b'\n_START_ARTICLE_\nIkoneista\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nJohannes Damaskolainen kirjoitti 700-luvun alkupuolella. H\xc3\xa4nen tuotantoonsa kuuluu useita teologisia teoksia. Niist\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4iset olivat Ikoneista-teoksen kolme apologeettista puhetta, jotka h\xc3\xa4n kirjoitti ikonien ja samalla koko oikeaoppisen kristinuskon puolustukseksi. Ne oli suunnattu niit\xc3\xa4 vastaan, jotka olivat syytt\xc3\xa4neet ikoneita ja niit\xc3\xa4 kunnioittavia ihmisi\xc3\xa4. Teoksen synty liittyi Bysantin valtakunnassa tuohon aikaan vallinneeseen niin kutsuttuun ikonoklasmiin eli kuvainraastoon. Ikonien vastainen liike sai alkunsa keisari Leo III:n toimista ja perustui siihen, ett\xc3\xa4 keisarin lis\xc3\xa4ksi er\xc3\xa4\xc3\xa4t Konstantinopolin piispat n\xc3\xa4kiv\xc3\xa4t ikonit Vanhan testamentin kuvakiellon vastaisina._NEWLINE_Johannes kirjoitti teoksen puheet mahdollisesti Jerusalemissa noin vuosien 726\xe2\x80\x93740 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Ensimm\xc3\xa4inen puheista on ajoitettu tarkemmin vuosien 726\xe2\x80\x93730 v\xc3\xa4lille ja kolmas 740-luvulle. On todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6ist\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kaukana p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunki Konstantinopolissa vallinneen ikonoklasmin ohella puheiden synty liittyy erityisesti johonkin paikalliseen ongelmaan Syyrian tai Palestiinan seurakunnissa, sill\xc3\xa4 kyseinen arabien valtaama alue ei ollut tuolloin en\xc3\xa4\xc3\xa4 osa keisarikuntaa eik\xc3\xa4 siten suoraan sen kirkkopolitiikan alainen. T\xc3\xa4llaisen ongelman on voinut aiheuttaa kuvakielteisen islaminuskon aikaansaama paine. Toisessa puheessaan Johannes kuitenkin viittaa my\xc3\xb6s keisari Leon ikonoklastiseen politiikkaan sek\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n viraltapanemaan ikonien kunnioittamista tukeneeseen patriarkka Germanokseen. Aiheen k\xc3\xa4sittely oli tarpeen, koska ikonoklastinen politiikka keisarikunnassa luonnollisesti vaaransi samalla koko kristillisen ikoneita tukevan apologetiikan islamin valtaan j\xc3\xa4\xc3\xa4neell\xc3\xa4 alueella._NEWLINE_Teoksessaan Johannes kokosi ikoneita puolustavat argumentit yhteen ikoniteologiaa koskevaksi opiksi. Ikonoklastit tuomitsivat Johanneksen omassa kirkolliskokouksessaan vuonna 754. Seitsem\xc3\xa4s ekumeeninen kirkolliskokous eli Nikean toinen kirkolliskokous kumosi ikonoklasmin vuonna 787. Tuolloin kirkon ikoniteologia perustettiin pitk\xc3\xa4lti Johanneksen opetuksiin ja h\xc3\xa4nen kunniansa palautettiin. N\xc3\xa4in Johanneksen ikoniteologiasta tuli k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kirkon virallinen kanta._NEWLINE_Ikoneista on paitsi varhaisin my\xc3\xb6s aikansa parhaiten tunnettu ikoneita puolustava teos. Johannes k\xc3\xa4sittelee ikoneita my\xc3\xb6s ortodoksisen teologian yhteenvetonsa Ortodoksisen uskon tarkka esitys nelj\xc3\xa4nness\xc3\xa4 kirjassa.\n_START_SECTION_\nSis\xc3\xa4lt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbJos kuvaisimme n\xc3\xa4kym\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n Jumalan, tekisimme totisesti synti\xc3\xa4. Onhan mahdotonta kuvata ruumiitonta ja n\xc3\xa4kym\xc3\xa4t\xc3\xb6nt\xc3\xa4 ja kuvaamatonta ja hahmotonta. Ja viel\xc3\xa4: jos tekisimme ihmisten kuvia ja pit\xc3\xa4isimme niit\xc3\xa4 jumalina, olisimme totisesti jumalattomia. Mutta mit\xc3\xa4\xc3\xa4n sellaista me emme tee. Mutta emme erehdy, kun teemme kuvan H\xc3\xa4nest\xc3\xa4, joka on lihaksi tullut Jumala ja ilmestyi lihassa maan p\xc3\xa4\xc3\xa4lle ja eli ihmisten keskuudessa sanomattomassa hyvyydess\xc3\xa4\xc3\xa4n ja otti lihan luonnon [...]\xc2\xbb_NEWLINE_Ikoneista-teoksen kolme puhetta ovat sis\xc3\xa4ll\xc3\xb6lt\xc3\xa4\xc3\xa4n hyvin samanlaisia. Johannes pyrkii osoittamaan sek\xc3\xa4 Raamatun ett\xc3\xa4 kirkon vanhan perinteen avulla, ett\xc3\xa4 ikonien kunnioittaminen on oikein. H\xc3\xa4n esitt\xc3\xa4\xc3\xa4, millainen kuvien kunnioittaminen on oikeaa ikonien kunnioittamista ja millainen v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 ep\xc3\xa4jumalien kuvien palvomista._NEWLINE_Johanneksen p\xc3\xa4\xc3\xa4argumentti puheissaan on, ett\xc3\xa4 Vanhan testamentin kuvakielto oli kumoutunut, kun Jumala oli tullut Jeesuksessa ihmiseksi. N\xc3\xa4in kuvaamaton oli samalla tullut kuvattavaksi ja kuvan (eik\xc5\x8dn) eli ikonin tekeminen siit\xc3\xa4 oli sallittua. Ikoni korostaa sit\xc3\xa4 tosiasiaa, ett\xc3\xa4 Jumala tuli ihmiseksi ja kuvattavaksi. Ikonit ovat n\xc3\xa4in oikeaoppisen, ortodoksisen kristillisen teologian luonnollinen seuraus._NEWLINE_Johanneksen mukaan koko ikonografia saa alkunsa Pyh\xc3\xa4st\xc3\xa4 Kolminaisuudesta, jossa Poika on Is\xc3\xa4n kuva, ja Pyh\xc3\xa4 Henki on Pojan kuva. My\xc3\xb6s ihminen on Jumalan kuva, ja vastaavasti kaikki aineellinen kuvastaa jotenkin jumalallista ja jumalallisia ideoita. Jopa puhutut sanat ovat \xc3\xa4\xc3\xa4nellisi\xc3\xa4 kuvia. Aineelliset kuvat toimivat ik\xc3\xa4\xc3\xa4n kuin johdattajina, jotka her\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4t tunteen jumalallisen l\xc3\xa4sn\xc3\xa4olosta aineellisessa todellisuudessamme._NEWLINE_Jokaisen puheensa j\xc3\xa4lkeen Johannes esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 l\xc3\xa4hteens\xc3\xa4 eli "vanhojen ja koeteltujen pyhien isien todistuksia ikoneista", toisin sanoen joukon varhaisempien kirkkoisien teoksista koottuja katkelmia, jotka puhuvat ikoneista. N\xc3\xa4in Johannes osoittaa perustavansa opetuksensa kokonaisuudessaan varhaisempaan kristilliseen opetukseen.\n_START_SECTION_\nEnsimm\xc3\xa4inen puhe ikonien syytt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nJohannes aloittaa Vanhan testamentin kirjoissa annetusta kuvakiellosta, joka kielt\xc3\xa4\xc3\xa4 tekem\xc3\xa4st\xc3\xa4 kuvaa mist\xc3\xa4\xc3\xa4n taivaassa tai maan p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 olevasta. Johanneksen mukaan kiellon tarkoitus oli, ettei palveltaisi ja kumerrattaisi luotua luojan sijasta. Kuvakielto annettiin siis ep\xc3\xa4jumalanpalvonnan takia, koska juutalaiset olivat sellaiseen taipuvaisia. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n ihmiset ovat sen sijaan kuin astuneet lapsuudesta aikuisuuteen ja tiet\xc3\xa4v\xc3\xa4t, mit\xc3\xa4 voidaan kuvata ja mit\xc3\xa4 ei. N\xc3\xa4kym\xc3\xa4t\xc3\xb6nt\xc3\xa4 Jumalaa ei voi kuvata, mutta kun Jumala tuli ihmiseksi, t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in on luonnollista tehd\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n ihmiseksi tulleen kuva._NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Johannes k\xc3\xa4sittelee laajemmin kuvia ja kuvan teologiaa sek\xc3\xa4 kumartamista. Kuva esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 ja muistuttaa alkukuvaa, mutta on siit\xc3\xa4 kuitenkin erillinen eik\xc3\xa4 ole kaikessa sen kaltainen. Kuvia on useaa eri lajia: esimerkin kaltaisia kuvia, kuten Jumalan muuttumaton tahto Jumalan kuvana; vertauskuvat muuten kuvaamattomista asioista, joita my\xc3\xb6s Raamatussa esiintyy; arvoituksenomaiset varjokuvat tulevista asioista; sek\xc3\xa4 muistot erilaisista tapahtumista ja ihmeist\xc3\xa4. Kumartaminen on alistumisen ja kunnioituksen merkki. Se voidaan jakaa palvonnan kumarrukseen, joka on varattu Jumalalle, sek\xc3\xa4 kunnioituksen kumarrukseen, joka kohdistuu esimerkiksi Jumalan yst\xc3\xa4viin ja palvelijoihin tai paikkoihin, Jumalalle pyhitettyihin asioihin tai Jumalan asettamiin hallitsijoihin._NEWLINE_Johannes esitt\xc3\xa4\xc3\xa4, kuinka Vanha testamenttikin on t\xc3\xa4ynn\xc3\xa4 monenlaisia kuvia, kuten Jumalan armoistuimen p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 olleet kerubien kuvat; itse asiassa koko ilmestysmaja oli vertauskuva. Kuvaa kumarrettaessa ei kumarreta ainetta vaan aineen luojaa, joka tuli aineeksi meid\xc3\xa4n t\xc3\xa4htemme._NEWLINE_Johannes nostaa esille my\xc3\xb6s syyt\xc3\xb6ksen, jonka mukaan olisi tyydytt\xc3\xa4v\xc3\xa4 Kristuksen ja Jumalansynnytt\xc3\xa4j\xc3\xa4n (Neitsyt Maria) kuviin. Johanneksen mukaan kuitenkin my\xc3\xb6s muista pyhist\xc3\xa4 voidaan ja tulee tehd\xc3\xa4 ikoneita, koska muuten kiellet\xc3\xa4\xc3\xa4n pyhien arvo ja kunnia. Pyh\xc3\xa4t olivat el\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n t\xc3\xa4ynn\xc3\xa4 Pyh\xc3\xa4\xc3\xa4 Henke\xc3\xa4 ja Pyh\xc3\xa4n Hengen armo pysyy heiss\xc3\xa4 ja heid\xc3\xa4n kuvissaan kuoleman j\xc3\xa4lkeenkin._NEWLINE_Lopuksi Johannes huomauttaa, ett\xc3\xa4 ikonien syytt\xc3\xa4j\xc3\xa4t inhoavat vain kuvien sit\xc3\xa4 kumartamista, jota kuvia jumalina pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t pakanat harjoittavat, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 sit\xc3\xa4, miten oikeaoppiset kristityt kumartavat ikoneita. Pakanoiden sopimattoman tavan takia ei tule lakkauttaa kristittyjen hurskasta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4. Vaikka jotkut is\xc3\xa4t, kuten Epifanios, mahdollisesti vastustivatkin kuvia, kirkon perim\xc3\xa4tieto ja sen kirjoitusten ja hengellisten tapojen enemmist\xc3\xb6 hyv\xc3\xa4ksyy kuvat.\n_START_SECTION_\nToinen puhe ikonien syytt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nToisen puheen rakenne on sama kuin ensimm\xc3\xa4isen. Johannes aloittaa toteamalla, ett\xc3\xa4 paholainen on usein eksytt\xc3\xa4nyt ei vain pakanat vaan my\xc3\xb6s juutalaiset tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n katoavaisten kuvia ja kumartamaan niit\xc3\xa4 jumalina, ja yritt\xc3\xa4\xc3\xa4 nyt eksytt\xc3\xa4\xc3\xa4 kirkon samalla kysymyksell\xc3\xa4. Paholainen ei tahdo, ett\xc3\xa4 sen tappio teht\xc3\xa4isiin tunnetuksi kuvaamalla Jumalan ja h\xc3\xa4nen pyhiens\xc3\xa4 kunnia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Johannes k\xc3\xa4sittelee j\xc3\xa4lleen Vanhan testamentin kuvakieltoa ja toteaa, ett\xc3\xa4 jos kuvaisimme vain luotua ja kumartaisimme sit\xc3\xa4, se olisi v\xc3\xa4\xc3\xa4rin; mutta nyt kun jumaluus on yhdistynyt meid\xc3\xa4n luontoomme, luontomme on kirkastunut. Ikoni on voiton merkki. Johannes toteaa my\xc3\xb6s, ettei kuninkaiden asia ole s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4 kirkon lakeja, viitaten t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 selv\xc3\xa4sti keisarin sekaantumiseen kirkon teologiaan._NEWLINE_Johannes k\xc3\xa4sittelee my\xc3\xb6s syytett\xc3\xa4, jonka mukaan aine olisi paha. Johanneksen mukaan t\xc3\xa4m\xc3\xa4 on muun muassa manikealaisten oppi; kristillisen opin mukaan aine sen sijaan on hyv\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 sekin on Jumalan luomaa. Kun Sana tuli lihaksi, pelastuksemme tapahtui aineen kautta. Voimme siis kunnioittaa ja kumartaa ainetta. Kumarramme risti\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 muita esineit\xc3\xa4, joiden kautta Kristus surmattiin, joten voimme kumartaa ikoneita, jotka uskovat ovat tehneet hyv\xc3\xa4ss\xc3\xa4 tarkoituksessa Kristuksen k\xc3\xa4rsimysten muistoksi._NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Johannes muistuttaa, ett\xc3\xa4 ikonit ja niiden kumartaminen eiv\xc3\xa4t ole kirkossa uusia asioita vaan sen vanha perinne. Jeesus sanoi, ett\xc3\xa4 "autuaat ovat teid\xc3\xa4n silm\xc3\xa4nne, koska ne n\xc3\xa4kev\xc3\xa4t". Samoin mekin my\xc3\xb6hemmin el\xc3\xa4v\xc3\xa4t, joille Jeesus ei ole en\xc3\xa4\xc3\xa4 l\xc3\xa4sn\xc3\xa4, haluamme n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 ja n\xc3\xa4emme ikonin kautta. Ensimm\xc3\xa4iset ikonit teki Jumala itse: ihminen tehtiin Jumalan kuvaksi, ja palava pensas oli kuva Jumalan \xc3\xa4idist\xc3\xa4. Koko vanha liitto oli uuden liiton kuva, ja laki varjokuva tulevasta hyv\xc3\xa4st\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKolmas puhe ikonien syytt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nKolmannen puheen Johannes aloittaa j\xc3\xa4lleen toteamalla, ett\xc3\xa4 ikonien vastustus on paholaisen juoni, sill\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei tahdo Kristuksen pelastavia ihmeit\xc3\xa4 ihmisten n\xc3\xa4ht\xc3\xa4viksi eik\xc3\xa4 omaa tappiotaan tunnetuksi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Johannes k\xc3\xa4sittelee j\xc3\xa4lleen Vanhan testamentin kuvakieltoa ja esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 oman vastauksensa siihen v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 laajentaen ensimm\xc3\xa4isen kahden puheen esityst\xc3\xa4 aiheesta. Johanneksen mukaan tarvitsemme ruumiillisina olentoina ainetta hengellisen k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4miseksi:_NEWLINE_\xc2\xbb[...] n\xc3\xa4emme piirrettyjen kuvienkin kautta H\xc3\xa4nen ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6ns\xc3\xa4, H\xc3\xa4nen ihmeens\xc3\xa4 ja k\xc3\xa4rsimyksens\xc3\xa4, ja pyhitymme, saamme tiedon, iloitsemme, saamme autuuden, ja palvomme, kunnioitamme ja kumarramme H\xc3\xa4nen ruumiillista muotoansa. Ja n\xc3\xa4hdess\xc3\xa4mme H\xc3\xa4nen ruumiillisen muotonsa k\xc3\xa4sit\xc3\xa4mme my\xc3\xb6s voimallisesti H\xc3\xa4nen jumaluutensa kunnian. Sill\xc3\xa4 koska olemme kaksinkertaisia, sielusta ja ruumiista koostuneita eik\xc3\xa4 sielumme ole paljas, vaan ik\xc3\xa4\xc3\xa4n kuin esiripun peitt\xc3\xa4m\xc3\xa4, meid\xc3\xa4n on mahdotonta tavoittaa hengellist\xc3\xa4 ilman ruumiillista.\xc2\xbb_NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Johannes k\xc3\xa4sittelee edellisi\xc3\xa4 puheita laajemmin sit\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 on kuva, sek\xc3\xa4 mink\xc3\xa4 t\xc3\xa4hden kuvia tehd\xc3\xa4\xc3\xa4n ja kuinka monenlaisia kuvia on. Kuva on jonkin kaltainen esimerkki ja kuvaus, joka esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kuvattavaa. Kuva paljastaa salattua ja saattaa sen ilmi. Kuvia on kuutta lajia: 1) luonnolliset kuvat; 2) Jumalan tahto, eli Jumalassa oleva ajatus siit\xc3\xa4, mit\xc3\xa4 h\xc3\xa4n tulee tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n; 3) Jumalan j\xc3\xa4ljitelm\xc3\xa4 eli ihminen; 4) piirros, joka antaa muodon n\xc3\xa4kym\xc3\xa4tt\xc3\xb6mille ruumiittomille ja esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 ne aineellisesti; 5) ennakko- ja ennuskuvat tulevista asioista; sek\xc3\xa4 6) kuvat tapahtumien ja ihmeiden muistoksi._NEWLINE_Johannes m\xc3\xa4\xc3\xa4rittelee my\xc3\xb6s, mit\xc3\xa4 voidaan kuvata ja mit\xc3\xa4 ei ja miten mikin kuvataan. H\xc3\xa4nen mukaansa on oikein kuvata hahmoja, joilla on ruumiillinen, kuvattavissa oleva muoto ja v\xc3\xa4ri. My\xc3\xb6s sellaisilla henkiolennoilla kuin enkeli, sielu ja paha henki on luontonsa mukaisesti muoto, ja niit\xc3\xa4 voidaan kuvata sellaisina kuin otolliset ovat ne saattaneet n\xc3\xa4hd\xc3\xa4, mutta niiden kuva ilmaisee ruumiittomuutta. Vain jumalallinen luonto on kuvaamaton ja k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4m\xc3\xa4t\xc3\xb6n, ja t\xc3\xa4ysin vailla ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\xc3\xa4 ja muotoa. Ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 kuvan teki Jumala itse synnytt\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n ainoan poikansa sek\xc3\xa4 luodessaan ihmisen._NEWLINE_Lopuksi Johannes m\xc3\xa4\xc3\xa4rittelee j\xc3\xa4lleen, mit\xc3\xa4 kumartaminen on sek\xc3\xa4 k\xc3\xa4sittelee sit\xc3\xa4, montako kumarrettavaa l\xc3\xb6yd\xc3\xa4mme Raamatusta ja kuinka monella tavalla edeskannamme kumarrusta luoduille. Kumartaminen on maahan lankeamisen, alistumisen ja n\xc3\xb6yrtymisen merkki. Kumartamisen tapoja on viisi: 1) palvonta; 2) ihailusta kumartaminen; 3) kumartaminen kiitokseksi; 4) puutteen ja lahjojen toiveen takia kumartaminen; sek\xc3\xa4 5) katumukseen ja synnintunnustukseen liittyv\xc3\xa4 kumartaminen. Raamatusta voidaan l\xc3\xb6yt\xc3\xa4\xc3\xa4 seitsem\xc3\xa4nlaisia kumarrettavia: 1) ne, joissa pyh\xc3\xa4 Jumala lep\xc3\xa4\xc3\xa4, kuten Jumalansynnytt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja kaikki pyh\xc3\xa4t; 2) kaikki luotu, jonka kautta Jumala on toteuttanut pelastuksen; 3) Jumalalle kuuluva, kuten evankeliumit ja muut vastaavat kirjat; 4) kuvat, jotka ilmestyiv\xc3\xa4t profeetoille, kuten Aaronin sauva, manna-astia ja n\xc3\xa4kyleip\xc3\xa4p\xc3\xb6yt\xc3\xa4; 5) toisemme, koska meill\xc3\xa4 on osallisuus Jumalan kanssa; 6) ne, joilla on hallitus ja valta; sek\xc3\xa4 7) is\xc3\xa4nn\xc3\xa4t, joita orjat kumartavat._NEWLINE_\xc2\xbbMe siis kumarramme ikoneita, mutta emme ainetta vaan aineen kautta siihen kuvattua: Sill\xc3\xa4 kuvan kunnia kohdistuu alkukuvaan [...]"\xc2\xbb'