b'\n_START_ARTICLE_\nKekri\n_START_PARAGRAPH_\nKekri, my\xc3\xb6s keyri tai k\xc3\xb6yri, on perinteinen suomalainen syysjuhla, jonka juuret ovat eurooppalaisessa maatalouskulttuurissa. Sill\xc3\xa4 ei ole alkujaan ollut vakinaista kalenteriin sidottua ajankohtaa, vaan se m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ytyi kulloisenkin vuoden syystoimien mukaan. Kekrin aika alkaa Mikkelinp\xc3\xa4iv\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja jatkuu Pyh\xc3\xa4inmiesten p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4n (29. syyskuuta - lauantai, joka ajoittuu v\xc3\xa4lille 31. lokakuuta - 6. marraskuuta).\n_START_SECTION_\nAjankohta\n_START_PARAGRAPH_\nVarhaisempina aikoina kekrill\xc3\xa4 ei ollut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n tietty\xc3\xa4 kalenteriin sidottua ajankohtaa, vaan sit\xc3\xa4 saatettiin samassakin kyl\xc3\xa4ss\xc3\xa4 viett\xc3\xa4\xc3\xa4 eri taloissa eri aikaan sen mukaan, milloin kukin oli saanut t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4t syysty\xc3\xb6t loppuun suoritetuksi. Toisinaan sit\xc3\xa4 saatettiin viett\xc3\xa4\xc3\xa4 jo loppukes\xc3\xa4ll\xc3\xa4, tavallisimmin kuitenkin mikkelinp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n ja pyh\xc3\xa4inp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana. Esimerkiksi Kymenlaaksossa sit\xc3\xa4 vietettiin aikoinaan (ja viel\xc3\xa4 t\xc3\xa4n\xc3\xa4kin p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4) usein mikkelinp\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 seuraavana maanantaina._NEWLINE_Viimeist\xc3\xa4\xc3\xa4n 1800-luvun alussa kekrin ajankohdaksi vakiintui nimen\xc2\xadomaan pyh\xc3\xa4inp\xc3\xa4iv\xc3\xa4. Alkujaan sit\xc3\xa4 oli vietetty 1. marraskuuta, Ruotsissa ja Suomessa vuodesta 1772 l\xc3\xa4htien kuitenkin marraskuun ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 sunnuntaina (vuodesta 1955 l\xc3\xa4htien lauantaina). Toisinaan sanaa kekri onkin k\xc3\xa4ytetty my\xc3\xb6s pyh\xc3\xa4inp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n nimityksen\xc3\xa4. Ainakin 1800-luvun lopulla saatettiin pyh\xc3\xa4inp\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 nimitt\xc3\xa4\xc3\xa4 pyh\xc3\xa4kekriksi ja sit\xc3\xa4 seuraavaa viikkoa arkikekriksi.\n_START_SECTION_\nKekrin vietto\n_START_PARAGRAPH_\nKekri oli sadonkorjuun juhla ja karjamarkkinoiden aikaa, ja runsaalla ruoalla kestitt\xc3\xa4minen oli kekrinvietossa t\xc3\xa4rke\xc3\xa4ss\xc3\xa4 asemassa. Esimerkiksi kekripy\xc3\xb6ryk\xc3\xa4t ovat lihapy\xc3\xb6ryk\xc3\xb6it\xc3\xa4, joihin on laitettu sadonkorjuusta tulleita aineksia, kuten esimerkiksi punajuurta. Lammaspaisti oli toinen tyypillinen juhlaruoka, jota sy\xc3\xb6m\xc3\xa4\xc3\xa4n kutsuttiin my\xc3\xb6s suvun vainajat._NEWLINE_My\xc3\xb6hempin\xc3\xa4 aikoina kekrin osuminen samaan ajankohtaan kirkolliseen pyh\xc3\xa4inp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n kanssa johti toisaalta siihen, ett\xc3\xa4 se alettiin k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s vainajien muisto\xc2\xadjuhlaksi, jollainen se kuitenkaan, vastoin nykyisin yleist\xc3\xa4 luuloa, ei alun perin ollut._NEWLINE_Kekri kuuluu suomalaisten ty\xc3\xb6njuhlien piiriin. Se oli ilon juhla. Silloin laulettiin, leikittiin ja tanssittiin. Siit\xc3\xa4 muodostui 1800-luvulla my\xc3\xb6s palvelusv\xc3\xa4en l\xc3\xa4ksi\xc3\xa4isjuhla, jonka j\xc3\xa4lkeen heill\xc3\xa4 oli kaksi viikkoa vapaata ennen uuteen taloon siirtymist\xc3\xa4. Kekrin\xc3\xa4 alkoi palveluv\xc3\xa4en vapaaviikko. Kun talossa oli sy\xc3\xb6ty, juotu ja juhlittu, saivat piiat ja rengit l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 vierailemaan kotiseudulleen._NEWLINE_Koska kekrin k\xc3\xa4sitettiin vanhastaan merkitsev\xc3\xa4n vuoden vaihtumista, liittyi siihen usein my\xc3\xb6s erilaisten enteiden kuulustelua ja tulevaisuuden ennustamista samaan tapaan kuin nykyisin uuteenvuoteen._NEWLINE_Kekri muistutti usein saksalaisia karnevaaleja. Siihen liittyi my\xc3\xb6s tavallisimmin 12 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 kest\xc3\xa4nyt jakoaika, jolloin ei yleens\xc3\xa4 tehty ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n kuin oli v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4t\xc3\xb6nt\xc3\xa4._NEWLINE_Kekrin toisena p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 l\xc3\xa4hdettiin \xe2\x80\x9dkekri\xc3\xa4 kiert\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n\xe2\x80\x9d. Kyliss\xc3\xa4 liikkui seurueita, joissa oli mukana kekripukeiksi tai kekritt\xc3\xa4riksi naamioituneita hahmoja ja jotka halusivat taloista kestityst\xc3\xa4. Kyl\xc3\xa4n Kaisan paimentamana saattoi kulkueeseen kuulua my\xc3\xb6s Runsauden haltijatar, jonka iso rinta oli t\xc3\xa4ynn\xc3\xa4 n\xc3\xa4nnej\xc3\xa4. Ilmeisesti merkitt\xc3\xa4vin hahmo oli kekripukki, sarvekas ja pelottavan n\xc3\xa4k\xc3\xb6iseksi tarkoitettu olento. Kekripukki voitiin koota niin, ett\xc3\xa4 karhuntaljan tai vastaavan alla k\xc3\xa4veli kaksi miest\xc3\xa4, kauhat sarvina, kirves kuonona ja pitk\xc3\xa4 varsiluuta h\xc3\xa4nt\xc3\xa4n\xc3\xa4. Olkia, turkkia ja naamareita k\xc3\xa4ytettiin my\xc3\xb6s t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 rakennelmassa. Kyl\xc3\xa4n Kaisaksi puettiin kyl\xc3\xa4n pisin tai komein mies. H\xc3\xa4n vartioi pukkia. Pukki vieraili usein my\xc3\xb6s nuutinp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4, jolloin sit\xc3\xa4 kutsuttiin nuuttipukiksi._NEWLINE_Kirkko ei hyv\xc3\xa4ksynyt pakanalliseksi katsottua kekrin viettoa. Piispantarkastuksessa vuonna 1729 annettiin Rautalammilla papistolle kehotus, ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dheid\xc3\xa4n piti uskollisesti neuvoa Jumalan seurakuntaa luopumaan taikuudesta\xe2\x80\x9d. Useissa kirjaanpanoissa 1600- ja 1700-luvuilla oikeuden p\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirjat tiet\xc3\xa4v\xc3\xa4t kertoa kekrilampaista, joita sy\xc3\xb6tiin ep\xc3\xa4kristilliseen tapaan maanhaltijan kunniaksi. Rangaistusten pelossa perhe siirtyi esimerkiksi navettaan sy\xc3\xb6m\xc3\xa4\xc3\xa4n kekrin juhla-ateriaa. Suomalaiset olivat tottuneet viett\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n kekrijuhlaa, johon liittyi my\xc3\xb6s kiitos saadusta sadosta. Kielto oli niin ankara, ett\xc3\xa4 juhlatapa unohdettiin, samoin kuin vanhat laulut ja runot.\n_START_SECTION_\nKekri nykyisin\n_START_PARAGRAPH_\nKekri-perinne alkoi h\xc3\xa4vit\xc3\xa4 teollistumisen ja kaupungistumisen my\xc3\xb6t\xc3\xa4, ja monet kekriin liittyneet tavat ja perinteet ovat siirtyneet joulun ja nykyaikaisen uudenvuoden viettoon. Pisimp\xc3\xa4\xc3\xa4n perinne s\xc3\xa4ilyi It\xc3\xa4-Suomessa. Kekrin vietto on kuitenkin yleistym\xc3\xa4ss\xc3\xa4, muun muassa Talonpoikaiskulttuuris\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6 on edist\xc3\xa4nyt kekrin viettoa ja kehitt\xc3\xa4nyt uusia tapoja eri alueilla, maalla ja kaupungeissa vietett\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n syksyiseen juhlaan. Talonpoikaiskulttuuris\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6 on tuottanut kouluille mittavan kekrin opetusmateriaalin, joka on maksutta k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4viss\xc3\xa4. S\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6 j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s lasten kekripipari- ja -askartelupajoja. Suomessa kekri\xc3\xa4 vietet\xc3\xa4\xc3\xa4n nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n Kajaanissa polttamalla kekripukki, jonka paikalliset toimijat ovat rakentaneet. Kekripukin polttoon liittyy yleens\xc3\xa4 my\xc3\xb6s muuta ohjelmaa, esimerkiksi tanssiesitys, musiikkia jne._NEWLINE_Talonpoikaiskulttuuris\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6 on my\xc3\xb6s vuonna 2013 julkaissut maailman ensimm\xc3\xa4isen kekriaiheisen lasten seikkailukirjan Ahmattien y\xc3\xb6, jonka on kirjoittanut Kreetta Onkeli ja kuvittanut Jussi Kaakinen. Kirjaa luetaan syksyll\xc3\xa4 2016 helsinkil\xc3\xa4isiss\xc3\xa4 peruskouluissa, lukijana on n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4 Mari Rantasila.\n_START_SECTION_\nKekri Maalaisliiton juhlana\n_START_PARAGRAPH_\nKekrill\xc3\xa4 on ollut Suomessa my\xc3\xb6s poliittista merkityst\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen Maalaisliitto omaksui sen omaksi juhlap\xc3\xa4iv\xc3\xa4kseen. Valtakunnallista kekrijuhlaa Maalaisliitto vietti ensimm\xc3\xa4isen kerran vuonna 1945, ja sit\xc3\xa4 alkoivat viett\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s puolueen paikallisjaostot. Kekrijuhliin sis\xc3\xa4ltyi kansantanhuja ja pelimannimusiikkia sek\xc3\xa4 maaseutuun liittyv\xc3\xa4\xc3\xa4 koristelua. Nykyisin kekri poliittisena juhlana on jo pitk\xc3\xa4lti menett\xc3\xa4nyt merkityksens\xc3\xa4.'