b'\n_START_ARTICLE_\nJ\xc3\xa4rvi\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rvi on merest\xc3\xa4 erill\xc3\xa4\xc3\xa4n oleva maaston muotojen rajaama yhten\xc3\xa4inen vesialue. J\xc3\xa4rven vesi ei virtaa tiettyyn suuntaan, ainakaan jatkuvasti. J\xc3\xa4rve\xc3\xa4 pienempi seisova vesi on lampi ja virtaavia vesimuodostumia ovat joet ja purot. Useimmat j\xc3\xa4rvet ovat suolattomia. Suolaisia j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 kutsutaan suolaj\xc3\xa4rviksi. Yleens\xc3\xa4 j\xc3\xa4rveen johtaa ja siit\xc3\xa4 laskee pois joki. Osa j\xc3\xa4rvist\xc3\xa4 saa vetens\xc3\xa4 l\xc3\xa4hteist\xc3\xa4. Erikoistapauksia ovat j\xc3\xa4\xc3\xa4tik\xc3\xb6n alla olevat j\xc3\xa4rvet, esimerkiksi Vostok Antarktiksella._NEWLINE_Laskujoettomissa j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 vett\xc3\xa4 poistuu ainoastaan haihtumalla. Siksi ne ovat usein eritt\xc3\xa4in suolaisia. T\xc3\xa4llaisia ovat esimerkiksi maailman suolaisimmat j\xc3\xa4rvet Kuollutmeri ja Iso Suolaj\xc3\xa4rvi sek\xc3\xa4 maailman suurin j\xc3\xa4rvi Kaspianmeri. T\xc3\xa4llaiset j\xc3\xa4rvet ovat usein merenpinnan alapuolella.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4rvien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rvien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n arviointia vaikeuttaa se, ett\xc3\xa4 j\xc3\xa4rvelle ei ole t\xc3\xa4sm\xc3\xa4llist\xc3\xa4 kokom\xc3\xa4\xc3\xa4ritelm\xc3\xa4\xc3\xa4. Suomessa on 187\xc2\xa0888 j\xc3\xa4rve\xc3\xa4 tai lampea, joiden pinta-ala on v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n 0,05 hehtaaria. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 j\xc3\xa4rvist\xc3\xa4 noin 56\xc2\xa0000 on yli hehtaarin ja noin 2\xc2\xa0600 on yli neli\xc3\xb6kilometrin suuruisia. Suomen j\xc3\xa4rvien kokonaispinta-ala on 32\xc2\xa0600 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4. J\xc3\xa4rvien keskisyvyys Suomessa on noin kuusi metri\xc3\xa4 ja niiden yhteistilavuus on noin 235 kuutiokilometri\xc3\xa4, nelj\xc3\xa4sosa Laatokan tilavuudesta._NEWLINE_Vertailun vuoksi esimerkiksi Ruotsissa on 95\xc2\xa0700 yli hehtaarin kokoista j\xc3\xa4rve\xc3\xa4, joiden yhteispinta-ala on noin 40\xc2\xa0000 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4. Se on noin 9\xc2\xa0% Ruotsin pinta-alasta. My\xc3\xb6s ruotsalaiset j\xc3\xa4rvet ovat pieni\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 noin 80\xc2\xa0000 j\xc3\xa4rve\xc3\xa4 ovat alle 10 hehtaarin kokoisia. 23 j\xc3\xa4rve\xc3\xa4 ovat yli 100 neli\xc3\xb6kilometrin suuruisia ja niiden yhteispinta-ala muodostaa l\xc3\xa4hes nelj\xc3\xa4sosan Ruotsin j\xc3\xa4rvien kokonaispinta-alasta. Erityisesti V\xc3\xa4nern, jonka pinta-ala on 5\xc2\xa0648 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4 ja johon mahtuu 153\xc2\xa0000 miljoonaa kuutiometri\xc3\xa4 eli 153 kuutiokilometri\xc3\xa4 vett\xc3\xa4, on Euroopan mittakaavassa huomattava vesist\xc3\xb6._NEWLINE_J\xc3\xa4rvet peitt\xc3\xa4v\xc3\xa4t maapallon maapinta-alasta 1,8 prosenttia eli 2,7 miljoonaa neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4. Maapallon j\xc3\xa4rvien kokonaism\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 on yli kymmenen miljoonaa. Yli 500 neli\xc3\xb6kilometrin suuruisia j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 on 254, joista 190 on makeavetisi\xc3\xa4 ja 64 suolaisia. Suomalainen maantieteilij\xc3\xa4 J. G. Gran\xc3\xb6 (1882\xe2\x80\x931956) m\xc3\xa4\xc3\xa4ritteli j\xc3\xa4rveksi v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n 200 metrin pituisen vesialtaan. My\xc3\xb6hemmin Suomessa pidettiin j\xc3\xa4rven\xc3\xa4 vesiallasta, jonka l\xc3\xa4pimitta oli v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n 200 metri\xc3\xa4. Ihmiset k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t vesialtaiden nimiss\xc3\xa4 osioita \xe2\x80\x9dj\xc3\xa4rvi\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dlampi\xe2\x80\x9d m\xc3\xa4\xc3\xa4ritelmist\xc3\xa4 huolimatta hyvin eri tavalla.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4rvien kehitys\n_START_PARAGRAPH_\nGeologisina muodostumina j\xc3\xa4rvet ovat jokseenkin lyhytik\xc3\xa4isi\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 ne t\xc3\xa4yttyv\xc3\xa4t v\xc3\xa4hitellen jokien niihin tuomista maa-aineksista, sedimenteist\xc3\xa4 tai soistuvat, ja my\xc3\xb6s kynnys, jonka taakse ne ovat patotutuneet, kuluu varsinkin laskujoen alkukohdasta. Viimeisimm\xc3\xa4n j\xc3\xa4\xc3\xa4kauden p\xc3\xa4\xc3\xa4ttymisest\xc3\xa4 on kuitenkin kulunut sen verran lyhyt aika, ett\xc3\xa4 silloin syntyneist\xc3\xa4 j\xc3\xa4rvist\xc3\xa4 monet ovat viel\xc3\xa4 j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n vuoksi maapallolla onkin eniten j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 niill\xc3\xa4 alueilla, jotka tuolloin olivat j\xc3\xa4\xc3\xa4tik\xc3\xb6n peitossa, kuten Fennoskandiassa ja Kanadassa, sek\xc3\xa4 er\xc3\xa4iss\xc3\xa4 vuoristossa kuten Alpeilla. Ihmiset ovat my\xc3\xb6s kuivattaneet j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 viljelysmaiksi eli j\xc3\xa4rvikuivioiksi._NEWLINE_Maankohoamisen seurauksena j\xc3\xa4rvet Suomessa kallistuvat. Voimakkainta kallistuminen on Pohjanmaan rannikolla ja heikkenee kaakon suuntaan. Kallistumisen havaitsee siten ett\xc3\xa4 pohjois- ja luoteisrannalla pohja tulee n\xc3\xa4kyviin, etel\xc3\xa4- ja kaakkoisrannalla vesi puolestan nousee. Kuivattujen j\xc3\xa4rvien pohjilta on l\xc3\xb6ydetty my\xc3\xb6s kannokoita, jotka osoittavat paikalla joskus kasvaneen mets\xc3\xa4\xc3\xa4, mutta kallistumisen seurauksena puut ovat j\xc3\xa4\xc3\xa4neet veden alle.  _NEWLINE_Usein j\xc3\xa4rvi saa vetens\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4osan joista ja sen vesi virtaa jokea pitkin mereen. T\xc3\xa4llaista j\xc3\xa4rve\xc3\xa4 nimitet\xc3\xa4\xc3\xa4n laskujoelliseksi j\xc3\xa4rveksi eli l\xc3\xa4pivirtaamaj\xc3\xa4rveksi. Sen vastakohta on umpij\xc3\xa4rvi, josta vesi poistuu haihtumalla ja mahdollisesti maaper\xc3\xa4n l\xc3\xa4pi tihkumalla. Umpij\xc3\xa4rvi, johon tulee vett\xc3\xa4 jokea pitkin, on p\xc3\xa4\xc3\xa4tej\xc3\xa4rvi. P\xc3\xa4\xc3\xa4tej\xc3\xa4rvi on tyypillinen kuivien alueiden eli aridien j\xc3\xa4rvi. Pohjavesij\xc3\xa4rveksi nimitet\xc3\xa4\xc3\xa4n j\xc3\xa4rve\xc3\xa4, jonka pohja on alempana kuin allasta ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4n pohjaveden pinta. On olemassa my\xc3\xb6s j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4, joihin imeytyy vett\xc3\xa4 merest\xc3\xa4, joesta tai toisesta j\xc3\xa4rvest\xc3\xa4. Esimerkiksi P\xc3\xa4ij\xc3\xa4nteeseen virtaa Vesij\xc3\xa4rven vett\xc3\xa4 harjun l\xc3\xa4pi._NEWLINE_L\xc3\xa4pivirtaamaj\xc3\xa4rvi on joen uoman laajentuma. Sen hydrologiseen vesitaseeseen vaikuttaa tulevien ja l\xc3\xa4htevien jokien virtaamat sek\xc3\xa4 j\xc3\xa4rveen satavan ja siit\xc3\xa4 haihtuvan veden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4. T\xc3\xa4llainen j\xc3\xa4rvi varastoi runsaiden sateiden vett\xc3\xa4 ja tasoittaa jokien virtaamia luovuttaessaan vett\xc3\xa4\xc3\xa4n v\xc3\xa4hitellen purkauskohtansa eli luusuan kautta. Esimerkiksi P\xc3\xa4ij\xc3\xa4nne tasaa Kymijoen virtaamaa. Laskujoeton p\xc3\xa4\xc3\xa4tej\xc3\xa4rvi syntyy, kun joki laskee umpinaiseen laaksoon. Sen vesitase on hyvin vaihteleva ja veden korkeusvaihtelut suuria. P\xc3\xa4\xc3\xa4tej\xc3\xa4rvi saattaa ajoittain kuivua melkein kokonaan. N\xc3\xa4in k\xc3\xa4y monessa suolapitoisessa j\xc3\xa4rvess\xc3\xa4 kuivana aikana ja joissakin kylm\xc3\xa4n ilmaston j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 veden j\xc3\xa4\xc3\xa4tyess\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nSuolaj\xc3\xa4rvet\n_START_PARAGRAPH_\nSuolaj\xc3\xa4rvet muodostavat oman j\xc3\xa4rviryhm\xc3\xa4ns\xc3\xa4, jonka veden tiheys on tavallista j\xc3\xa4rvivett\xc3\xa4 suurempi. Suolapitoisuus voi olla hyvinkin suuri. Se aiheutuu suuresta haihtumisesta muun muassa aro- ja aavikkoalueiden j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4. Yhdysvaltain Utahissa sijaitsevan Ison Suolaj\xc3\xa4rven suolapitoisuus on 23 prosenttia ja Kuolleenmeren 24 prosenttia. Osa j\xc3\xa4rvist\xc3\xa4 on suolaliejukkoa, kuten Australian Eyrej\xc3\xa4rvi. J\xc3\xa4rviveden suolaisuus voi johtua my\xc3\xb6s siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 merivett\xc3\xa4 suodattuu j\xc3\xa4rveen maaper\xc3\xa4n l\xc3\xa4pi. N\xc3\xa4in tapahtuu usein laguuneissa ja altaiksi padotuissa merenlahdissa. Merivesi voi joskus virrata my\xc3\xb6s matalan rantavallin yli. Suolan koostumus riippuu j\xc3\xa4rve\xc3\xa4 ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4n maa- ja kallioper\xc3\xa4n sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 mineraaleista. Iso Suolaj\xc3\xa4rvi ja Kuollutmeri sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t runsaasti suolahapon suoloja eli klorideja, joissakin Kanadan j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 on rikkihapon suoloja eli sulfaatteja ja joissakin Yhdysvaltain j\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 on paljon hiilihapon suoloja eli karbonaatteja._NEWLINE_Kaspianmeri on suuri j\xc3\xa4rvi, jonka suolapitoisuus on erilainen eri osissa j\xc3\xa4rve\xc3\xa4. Siihen laskevien jokien suolaton vesi v\xc3\xa4hent\xc3\xa4\xc3\xa4 suolapitoisuutta. Toisaalta suolaisuus alentaa veden j\xc3\xa4\xc3\xa4tymispistett\xc3\xa4. Tiibetiss\xc3\xa4 on mitattu j\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n j\xc3\xa4rven veden l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilaksi \xe2\x80\x9311\xc2\xa0\xc2\xb0C ja Etel\xc3\xa4-Siperiassa \xe2\x80\x9330\xc2\xa0\xc2\xb0C. Suolaj\xc3\xa4rvess\xc3\xa4 ei yleens\xc3\xa4 ole pystysuoria virtauksia, sill\xc3\xa4 alusvesi on pintavett\xc3\xa4 suolaisempaa ja tihe\xc3\xa4mp\xc3\xa4\xc3\xa4. T\xc3\xa4llaisia j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 nimitet\xc3\xa4\xc3\xa4n meromiktisiksi. Alusvesi on usein hapetonta ja siin\xc3\xa4 on paljon rikkivety\xc3\xa4. Koska rikkivety sitoutuu mustaan pohjaliejuun, on pohjan kasvisto ja el\xc3\xa4imist\xc3\xb6 hyvin niukkaa._NEWLINE_Jos laskujoettomaan suolaj\xc3\xa4rveen tulee ajoittain hyvin v\xc3\xa4h\xc3\xa4n jokivett\xc3\xa4, sen rantoja peitt\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 vesi, v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 suolakarsta. T\xc3\xa4llaisia j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 on Pohjois-Afrikassa, Keski-Aasiassa ja Australiassa aavikoiden reunoilla. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 ajoittaiset j\xc3\xa4rvet tunnetaan usealla nimell\xc3\xa4. Niist\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n nimityst\xc3\xa4 sebkha, takyr tai salar (esp.). Kun j\xc3\xa4rvi on suolakarstan reunustama rapakko, siit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n nimityst\xc3\xa4 chott (ransk.).\n_START_SECTION_\nEli\xc3\xb6st\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nKukin j\xc3\xa4rvi muodostaa oman pienen ekosysteemins\xc3\xa4. J\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 ja niiden v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 l\xc3\xa4heisyydess\xc3\xa4 el\xc3\xa4\xc3\xa4 monia eli\xc3\xb6lajeja, onhan kostea ja usein ravinnepitoinenkin multa oiva kasvualusta kasveille. Kasveja taas sy\xc3\xb6v\xc3\xa4t el\xc3\xa4imet ja niit\xc3\xa4 edelleen toiset el\xc3\xa4imet. J\xc3\xa4rviss\xc3\xa4 el\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s suurempia selk\xc3\xa4rankaisia el\xc3\xa4imi\xc3\xa4, kuten vesilintuja ja kaloja. Selk\xc3\xa4rangattomista voi mainita esimerkkein\xc3\xa4 kasvi- ja el\xc3\xa4inplanktonin sek\xc3\xa4 pohjael\xc3\xa4imet._NEWLINE_J\xc3\xa4rvien biologista toimintaa tarkastellaan kasviplanktonin tuotannon perusteella. J\xc3\xa4rvet jaetaan kahteen p\xc3\xa4\xc3\xa4tyyppiin: niukkatuottoisiin eli oligotrofisiin ja runsastuottoisiin eli eutrofisiin j\xc3\xa4rviin. K\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 tuotannon m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 mitataan tutkimalla paljonko lev\xc3\xa4t yhteytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t hiilt\xc3\xa4 tietyss\xc3\xa4 aikayksik\xc3\xb6ss\xc3\xa4._NEWLINE_Luonnontilaiset j\xc3\xa4rvet ovat tavallisesti niukkatuottoisia eli kasviplanktonin tuotanto on niiss\xc3\xa4 v\xc3\xa4h\xc3\xa4ist\xc3\xa4. Se voi johtua esimerkiksi ravinteiden niukkuudesta tai ravinteiden yksipuolisuudesta. Koska j\xc3\xa4rvi tuottaa v\xc3\xa4h\xc3\xa4n eloper\xc3\xa4ist\xc3\xa4 massaa, tarvitaan sen hajotukseenkin vain v\xc3\xa4h\xc3\xa4n happea. Koska happitilanne on hyv\xc3\xa4, ovat lohikalat j\xc3\xa4rvess\xc3\xa4 vallitsevina. Oligotrofisen j\xc3\xa4rven vesi on tyypillisesti kirkasta ja j\xc3\xa4rvess\xc3\xa4 on v\xc3\xa4h\xc3\xa4n rantakasvillisuutta._NEWLINE_Kulttuurin vaikutuspiiriss\xc3\xa4 olevat j\xc3\xa4rvet ovat usein runsastuottoisia. Ne tuottavat paljon lehtivihre\xc3\xa4llisi\xc3\xa4 levi\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n massan biologisessa hajotuksessa kuluu paljon happea, mink\xc3\xa4 vuoksi j\xc3\xa4rven alusvesi on joko hapetonta tai v\xc3\xa4h\xc3\xa4happista. Eutrofisen j\xc3\xa4rven tunnusmerkkej\xc3\xa4 ovat laaja rantavy\xc3\xb6hyke, rannan rehev\xc3\xa4 kasvillisuus, lietepohja, levien v\xc3\xa4rj\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4 vesi ja runsas kalakanta._NEWLINE_Edell\xc3\xa4 kuvatuilla kahdella p\xc3\xa4\xc3\xa4tyypill\xc3\xa4 on useita alatyyppej\xc3\xa4, joista Suomessa on yleisi\xc3\xa4 humuksiset eli dystrofiset j\xc3\xa4rvet. Niiden vesi on per\xc3\xa4isin suolta ja se on humuksen ruskeaksi v\xc3\xa4rj\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4. Usein t\xc3\xa4llaisen j\xc3\xa4rven pohjalle kerrostuu minerogeenisi\xc3\xa4, organogeenisi\xc3\xa4 tai kemiallisia sedimenttej\xc3\xa4. Tavallisin minerogeeninen sedimentti on savea. Organogeenist\xc3\xa4 sedimentti\xc3\xa4 on humuksesta muodostunut muta, eli\xc3\xb6iden j\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksist\xc3\xa4 kerrostunut detrituslieju, piilev\xc3\xa4lieju ja kutiinilieju. Kemiallisia sedimenttej\xc3\xa4 ovat esimerkiksi kalkkiliete, j\xc3\xa4rvimalmi ja kuivilla alueilla suolakerrostumat.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4rvien limnologiaa\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rven ekosysteemille ensiarvoisen t\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4 varsinkin Suomen olosuhteissa ovat jokasyksyiset ja -kev\xc3\xa4iset t\xc3\xa4yskierrot. T\xc3\xa4yskierto tarkoittaa sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 j\xc3\xa4rven kerrostunut vesi sekoittuu pystysuunnassa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tasaa j\xc3\xa4rven happi- ja ravinnepitoisuuksia. Talven aikana j\xc3\xa4rven alusveden happi on usein kulunut orgaanisen aineksen hapettumiseen. _NEWLINE_T\xc3\xa4yskierto perustuu veden erilaisista l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tiloista johtuviin tiheyseroihin. Kylm\xc3\xa4 vesi pyrkii painumaan kohti pohjaa ja l\xc3\xa4mmin nousemaan yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4in. Kes\xc3\xa4isin ja talvisin pystysuuntainen sekoittuminen on heikkoa, sill\xc3\xa4 kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 pintavesi on auringon l\xc3\xa4mmityksen ansiosta l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4mp\xc3\xa4\xc3\xa4 kuin alusvesi. Vastaavasti talvella raskas neliasteinen vesi on vajonnut pohjaan pintal\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilan ollessa 0\xc2\xa0\xc2\xb0C (neliasteinen vesi on raskainta veden poikkeuksellisen l\xc3\xa4mp\xc3\xb6laajenemisen vuoksi). _NEWLINE_Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 t\xc3\xa4yskierto tapahtuu j\xc3\xa4\xc3\xa4n sulamisen aikana tai sit\xc3\xa4 ennen. Aurinko alkaa l\xc3\xa4mmitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kylmi\xc3\xa4 pintavesi\xc3\xa4, kunnes koko vesimassan l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on noin 4\xc2\xa0\xc2\xb0C ja sekoittuminen on mahdollista. Syksyll\xc3\xa4 t\xc3\xa4yskierto syntyy, kun j\xc3\xa4rven pintakerros j\xc3\xa4\xc3\xa4htyy alusvett\xc3\xa4 voimakkaammin. Syksyinen t\xc3\xa4yskierto kest\xc3\xa4\xc3\xa4 kauemmin kuin kev\xc3\xa4inen ja sen ajankohta vaihtelee. _NEWLINE_J\xc3\xa4rvi, jossa t\xc3\xa4yskierto tapahtuu kahdesti vuodessa on dimiktinen. Vastaavasti kerran vuodessa sekoittuvaa j\xc3\xa4rve\xc3\xa4 kutsutaan monomiktiseksi ja useammin sekoittuvaa polymiktiseksi. Amiktinen j\xc3\xa4rvi ei sekoitu koskaan ja oligomiktinen vain harvoin, poikkeuksellisissa olosuhteissa. Oligomiktisen j\xc3\xa4rven sekoittumisen voi laukaista esimerkiksi kylm\xc3\xa4 sade tai kova tuuli.\n_START_SECTION_\nUhat\n_START_PARAGRAPH_\nNykyj\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 uhkaa moderni tehomaatalous, teollisuus ja ihmisasutus. Maatalouden valumat rehev\xc3\xb6itt\xc3\xa4v\xc3\xa4t ja teollisuuden saastuttavat ja happamoittavat vesi\xc3\xa4. Joissain maailmankolkissa my\xc3\xb6s aavikoituminen on j\xc3\xa4rville uhka (esimerkiksi Aralj\xc3\xa4rvi, jonka pinta-alasta suurin osa on huvennut taivaan tuuliin).'