b"\n_START_ARTICLE_\nValkobeisa\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nValkobeisan ruumiinpituus on 1,5\xe2\x80\x931,6 metri\xc3\xa4 ja s\xc3\xa4k\xc3\xa4korkeus 0,81\xe2\x80\x931,04 metri\xc3\xa4. Naaraalla on painoa keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin 80 kiloa ja koiraalla 90 kiloa. Sukupuolet eroavat ulkon\xc3\xa4\xc3\xb6lt\xc3\xa4\xc3\xa4n vain v\xc3\xa4h\xc3\xa4n toisistaan. Ruumiinmuoto on l\xc3\xa4hes identtinen, joskin naaraan kaula on lyhyempi kuin koiraalla. Sek\xc3\xa4 koiraalla ett\xc3\xa4 naaraalla on pitk\xc3\xa4t ja ohuet, 60\xe2\x80\x9375 sentti\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4t sarvet. Naaraan sarvet ovat yleens\xc3\xa4 ohuemmat ja pidemm\xc3\xa4t kuin koiraiden. Valkobeisojen harja ulottuu p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 hartioihin ja koirailla on lis\xc3\xa4ksi kurkussa karvatupsu. Sarvet ovat suorat ja nousevat melkein pystysuoraan yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4in. Valkobeisa on nimens\xc3\xa4 mukaisesti p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa valkoinen, mutta sill\xc3\xa4 on tummanruskeat tai mustat jalat. Nilkat ovat kuitenkin valkoiset. Muutoin valkeassa p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 on tummat laikut sarvien v\xc3\xa4liss\xc3\xa4 ja kuonon p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 sierainten v\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Leuan alla on my\xc3\xb6s tumma alue, joka jatkuu kapeana juovana tummaan rintaan asti. Toisinaan niill\xc3\xa4 erottuu my\xc3\xb6s kylkijuova. Tummat alueet ovat kes\xc3\xa4isin vaaleampia, mutta puuttuvat usein kokonaan. Vastasyntyneet vasat ovat harmaita ja nuoret yksil\xc3\xb6t vaalean kellanruskeita, mutta saavat aikuisen v\xc3\xa4rityksen kolmen kuukauden ik\xc3\xa4isin\xc3\xa4. S\xc3\xa4k\xc3\xa4n yl\xc3\xa4puolella on matala kyttyr\xc3\xa4. H\xc3\xa4nt\xc3\xa4 on 45\xe2\x80\x9360 sentti\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4, v\xc3\xa4ritykselt\xc3\xa4\xc3\xa4n valkea lukuun ottamatta mustaa k\xc3\xa4rkitupsua. Korvat ovat pitk\xc3\xa4t ja kapeat. Levitetyt ja lapiomaiset sorkat auttavat valkobeisaa kulkemaan hiekkaisessa maassa.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nValkobeisan levinneisyys k\xc3\xa4sitti aiemmin koko Arabian- ja Siinain niemimaan, Irakin ja Syyrian aavikot ja puoliaavikot. Valkobeisa on kokonaan h\xc3\xa4vinnyt Egyptist\xc3\xa4, Syyriasta, Jemenist\xc3\xa4 ja Kuwaitista. Israelin, Jordanian, Saudi-Arabian, Arabiemiraattien ja Omanin nykyiset valkobeisat ovat per\xc3\xa4isin palautusistutuksista. Niit\xc3\xa4 on siirretty my\xc3\xb6s Bahrainiin, josta ne alun perin puuttuivat._NEWLINE_Elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\xc3\xa4 ovat karut tasangot, sek\xc3\xa4 hiekkaiset ja kiviset aavikot. Niit\xc3\xa4 tavataan my\xc3\xb6s kivisten kukkuloiden rinteill\xc3\xa4 ja tiheiss\xc3\xa4 pensaikoissa. Kes\xc3\xa4kuukausina alueen l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila voi olla jopa varjossa 50\xc2\xa0\xc2\xb0C.\n_START_SECTION_\nKantojen kehitys\n_START_PARAGRAPH_\nValkobeisan levinneisyys oli suppea jo 1900-luvun alussa. Irakin viimeinen valkobeisa kuoli vuonna 1914. Vuoteen 1920 menness\xc3\xa4 lajia tavattiin en\xc3\xa4\xc3\xa4 kahdella alueella. Toinen oli Saudi-Arabian pohjoisosissa el\xc3\xa4nyt erist\xc3\xa4ytynyt populaatio, joka h\xc3\xa4visi 1950-luvulla. Suurempi etel\xc3\xa4inen populaatio eli Rub\xe2\x80\x99 al-Khalin aavikolla ja sen ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4, sek\xc3\xa4 Keski- ja Etel\xc3\xa4-Omanin tasangoilla. Niiden levinneisyys kuitenkin supistui jatkuvasti ja 1960-lukuun menness\xc3\xa4 valkobeisoja tavattiin en\xc3\xa4\xc3\xa4 osassa Omanin etel\xc3\xa4- ja keskiosia. Viimeiset el\xc3\xa4imet tapettiin vuonna 1972 Jiddat al-Harasisissa._NEWLINE_Lajin onneksi useat arabivaltiot pyrkiv\xc3\xa4t lis\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n valkobeisojen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 vankeudessa. Muutamia valkobeisoja vietiin vuonna 1962 Phoenixin el\xc3\xa4intarhaan Yhdysvaltoihin, jonka ilmasto on hyvin samanlainen kuin l\xc3\xa4ht\xc3\xb6maissa. Muutama yksil\xc3\xb6 saatiin my\xc3\xb6s Euroopan el\xc3\xa4intarhoista. Valkobeisat lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyiv\xc3\xa4t Phoenixissa menestyksekk\xc3\xa4\xc3\xa4sti. Valkobeisa palasi luontoon, kun kymmenen puolivilli\xc3\xa4 valkobeisaa vapautettiin Omanissa. Laji palasi my\xc3\xb6s Saudi-Arabiaan vuonna 1990._NEWLINE_Luonnossa el\xc3\xa4\xc3\xa4 nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n noin tuhat valkobeisaa. Vankeudessa el\xc3\xa4vien yksil\xc3\xb6iden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 on arviolta 6\xc2\xa0000\xe2\x80\x937\xc2\xa0000, joista useimmat alkuper\xc3\xa4isell\xc3\xa4 levinneisyysalueella. Niist\xc3\xa4 osa el\xc3\xa4\xc3\xa4 suurissa aidatuissa tarhoissa, joita on esimerkiksi Arabiemiraateissa, Bahrainissa, Qatarissa ja Syyriassa. Saudi-Arabiassa el\xc3\xa4\xc3\xa4 arviolta 600 el\xc3\xa4int\xc3\xa4, joista noin 400 Mahazat as Saydin suojelualueella ja loput Uruq Bani Ma'aridin suojelualueella. Arabiemiirikunnissa el\xc3\xa4\xc3\xa4 noin 200, Israelissa yli 100 ja Jordaniassa noin 50 yksil\xc3\xb6\xc3\xa4. Omaniin palautettujen el\xc3\xa4inten m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 oli parhaimmillaan yli 450, mutta maan kanta on romahtanut. Vuoden 1996 elokuussa niit\xc3\xa4 oli viel\xc3\xa4 yli 400, mutta vuonna 2011 niit\xc3\xa4 oli j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 vain 50 koirasta. Salamets\xc3\xa4st\xc3\xa4j\xc3\xa4t pyydystiv\xc3\xa4t l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 naaraita ja vasoja, jotka vietiin myyt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi ulkomaiden yksityisiin el\xc3\xa4intarhoihin. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n Omanissa on arviolta 50 valkobeisaa, mutta joukossa ei ole ainuttakaan naarasta. Abu Dhabissa el\xc3\xa4\xc3\xa4 noin sata luonnonvaraista el\xc3\xa4int\xc3\xa4, jotka ovat per\xc3\xa4isin vuonna 2007 aloitetuista istutuksista. Palautusistutuksia harkitaan my\xc3\xb6s Jemeniin. Valkobeisoja tuotiin Jordaniaan jo vuonna 1983, mutta niit\xc3\xa4 vapautettiin luontoon vasta hein\xc3\xa4kuussa 2009, jolloin Wadi Rumin suojelualueelle tuotiin Arabiemiraateista 12 naarasta ja kahdeksan koirasta. Vaikka kokonaispopulaatio on hieman pienentynyt 2000-luvulla, kanta on kuitenkin vakiintunut ja IUCN nosti lajin luokituksen vuonna 2011 eritt\xc3\xa4in uhanalaisesta vaarantuneeksi.\n_START_SECTION_\nElintavat\n_START_PARAGRAPH_\nValkobeisat ovat laumael\xc3\xa4imi\xc3\xa4. Ne el\xc3\xa4v\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 korkeintaan kymmenen yksil\xc3\xb6n laumoina, mutta jopa sadan el\xc3\xa4imen lauma on tavattu. Ainakin vankeudessa el\xc3\xa4vi\xc3\xa4 laumoja hallitsee yksi aikuinen uros, jonka laumaan kuuluu lis\xc3\xa4ksi useita aikuisia naaraita ja vasoja. Muut urokset el\xc3\xa4v\xc3\xa4t erill\xc3\xa4\xc3\xa4n poikamiesryhmin\xc3\xa4, joissa ne ratkovat keskin\xc3\xa4isen arvoj\xc3\xa4rjestyksens\xc3\xa4 takaa-ajoilla ja taisteluilla. Urokset voivat el\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s erakkoina. Juoksu on tasaista hevosmaista laukkaa. Valkobeisat kaivavat puiden ja pensaiden varjoon matalia kuoppia, joita ne k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t lepopaikkoina helteen aikana. Valkobeisat el\xc3\xa4v\xc3\xa4t hyvin laajoilla alueilla siirtyess\xc3\xa4\xc3\xa4n laidunmaalta toiselle. Er\xc3\xa4\xc3\xa4n Omaniin siirretyn lauman raportoitiin liikkuvan noin 3\xc2\xa0000\xc2\xa0km\xc2\xb2 laajuisella alueella, joka jakautui 100\xe2\x80\x93300\xc2\xa0km\xc2\xb2 kokoisiin laikkuihin, joita ne k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t 1\xe2\x80\x9318 kuukautta kerrallaan. Kannan tiheys oli vain noin 0,035 yksil\xc3\xb6\xc3\xa4 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4 kohden._NEWLINE_Valkobeisaa on kuvailtu araksi, valppaaksi ja tarkkan\xc3\xa4k\xc3\xb6iseksi. Ne k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t sarviaan kaivamisessa ja puolustautuessaan. Puolustautuva el\xc3\xa4in painaa p\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 alas, jolloin sarvet osoittavat suoraan eteenp\xc3\xa4in. Susi ja ihminen ovat lajin ainoita saalistajia. Vasoja uhkaavat my\xc3\xb6s sakaalit ja joskus my\xc3\xb6s aggressiiviset koiraat. Valkobeisoja kuolee kuivuuden aikaan my\xc3\xb6s n\xc3\xa4lk\xc3\xa4\xc3\xa4n ja nestehukkaan, sadeaikaan el\xc3\xa4imi\xc3\xa4 hukkuu tulviin. Niit\xc3\xa4 kuolee my\xc3\xb6s tauteihin, k\xc3\xa4\xc3\xa4rmeenpuremiin ja koiraiden v\xc3\xa4listen kamppailujen aiheuttamiin vammoihin.\n_START_SECTION_\nRavinto\n_START_PARAGRAPH_\nValkobeisan ravintoa ovat ruohot, pensaat ja niiden lehdet, silmut, hedelm\xc3\xa4t, puiden vastakasvaneet osat, siemenpalot sek\xc3\xa4 kasvien maanalaiset osat, kuten juuret mukulat. Valkobeisa p\xc3\xa4rj\xc3\xa4\xc3\xa4 useita kuukausia ilman vett\xc3\xa4. Ne saavat suurimman osan tarvitsemastaan vedest\xc3\xa4 ravinnon mukana, mutta saavat vett\xc3\xa4 my\xc3\xb6s vesikuopista ja puroista. Juoksevan veden puutteessa ne saavat nestett\xc3\xa4 my\xc3\xb6s meloneista ja sipulikasveista, jotka riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4t niille pitk\xc3\xa4ksi ajaksi. Valkobeisat liikkuvat laajoilla alueilla ravintoa etsiess\xc3\xa4\xc3\xa4n. Ne haistavat satunnaisten sateiden vihert\xc3\xa4m\xc3\xa4t laidunlaikut pitkien matkojen p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4. Omanissa tehdyn tutkimuksen mukaan lajin p\xc3\xa4\xc3\xa4ravintoa ovat untuvahein\xc3\xa4t (Stipagrostis). Sen lehdet ovat hyv\xc3\xa4 ravinnon l\xc3\xa4hde muiden kasvien ohella, kun taas kukista valkobeisat saavat valkuaisaineita ja vett\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nLis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyminen ja elinkaari\n_START_PARAGRAPH_\nValkobeisojen lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisaika vaihtelee. Suotuisissa oloissa vasoja syntyy ymp\xc3\xa4ri vuoden. Useimmat Jordaniassa el\xc3\xa4v\xc3\xa4t valkobeisat synnytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t loka-toukokuussa. T\xc3\xa4h\xc3\xa4n aikaan my\xc3\xb6s useimmat Omanin naaraat synnyttiv\xc3\xa4t. Naaras synnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 yhden vasan noin kahdeksan kuukauden kantoajan j\xc3\xa4lkeen. Kaksoset ovat \xc3\xa4\xc3\xa4rimm\xc3\xa4isen harvinaisia. Emo imett\xc3\xa4\xc3\xa4 vasaa noin 4,5 kuukautta. Valkobeisanaaraat saavuttavat sukukypsyyden hieman yli vuoden ik\xc3\xa4isin\xc3\xa4. Urokset ovat sukukypsi\xc3\xa4 kaksivuotiaina, mutta naaraista k\xc3\xa4yt\xc3\xa4v\xc3\xa4n kilpailun takia lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyv\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 aikaisintaan kolmivuotiaina. Useimmat naaraat synnytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t joka vuosi, jos ravintoa on riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti. Uroksia ja naaraita syntyy yht\xc3\xa4 paljon. Elinik\xc3\xa4 voi olla jopa 20 vuotta.\n_START_SECTION_\nEtymologia ja luokittelu\n_START_PARAGRAPH_\nTieteellinen nimi tulee kreikan sanasta orux, joka tarkoittaa gasellia tai antilooppia, ja sanasta leukos, joka tarkoittaa valkoista. Valkobeisan arabialaisia nimi\xc3\xa4 ovat Wudhaihi, Baqr al Wash ja Omanissa Boosohla. Hepreankielisi\xc3\xa4 nimi\xc3\xa4 ovat Re\xe2\x80\x99em lavan ja Re\xe2\x80\x99em tenachi._NEWLINE_Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4inen el\xc3\xa4intieteilij\xc3\xa4 Peter Simon Pallas kuvasi valkobeisan tieteelle. Vuonna 1767 julkaisemassaan muistelmateoksessa, joka k\xc3\xa4sitteli Antilope-sukua h\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytti ensimm\xc3\xa4isen kerran sanaa oryx. H\xc3\xa4n sovelsi nimityst\xc3\xa4 kuitenkin afrikkalaiseen hirviantilooppiin. Sana tuli kuitenkin tieteellisen kirjallisuuden k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n. Toisessa, vuonna 1777 julkaistussa muistelmateoksessa nime\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin kapmaalaisesta beisasta. Samassa teoksessa Pallas k\xc3\xa4ytti valkobeisasta tieteellist\xc3\xa4 nime\xc3\xa4 Antilope leucoryx. Ranskalainen Henri Marie Ducrotay de Blainville jakoi Antelope-sukua vuonna 1816 ja otti t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in beisojen suvun nimen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n. Valkobeisan nimi ei kuitenkaan vakiintunut, sill\xc3\xa4 saksalainen Martin Lichtenstein siirsi lajinimen leucoryx sapelibeisalle. Valkobeisa j\xc3\xa4i t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in ilman nime\xc3\xa4. Tilanne muuttui kun Zoological Society of Londonille lahjoitettiin vuonna 1857 kaksi valkobeisaa. Ne olivat ensimm\xc3\xa4isi\xc3\xa4 Eurooppaan el\xc3\xa4vin\xc3\xa4 tuotuja lajin edustajia. Naaras kuoli pian, mutta urosta s\xc3\xa4ilytettiin British Museumissa. Sit\xc3\xa4 pidettiin aluksi keskenkasvuisena etel\xc3\xa4afrikanbeisana (Oryx gazella), kunnes John Edward Gray huomasi niiden olevan h\xc3\xa4nelle tuntemattomia. Gray ei kuitenkaan osannut yhdist\xc3\xa4\xc3\xa4 niit\xc3\xa4 Pallasin kuvaamiin el\xc3\xa4imiin, vaan piti lajia uutena. Gray antoi samana vuonna tiet\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4n valkobeisalle uudeksi nimeksi Oryx beatrix, Prinsessa Beatricen kunniaksi. Oldfield Thomas nimesi sapelibeisan uudelleen vuonna 1903 ja palautti valkobeisalle Oryx leucoryx -nimen. Grayn antamaa lajinime\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin kuitenkin sitke\xc3\xa4sti viel\xc3\xa4 vuosia._NEWLINE_Jotkut auktorit pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t valkobeisaa ja muita beisalajeja vain Oryx gazella -lajin alalajina, mutta esimerkiksi Mammal Species of the World ja Integrated Taxonomic Information System luokittelevat sen omaksi lajikseen.\n_START_SECTION_\nValkobeisa kulttuurissa\n_START_PARAGRAPH_\nValkobeisa on ollut kotiaavikoidensa suosittua riistaa. Beduiinit ovat mets\xc3\xa4st\xc3\xa4neet sit\xc3\xa4 sen nahan ja maukkaan lihan vuoksi. Lis\xc3\xa4ksi valkobeisan verell\xc3\xa4 uskottiin olevan parantavia voimia k\xc3\xa4\xc3\xa4rmeenpuremia ja ampumahaavoja vastaan. Suurriistan mets\xc3\xa4st\xc3\xa4j\xc3\xa4t jahtasivat niit\xc3\xa4 saadakseen mets\xc3\xa4stysmuistoja. Lajia mets\xc3\xa4stettiin pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n kamelien sel\xc3\xa4st\xc3\xa4, kunnes mets\xc3\xa4stys tehostui nelipy\xc3\xb6r\xc3\xa4isten ajoneuvojen ja tehokkaampien automaattikiv\xc3\xa4\xc3\xa4reiden saatavuuden parannuttua._NEWLINE_Luultavasti vain kameli on inspiroinut valkobeisaa enemm\xc3\xa4n arabialaisia kansantaruja ja runoutta. He ihailivat sen valkeutta ja k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t siit\xc3\xa4 nime\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dWahedi Arabi\xe2\x80\x9d, jolla viitataan valkobeisan puhtaaseen ja kirkkaaseen v\xc3\xa4ritykseen. Sit\xc3\xa4 on my\xc3\xb6s kutsuttu \xe2\x80\x9dvillilehm\xc3\xa4ksi\xe2\x80\x9d ja kuvailtu tuikkivaksi t\xc3\xa4hdeksi kimaltelemassa taivaalla. Valkobeisojen taisteluista ihmisi\xc3\xa4 ja heid\xc3\xa4n koiriaan vastaan jo kauan sitten kirjoittaneet arabirunoilijat eiv\xc3\xa4t koskaan toivoneet mets\xc3\xa4st\xc3\xa4jien voittoa. Runoilijat vertasivat beisalaumaa \xe2\x80\x9dkauniiksi mets\xc3\xa4ksi karulla aavikolla\xe2\x80\x9d. Beisa oli vallan, arvokkuuden ja ylpeyden symboli, koska se ei koskaan paennut mahdollista taistelua, vaan heid\xc3\xa4n mukaansa seurasi ahdistelijaansa, kunnes se joko h\xc3\xa4visi tai voitti hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4j\xc3\xa4n. Valkobeisa on saattanut vaikuttaa yksisarvisen taruun, koska se voi sivulta katsottuna n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 silt\xc3\xa4, kuin sill\xc3\xa4 olisi vain yksi sarvi. Lis\xc3\xa4ksi sen juoksu muistuttaa enemm\xc3\xa4n hevosen kuin antiloopin juoksua._NEWLINE_Valkobeisa oli vuonna 2006 Dohassa pidettyjen Aasian kisojen maskotti."