b'\n_START_ARTICLE_\nGerry Mulligan\n_START_PARAGRAPH_\nGerald Joseph \xe2\x80\x9dGerry\xe2\x80\x9d Mulligan (6. huhtikuuta 1927 \xe2\x80\x93 20. tammikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, -s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja -sovittaja. H\xc3\xa4nen p\xc3\xa4\xc3\xa4instrumenttinsa oli baritonisaksofoni, mutta h\xc3\xa4n soitti my\xc3\xb6s muun muassa klarinettia ja pianoa._NEWLINE_Baritoninsoittonsa ohella Mulligan oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 cool jazz -aikakauden sovittaja, joka ty\xc3\xb6skenteli muiden muassa Claude Thornhillin, Miles Davisin ja Stan Kentonin kanssa. Mulliganin ja trumpetisti Chet Bakerin pianotonta kvartettia 1950-luvun puoliv\xc3\xa4list\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yhten\xc3\xa4 t\xc3\xa4rkeimmist\xc3\xa4 cool jazz -kokoonpanoista.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4 ja ura\n_START_PARAGRAPH_\nGerry Mulligan syntyi Queensiss\xc3\xa4 New Yorkissa. George-is\xc3\xa4 oli irlantilaissukuinen ja kotoisin Delawaren osavaltiosta, irlantilais-saksalainen \xc3\xa4iti Louise oli kotoisin Philadelphiasta. Gerry oli nuorin heid\xc3\xa4n nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 pojastaan. Perhe vaihtoi is\xc3\xa4n insin\xc3\xb6\xc3\xb6rinty\xc3\xb6n takia usein asuinpaikkakuntaa. Pian Gerryn syntym\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen suuntana oli Marion, Ohio, jossa poika alkoi viett\xc3\xa4\xc3\xa4 aikaa perheen mustan lastenhoitajan kodissa. Rotuerottelun vuosina v\xc3\xa4rilliset muusikot eiv\xc3\xa4t usein p\xc3\xa4\xc3\xa4sseet majoittumaan hotelleihin vaan joutuivat turvautumaan yksityismajoitukseen. Lastenhoitajan kodissa nuori Gerry tapasi monia kiert\xc3\xa4vi\xc3\xa4 muusikoita ja ihastui my\xc3\xb6s perheen automaattipianoon, joka soitti rullilta muun muassa Fats Wallerin kappaleita._NEWLINE_Perhe muutti sitten iso\xc3\xa4idin luo New Jerseyyn, sielt\xc3\xa4 Chicagoon ja edelleen Michiganin Kalamazoohon, jossa Gerry-poika meni katoliseen kouluun. Siell\xc3\xa4  h\xc3\xa4n alkoi soittaa klarinettia koulun vastaperustetussa orkesterissa. H\xc3\xa4nen kerrotaan yritt\xc3\xa4neen tehd\xc3\xa4 koulussa sovitusta Richard Rodgersin laulusta \xe2\x80\x9dLover\xe2\x80\x9d, mutta er\xc3\xa4s nunnista takavarikoi nuotit kappaleen arveluttavan nimen takia._NEWLINE_14 vuoden i\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Gerry Mulligan muutti perheineen ensin Detroitiin ja sielt\xc3\xa4 Pennsylvanian Readingiin. Siell\xc3\xa4 h\xc3\xa4n alkoi ottaa klarinettitunteja tanssimuusikko Sammy Correntilta, joka my\xc3\xb6s kannusti poikaa sovitusten tekoon. Mulligan liittyi itsekin tanssiyhtyeeseen soittamaan saksofonia. Perheen seuraava osoite oli l\xc3\xa4heinen Philadelphia, jonka katoliseen poikakouluun Mulligan oli mukana kokoamassa isoa orkesteria ja alkoi tehd\xc3\xa4 sille sovituksia. 16-vuotiaan nuorukaisen sovitustaidot kantautuivat paikallisen radioaseman omistajan korviin, ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 pyysi Mulligania tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n sovituksia radioasemansa vakioyhtyeelle._NEWLINE_Mulligan j\xc3\xa4i pois high schoolista viimeisen vuoden aikana p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4kseen kiertueelle h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 silloin ty\xc3\xb6llist\xc3\xa4neen yhtyeen kanssa. H\xc3\xa4n tarjoutui t\xc3\xb6ihin orkesterinjohtaja Tommy Tuckerille, joka ei tarvinnut puhaltajaa mutta kiinnostui Mulliganin sovitustaidoista ja pestasi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n kirjoittamaan pari kolme sovitusta viikossa sadan dollarin viikkopalkalla. Kolmen kuukauden pestin j\xc3\xa4lkeen Tucker kehotti Mulligania etsiytym\xc3\xa4\xc3\xa4n yhteisty\xc3\xb6h\xc3\xb6n jonkin \xe2\x80\x9dv\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n kesyn\xe2\x80\x9d orkesterin kanssa._NEWLINE_Mulligan muutti New Yorkiin tammikuussa 1946 ja sai paikan yhten\xc3\xa4 rumpali Gene Krupan bebop-tyylisen yhtyeen sovittajana. Mulliganin Krupalle tekemi\xc3\xa4 sovituksia ovat \xe2\x80\x9dBirdhouse\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dDisc Jockey Jump\xe2\x80\x9d sek\xc3\xa4 sovitus kappaleesta \xe2\x80\x9dHow High the Moon\xe2\x80\x9d, jossa Mulligan lainaa samaan jazzstandardiin perustuvaa Charlie Parkerin \xe2\x80\x9dOrnithologya\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Seuraava sovitusty\xc3\xb6nantaja oli Claude Thornhillin orkesteri, jossa silloin t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in tarvittiin my\xc3\xb6s soittoapua. Thornhillille sovitti my\xc3\xb6s Gil Evans, jonka kanssa Mulligan alkoi asuintoveriksi Manhattanin l\xc3\xa4ntisell\xc3\xa4 55. kadulla. Asunnosta tuli uutta jazztyyli\xc3\xa4 kehitt\xc3\xa4vien muusikoiden suosittu hengailupaikka.\n_START_SECTION_\nBirth of the Cool\n_START_PARAGRAPH_\nSyyskuussa 1948 Miles Davis muodosti yhdeks\xc3\xa4nmiehisen yhtyeen, joka alkoi soittaa Mulliganin, Evansin ja pianisti John Lewisin sovituksia. Alkuper\xc3\xa4iseen nonettiin kuuluivat Davis trumpetissa, Mulligan baritonisaksofonissa, Mike Zwerin pasuunassa ja Lee Konitz alttosaksofonissa. K\xc3\xa4yr\xc3\xa4torvea soitti Junior Collins, tuubaa Bill Barber, pianoa John Lewis, bassoa Al McKibbon ja rumpuja Max Roach._NEWLINE_Yhtye esiintyi vain muutamia kertoja: pari viikkoa Royal Roost -jazzklubilla, pari iltaa Clique Clubilla \xe2\x80\x93 mutta seuraavien parin vuoden aikana Miles Davis vaihtoi nonettinsa kokoonpanoa kolmasti ja levytti 12 singlejulkaisuiksi tarkoitettua kappaletta. Capitol Records -yhti\xc3\xb6 kokosi ne lopulta albumiksi Birth of the Cool. Mulliganin s\xc3\xa4vellyksi\xc3\xa4 ja sovituksia sen kappaleista olivat \xe2\x80\x9dRocker\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dVenus de Milo\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dJeru\xe2\x80\x9d. Sen ohella h\xc3\xa4n vastasi kappaleiden \xe2\x80\x9dDeception\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dGodchild\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dDarn That Dream\xe2\x80\x9d sovituksista. Davisin, Konitzin ja Barberin ohella Mulligan my\xc3\xb6s soitti levyn jokaisella raidalla. Albumi sai viile\xc3\xa4n vastaanoton, mutta on sittemmin nostettu yhdeksi West Coast jazz -tyylin merkkipaaluksi, vaikka se syntyikin Yhdysvaltain it\xc3\xa4rannikolla._NEWLINE_Davisin nonetin ohella Mulligan soitti ja teki sovituksia my\xc3\xb6s pasunisti Kai Windingin kokoonpanossa. Syyskuussa 1951 Mulligan levytti ensimm\xc3\xa4isen sooloalbuminsa Mulligan Plays Mulligan. Seuraavana kev\xc3\xa4\xc3\xa4n\xc3\xa4 h\xc3\xa4n l\xc3\xa4hti etsim\xc3\xa4\xc3\xa4n parempia ty\xc3\xb6tilaisuuksia Los Angelesista naisyst\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4, pianisti Gail Maddenin kanssa. Mulligan alkoi tehd\xc3\xa4 s\xc3\xa4vellyksi\xc3\xa4 ja sovituksia Stan Kentonin orkesterille. Helppojen tanssimusiikkisovitusten ohella Mulligan kirjoitti kokoonpanolle s\xc3\xa4vellykset \xe2\x80\x9dWalking Shoes\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dYoung Blood\xe2\x80\x9d, joita pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n hyvin\xc3\xa4 esimerkkein\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen kontrapunktia hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 s\xc3\xa4vellystyylist\xc3\xa4\xc3\xa4n.\n_START_SECTION_\nPianoton kvartetti Chet Bakerin kanssa\n_START_PARAGRAPH_\nKentonille tekem\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ty\xc3\xb6n ohella Mulligan alkoi esiinty\xc3\xa4 The Haig -jazzklubilla, jossa tutustui nuoreen trumpetistiin nimelt\xc3\xa4 Chet Baker. He alkoivat tehd\xc3\xa4 klubilla yhteisi\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nityksi\xc3\xa4, mutteiv\xc3\xa4t olleet aluksi tyytyv\xc3\xa4isi\xc3\xa4 tuloksiin. Klubilta vietiin flyygelikin pois, jolloin Mulligan p\xc3\xa4\xc3\xa4tti kokeilla kvartettikokoonpanoa ilman pianoa, rytmisektiona vain Bob Whitlock bassossa ja Chico Hamilton rummuissa. Bakerin melodinen trumpetinsoitto sopi hyvin yhteen Mulliganin soittotyylin kanssa ja vapautti heid\xc3\xa4t improvisoimaan kontrapunktiin perustuvia s\xc3\xa4velkuvioita ilman pianon pakottamia j\xc3\xa4ykki\xc3\xa4 sointurakenteita. Erilaisista taustoistaan huolimatta \xe2\x80\x93 Mulligan oli klassisen musiikkikoulutuksen saanut newyorkilainen, Baker taas vaistonvaraisesti soittava Oklahoman poika \xe2\x80\x93 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaksi kehittiv\xc3\xa4t eritt\xc3\xa4in l\xc3\xa4heisen henkisen yhteyden. Heid\xc3\xa4n keikkansa The Haigissa myytiin pian loppuun, ja syksyll\xc3\xa4 1952 tehdyt levytykset menestyiv\xc3\xa4t nekin erinomaisesti._NEWLINE_Sek\xc3\xa4 Mulliganista ett\xc3\xa4 Bakerista oli kehittynyt monien muiden muusikoiden tavoin heroinisteja, ja Mulligan joutui puoleksi vuodeksi vankeuteen huumerikoksista. Sill\xc3\xa4 v\xc3\xa4lin Chet Baker sai lyyrisen trumpetinsoittonsa, komean ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6ns\xc3\xa4 ja pehme\xc3\xa4n laulutyylins\xc3\xa4 avulla oman soolouransa niin hyv\xc3\xa4\xc3\xa4n alkuun, ett\xc3\xa4 kielt\xc3\xa4ytyi jatkamasta yhdess\xc3\xa4 Mulliganin kanssa t\xc3\xa4m\xc3\xa4n vapauduttua. Muutamia poikkeuksia toki tapahtui, mutta heid\xc3\xa4n tiens\xc3\xa4 alkoivat erota Mulliganin p\xc3\xa4\xc3\xa4stess\xc3\xa4 v\xc3\xa4hitellen irti huumeista, kun taas Bakerin uraa p\xc3\xa4ihdeongelmat haittasivat loppuun asti.\n_START_SECTION_\nUran keskivaihe\n_START_PARAGRAPH_\nMulligan jatkoi pianottoman kvartetin formaattia pasunisti  Bob Brookmeyerin kanssa, joskin molemmat soittivat lavalla toisinaan my\xc3\xb6s pianoa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 kokoonpano oli pohjana Mulliganin musisoinnille 1950-luvun loppuun asti. Toisinaan mukaan otettiin trumpetisteista Jon Eardley tai Art Farmer, saksofonisteista Zoot Sims, Al Cohn tai Lee Konitz sek\xc3\xa4 laulusolistiksi Annie Ross. _NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ksi Mulligan vieraili erityisesti eri jazzfestivaaleilla toinen toistaan nimekk\xc3\xa4\xc3\xa4mpien jazzmuusikoiden kokoonpanoissa. Heihin kuuluivat Paul Desmond, Duke Ellington, Ben Webster, Johnny Hodges, Jimmy Witherspoon, Andr\xc3\xa9 Previn, Billie Holiday, Marian McPartland, Louis Armstrong, Count Basie, Stan Getz, Thelonious Monk, Fletcher Henderson, Manny Albam, Quincy Jones, Kai Winding, Miles Davis jaDave Brubeck._NEWLINE_Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1960 Mulligan muodosti ensimm\xc3\xa4isen \xe2\x80\x9dConcert Jazz Band\xe2\x80\x9d -kokoonpanonsa, tavoitteena hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4\xc3\xa4 omia big band -sovituksiaan hieman pienemmill\xc3\xa4 kokoonpanoilla. Ydinryhm\xc3\xa4 muodostui kuudesta vaskipuhaltimesta, kuudesta saksofonista, basistista ja rumpalista. Yhtye levytti 1961 albumin, jossa laulusolistina toimi Mulliganin l\xc3\xa4heinen yst\xc3\xa4v\xc3\xa4 Judy Holliday. Yhtye teki pitki\xc3\xa4 kiertueita ja levytti vuoden 1964 loppuun menness\xc3\xa4 yhteens\xc3\xa4 viisi albumia Verve-levymerkille._NEWLINE_Mulligan ty\xc3\xb6skenteli 1960-luvulta kuolemaansa asti etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 pieniss\xc3\xa4 kokoonpanoissa, kuten Gerry Mulligan / Dave Brubeck Quartet vuosina 1967\xe2\x80\x931973. Vuonna 1971 Mulligan palasi big band -musiikin pariin albumilla The Age of Steam. 1970-luvulla h\xc3\xa4n esiintyi Charles Mingusin kanssa. The Concert Jazz Band her\xc3\xa4tettiin uudelleen eloon 1978, ja se jatkoi kiertuetoimintaa 1980-luvun puolelle.\n_START_SECTION_\nOrkesteriteoksia\n_START_PARAGRAPH_\nMulligan levytti toisinaan my\xc3\xb6s jousiorkesterin kanssa, kuten vuonna 1959 kapellimestari Andr\xc3\xa9 Previnin johdolla ja vuonna 1965 albumilla Gerry Mulligan Quintet and Strings. Toukokuussa 1970 h\xc3\xa4n oli mukana toteuttamassa Dave Brubeckin oratoriota The Light in the Wilderness kapellimestari Erich Kunzelin ja Cincinnatin sinfoniaorkesterin kanssa. Vuonna 1974 Mulligan levytti Milanossa argentiinalaisen tangon mestarin Astor Piazzollan kanssa._NEWLINE_1970\xe2\x80\x931980-luvuilla Mulligan pyrki rakentamaan sinfoniaorkesterille soveltuvaa baritonisaksofoniohjelmistoa. Tilausteoksina syntyiv\xc3\xa4t Frank Proton saksofonikonsertto Cincinnatin orkesterille 1973, Harry Freedmanin saksofonikonsertto Kanadan CBC-yhti\xc3\xb6n orkesterille 1977 ja Freedmanin pastissi The Sax Chronicles Mulliganin melodioista 1984. Vuonna 1982 New Yorkin Filharmonikkojen kapellimestari Zubin Mehta kutsui Mulligan soittamaan sopraanosaksofonia Maurice Ravelin Bol\xc3\xa9rossa._NEWLINE_Vuonna 1984 Mulligan toimi solistina New American Orchestran kantaesityksess\xc3\xa4 Patrick Williamsin teoksesta Spring Wings ja toteutti ensimm\xc3\xa4isen oman orkesteriteoksensa Entente for Baritone Saxophone and Orchestra Venetsiassa._NEWLINE_Mulligan teki 1980-luvulla yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 sinfonia- ja kamariorkesterien kanssa my\xc3\xb6s muun muassa Tel Avivissa, Houstonissa, Tukholmassa ja New Yorkissa.\n_START_SECTION_\nMy\xc3\xb6hempi ura\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1988 Mulligan oli kutsuttuna Glasgow\xe2\x80\x99n kansainv\xc3\xa4lisen jazzfestivaalin residenssis\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4ksi, mist\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6st\xc3\xa4 syntyi teos The Flying Scotsman. Vuonna 1991 Mulliganin oli tarkoitus tehd\xc3\xa4 Miles Davisin kanssa uusia versioita vuoden 1949 Birth of the Cool -albumin musiikista, mutta Davisin yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en kuoltua h\xc3\xa4nen paikalleen otettiin Art Farmer. Albumi Re-Birth of the Cool julkaistiin 1992._NEWLINE_Mulliganin viimeiseksi esiintymiseksi j\xc3\xa4i konsertti SS Norway -risteilyaluksella 9. marraskuuta 1995. Mulligan kuoli kotonaan Connecticutin osavaltion Darienissa pari kuukautta my\xc3\xb6hemmin polvileikkauksen komplikaatioihin.\n_START_SECTION_\nYksityisel\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\n1950-luvulla Gerry Mulligan oli naimisissa sanoittaja Lew Brownin tytt\xc3\xa4ren Arlynen kanssa, ja avioliitosta syntyi poika Reed. Mulliganilla oli 1960-luvun alussa suhde n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4 Judy Hollidayn kanssa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n kuoltua 1965 Mulligan seurusteli n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4 Sandy Dennisin ja pianisti Suezenne Fordhamin kansa, kunnes 1974 tapasi Milanossa toisen vaimonsa, italialaiskreivit\xc3\xa4r Franca Rota Borghini Baldovinettin, joka ty\xc3\xb6skenteli lehtikuvaajana ja -toimittajana.'