b"\n_START_ARTICLE_\nJames Guillaume\n_START_PARAGRAPH_\nJames Guillaume (16. helmikuuta 1844 Lontoo \xe2\x80\x93 20. marraskuuta 1916 Pariisi) oli sveitsil\xc3\xa4inen anarkisti ja opettaja. H\xc3\xa4n oli yksi sosialistisen ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enliikkeen ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 internationaalissa mukana olleen radikaalin Juran federaation johtohahmoista.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nGuillaume syntyi Lontoossa ty\xc3\xb6skennelleen sveitsil\xc3\xa4isen kellosep\xc3\xa4n poikana. Perheen muutettua takaisin kotimaahan, h\xc3\xa4n opiskeli 1860-luvulla Z\xc3\xbcrichin yliopistossa filosofiaa ja kirjallisuutta. Guillaume kiinnostui my\xc3\xb6s ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enliikkeest\xc3\xa4 ja oli vuonna 1866 mukana perustamassa ensimm\xc3\xa4iseen internationaaliin liittynytt\xc3\xa4 sveitsil\xc3\xa4ist\xc3\xa4 osastoa. Kahta vuotta my\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n alkoi julkaisemaan Le Progr\xc3\xa8s -lehte\xc3\xa4, joka oli ensimm\xc3\xa4inen maassa ilmestynyt anarkistinen lehti. Vuonna 1871 Guillaume perusti anarkistisen Juran federaation, johon kuului l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 Juran kantonin alueella ty\xc3\xb6skentelevi\xc3\xa4 kelloseppi\xc3\xa4. Seuraavana vuonna j\xc3\xa4rjestetyss\xc3\xa4 Haagin kongressissa h\xc3\xa4nen ryhm\xc3\xa4ll\xc3\xa4\xc3\xa4n oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 osuus ensimm\xc3\xa4isen internationaalin hajoamiseen, kun Juran federaatio kannatti Karl Marxia vastustanutta Mihail Bakuninia. Pian Haagin kongressin j\xc3\xa4lkeen Guillaume ja Juran federaatio kutsuivat koolle oman kokouksen, jossa perustettiin Anarkistinen internationaali._NEWLINE_Opettajana ty\xc3\xb6skennellyt Guillaume oli jo 1869 erotettu virastaan poliittisen aktivisminsa vuoksi, jonka j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n johti pient\xc3\xa4 kirjapainoa Neuch\xc3\xa2telissa. Vuonna 1878 Guillaumen oli pakko l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 maanpakoon Pariisiin, jossa h\xc3\xa4n muun muassa toimitti oppikirjoja. Radikaali poliittinen toiminta oli Pariisin kommuunin j\xc3\xa4lkeisess\xc3\xa4 Ranskassa mahdotonta koko 1800-luvun viimeisten vuosikymmenten ajan. Guillaume jatkoi aktivismiaan vasta vuonna 1905, jolloin h\xc3\xa4n esitteli libertaristisia ajatuksiaan ja oli mukana anarkosyndikalistisessa liikkeess\xc3\xa4. Guillaumen p\xc3\xa4\xc3\xa4teoksena pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n kirjaa L'Internationale: Documents et Souvenirs, jossa h\xc3\xa4n k\xc3\xa4sittelee ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 internationaalia anarkistisesta n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmasta."