b'\n_START_ARTICLE_\nTalouskasvun teoria\n_START_PARAGRAPH_\nTalouskasvun teoriassa pyrit\xc3\xa4\xc3\xa4n ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n ja selitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n taloudellista kasvua ja siihen vaikuttavia tekij\xc3\xb6it\xc3\xa4. Taloudellinen kasvu tarkoittaa prosessia, jossa kansakunnan vauraus kasvaa lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneen kokonaistuotannon ansiosta. Kokonaistuotanto tarkoittaa kansakunnan tai yhteis\xc3\xb6n tuottamien tavaroiden ja palvelujen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 ja laatua._NEWLINE_Yhteis\xc3\xb6n vaurastuminen on ollut taloustieteilij\xc3\xb6iden kiinnostuksen kohteena jo parin sadan vuoden ajan. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 suhteessa taloudellisen kasvun k\xc3\xa4site on suhteellisen uusi ja liittyy kasvun kvantitatiiviseen tutkimukseen kansakunnan tasolla. Kasvun kvantitatiivinen tutkimus tuli mahdolliseksi, kun kansantalouden tilinpitoj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4t olivat kehittyneet riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 kehitys tapahtui Yhdysvalloissa 1940-luvulla l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 suuren laman kokemuksista syntyneess\xc3\xa4 kehitysohjelmassa. Simon Kuznets oli ukrainalaissyntyinen taloustieteilij\xc3\xa4, jonka johtama ty\xc3\xb6ryhm\xc3\xa4 loi kansantuotteen k\xc3\xa4sitteen 1940-luvun alussa. H\xc3\xa4net palkittiin taloustieteen Nobelilla v. 1971. Sir Richard Stone palkittiin Nobelilla v. 1984 perustavanlaatuisesta panoksesta kansantalouden tilinpitoj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n kehitt\xc3\xa4miseksi.\n_START_SECTION_\nAdam Smith\n_START_PARAGRAPH_\nVaikka kasvun kvantitatiivinen tutkimus k\xc3\xa4ynnistyikin vasta toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen, on talouden tutkimus tuottanut nykyp\xc3\xa4iviin kest\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 kontribuutiota jo 1700-luvun lopulta. Adam Smithin (1723\xe2\x80\x931790) piti yhteis\xc3\xb6n hyvinvoinnin pohjana ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 ja vaati taloudelliselle toiminnalle suurta vapautta. Smithin mukaan markkinamekanismi on se vapaan ja hajautetun taloudellisen toiminnan \xe2\x80\x9dn\xc3\xa4kym\xc3\xa4t\xc3\xb6n k\xc3\xa4si\xe2\x80\x9d, joka saa aikaan j\xc3\xa4rjestyksen ja tehokkuuden. Smithin johtop\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6kset ty\xc3\xb6njaosta ja tuottavuudesta ovat edelleenkin p\xc3\xa4tevi\xc3\xa4 selitett\xc3\xa4ess\xc3\xa4 taloudellista kasvua. Smith osoitti mittauksiinsa perustuen, ett\xc3\xa4 nuppineulojen valmistaminen sopivalla ty\xc3\xb6njaolla oli 200 kertaa tuottavampaa kuin ilman ty\xc3\xb6njakoa, eli yksi henkil\xc3\xb6 olisi suorittanut kaikki ty\xc3\xb6vaiheet. Er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Smithin tutkimukseen kuuluneessa tehtaassa valmistettiin 4800 nuppineulaa p\xc3\xa4iv\xc3\xa4ss\xc3\xa4 per henkil\xc3\xb6. Kaksi sataa vuotta my\xc3\xb6hemmin vastaava tuotantom\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 on 800 000, eli tuottavuus on 167-kertainen Smithin aikoihin verrattuna. Tuottavuuden vuosikasvuksi kahden vuosisadan aikana saadaan 2,6\xc2\xa0%, jota voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 melko normaalina tuottavuuden kasvuna teollisuudessa.\n_START_SECTION_\nRicardon ja Malthusin pessimismi\n_START_PARAGRAPH_\nDavid Ricardo (1772\xe2\x80\x931823) ja Thomas Malthus (1766\xe2\x80\x931834) taloustieteiden klassisen koulukunnan tunnetuimmat edustajat esittiv\xc3\xa4t pessimistisen kuvan tuotannon kasvun mahdollisuuksista. He tekiv\xc3\xa4t p\xc3\xa4\xc3\xa4telm\xc3\xa4ns\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa maataloustuotannon pohjalta ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tyiv\xc3\xa4t arvioon, ett\xc3\xa4 annetun maa-alan v\xc3\xa4henevien tuottojen takia tuotannon kasvu ennen pitk\xc3\xa4\xc3\xa4 pys\xc3\xa4htyy. Kun elintarvikkeita on tuotettava yh\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n kasvavan v\xc3\xa4est\xc3\xb6n el\xc3\xa4tt\xc3\xa4miseksi, maan rajatuotos alenee ja elintarvikkeiden hinnat kohoavat. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n takia voitot supistuvat ja niin my\xc3\xb6s investointien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 v\xc3\xa4henee ja sen seurauksena kasvu hiipuu. Klassikkojen ennustus ei toteutunut. Kasvu on jatkunut pari sataa vuotta samoilla seuduilla, joilla teollistuminen k\xc3\xa4ynnistyi. Selitys l\xc3\xb6ytyy ty\xc3\xb6n ja p\xc3\xa4\xc3\xa4oman lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisest\xc3\xa4 ja teknisest\xc3\xa4 kehityksest\xc3\xa4, jonka vaikutuksia tuottavuuteen klassikot eiv\xc3\xa4t pystyneet ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n.(Pekkarinen & Sutela 2000, 148). Ricardo ja Malthus joutuivat tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n ennusteensa rajatuottojen k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymisest\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4ttelyn avulla, koska kvantitatiivista aineistoa ja menetelmi\xc3\xa4 ei ollut k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4viss\xc3\xa4._NEWLINE_Malthus on tunnettu v\xc3\xa4est\xc3\xb6teoriastaan, jonka mukaan v\xc3\xa4est\xc3\xb6 pyrkii lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4\xc3\xa4n nopeammin kuin elintarviketuotanto ja siksi v\xc3\xa4est\xc3\xb6n elintaso ei voi nousta ellei s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6stell\xc3\xa4 v\xc3\xa4est\xc3\xb6n lis\xc3\xa4yst\xc3\xa4. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 teoriasta on syntynyt v\xc3\xa4est\xc3\xb6poliittinen oppi, malthusianismi, joka hyv\xc3\xa4ksyy Malthusin v\xc3\xa4est\xc3\xb6teorian ja tahtoo ehk\xc3\xa4ist\xc3\xa4 v\xc3\xa4est\xc3\xb6n kasvua.\n_START_SECTION_\nMarxin lis\xc3\xa4arvoteoria\n_START_PARAGRAPH_\nTeknisen kehityksen vaikutusta tuotantoprosessiin ja t\xc3\xa4st\xc3\xa4 johtuvia sosiaalisia vaikutuksia pohti ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 perusteellisesti Karl Marx (1818\xe2\x80\x931883). Marx teki johtop\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksens\xc3\xa4 mikrotalouden havainnoista. Marxilaisen talousteorian perustana on lis\xc3\xa4arvoteoria, jonka mukaan arvon l\xc3\xa4hteen\xc3\xa4 kapitalistisessa tuotannossa on ty\xc3\xb6. Tuotteiden arvo m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ytyy sen mukaan kuinka paljon ty\xc3\xb6panosta tarvitaan tuotteiden tuottamiseen. Koska ty\xc3\xb6panos kykenee luomaan tuottajalle suuremman arvon kuin mit\xc3\xa4 tuottaja maksaa ty\xc3\xb6panokselle palkkoina, syntyy ty\xc3\xb6voiman arvon ja ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xb6iden luoman kokonaisarvon v\xc3\xa4linen ero eli lis\xc3\xa4arvo. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 lis\xc3\xa4arvo on marxilaisen talousteorian mukaan kapitalistisessa j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 riiston kohde, koska ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xa4 saa vain osakorvauksen luomastaan lis\xc3\xa4arvosta. T\xc3\xa4lle ajattelulle Marx rakensi poliittisen ohjelmansa. Voidaan kuitenkin todeta, ett\xc3\xa4 Marxin tunnistama ilmi\xc3\xb6, lis\xc3\xa4arvo on taloudellisen hyvinvoinnin l\xc3\xa4hde kapitalistisessa talousj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4, kun se vain tulkitaan markkinataloudessa toteutuvien mekanismien mukaisesti.\n_START_SECTION_\nAlfred Marshall\n_START_PARAGRAPH_\nAlfred Marshallin (1842\xe2\x80\x931924) tunnetuimpia ajatuksia on kasvavien tuottojen mahdollisuus. P\xc3\xa4\xc3\xa4oman lis\xc3\xa4\xc3\xa4miseen liitettyjen v\xc3\xa4henevien tuottojen vastapainona ovat sis\xc3\xa4iset ja ulkoiset kasvavat tuotot. Sis\xc3\xa4isi\xc3\xa4 kasvavia tuottoja voi synty\xc3\xa4 yrityksen sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tuotantov\xc3\xa4lineiden uusista yhdistelmist\xc3\xa4. Ulkoisia kasvavia tuottoja voi synty\xc3\xa4, kun toimialan yritykset kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n yhdistelev\xc3\xa4t ja saattavat vuorovaikutukseen tuotantov\xc3\xa4lineit\xc3\xa4\xc3\xa4n uudella tavalla. Marshall tunnisti aineettoman p\xc3\xa4\xc3\xa4oman merkityksen tuotannossa korostaessaan taitojen(skills) ja tiet\xc3\xa4myksen(knowledge) merkityst\xc3\xa4 kasvun ja kasvavien tuottojen l\xc3\xa4htein\xc3\xa4. Marshallin havainnot ovat saaneet uusimmassa kasvuteoriassa hyv\xc3\xa4ksynn\xc3\xa4n ja tarkennuksen. Kasvavien tuottojen toteutuminen selitet\xc3\xa4\xc3\xa4n aineettoman p\xc3\xa4\xc3\xa4oman eli taitotiedon helpon ja halvan levi\xc3\xa4misen perusteella. Samoin taitotieto eli henkinen p\xc3\xa4\xc3\xa4oma todetaan t\xc3\xa4rke\xc3\xa4ksi taloudellisen kasvun l\xc3\xa4hteeksi.\n_START_SECTION_\nJoseph Schumpeter\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 modernina kasvuteoreetikkona pidetty it\xc3\xa4valtalainen Joseph Schumpeter (1883\xe2\x80\x931950) korosti yritt\xc3\xa4jyyden laadun merkityst\xc3\xa4 kasvua selitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 tekij\xc3\xa4n\xc3\xa4. H\xc3\xa4nen mukaansa yritt\xc3\xa4jyyden laadusta riippuu kuinka yritys onnistuu kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n uusia tuotteita ja tuotantotekniikoita, jotka ovat yrityksen menestyksen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4vi\xc3\xa4 tekij\xc3\xb6it\xc3\xa4. Taloudellisen kasvun perusmekanismi on yritysten v\xc3\xa4linen innovaatioihin perustuva kilpailu, joka t\xc3\xa4ht\xc3\xa4\xc3\xa4 yritysten voittojen ja yritt\xc3\xa4jien varallisuuden kasvattamiseen. Uudet innovaatiot saavat markkinat ep\xc3\xa4tasapainoon ja palkitsevat menestyneet nopealla kasvulla ja monopolivoitoilla._NEWLINE_Schumpeterin mukaan \xe2\x80\x9dluova tuho\xe2\x80\x9d(saksaksi \xe2\x80\x9dsch\xc3\xb6pferische Zerst\xc3\xb6rung ja englanniksi \xe2\x80\x9dcreative destruction\xe2\x80\x9d) on selitys kapitalismin elinvoimaisuuteen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n ajattelun mukaan markkinatalous on jatkuvassa muutoksessa tarjoten siten jatkuvasti uusia markkinoita ja mahdollisuuksia yrityksille. Yritykset reagoivat t\xc3\xa4h\xc3\xa4n etsim\xc3\xa4ll\xc3\xa4 jatkuvasti uusia panosten yhdistelmi\xc3\xa4 tavoitteena sellaiset tuoteominaisuudet, jotka varmistavat menestyksen yritykselle. Vastaavasti kilpailukykyns\xc3\xa4 menett\xc3\xa4neet tuotteet ja tuotantoyksik\xc3\xb6t karsiutuvat markkinoilta. Luovaa tuhoa esiintyy l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 tuotantoyksik\xc3\xb6iden sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja niiden kesken. Yrityksi\xc3\xa4 saneerataan, toiset menev\xc3\xa4t konkurssiin, toiset menestyv\xc3\xa4t. Schumpeterin mukaan kasvuun ja monopolivoittoihin johtavia innovaatioita ovat uudet tuotteet, tuotantomenetelm\xc3\xa4t, markkina-alueet, materiaalil\xc3\xa4hteet ja organisaation toimintamuodot.(Schumpeter 1912) Schumpeterin ajatukset kasvusta j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t kuitenkin mallintamatta. H\xc3\xa4nen kirjoituksensa olivat teoreettisia, hypoteettisia ja osin vaikeasti tulkittaviakin. Niiden mallintamisessa, matemaattisesta mallintamisesta puhumattakaan, ei p\xc3\xa4\xc3\xa4sty edes alkuun.\n_START_SECTION_\nUusklassinen kasvuteoria\n_START_PARAGRAPH_\nUusklassinen kasvuteoria tarkastelee tuotantoa ja sen kasvua k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4viss\xc3\xa4 olevien tuotannontekij\xc3\xb6iden funktiona. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 riippuvuutta esitet\xc3\xa4\xc3\xa4n tuotantofunktiolla. Tuotantofunktio kuvaa tekniikkaa(teknologiaa), jolla tuotannontekij\xc3\xa4t muuntuvat tuotantoprosessissa hy\xc3\xb6dykkeiksi. Tarkastelutapaa kutsutaan tarjontakeskeiseksi, joka k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 tarkoittaa tutkimusongelman muotoilua kysymykseksi; mit\xc3\xa4 tuotantopanoksilla saadaan aikaan. Tarjontakeskeinen l\xc3\xa4hestymistapa kertoo, mitk\xc3\xa4 tuotantopanoksiin liittyv\xc3\xa4t tekij\xc3\xa4t saavat aikaan kasvua. Perinteisen selityksen mukaan, kasvua tapahtuu, kun tuotannontekij\xc3\xb6iden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 lis\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4n. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ksi tuotannontekij\xc3\xb6iss\xc3\xa4 voi tapahtua teknist\xc3\xa4 kehityst\xc3\xa4, joka saa aikaan kokonaistuottavuuden kasvua. Yhdysvaltalainen taloustieteilij\xc3\xa4 Robert Solow(Solow 1957) osoitti 1950-luvulla, ett\xc3\xa4 ty\xc3\xb6- ja p\xc3\xa4\xc3\xa4omapanoksen lis\xc3\xa4ksi teknisell\xc3\xa4 kehityksell\xc3\xa4 on keskeinen merkitys taloudellisen kasvun syntymekanismissa. Teknisell\xc3\xa4 kehityksell\xc3\xa4 Solow tarkoitti fyysisen ja inhimillisen p\xc3\xa4\xc3\xa4oman laadullisia parannuksia, jotka johtavat tuottavuuden kasvuun. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ns. uusklassisessa kasvuteoriassa tekninen kehitys oletettiin ulkosyntyiseksi(eksogeeniseksi), mik\xc3\xa4 k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 tarkoittaa sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 teknisen kehityksen syntymekanismin selitt\xc3\xa4minen ei sis\xc3\xa4lly malliin.(Robert Solow palkittiin kontribuutiosta kasvuteoriaan taloustieteen Nobel-palkinnolla vuonna 1987)_NEWLINE_Ennen Solowin tutkimuksia oli yleisesti vallalla k\xc3\xa4sitys, ett\xc3\xa4 ty\xc3\xb6n tuottavuuden kasvu(bruttokansantuote per ty\xc3\xb6panos), joka tekee mahdolliseksi elintason kasvun, on p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa seurausta p\xc3\xa4\xc3\xa4omakannan kasvusta. Tuottavuuden kasvu selitettiin johtuvaksi siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xa4t saivat hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4\xc3\xa4 jatkuvasti kasvavaa kone- ja laitekantaa. Solow osoitti empiirisill\xc3\xa4 tutkimuksillaan Yhdysvaltain talouden kasvusta vuosina 1890\xe2\x80\x931995, ett\xc3\xa4 henke\xc3\xa4 kohden lasketusta BKT:n vuosikasvusta 1,64 prosentista 0,55\xc2\xa0% aiheutui p\xc3\xa4\xc3\xa4oman m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n kasvusta, 0,17\xc2\xa0% aiheutui ty\xc3\xb6voiman kasvusta ja loput 0,92\xc2\xa0% tuottavuuden kasvusta, jonka aiheuttajaksi h\xc3\xa4n nimesi teknisen kehityksen._NEWLINE_Uusklassinen kasvuteoria l\xc3\xa4htee siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 eri tuotannontekij\xc3\xa4in hintasuhteet vaikuttavat niiden k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6suhteisiin, koska tekij\xc3\xa4t ovat ainakin jossakin m\xc3\xa4\xc3\xa4rin korvattavissa kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n. Korvautuminen on helpoimmin havaittavissa ty\xc3\xb6n ja p\xc3\xa4\xc3\xa4oman v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Jos ty\xc3\xb6 on halpa tuotannontekij\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4omaan verrattuna, k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n tuotannossa silloin suhteellisen runsaasti ty\xc3\xb6voimaa. Jos taas ty\xc3\xb6 on kallista ja sit\xc3\xa4 korvataan p\xc3\xa4\xc3\xa4omalla, tuotanto p\xc3\xa4\xc3\xa4omavaltaistuu. _NEWLINE_Yksinkertainen selitys taloudelliselle kasvulle on tuotannontekij\xc3\xb6iden, ty\xc3\xb6n, p\xc3\xa4\xc3\xa4oman ja ostohy\xc3\xb6dykkeiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ys. Tuotantopanosten m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ykseen perustuva kasvu on helppo todeta arkihavaintojenkin perusteella. Jokainen ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kahdesta kilosta jauhoja syntyy kaksi kertaa enemm\xc3\xa4n leip\xc3\xa4\xc3\xa4 kuin yhdest\xc3\xa4 kilosta jauhoja. Tuotannon m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 voidaan siis lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 samassa suhteessa kuin panoksia lis\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4n. Taloudellinen kasvu tuotantopanoksia lis\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 on t\xc3\xa4rke\xc3\xa4\xc3\xa4 tilanteessa, jossa tuotantopanoksia on k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n\xc3\xa4, esimerkiksi ty\xc3\xb6t\xc3\xb6nt\xc3\xa4 ty\xc3\xb6voimaa. Kun k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n\xc3\xa4 olevat tuotantopanokset otetaan tuotantok\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n, voidaan niiden k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 maksaa k\xc3\xa4yp\xc3\xa4 korvaus. Tuotannon p\xc3\xa4\xc3\xa4omavaltaistuminen on seurausta siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4oman m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 on voitu ja haluttu lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n kuin ty\xc3\xb6panoksen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Uudessa ns. sis\xc3\xa4syntyisess\xc3\xa4 (endogeenisessa) kasvuteoriassa l\xc3\xa4ht\xc3\xb6kohtana on uusklassinen ajattelu, mutta malliin pyrit\xc3\xa4\xc3\xa4n sis\xc3\xa4llytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s teknisen kehityksen syntymekanismi. L\xc3\xa4ht\xc3\xb6kohtana on kasvun sis\xc3\xa4syntyisyys, kasvun tekev\xc3\xa4t tuotannossa olevat ihmiset. Kasvun l\xc3\xa4hteit\xc3\xa4 ovat tieto ja ideat, joiden seurauksena voi synty\xc3\xa4 ep\xc3\xa4t\xc3\xa4ydellinen kilpailu. Ep\xc3\xa4t\xc3\xa4ydellisen kilpailun oloissa menestyj\xc3\xa4 voi saada(tilap\xc3\xa4isi\xc3\xa4) monopolivoittoja ja p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 kasvaviin tuottoihin. Ideat, tieto ja niiden perusteella syntyneet keksinn\xc3\xb6t ja innovaatiot ovat kasvun synnytt\xc3\xa4ji\xc3\xa4. Tieto ja ideat ovat helposti ja halvalla kopioitavissa. Tarkoituksenmukainen tieto levi\xc3\xa4\xc3\xa4 nopeasti ja suuret ihmisjoukot voivat hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 ilman suuria lis\xc3\xa4kustannuksia. Tiedon erottaa fyysisist\xc3\xa4 hy\xc3\xb6dykkeist\xc3\xa4 niiden helppo kopioitavuus ja moniomistajuus. Tiedolla voi olla omistajia ja k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 kuinka paljon tahansa kun taas fyysisell\xc3\xa4 hy\xc3\xb6dykkeell\xc3\xa4 yleens\xc3\xa4 vain yksi.'