b'\n_START_ARTICLE_\nNeuvostoliiton 54. vuoristodivisioona\n_START_SECTION_\nTalvisota\n_START_PARAGRAPH_\nTalvisodan ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 30. marraskuuta 1939 54. vuoristodivisioona hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Neuvostoliiton ja Suomen v\xc3\xa4lisen rajan yli. Divisioona oli ennen hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yst\xc3\xa4\xc3\xa4n joutunut luovuttamaan yhden vuoristojalkav\xc3\xa4kirykmentin Suomussalmen suuntaan 163. divisioonalle ja saanut tilalle 529. jalkav\xc3\xa4kirykmentin (JR 529), joka taisteli p\xc3\xa4\xc3\xa4osin erill\xc3\xa4\xc3\xa4n etel\xc3\xa4mp\xc3\xa4n\xc3\xa4 Nurmeksen suunnalla. Divisioonaa pidettiin parhaimpana 9. armeijan divisioonana, joka soveltui talviolosuhteisiin. Sen alaisuuteen kuuluivat Kuhmon alueella my\xc3\xb6s 337. vuoristojalkav\xc3\xa4kirykmentti (JR 337), 118. vuoristojalkav\xc3\xa4kirykmentti (JR 118) sek\xc3\xa4 kaksi erillist\xc3\xa4 pataljoonaa, joista toinen oli 44. divisioonanasta (II/JR 305) ja toinen Nurmeksen suunnalla toimineesta 529. jalkav\xc3\xa4kirykmentist\xc3\xa4 (III/JR 529). Armeijakunnankomentaja Vasili Tsuikov antoi 22. tammikuuta 1940 taisteluk\xc3\xa4skyn, jonka mukaan 54. vuoristodivisioonan oli 23. tammikuuta hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tuhottava Luelahden alueen suomalaisjoukot. Divisioonan komentaja prikaatinkomentaja Gusevski ilmoitti, ettei Luelahden alueella ollut suomalaisia joukkoja. Raatteentien taistelun j\xc3\xa4lkeen eversti Siilasvuon joukkoja siirrettiin Kuhmon rintamalle taistelemaan 54. vuoristodivisioonaa vastaan. Siilasvuon 9. divisioonan joukot k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t kiivaita taisteluja divisioonaa vastaan, joka talvisodan lopulla muuttui mottitaisteluiksi. Mottitaistelut kestiv\xc3\xa4t talvisodan loppuun saakka. Talvisodan viimeisimm\xc3\xa4t taistelut Kuhmossa k\xc3\xa4ytiin Luelahden alueella. Luelahden mottitaistelut alkoivat 25. helmikuuta ja p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyiv\xc3\xa4t 13. maaliskuuta rauhan tultua. 54. vuoristodivisioonan j\xc3\xa4\xc3\xa4dess\xc3\xa4 mottiin, oli talvisodan p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyess\xc3\xa4 laskettu suomalaisjoukkojen tehneet 2. helmikuuta\xe2\x80\x9313. maaliskuuta 1940 kaikkiaan 19 hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yst\xc3\xa4 54. vuoristodivisioonan mottia vastaan. Divisioonan moteista suurin oli 337. vuoristojalkav\xc3\xa4kirykmentin (JR 337) motti. Suomalaiset olivat kohtalaisen passiivisia kyseist\xc3\xa4 mottia kohtaan ja tyytyiv\xc3\xa4t p\xc3\xa4\xc3\xa4osin sen vartiointiin 10. helmikuuta alkaen. JR 337 yritti hy\xc3\xb6k\xc3\xa4t\xc3\xa4 l\xc3\xa4nnest\xc3\xa4 Luelahdelle. Rykmentti l\xc3\xa4hetti 4. maaliskuuta noin 500 miehen vahvuisen osaston, mutta suomalaiset torjuivat hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ysyrityksen. Hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ysosastosta kaatui l\xc3\xa4hes puolet ja noin 100 heist\xc3\xa4 onnistui ry\xc3\xb6mim\xc3\xa4\xc3\xa4n j\xc3\xa4\xc3\xa4n yli l\xc3\xa4ntiseen mottiin, jonka alueella oli 54. vuoristodivisioonan esikunta. Suomalaiset tulittivat t\xc3\xa4m\xc3\xa4n motin aluetta 12 tuntia 12. maaliskuuta ja seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 8 tuntia. Alueen neuvostojoukot pitiv\xc3\xa4t kuitenkin asemansa sodan loppuun saakka.'