b'\n_START_ARTICLE_\nJapanin taide\n_START_PARAGRAPH_\nJapanin taide sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 Japanissa vuosisatojen ajan harjoitetun maalaustaiteen, kalligrafian, arkkitehtuurin, keramiikan, kuvanveiston, pronssiteokset, jadeveistokset ja muun kuva- tai koristetaiteen.\n_START_SECTION_\nPiirteit\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nPerinteinen japanilainen taide on hyvin monimuotoista, mutta siit\xc3\xa4 voidaan l\xc3\xb6yt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s yhdist\xc3\xa4vi\xc3\xa4 piirteit\xc3\xa4. Suurin osa japanilaisesta taiteesta on liittynyt ulkopuolisten voimien kanssa toimimiseen tai niihin reagoimiseen; t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 t\xc3\xa4rkein vaikuttaja oli buddhalaisuus. Japanilainen taide on aina sulauttanut ulkopuoliset vaikutteet voimakkaasti itseens\xc3\xa4: kiinalaiset vaikutteet olivat perustavia etenkin ensimm\xc3\xa4isen vuosituhannen loppuvuosisatoina. Japanilaisessa taiteessa kuvattiin usein luontoa hengellisen oivalluksen l\xc3\xa4hteen\xc3\xa4 ja inhimillisten tunteiden opettavaisena kuvajaisena. Taidemateriaalien luonnollisia ominaisuuksia korostettiin teoksen kokonaismerkitykselle. Japanilaisessa ihmiskuvauksessa on tarkkaa arkisen el\xc3\xa4m\xc3\xa4n kuvausta, huumoria ja erotiikkaa mutta my\xc3\xb6s peittelem\xc3\xa4t\xc3\xb6nt\xc3\xa4 v\xc3\xa4kivaltaa._NEWLINE_Perinteinen japanilainen maalaustaide k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 mustetta sek\xc3\xa4 ruskeaa, keltaista, punaista, vihre\xc3\xa4\xc3\xa4 ja sinist\xc3\xa4 v\xc3\xa4ri\xc3\xa4, joita saadaan kasvi- ja mineraalipigmenteist\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi voidaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 kultausta. V\xc3\xa4rin valinta riippuu maalauksen aihepiirist\xc3\xa4: v\xc3\xa4rej\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n luontevimmin el\xc3\xa4in-, hy\xc3\xb6nteis-, lintu- ja kukkamaalauksissa, kun taas maisema-aiheessa suositaan monokromaattista eli yhteen musteen antamaa v\xc3\xa4riasteikkoa. Tyypillisin maalauksen muoto on kapea ja korkea kuvak\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xb6 kakemono, joka on yleens\xc3\xa4 50\xe2\x80\x93300 senttimetri\xc3\xa4 korkea. Maalausta ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4n silkkikehyksen v\xc3\xa4ri ja kuviointi on oleellinen osa maalauksen kokonaisuutta. Kuvak\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xb6\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n varastoituna tai esill\xc3\xa4 tilanteen tai vuodenajan mukaan tokonoma-syvennyksess\xc3\xa4, ja joskus k\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xb6t sovitellaan suuremmaksi kokonaisuudeksi. Toinen kuvamuoto on horisontaalinen kuvak\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xb6 eli makimono, jonka pituus on yhdest\xc3\xa4 metrist\xc3\xa4 yhdeks\xc3\xa4\xc3\xa4n metriin ja korkeus yleens\xc3\xa4 25\xe2\x80\x9340 senttimetri\xc3\xa4. Makimono on kertova ja sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 kalligrafiaa, ja sit\xc3\xa4 avataan p\xc3\xb6yd\xc3\xa4ll\xc3\xa4 oikealta vasemmalle. Puupiirrostaide on Japanin kuvataiteen tunnetuin osa-alue._NEWLINE_Perinteisess\xc3\xa4 japanilaisessa maalaustaiteessa ei esiinny l\xc3\xa4nsimaalaistyyppist\xc3\xa4 matemaattis-geometrist\xc3\xa4 keskeisperspektiivi\xc3\xa4. Tila on "syvyydet\xc3\xb6n", sill\xc3\xa4 hahmot ja maisemat esitet\xc3\xa4\xc3\xa4n kaksiulotteisina ja muodot asetellaan lomittain ja p\xc3\xa4\xc3\xa4llek\xc3\xa4in. Kuva koostuu n\xc3\xa4in yhdest\xc3\xa4 tai useasta tasosta, joiden suhde toisiinsa m\xc3\xa4\xc3\xa4rittyy v\xc3\xa4limatkalla._NEWLINE_Japanilainen kalligrafia eli shod\xc5\x8d jaetaan kanjikalligrafiaan, joka perustuu kiinalaiseen perinteeseen, sek\xc3\xa4 kana-kalligrafiaan, joka on aitojapanilaista._NEWLINE_Japanilainen arkkitehtuuri on maalaustaiteen tapaan luonnonl\xc3\xa4heist\xc3\xa4. Rakennukset yhdistet\xc3\xa4\xc3\xa4n ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4\xc3\xa4n luontoon ja vuodenaikoihin. Katse johdetaan l\xc3\xa4helt\xc3\xa4 kauemmas tilaan ja syvyyteen, aina ulkotilaan asti. Maisemaa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n arkkitehtuurin taustana ja aktiivisena milj\xc3\xb6\xc3\xb6n\xc3\xa4. P\xc3\xa4\xc3\xa4asiallinen rakennusmateriaali on mahdollisimman k\xc3\xa4sittelem\xc3\xa4t\xc3\xb6n puu. Japanilainen puurakennus nojaa puupylv\xc3\xa4isiin, jotka kantavat katon ja vapauttavat keve\xc3\xa4t sein\xc3\xa4t. Joustava perusrakenne sallii sis\xc3\xa4tilojen vapaan j\xc3\xa4sentelyn ja suojaa maanj\xc3\xa4ristyksilt\xc3\xa4. Rakenteet uusitaan s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisin v\xc3\xa4liajoin, ja arvostetut rakennuskohteet ovat n\xc3\xa4in s\xc3\xa4ilyneet alkuper\xc3\xa4isen n\xc3\xa4k\xc3\xb6isin\xc3\xa4 vuosisatojen ajan. Sis\xc3\xa4tilat ovat usein hillittyj\xc3\xa4 ja koristelemattomia, jopa karuja. Seinin\xc3\xa4 toimivat l\xc3\xa4pikuultavat paperit, ja v\xc3\xa4rein\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n esimerkiksi murrettuja valkoista, kalpeaa vihre\xc3\xa4\xc3\xa4 ja hopeanharmaata._NEWLINE_Japanilainen puutarha on samanaikaisesti niukka ja t\xc3\xa4ytel\xc3\xa4inen. Vesielementti on monimerkityksinen, ja kivet ovat keskeisi\xc3\xa4 elementtej\xc3\xa4. Luontoon liittyv\xc3\xa4\xc3\xa4 koristetaidetta edustavat pienet koristepuut eli bonsait sek\xc3\xa4 kukka-asetelma eli ikebana. Japanin keramiikan historia on ennen kaikkea kivitavaran historiaa, sill\xc3\xa4 posliinikeramiikaa alettiin valmistaa vasta Edo-kaudella. Vaikutteita otettiin etenkin Kiinasta. 1400-luvulta alkaen japanilainen keramiikka on ollut osa maan teekulttuuria, sill\xc3\xa4 tee-estetiikka l\xc3\xb6i siihen leimansa.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nJapanin taiteen varsinaisena alkuna voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 Nara-kautta vuosina 710\xe2\x80\x93794. Alkuun Japanissa j\xc3\xa4ljiteltiin Kiinan Tang-dynastian taidetta, mutta v\xc3\xa4hitellen mannermaan veistotaiteen abstrahoiva tyyli vaihtui realistisemmaksi. Savesta tuli kulttiveistosten yleisin materiaali, mutta my\xc3\xb6s puuta k\xc3\xa4ytettiin. Veistoksissa kuvattiin Buddhaa sek\xc3\xa4 tuimailmeisi\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dmaailmanvartijoita\xe2\x80\x9d. Tang-taiteeseen perustuivat suoraan H\xc5\x8dry\xc5\xab-jin temppelihallin eli kondon buddhalaiset sein\xc3\xa4maalaukset 700-luvun j\xc3\xa4lkipuoliskolta._NEWLINE_Heian-kaudella (794 \xe2\x80\x93 noin 1190) Japanissa voimistui kotimainen tyyli, yhteydet Kiinaan katkesivat, ja taiteen mesenaateiksi kohosivat hallitsijan ohella ylimykset. Taide oli hienostunutta ja koristeellista: esimerkiksi puuveistoksissa alettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xa4rej\xc3\xa4 ja lehtikultaupotuksia. Palatsien paperisten irtov\xc3\xa4liseinien maalauskoristelussa oli aiheiltaan maallista maisemataidetta. My\xc3\xb6s kirjojen tapahtumia ja muita kertomuksia kuvitettiin hyvin yleisesti. Kuvat olivat v\xc3\xa4ritettyj\xc3\xa4 tussipiirroksia tai -maalauksia, ja ne edustivat niin sanottua yamato-e-maalausta. Ne olivat yleens\xc3\xa4 vaakatasoisia kuvak\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xb6j\xc3\xa4 eli makemonoja, joissa n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulma on viistosti ylh\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4. Kuvitukset olivat selke\xc3\xa4n kertovia ja pelkistetyn koristeellisia. My\xc3\xb6s muotokuvat ja el\xc3\xa4inkuvat olivat yleisi\xc3\xa4, ja niiss\xc3\xa4 viljeltiin Japanin taiteelle tyypillist\xc3\xa4 satiirista huumoria. Parhaat yamato-e-maalarit kuuluivat Tosa-koulukuntaan._NEWLINE_Kamakura-kaudella (noin 1190\xe2\x80\x931333) Japanin taide muuttui kansanomaisemmaksi. Kiinan-suhteiden elpymisest\xc3\xa4 huolimatta Japanin taide jatkoi kehittymist\xc3\xa4 omaan suuntaansa. Veistokset tehtiin yleisimmin puusta, ja ne olivat usein pappien ja munkkien realistisia muotokuvia. Yamato-e-maalauksen suosio s\xc3\xa4ilyi._NEWLINE_Muromachi-kaudella (noin 1333\xe2\x80\x931573) teeseremonioissa k\xc3\xa4ytetyt astiastot ja kukka-asetelmat kehittyiv\xc3\xa4t taiteellisesti korkeatasoisiksi. Kiinalainen vaikutus lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi j\xc3\xa4lleen, mutta tyyli suodattui aitojapanilaiseksi. Posliinin valmistus opittiin. Maalaustaiteessa vet\xc3\xa4ydyttiin etsim\xc3\xa4\xc3\xa4n romanttiss\xc3\xa4vyist\xc3\xa4 ihannemaisemaa ja luonnonkokemusta, k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4en Kiinasta omaksuttua yksiv\xc3\xa4rist\xc3\xa4 tussimaalaustekniikkaa. Esityksiss\xc3\xa4 oli tavoitteena koruttomuus. Kauden lopulla Kano-koulukunnan piiriss\xc3\xa4 syntyi yamato-e-perinteen pohjalta vastakkainen tyyli, johon yhdistettiin my\xc3\xb6s zen-maalauksen s\xc3\xa4vyk\xc3\xa4s tussitekniikka. N\xc3\xa4in saatiin koristeellinen tyyli, jossa k\xc3\xa4ytettiin my\xc3\xb6s runsaasti kulta- ja hopeav\xc3\xa4ri\xc3\xa4. Tavallisin kuvatyyppi oli kakemono. Hovissa v\xc3\xa4liseini\xc3\xa4 maalattiin entiseen tapaan._NEWLINE_Azuchi-Momoyama-kaudella (noin 1573\xe2\x80\x931614) vallassa olleet sotilaat suosivat koristeellista Kan\xc5\x8d-tyyli\xc3\xa4, ja kultav\xc3\xa4rin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Jotkut maalarit pit\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t kuitenkin Muromachi-kauden zenil\xc3\xa4isess\xc3\xa4 luonnonn\xc3\xa4kemyksess\xc3\xa4 ja tyylillisess\xc3\xa4 yksinkertaisuudessa._NEWLINE_Edo-kaudella (noin 1615\xe2\x80\x931866) Tosa- ja Kan\xc5\x8d-tyyli s\xc3\xa4ilyiv\xc3\xa4t, ja niiden rinnalle syntyi uusia tyylej\xc3\xa4. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 yksi oli ukiyo-e-maalaus, joka oli realistista ja kuvasi kansanomaisia aiheita. Tyyli oli alkuna 1800-luvun lopulla Euroopassa merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti vaikuttaneen v\xc3\xa4ripuupiirrostekniikan kehittymiselle. Puupiirrostekniikka oli vanha japanilainen tekniikka, joka oli ollut tyylitellyn kalligrafista. 1700-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 kehitettiin kaksiv\xc3\xa4ritekniikka ja v\xc3\xa4h\xc3\xa4n my\xc3\xb6hemmin moniv\xc3\xa4ripainatus, joiden avulla t\xc3\xb6ist\xc3\xa4 saatiin korostetun hienostuneita. Yleinen aihe olivat p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunki Edon kurtisaanit, mutta my\xc3\xb6s maisemia kuvattiin. Taidek\xc3\xa4sity\xc3\xb6 oli entist\xc3\xa4 viimeistellymp\xc3\xa4\xc3\xa4 ja k\xc3\xa4sitti edelleen lakka-, posliini- ja keramiikkat\xc3\xb6it\xc3\xa4._NEWLINE_L\xc3\xa4nsimaiset vaikutteet alkoivat muuttaa japanilaista kulttuuria vuodesta 1868 l\xc3\xa4htien. Kansallisia perinteit\xc3\xa4 vaalittiin Tokion taideakatemiassa. Toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen Japanissa on omaksuttu modernistinen ja abstrakti taidek\xc3\xa4sitys.'