b'\n_START_ARTICLE_\nSkip James\n_START_PARAGRAPH_\nSkip James, oik. Nehemiah Curtis James, (21. kes\xc3\xa4kuuta 1902 Mississippi \xe2\x80\x93 3. lokakuuta 1969) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja, kitaristi, pianisti ja lauluntekij\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nSkip James syntyi l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Bentonian kaupunkia Mississippiss\xc3\xa4. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli pirtutrokari, joka j\xc3\xa4tti perheens\xc3\xa4 pojan ollessa viiden vanha. Jo seitsem\xc3\xa4n vuoden ik\xc3\xa4isen\xc3\xa4, vuonna 1909, James innostui musiikista n\xc3\xa4hty\xc3\xa4\xc3\xa4n viulisti Green McCloudin esitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n \xe2\x80\x9dDrunken Spree\xe2\x80\x9d -nimisen kappaleen kahden kitaristin kanssa. Toinen kitaristeista oli nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Henry Stuckey, ja saatuaan kitaran \xc3\xa4idilt\xc3\xa4\xc3\xa4n 10-vuotiaana James vietti paljon aikaa h\xc3\xa4nen kanssaan saaden n\xc3\xa4in oppia soittamiseen._NEWLINE_Vuonna 1914 James oli muuttanut \xc3\xa4itins\xc3\xa4 per\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Sidonin kaupunkiin, mutta h\xc3\xa4n j\xc3\xa4tti kotinsa, koska ei viihtynyt kyseisell\xc3\xa4 seudulla. Vuonna 1917 James kuitenkin muutti taas \xc3\xa4itins\xc3\xa4 luokse, nyt Bentoniaan, jossa h\xc3\xa4n alkoi my\xc3\xb6s k\xc3\xa4yd\xc3\xa4 high schoolia ja opetella soittamaan pianoa. Ennen varsinaista pianonsoittoa h\xc3\xa4n harjoitteli koskettimilla soittamista uruilla. Pari vuotta my\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n j\xc3\xa4tti koulun ja alkoi ty\xc3\xb6skennell\xc3\xa4 tiety\xc3\xb6l\xc3\xa4isen\xc3\xa4 Rulevilless\xc3\xa4._NEWLINE_James liikkui Rulevillest\xc3\xa4 l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4\xc3\xa4n ymp\xc3\xa4ri Mississippin suistoaluetta esiintyen eri kaupungeissa ja ty\xc3\xb6skennellen puutavarateollisuuden parissa. Vuonna 1921 h\xc3\xa4n oli t\xc3\xb6iss\xc3\xa4 sahalla Arkansasin Weonassa ja tapasi siell\xc3\xa4 pianistin nimelt\xc3\xa4 Will Crabtree. T\xc3\xa4lt\xc3\xa4 miehelt\xc3\xa4 James oppi sek\xc3\xa4 pianonsoittoa ett\xc3\xa4 my\xc3\xb6s holtittomia el\xc3\xa4m\xc3\xa4ntapoja (liittyen alkoholiin sek\xc3\xa4 naisiin). James joutui kuitenkin jonkun naisen kanssa niin suuriin riitoihin, ett\xc3\xa4 siirtyi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n jupakan vuoksi Memphisiin, jossa h\xc3\xa4n sai ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 pianistina. T\xc3\xb6iden loputtua Memphisiss\xc3\xa4 James palasi Bentoniaan, jossa h\xc3\xa4n kohtasi j\xc3\xa4lleen vanhan yst\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Henry Stuckeyn. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa Jamesin n\xc3\xa4hd\xc3\xa4\xc3\xa4n kehitt\xc3\xa4neen Stuckeyn avulla lopullisesti omaper\xc3\xa4isen kitaransoittotyylins\xc3\xa4._NEWLINE_Joskus vuonna 1930 James p\xc3\xa4\xc3\xa4si levytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n musiikkiaan Paramount Recordsilla ty\xc3\xb6skennelleen H. C. Speirin johdolla. Speir oli vienyt studioon alun perin my\xc3\xb6s Charlie Pattonin ja muita blues-muusikoita. Jamesin levytyssopimus oli kaksivuotinen, ja seuraavan vuoden helmikuussa h\xc3\xa4n levytti Wisconsinin Graftonissa 18 kappaletta. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 viisi on pianokappaleita ja loput kitaralla soitettuja. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 kappaleita kuunteli muun yleis\xc3\xb6n lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s Robert Johnson, joka teki oman versionsa Jamesin kappaleesta \xe2\x80\x9d22\xe2\x80\x9320 Blues\xe2\x80\x9d (nimell\xc3\xa4 \xe2\x80\x9d32\xe2\x80\x9320 Blues\xe2\x80\x9d) sek\xc3\xa4 loi laulun \xe2\x80\x9dHellhound on my Trail\xe2\x80\x9d perustuen Jamesin kappaleisiin \xe2\x80\x9dYola My Blues Away\xe2\x80\x9d sek\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dDevil Got My Woman\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Speirin ei kuitenkaan onnistunut saada Jamesia studioon en\xc3\xa4\xc3\xa4 uudestaan, koska t\xc3\xa4m\xc3\xa4 kohtasi viinatrokarista saarnamieheksi k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ja oli l\xc3\xa4htenyt t\xc3\xa4m\xc3\xa4n mukaan julistamaan uskonnollista sanomaa. Saarnamiehen\xc3\xa4 Jamesit oleskelivat enimm\xc3\xa4kseen Texasin Planossa. Skip palasi Bentoniaan 1950-luvulla \xc3\xa4itins\xc3\xa4 kuoleman j\xc3\xa4lkeen ja el\xc3\xa4tti itsens\xc3\xa4 tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 erilaisia t\xc3\xb6it\xc3\xa4 \xe2\x80\x93 ei kuitenkaan en\xc3\xa4\xc3\xa4 muusikkona._NEWLINE_1960-luvulla blues-musiikki alkoi tulla suosituksi valkoisten musiikin harrastajien keskuudessa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Vuonna 1964 joukko blues-harrastajia onnistui tavoittamaan Skip Jamesin Tunican kaupungista. Samoihin aikoihin l\xc3\xb6ydettiin my\xc3\xb6s uudestaan viel\xc3\xa4 Jamesia vanhempi merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 blues-muusikko Son House. On sanottu, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaksi l\xc3\xb6yt\xc3\xb6\xc3\xa4 aloittivat blues-musiikin uuden tulemisen Amerikassa._NEWLINE_Vuosien mittaan pitki\xc3\xa4 taukoja pit\xc3\xa4nyt Skip James esiintyi taas yleis\xc3\xb6lle ja teki levyj\xc3\xa4 eri merkeille huolimatta sairaudestaan. Osa h\xc3\xa4nen kappaleistaan oli samoja kuin 1930-luvulla, mutta h\xc3\xa4n teki my\xc3\xb6s uusia lauluja. Yksi tuon ajan tunnetuimmista yhtyeist\xc3\xa4, brittil\xc3\xa4inen Cream, levytti Skip Jamesin kappaleen \xe2\x80\x9dI\xe2\x80\x99m so Glad\xe2\x80\x9d vuonna 1966. Jamesin mukaan h\xc3\xa4nen oma alkuper\xc3\xa4inen levytyksens\xc3\xa4 oli Creamin versiota parempi. James kuoli sy\xc3\xb6p\xc3\xa4\xc3\xa4n 67-vuotiaana vuonna 1969.\n_START_SECTION_\nSkip Jamesin tyyli\n_START_PARAGRAPH_\nSkip Jamesin bluestyyli on helposti tunnistettavissa, ja h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yhten\xc3\xa4 omaper\xc3\xa4isimmist\xc3\xa4 blues-muusikoista. H\xc3\xa4nen laulu\xc3\xa4\xc3\xa4nens\xc3\xa4 on hyvin korkea, ja h\xc3\xa4n laulaa usein gospel-musiikille tyypillisell\xc3\xa4 antaumuksella. Muutamat h\xc3\xa4nen levytyksist\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s ovat varsinaista gospel-musiikkia tyylilt\xc3\xa4\xc3\xa4n ja sanoituksiltaan. Jamesin kitaransoitto on useihin muihin varhaisiin blueskitaristeihin verrattuna teknisesti varsin taitavaa, ja h\xc3\xa4n ottaa monipuolisesti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6ns\xc3\xa4 otelaudan sek\xc3\xa4 matalimmat ett\xc3\xa4 korkeimmat \xc3\xa4\xc3\xa4net. Kitaraa soittaessaan James k\xc3\xa4ytti avointa E-virett\xc3\xa4 (E-H-E-G\xe2\x99\xaf-H-E = E-duurisointu vapailla kielill\xc3\xa4) ja n\xc3\xa4pp\xc3\xa4ili kieli\xc3\xa4 verrattain nopealla tekniikalla, joka hy\xc3\xb6dynsi p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa kolmea sormea._NEWLINE_Jamesin on oletettu saaneen vaikutteita falsettia hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n laulutyyliins\xc3\xa4 Tommy Johnson -nimiselt\xc3\xa4 blues-muusikolta. Samoin Charlie Patton liikkui samoilla seuduilla, ja h\xc3\xa4nen soittotyylins\xc3\xa4 arvellaan vaikuttaneen Jamesin n\xc3\xa4pp\xc3\xa4ilytekniikkaan. Yst\xc3\xa4v\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4n Henry Stuckeylt\xc3\xa4 h\xc3\xa4n omaksui avoimen E-vireen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n. Stuckey oli itse oppinut t\xc3\xa4m\xc3\xa4n ollessaan ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan aikaan Ranskassa. Usein Skip James on nimetty delta bluesin Bentonia-koulukunnan edustajaksi h\xc3\xa4nen kotikaupunkinsa mukaan.\n_START_SECTION_\nLevytykset\n_START_PARAGRAPH_\nSkip Jamesin vuoden 1931 nauhoituksia on s\xc3\xa4ilynyt vain muutamia kappaleita vanhoilla levyill\xc3\xa4. Savikiekkoina l\xc3\xb6ydetyt 18 kappaletta on julkaistu CD-levyll\xc3\xa4, mutta monet kappaleista ovat siirretty eritt\xc3\xa4in kuluneilta savikiekoilta parempien puutteessa. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 levytyksi\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n kuitenkin bluesin t\xc3\xa4rkeimpiin kuuluvina. 1960-luvun nauhoitukset on saatavina monilla eri levyill\xc3\xa4. Skip Jamesin tunnetuimpia kappaleita ovat \xe2\x80\x9dDevil Got My Woman\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dHard Time Killin\xe2\x80\x99 Floor Blues\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dJesus Is a Mighty Good Leader\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dI\xe2\x80\x99m So Glad\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dSpecial Rider Blues\xe2\x80\x9d. Skip Jamesin alkuper\xc3\xa4iset savikiekkolevyt ovat Son Housen levyjen j\xc3\xa4lkeen levyker\xc3\xa4ilij\xc3\xb6iden eniten himoitsemia \xc3\xa4\xc3\xa4nityksi\xc3\xa4 niiden harvinaisuuden takia. Alkuper\xc3\xa4isi\xc3\xa4 savikiekkoja on arvioitu olevan j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 vain 15 kappaletta.'