatta Bengtsson valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1920. Sairastelu oli v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 niin vakavaa, etteiv\xc3\xa4t l\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rit antaneet Bengtssonille paljonkaan elinaikaa. H\xc3\xa4n kuitenkin yll\xc3\xa4tti kaikki ja tervehtyi autellessaan kotitilan t\xc3\xb6iss\xc3\xa4. T\xc3\xb6iden ohessa Bengtsson kirjoitti runoja ja julkaisi sitten vuonna 1923 ensimm\xc3\xa4isen runokokoelmansa T\xc3\xa4rningskast_NEWLINE_Bengtsson palasi Lundiin ja jatkoi vilkkaan seurael\xc3\xa4m\xc3\xa4n viett\xc3\xa4mist\xc3\xa4 ottaen trubaduurin roolin. Yleis\xc3\xb6 ja kriitikot suhtautuivat kuitenkin melko nuivasti Bengtssonin runouteen, joka seurasi klassisia tyyli-ihanteita. Taloudellisesti Bengtssonilla ei mennyt hyvin, mutta h\xc3\xa4n sai sent\xc3\xa4\xc3\xa4n hiukan rahaa k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ruotsiksi maailmankirjallisuuden klassikoita. Vuonna 1929 Bengtsson vaihtoi runouden esseeseen ja julkaisi esseekokoelman Litterat\xc3\xb6rer och milit\xc3\xa4rer. Sit\xc3\xa4 ja muita esseekokoelmia myytiin lajiinsa n\xc3\xa4hden hyvin, ja ne antoivat h\xc3\xa4nelle kohtuullisen toimeentulon._NEWLINE_Vuonna 1930 Bengtsson valmistui filosofian lisensiaatiksi. H\xc3\xa4n alkoi sitten kirjoittaa historiaa ja julkaisi Ruotsin kuningas Kaarle XII:sta kertovan kaksiosaisen teoksen Karl XII:s levnad vuosina 1935\xe2\x80\x9336. Vaikka teos oli periaatteessa el\xc3\xa4m\xc3\xa4kerta, se muistutti paljon romaania, mist\xc3\xa4 Bengtssonia arvosteltiin. Kaikki eiv\xc3\xa4t pit\xc3\xa4neet siit\xc3\xa4k\xc3\xa4\xc3\xa4n, ett\xc3\xa4 my\xc3\xb6s kuninkaan heikkouksia k\xc3\xa4siteltiin avoimesti._NEWLINE_Naimisiin Bengtsson meni vuonna 1939 Gerda Finemanin kanssa, joka ty\xc3\xb6skenteli Norstedtin kustantamossa. He muuttivat Bengtssonin lapsuudentilalle. Vuonna 1941 Bengtsson julkaisi historiallisen viikinkiromaanin R\xc3\xb6de Orm (suom. Orm Punainen). Kirjasta tuli Ruotsissa valtava menestys, vaikka kriitikot eiv\xc3\xa4t olleet yht\xc3\xa4 innokkaita kuin suuri yleis\xc3\xb6, koska teos oli tyylilt\xc3\xa4\xc3\xa4n saaganomainen eik\xc3\xa4 modernistinen. Teos k\xc3\xa4\xc3\xa4nnettiin maailmansodasta huolimatta useille kielille. Sen jatko-osa R\xc3\xb6de Orm hemma och i \xc3\xb6sterled (suom. Orm Punainen kotona ja id\xc3\xa4n retkill\xc3\xa4) ilmestyi vuonna 1946._NEWLINE_Bengtsson kirjoitti viel\xc3\xa4 useita teoksia ennen kuolemaansa, muun muassa muistelmateoksensa Den lustg\xc3\xa5rd som jag minns (1955). Teokset eiv\xc3\xa4t kuitenkaan ylt\xc3\xa4neet en\xc3\xa4\xc3\xa4 Orm Punaisen tasolle suosiossaan. Teosten s\xc3\xa4vy oli yleisesti synkk\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 ilmeisesti johtui osittain Bengtssonin omaksumasta schopenhauerilaisesta pessimismist\xc3\xa4 ja osittain ruumiinvoimat vieneist\xc3\xa4 sairauksista. Bengtsson kuoli lopulta kotitilallaan vuonna 1954. H\xc3\xa4net haudattiin L\xc3\xa4nsi-G\xc3\xb6tanmaalle.'