b'\n_START_ARTICLE_\nHajuhein\xc3\xa4\n_START_SECTION_\nUlkon\xc3\xa4k\xc3\xb6 ja koko\n_START_PARAGRAPH_\nMonivuotinen hajuhein\xc3\xa4 kasvaa l\xc3\xa4hes metrin korkuiseksi. Se on lyhytr\xc3\xb6nsyinen ja kalju. Lehden tupet ovat avoimia. Karheat lehdet ovat pitk\xc3\xa4k\xc3\xa4rkisi\xc3\xa4, kapeatyvisi\xc3\xa4, 10\xe2\x80\x9322 senttimetri\xc3\xa4 pitki\xc3\xa4 ja 1\xe2\x80\x931,5 cm leveit\xc3\xa4. R\xc3\xb6yhy on 12\xe2\x80\x9320 cm pitk\xc3\xa4 ja sen haarat ovat siirottavia tai nuokkuvia. T\xc3\xa4hkyl\xc3\xa4t ovat 3 mm pitki\xc3\xa4, yksikukkaisia ja ter\xc3\xa4v\xc3\xa4selk\xc3\xa4isi\xc3\xa4. Kaleet ovat t\xc3\xa4hkyl\xc3\xa4n pituisia ja tasasoukkia. Ulkohelve on vihre\xc3\xa4 ja siin\xc3\xa4 on hyvin lyhyt, kaleiden peittoon j\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4 vihne. Hajuhein\xc3\xa4 kukkii hein\xc3\xa4kuussa. Nimens\xc3\xa4 kasvi on saanut siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 sen kuivat versot tuoksuvat kumariinilta.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys\n_START_PARAGRAPH_\nEuroopassa hajuhein\xc3\xa4\xc3\xa4 kasvaa harvinaisena Norjassa, Ruotsissa, Baltian maissa ja Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4, josta levinneisyysalue jatkuu katkonaisena Kaukasukselle ja Siperiaan aina Japaniin saakka. Yleisempi laji on Pohjois-Amerikassa, jossa sit\xc3\xa4 tavataan Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjois-ja keskiosissa. Suomessa hajuhein\xc3\xa4\xc3\xa4 tavataan etenkin H\xc3\xa4meest\xc3\xa4, Keski-Suomesta ja Savosta, muualta maasta on vain hajanaisia havaintoja. Kasvupaikkoja tunnetaan Suomesta alle 150. Hajuhein\xc3\xa4 lienee levinnyt Suomeen my\xc3\xb6h\xc3\xa4isj\xc3\xa4\xc3\xa4kaudella.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nHajuhein\xc3\xa4\xc3\xa4 tavataan useimmiten paikoissa, joissa vallitsee viile\xc3\xa4 ja tasaisen kostea pienilmasto. T\xc3\xa4llaisia paikkoja ovat muun muassa puronvarsilehdot, louhikot ja kivikkoiset lehdot.'