b'\n_START_ARTICLE_\nHienorakennevakio\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nAlun perin hienorakennevakion otti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n Arnold Sommerfeld selitt\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n Bohrin atomimallin ennusteen eroavaisuutta havaittujen vetyatomin spektriviivojen kanssa. Bohrin atomimalli selitti onnistuneesti vedyn spektriviivojen p\xc3\xa4\xc3\xa4piirteet, mutta l\xc3\xa4hemmin tarkasteltaessa huomattiin, ett\xc3\xa4 spektriviivat jakautuivat edelleen muodostaen hienorakenteen. Sommerfeld selitti t\xc3\xa4m\xc3\xa4n rakenteen muuttamalla Bohrin ympyr\xc3\xa4radat elliptisiksi sek\xc3\xa4 ottamalla huomioon ratojen elektroneille relativistiset korjaukset._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen fysikaalinen selitys hienorakennevakiolle oli, ett\xc3\xa4 se oli relativistisessa Bohrin atomimallissa ensimm\xc3\xa4isen keh\xc3\xa4n elektronin nopeuden sek\xc3\xa4 valonnopeuden suhde. Tai ekvivalentisti, maksimaalisen impulssimomentin, jonka suhteellisuusteoria sallii suljetulle radalle, sek\xc3\xa4 pienimm\xc3\xa4n impulssimomentin, jonka kvanttimekaniikka sille sallii, suhde. Hienorakennevakio ilmaantui Sommerfeldin analyysiin luonnollisesti, jossa se m\xc3\xa4\xc3\xa4ritti vedyn spektriviivojen hienorakenteen suuruuden. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 juontuu my\xc3\xb6s vakion nimi.'