b'\n_START_ARTICLE_\nMatti Manninen (fyysikko)\n_START_SECTION_\nUran alkuvaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nMatti Manninen kirjoitti 1969 ylioppilaaksi Vaajakosken lukiosta. Suoritettuaan asevelvollisuutensa h\xc3\xa4n aloitti teknillisen fysiikan opinnot Teknillisess\xc3\xa4 korkeakoulussa. H\xc3\xa4n valmistui diplomi-insin\xc3\xb6\xc3\xb6riksi vuonna 1974. Akateemisen uransa Manninen aloitti erilaisissa tutkimusteht\xc3\xa4viss\xc3\xa4 Teknillisess\xc3\xa4 korkeakoulussa, jossa h\xc3\xa4n toimi vuodesta 1973 mm. assistenttina. H\xc3\xa4n suoritti tekniikan tohtorin tutkinnon vuonna 1978 Teknillisess\xc3\xa4 korkeakoulussa. Valmistumisen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n oli useiden vuosien ajan tutkijana ulkomaisissa yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa. Aluksi h\xc3\xa4n oli avustavana tutkijana Michiganin teknillisess\xc3\xa4 yliopistossa ja Argonnen kansallisessa tutkimuslaboratoriossa Yhdysvalloissa (1978\xe2\x80\x9379). Sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n on ty\xc3\xb6skennellyt tutkijana Pohjolan teoreettisen fysiikan instituutti Norditassa (1979\xe2\x80\x9381) ja Sveitsin ydintutkimusinstituutissa (engl. Swiss Institute for Nuclear Research (1981\xe2\x80\x9382). Sittemmin h\xc3\xa4n on ty\xc3\xb6skennellyt viel\xc3\xa4 Cornellin yliopistossa (1984\xe2\x80\x9386) ja vierailevana professorina Niels Bohr-instituutissa (1993\xe2\x80\x9394). Ulkomaiden ohella Manninen ty\xc3\xb6skenteli my\xc3\xb6s kotimaassa, jossa h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 oli vuoteen 1987 menness\xc3\xa4 erilaisia vakansseja mm. tutkijana Teknillisess\xc3\xa4 korkeakoulussa sek\xc3\xa4 Helsingin yliopistossa, Suomen Akatemiassa ja VTT:ll\xc3\xa4. _NEWLINE_Vuodesta 1988 Manninen ty\xc3\xb6skenteli Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopistossa. Aluksi h\xc3\xa4n toimi siell\xc3\xa4 1988\xe2\x80\x931997 fysiikan apulaisprofessorina. H\xc3\xa4nen aloittaessaan fysiikan laitoksella ty\xc3\xb6skenteliv\xc3\xa4t professorit Kalevi Valli, Juhani Kantele ja Pertti Lipas sek\xc3\xa4 apulaisprofessoreina Ahti Pakkanen, Vesa Ruuskanen ja Jorma Hattula. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaikki olivat erikoistuneet joko hiukkas- tai ydinfysiikkaan. Koska Manninen oli ainoa muunlaisen fysiikan alan (teknillinen fysiikka) edustaja, h\xc3\xa4n sai vastuulleen materiaalifysiikan tutkimuksen ja opetuksen. Alkuaikoina h\xc3\xa4n teki teoreettisen tutkimuksen ohessa my\xc3\xb6s kokeellista materiaalintutkimusta. Manninen ohjasi 1990-luvun alussa nelj\xc3\xa4 kokeellisen materiaalifysiikan v\xc3\xa4it\xc3\xb6skirjaa. Er\xc3\xa4s Mannisen oppilaista oli my\xc3\xb6hemmin Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopistossa professorina aloittanut Hannu H\xc3\xa4kkinen._NEWLINE_Matti Manninen teki alusta alkaen yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 fysiikan muiden tutkimusalojen tutkijoiden kanssa. 1980-luvun lopulta l\xc3\xa4htien fysiikan ja materiaalifysiikan tutkimuksessa avautui uusia aloja. Vuosina 1989\xe2\x80\x931993 Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopistossa toimi soveltavien luonnontieteiden ohjelma, jonka tuloksena fysiikan materiaalintutkimus laajeni nanofysiikkaan ja laitokselle pestattiin uusi professori (Mikko Paalanen) johtamaan alan tutkimusta.  1990-luvulla laitoksella alkoi my\xc3\xb6s huokoisten materiaalien tutkimus, jota johti professori Jussi Timonen.\n_START_SECTION_\nProfessorina\n_START_PARAGRAPH_\nManninen nimitettiin vuonna 1997 soveltavan fysiikan professoriksi Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopistoon. Professuurin alkuaikoina (1997\xe2\x80\x931998) h\xc3\xa4n oli my\xc3\xb6s virkaa tekev\xc3\xa4n\xc3\xa4 apulaisprofessorina Teknillisess\xc3\xa4 korkeakoulussa. Professorina Manninen jatkoi teoreettista materiaalifysiikan tutkimustaan. 2000-luvun alussa materiaalifysiikan tutkimuksesta oli kehittynyt Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n fysiikan laitoksen toinen merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 tutkimusala hiukkas- ja ydinfysiikan rinnalle. Fysiikan laitoksella toimi vuosina 2000\xe2\x80\x932005 Suomen Akatemian nime\xc3\xa4m\xc3\xa4 fysiikan huippututkimusyksikk\xc3\xb6 nimell\xc3\xa4 ydin- ja materiaalifysiikan tutkimuslaitos, jota johtivat Matti Manninen ja professori Juha \xc3\x84yst\xc3\xb6. \xc3\x84yst\xc3\xb6 vastasi ydinfysiikan puolesta._NEWLINE_Professori Manninen on osallistunut erilaisiin hallintotoimiin Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopistossa. H\xc3\xa4n oli vuosina 1993\xe2\x80\x931996 Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopiston fysiikan laitoksen johtaja. (Laitoksen varajohtajana h\xc3\xa4n oli toiminut 1991\xe2\x80\x931993.) Sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n toimi matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaanina 1996\xe2\x80\x932009. H\xc3\xa4nen toimikautensa aikana matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan tutkimustoiminta laajeni ja monipuolistui. Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopistoon perustettiin vuonna 2002 Nanotiedekeskus. Se on poikkitieteellinen tutkimuskeskus, jossa kemian, fysiikan ja biotieteiden (solu- ja molekyylibiologian) tutkijat toimivat yhdess\xc3\xa4 samoissa tiloissa. Aluksi tiedekeskuksen tutkimustoiminta tosin tapahtui laitoksien (fysiikan laitos, kemian laitos ja bio- ja ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6tieteiden laitos) tiloissa, mutta vuonna 2004 tutkimuskeskus sai omat toimitilansa, kun nanotiedekeskuksen rakennus ("nanotalo") valmistui. Tiedekunta teki Mannisen dekaanikaudella my\xc3\xb6s monia merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 laiteinvestointeja laitoksille (kemia, fysiikka ja bio- ja ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6tieteet). Nanotiedekeskuksen toimitalon valmistuttua (2004) hankittiin femtosekuntilaserlaitteisto, jota voidaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 esimerkiksi nanotieteiss\xc3\xa4 nanomateriaalien rakenteen muokkaamiseen. Laitteistolla voi tehd\xc3\xa4 my\xc3\xb6s erilaisia optisia mittauksia ja spektroskopian mittauksia n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4n valon alueella l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 infrapuna-aluetta sek\xc3\xa4 keski-infrapuna-alueella (engl. mid IR). Solu- ja molekyylibiologian tutkimusta varten hankittiin vuonna 2006 uusi konfokaalimikroskooppi. Manninen toimi vuosina 2008\xe2\x80\x932009 Nanotiedekeskuksen johtajana. _NEWLINE_Dekaanikautensa j\xc3\xa4lkeen Manninen oli Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopiston vararehtorina vuosina 2010\xe2\x80\x932012. Vararehtorina h\xc3\xa4n vastuullaan olivat tutkimusasiat sek\xc3\xa4 yliopiston tutkimusinfrastruktuuriin liittyv\xc3\xa4t kysymykset. Manninen valittiin joulukuussa 2011 Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4n yliopiston rehtoriksi 1. elokuuta 2012 alkaen viisivuotiskaudeksi (2012\xe2\x80\x932017). H\xc3\xa4nen toimikautensa rehtorina p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi hein\xc3\xa4kuun lopussa 2017.\n_START_SECTION_\nLuottamustoimet, saavutuksia ja huomionosoituksia\n_START_PARAGRAPH_\nTieteellisten teht\xc3\xa4vien ohella Mannisella on ollut useita luottamusteht\xc3\xa4vi\xc3\xa4. H\xc3\xa4n toimi Suomen fyysikkoseuran puheenjohtajana vuosina 1999\xe2\x80\x932001. H\xc3\xa4n on ollut vuodesta 1998 l\xc3\xa4htien Suomalaisen Tiedeakatemian j\xc3\xa4sen._NEWLINE_Sotilasarvoltaan Manninen on v\xc3\xa4nrikki.\n_START_SECTION_\nTutkimusty\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nFyysikkona Matti Mannisen on tutkimusala on ollut p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa teoreettinen materiaalifysiikka. Aloittaessaan Jyv\xc3\xa4skyl\xc3\xa4ss\xc3\xa4 (1988) teki materiaalifysiikan tutkimusta laskennallisen fysiikan ja teoreettisen fysiikan alalla sek\xc3\xa4 kokeellista materiaalifysiikan tutkimusta. H\xc3\xa4nen kokeellinen tutkimuksensa kuitenkin loppui 1990-luvulla. H\xc3\xa4n tutki materiaaleja ja niiden ominaisuuksia tutkimusryhmineen esimerkiksi fysiikan laitoksen hiukkaskiihdyttimen avulla. N\xc3\xa4iden tutkimusten avulla saatiin tietoa esimerkiksi kestomagneettien s\xc3\xa4teilynkest\xc3\xa4vyydest\xc3\xa4._NEWLINE_1990-luvulla Manninen tutki metallisiin atomirypp\xc3\xa4isiin liittyv\xc3\xa4n kvanttimekaniikan kysymyksi\xc3\xa4. Tutkimusala on temaattisesti samantapainen kuin atomiytimien kvanttimekaniikan tutkimus. Tuolloin professori Ben Mottelson kutsui h\xc3\xa4net 1993 Niels Bohr-instituuttiin K\xc3\xb6\xc3\xb6penhaminaan vuoden ajaksi vierailevaksi professoriksi. K\xc3\xb6\xc3\xb6penhaminassa Manninen alkoi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n vaikutuksesta tutkia kvanttipisteit\xc3\xa4. H\xc3\xa4n teki yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 tutkimusalalla professori Mottelsonin kanssa koko 1990-luvun loppupuoliskon, vaikka oli palasi kotimaahan vuonna 1994. Mannisen viimeisimm\xc3\xa4t tieteelliset projektit 2000-luvulla k\xc3\xa4sitteliv\xc3\xa4t puolijohteiden nanopisteiden tutkimuksia. Tutkimusala liittyy l\xc3\xa4heisesti teoreettisen nanotieteen tai nanofysiikan alaan._NEWLINE_Professori Manninen on uransa aikana julkaissut yli 250 tieteellist\xc3\xa4 artikkelia.'