b'\n_START_ARTICLE_\nLapamato\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4inen maininta lapamadosta l\xc3\xb6ytyy locarnolaisen l\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin Thaddeus Dunuksen teoksesta De lumbrico lato. Thaddei Duni Locarnensis medici epistolae medicinales (1592). Suomessa Herman Sp\xc3\xb6ring (1701\xe2\x80\x931747) kuvaili jo vuonna 1740 lapamadon esiintymist\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKehitys\n_START_PARAGRAPH_\nHedelm\xc3\xb6ittyneest\xc3\xa4 lapamadon munasta kehittyy vedess\xc3\xa4 muutamassa p\xc3\xa4iv\xc3\xa4ss\xc3\xa4 uimataitoisia v\xc3\xa4rekarvallisia ripsitoukkia. Diaptomus- ja Cyclops-suvun hankajalkaiset \xc3\xa4yri\xc3\xa4iset sy\xc3\xb6v\xc3\xa4t n\xc3\xa4it\xc3\xa4 ripsitoukkia, jolloin \xc3\xa4yri\xc3\xa4isess\xc3\xa4 ripsitoukasta kehittyy proserkoidi eli ensimm\xc3\xa4isen asteen toukka. Kun sitten \xc3\xa4yri\xc3\xa4inen joutuu pikkukalan sy\xc3\xb6m\xc3\xa4ksi, vapautuvat n\xc3\xa4m\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isen asteen toukat ja kulkevat suolistosta lihaksistoon el\xc3\xa4en siell\xc3\xa4 pleroserkoideina eli toisen asteen lihastoukkina. Kun petokala sy\xc3\xb6 pikkukalan, siirtyv\xc3\xa4t toisen asteen lihastoukat sen suolistosta lihaksistoon. Lapamadon toukka on kapea, v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n liidunvalkoinen ja pituudeltaan noin 5\xe2\x80\x9320 millimetri\xc3\xa4._NEWLINE_Sy\xc3\xb6ty\xc3\xa4\xc3\xa4n raakaa tai huonosti kypsennetty\xc3\xa4 (peto)kalaa saattaa ihminen infektoitua siten, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n nielee samalla madon toukkia, jotka voivat j\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4 suolistoon. Tartuttuaan ohutsuolen sein\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n madon toukka kehittyy v\xc3\xa4hitellen jopa metrien mittaiseksi jaokkeelliseksi madoksi. Jaokkeet ovat aluksi lyhyit\xc3\xa4, mutta lapamadon kasvaessa ne ovat lopulta l\xc3\xa4hes senttimetrin kokoisia. Mato on t\xc3\xa4ysikasvuinen noin kuukauden ik\xc3\xa4isen\xc3\xa4 ja voi pisimmill\xc3\xa4\xc3\xa4n kasvaa jopa 20-metriseksi. El\xc3\xa4imen loppup\xc3\xa4\xc3\xa4n jaokkeissa sijaitsevat lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymiselimet, jotka tuottavat hedelm\xc3\xb6ittyneit\xc3\xa4 munia, joita ulostamalla ihminen sitten levitt\xc3\xa4\xc3\xa4 eli\xc3\xb6t\xc3\xa4 edelleen makeaan vesist\xc3\xb6\xc3\xb6n. Itse irtoavat jaokkeet sulavat yleens\xc3\xa4 suolistossa, mutta esimerkiksi ripulin yhteydess\xc3\xa4 niit\xc3\xa4 poistuu ulosteiden mukana. Ihmisess\xc3\xa4 voi olla useita lapamatoja samaan aikaan. Mato saattaa el\xc3\xa4\xc3\xa4 ihmisess\xc3\xa4 jopa 20 vuotta. Lapamatoa tavataan my\xc3\xb6s saastunutta vett\xc3\xa4 juoneissa muissa nis\xc3\xa4kk\xc3\xa4iss\xc3\xa4, kuten kissoissa ja koirissa, jolloin nekin voivat ulosteidensa mukana levitt\xc3\xa4\xc3\xa4 lapamatoa.\n_START_SECTION_\nEsiintyminen\n_START_PARAGRAPH_\nLapamato esiintyy ilmeisesti koko Suomessa makeavetisiss\xc3\xa4 vesist\xc3\xb6iss\xc3\xa4. Vaikka lapamato on viime vuosikymmenin\xc3\xa4 huomattavasti harvinaistunut Suomessa, se ei ole h\xc3\xa4vinnyt sukupuuttoon. Tartunnan voi saada esimerkiksi sy\xc3\xb6m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 haukea, ahventa, kiiske\xc3\xa4 tai madetta. Kuhan osuudesta ei ole varmaa tietoa. Kalan kypsent\xc3\xa4minen tuhoaa useimmiten toukat, mutta esimerkiksi graavisuolaus tai kylm\xc3\xa4savustus eiv\xc3\xa4t riit\xc3\xa4 tappamaan taudinaiheuttajaa. Pakastettaessa kalan tai m\xc3\xa4din pit\xc3\xa4\xc3\xa4 olla v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n vuorokausi \xe2\x88\x9218 asteen pakkasessa, jolloin lapamadon toukat kuolevat._NEWLINE_Lapamatoa esiintyy arviolta noin viidell\xc3\xa4tuhannella suomalaisella, ja se todetaan laboratoriotutkimuksissa noin 200 suomalaiselta vuosittain. Lapamadon kantajuus oli yleist\xc3\xa4 Suomessa aina 1960-luvulle saakka. 1950-luvun alkupuolella Alli Vaittinen-Kuikka (Mato-Alli) aloitti Joensuussa lapamadon h\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4misprojektin, joka v\xc3\xa4hensi tartuntojen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 ratkaisevasti. Nykyisin yleistynyt sushin ja l\xc3\xa4hes raa\xe2\x80\x99an kalan ja m\xc3\xa4din sy\xc3\xb6nti saattaa kuitenkin aiheuttaa yleistyneit\xc3\xa4 lapamato-ongelmia.\n_START_SECTION_\nHaitat\n_START_PARAGRAPH_\nLapamato on suolinkaisen ja v\xc3\xa4k\xc3\xa4p\xc3\xa4isen heisimadon ohella yksi ihmiselle vaarallisimmista suolistoloisista. Lapamadon tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n olevan syy muun muassa p\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4rkyyn ja krooniseen migreeniin. Suomalainen Johan Wilhelm Runeberg ja tarttolainen Gustaf Reyher osoittivat vuonna 1886, ett\xc3\xa4 lapamatoinfektio aiheuttaa ihmisess\xc3\xa4 my\xc3\xb6s huonovointisuutta ja megaloblastista eli suurisoluista anemiaa. Kyseess\xc3\xa4 on B\xe2\x82\x81\xe2\x82\x82-vitamiinin puutteesta johtuvaa pernisi\xc3\xb6\xc3\xb6si anemia eli n\xc3\xa4ivetysveritauti. Lapamato voi aiheuttaa edell\xc3\xa4 mainittujen oireiden lis\xc3\xa4ksi muun muassa huimausta, jatkuvaa n\xc3\xa4lk\xc3\xa4\xc3\xa4, laihtumista, voimattomuutta, ruokahaluttomuutta, ripulia, syd\xc3\xa4noireita, ummetusta, vatsakipua, vatsan turvotusta ja v\xc3\xa4symyst\xc3\xa4._NEWLINE_Lapamadon h\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6\xc3\xb6n k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n niklosamidia. Kissoilla ja koirilla lapamadon h\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6\xc3\xb6n soveltuvissa l\xc3\xa4\xc3\xa4kkeiss\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n vaikuttavana aineena pratsikvantelia.'