b"\n_START_ARTICLE_\nAristide Briand\n_START_PARAGRAPH_\nAristide Briand (28. maaliskuuta 1862 Nantes \xe2\x80\x93 7. maaliskuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen valtiomies. H\xc3\xa4n toimi Ranskan p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 11 kertaa vuosina 1909\xe2\x80\x931929 sek\xc3\xa4 ulkoministerin\xc3\xa4 vuodesta 1925. H\xc3\xa4n sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1926.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4 ja ura\n_START_PARAGRAPH_\nBriandin is\xc3\xa4 oli varakas majatalon pit\xc3\xa4j\xc3\xa4, joka l\xc3\xa4hetti h\xc3\xa4net kouluun Saint-Nazaireen ja my\xc3\xb6hemmin lukioon Nantesiin, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n tutustui Jules Verneen. H\xc3\xa4n opiskeli Pariisissa valmistuen lakimieheksi. Briand l\xc3\xa4hti varhain mukaan politiikkaan kirjoittaen anarkistien Le Peupleen ja my\xc3\xb6hemmin La Lanterneen, La Petite R\xc3\xa9publiqueen sek\xc3\xa4 sosialistien L\xe2\x80\x99Humanit\xc3\xa9hen, jota h\xc3\xa4n oli Jean Jaur\xc3\xa8sin kanssa perustamassa._NEWLINE_Briand kannatti ammattiliittoja ja syndikalismia, joka pyrki aikaansaamaan poliittisen muutoksen yleislakolla. Briand oli ehdolla parlamenttiin vuosina 1893 ja 1895 muttei tullut valituksi. Syndikalisteista h\xc3\xa4n siirtyi Jean Jaur\xc3\xa8s'n sosialistipuolueeseen (Parti socialiste fran\xc3\xa7ais). Vuonna 1902 Briand valittiin edustajainhuoneeseen._NEWLINE_Briand kannatti valtion ja kirkon erottamista toisistaan. H\xc3\xa4n osoitti my\xc3\xb6s sovittelukyky\xc3\xa4\xc3\xa4n, josta tuli kuuluisaksi j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n katolilaisten ja papiston vastustajien v\xc3\xa4lej\xc3\xa4. H\xc3\xa4n hylk\xc3\xa4si sosialistien periaatteen olla osallistumatta porvarillisiin hallituksiin, ja erotettiin yhdistyneest\xc3\xa4 sosialistipuolueesta ottaessaan vastaan koulutuksen ja kirkkojen ministerisalkun Sarrien'n radikaali- ja tasavaltalaispuolueen hallituksessa vuonna 1906. Georges Clemenceau valitsi h\xc3\xa4net oikeusministeriksi, ja Briandista tuli p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Clemenceaun tappion my\xc3\xb6t\xc3\xa4 vuonna 1909. P\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 h\xc3\xa4n hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si radikaalipuoluetta vastaan ja sai sosialistipuolueen vihan ylleen k\xc3\xa4sitelless\xc3\xa4\xc3\xa4n kovakouraisesti militantteja ammattij\xc3\xa4rjest\xc3\xb6j\xc3\xa4 ja murtaessaan rautatiety\xc3\xb6l\xc3\xa4isten lakon 1910._NEWLINE_P\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 Briand toimi vuosina 1909\xe2\x80\x931911, 1913, 1915\xe2\x80\x931917, 1921\xe2\x80\x931922, 1925\xe2\x80\x931926 ja 1929. Oikeistolaisempana h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 alettiin pit\xc3\xa4\xc3\xa4 kun h\xc3\xa4n kannatti konservatiivi Raymond Poincar\xc3\xa9n valintaa kolmannen tasavallan presidentiksi (virassa 1913\xe2\x80\x931920), toimi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 ja pidensi asevelvollisuusajan kolmeen vuoteen._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen maailmansota aloitti kehityksen, jonka my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Briand hyv\xc3\xa4ksyttiin j\xc3\xa4lleen my\xc3\xb6s vasemmistossa. H\xc3\xa4nen toimintansa p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 vuosina 1915\xe2\x80\x931917 ei ollut erityisen menestyksek\xc3\xa4st\xc3\xa4. Kautensa j\xc3\xa4lkeen Briand ei voinut hyv\xc3\xa4ksy\xc3\xa4 sodan valtavaa verenvuodatusta ja alkoi tunnustella rauhaa it\xc3\xa4valtalaisten kanssa. Marraskuussa 1917 p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi noussut Clemenceau oli kuitenkin taipumaton, ja Briand hiljennettiin eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 otettu mukaan vuoden 1919 rauhanneuvotteluihin. Briand palasi politiikkaan johtamalla kampanjaa, jolla estettiin Clemenceaun valinta presidentiksi. Tammikuussa 1921 h\xc3\xa4n palasi p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeriksi ja otti my\xc3\xb6s ulkopolitiikan hoitoonsa._NEWLINE_1920-luvulla Briandista tuli kunnioitettu kansainv\xc3\xa4linen johtaja. H\xc3\xa4n osallistui Lontoon vuoden 1921 ja Cannesin vuoden 1922 konferensseihin, valvoi Versailles\xe2\x80\x99n rauhan toimeenpanoa, riitaantui presidentti Alexandre Millerandin kanssa Saksalle asetetuista raskaista ehdoista ja erosi vuonna 1922 palaten valtaan 1925. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 v\xc3\xa4lin Poincar\xc3\xa9 oli miehitytt\xc3\xa4nyt Saksan Ruhrin alueen maksamattomien sotakorvausten vuoksi. Ulkoministerin\xc3\xa4 Briand toimi vuodesta 1925 l\xc3\xa4hes kuolemaansa saakka. Ulkoministerin\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oli l\xc3\xa4heisess\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 Yhdysvaltain Frank B. Kelloggin, Britannian Austen Chamberlainin ja Saksan Gustav Stresemannin kanssa._NEWLINE_Vuonna 1925 sovittiin Saksan l\xc3\xa4nsirajat Locarnon sopimuksessa, joka toi Saksan j\xc3\xa4lleen mukaan kansainv\xc3\xa4liseen yhteisty\xc3\xb6h\xc3\xb6n. Briand vaikutti Kansainliitossa edist\xc3\xa4en aseistariisuntaa ja kansainv\xc3\xa4list\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4. H\xc3\xa4n sai Stresemannin kanssa Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1926. Vuonna 1928 allekirjoitettiin h\xc3\xa4nen aloitteestaan Kellogg\xe2\x80\x93Briand-sopimus, joka kielsi sodan kansainv\xc3\xa4lisen politiikan v\xc3\xa4lineen\xc3\xa4. Vuonna 1930 Briand esitti Pan-Eurooppa-suunnitelman._NEWLINE_Briandia ei valittu tasavallan presidentiksi toukokuussa 1931. Tammikuussa 1932 h\xc3\xa4net syrj\xc3\xa4ytti ulkoministerin paikalta Pierre Laval. Briand kuoli \xc3\xa4killisesti kuusi viikkoa my\xc3\xb6hemmin."