b'\n_START_ARTICLE_\nEdvard Nyqvist\n_START_PARAGRAPH_\nEdvard Nyqvist (14. lokakuuta 1882 H\xc3\xa4meenlinna \xe2\x80\x93 12. syyskuuta 1948) oli suomalainen muurari, joka sis\xc3\xa4llissodan aikana vuonna 1918 toimi Helsingin miliisip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4. H\xc3\xa4n vastasi Helsingin puolustuksesta kaupungin valtauksen yhteydess\xc3\xa4 huhtikuussa 1918, vaikka olisi halunnut antautua saksalaisille ilman taistelua.\n_START_SECTION_\nVaiheet ennen sis\xc3\xa4llissotaa\n_START_PARAGRAPH_\nNyqvist ty\xc3\xb6skenteli muurarina Helsingiss\xc3\xa4 vuodesta 1901. H\xc3\xa4n liittyi Helsingin muurarien ammattiosastoon vuonna 1905 ja h\xc3\xa4net valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1907. H\xc3\xa4n toimi my\xc3\xb6s j\xc3\xa4rjestysmiehen\xc3\xa4 Helsingin Ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enyhdistyksen iltamissa. H\xc3\xa4n asui vuodesta 1912 rakentamassaan huvilassa Helsingin maalaiskunnan Pukinm\xc3\xa4ess\xc3\xa4. Nyqvist valittiin kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1917 ty\xc3\xb6v\xc3\xa4en edustajana Helsingin viralliseen j\xc3\xa4rjestyskuntaan ja saman vuoden marraskuussa Suomen Muurarien Liiton puheenjohtajaksi. Poliittisilta mielipiteilt\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4n oli hyvin maltillinen ja liittyi syksyll\xc3\xa4 1917 jopa Pukinm\xc3\xa4en paikalliseen suojeluskuntaan, koska se huolehti yleisest\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestyksest\xc3\xa4 y\xc3\xb6aikaan.\n_START_SECTION_\nSis\xc3\xa4llissota\n_START_PARAGRAPH_\nSis\xc3\xa4llissodan puhjettua tammikuussa 1918 Nyqvist valittiin Helsingin miliisip\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ksi Kustaa Rovion tilalle. Maaliskuun alussa Nyqvist nimitettiin lis\xc3\xa4ksi Helsingin komendantiksi ja j\xc3\xa4rjestyslaitoksen komissaariksi, teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4\xc3\xa4n j\xc3\xa4rjestyksenvalvonta sek\xc3\xa4 kaupungin puolustuksen kehitt\xc3\xa4minen, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen my\xc3\xb6s kaupungin punakaartit olivat h\xc3\xa4nen alaisuudessaan. H\xc3\xa4n oli my\xc3\xb6s punakaartin yleisesikunnan j\xc3\xa4sen. H\xc3\xa4n pyrki parhaansa mukaan turvaamaan kaupunkilaisten turvallisuuden ja kohtelemaan pid\xc3\xa4tettyj\xc3\xa4 inhimillisesti. Huhtikuun alussa h\xc3\xa4n m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si punakaartin tiedusteluosaston vangittavaksi erilaisista rikkeist\xc3\xa4, mutta toiset punakaartilaiset vapauttivat omavaltaisesti vangitut tiedustelumiehet._NEWLINE_Saksan It\xc3\xa4meren divisioonan l\xc3\xa4hestyess\xc3\xa4 Helsinki\xc3\xa4 Viipuriin paennut kansanvaltuuskunta m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si aamulla 10. huhtikuuta Nyqvistin hallitsemaan p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunkia \xe2\x80\x9dt\xc3\xa4ysill\xc3\xa4 diktaattorinvaltuuksilla\xe2\x80\x9d, mist\xc3\xa4 Nyqvist yritti kielt\xc3\xa4yty\xc3\xa4. Yhdess\xc3\xa4 er\xc3\xa4iden tunnettujen maltillisten sosiaalidemokraattien ja puolueettomien porvarien kanssa h\xc3\xa4n valmisteli antautumista saksalaisille, mit\xc3\xa4 my\xc3\xb6s Helsingin punakaartin p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 F. E. Johansson ja ty\xc3\xb6v\xc3\xa4entalon komissaari Robert Hurskainen kannattivat. Viel\xc3\xa4 samana iltana Nyqvistin piiri p\xc3\xa4\xc3\xa4tti Helsingin antautumisesta ja h\xc3\xa4n allekirjoitti sit\xc3\xa4 koskevan julistuksen, jonka painattamisen er\xc3\xa4\xc3\xa4t punakaartilaiset kuitenkin estiv\xc3\xa4t. Seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 Kullervo Manner kielsi s\xc3\xa4hkeess\xc3\xa4\xc3\xa4n ehdottomasti antautumisen ja punakaartin yleiseen kokoukseen Viipurista saapunut oikeusasiain kansanvaltuutettu Antti Kiviranta sai puhuttua kaartilaiset taistelun jatkamisen kannalle saksalaisten ollessa jo melkein kaupungin porteilla. Kahden p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n taistelujen j\xc3\xa4lkeen Helsingin punaiset antautuivat 13. huhtikuuta, jolloin Nyqvist piti viimeisille punakaartilaisille puheen Haapaniemen kent\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Antautumisen j\xc3\xa4lkeisen\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 h\xc3\xa4n onnistui k\xc3\xa4velem\xc3\xa4\xc3\xa4n kenenk\xc3\xa4\xc3\xa4n est\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 kotiinsa Pukinm\xc3\xa4keen, josta valkoiset vangitsivat h\xc3\xa4net._NEWLINE_Sis\xc3\xa4llissodan j\xc3\xa4lkeen Nyqvist oli vangittuna Helsingiss\xc3\xa4 ensin S\xc3\xb6rn\xc3\xa4isten kuritushuoneella, sitten Isosaaren vankileirill\xc3\xa4 ja my\xc3\xb6hemmin Suomenlinnan vankileirill\xc3\xa4 Susisaaressa. Valtiorikosoikeus tuomitsi h\xc3\xa4net elinkautiseen kuritushuonerangaistukseen. H\xc3\xa4n luultavasti s\xc3\xa4\xc3\xa4styi kuolemantuomiolta, koska lukuisten todistusten mukaan h\xc3\xa4n oli Helsingiss\xc3\xa4 pyrkinyt est\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n punakaartien rikoksia. Useat suojeluskuntalaiset antoivat h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 my\xc3\xb6nteisi\xc3\xa4 lausuntoja, joiden mukaan h\xc3\xa4nen toimintansa oli pelastanut ihmishenki\xc3\xa4. Nyqvistin elinkautinen lievennettiin my\xc3\xb6hemmin kymmenen vuoden kuritushuonerangaistukseksi. Presidentti K. J. St\xc3\xa5hlberg armahti h\xc3\xa4net vuoden 1921 alussa.\n_START_SECTION_\nMy\xc3\xb6hemm\xc3\xa4t vaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nNyqvist toimi uudelleen Suomen Muurarien Liiton puheenjohtajana vuosina 1922\xe2\x80\x931929. H\xc3\xa4n oli puolueeton, mutta ilmeisesti l\xc3\xa4hemp\xc3\xa4n\xc3\xa4 sosiaalidemokraatteja kuin kommunisteja. H\xc3\xa4n osallistui 1930-luvun lopulla muurarien ammattij\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen yhteispohjoismaisiin kongresseihin, oli muurarien liiton edustajana SAK:n vuoden 1940 liittokokouksessa ja SAK:n valtuuston varaj\xc3\xa4senen\xc3\xa4 vuosina 1943\xe2\x80\x931947. Nyqvist liittyi vuonna 1940 Suomen ja Neuvostoliiton Rauhan ja Yst\xc3\xa4vyyden Seuraan, mutta erosi siit\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin samana vuonna. H\xc3\xa4n kuoli vuonna 1948 ja h\xc3\xa4net haudattiin Malmin hautausmaalle._NEWLINE_Edvard Nyqvistin puoliso oli Selma Nyqvist (1885\xe2\x80\x931974). Heill\xc3\xa4 oli kaksi lasta. Nyqvistien huvila Pukinm\xc3\xa4ess\xc3\xa4 tuhoutui tulipalossa vuonna 1975.'