b'\n_START_ARTICLE_\nYao Wenyuan\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4kerta\n_START_PARAGRAPH_\nYao Wenyuanin is\xc3\xa4 Yao Pengzi oli tunnettu vasemmistolainen kirjoittaja 1930-luvun Kiinassa. Yao itse ryhtyi kirjailijaksi ja kirjallisuuskriitikoksi ja toimi Shanghaissa. H\xc3\xa4n liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1948. H\xc3\xa4n kannatti jo nuorena Mao Zedongin ajatteluun perustuvaa puhdasoppista kirjallisuutta ja vastusti Kiinan kirjallisuudessa 1950-luvulla esiintynytt\xc3\xa4 vapaamielisemp\xc3\xa4\xc3\xa4 suuntausta. Arvosteltuaan vuonna 1955 tuomittua kirjailija Hu Fengi\xc3\xa4 h\xc3\xa4n sai suojelijakseen Shanghain paikallisen propagandajohtajan Zhang Chunqiaon. Hy\xc3\xb6k\xc3\xa4tty\xc3\xa4\xc3\xa4n sadan kukan kampanjan aikana 1957 esiintyneit\xc3\xa4 \xe2\x80\x9doikeistolaisia poikkeamia\xe2\x80\x9d, kuten kirjailija Yao Xuyeini\xc3\xa4, vastaan h\xc3\xa4n sai kiitokset itselt\xc3\xa4\xc3\xa4n puhemies Maolta. Kun Mao vuonna 1963 asettui joksikin aikaa Shanghaihin, Yao tutustui ensin t\xc3\xa4m\xc3\xa4n puolisoon Jiang Qingiin ja sitten Maoon itseens\xc3\xa4. Maon suosikkina Yao kohosi t\xc3\xa4rkeisiin asemiin puolueen Shanghain propagandaosastolla._NEWLINE_Journalistina Yao sai kirjoittaa kulttuurivallankumouksen l\xc3\xa4ht\xc3\xb6laukaukseksi muodostuneen teatterikritiikin Wu Hanin n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4st\xc3\xa4 Hai Rui erotetaan virastaan, joka oli tulkittavissa vertauskuvalliseksi kuvaukseksi siit\xc3\xa4, miten Mao oli syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt puolustusministeri Peng Dehuain vuonna 1959. Yaon kritiikki \xe2\x80\x9dHuomioita uudesta historiallisesta n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4st\xc3\xa4 Hai Rui erotetaan virastaan\xe2\x80\x9d julkaistiin marrakuussa 1965 Shanghain puoluelehdess\xc3\xa4 Wenhui baossa, koska Pekingiss\xc3\xa4 ilmestynyt Kansan p\xc3\xa4iv\xc3\xa4lehti ei suostunut julkaisemaan sit\xc3\xa4. Kritiikin julkaiseminen k\xc3\xa4ynnisti tapahtumien vy\xc3\xb6ryn, jonka varjolla Mao saattoi aloittaa kiinalaista yhteiskuntaa ravistelleen kulttuurivallankumouksen. Yao kutsuttiin lokakuussa 1966 Jiang Qingin ja Chen Bodan johtamaan Kulttuurivallankumouksen pienryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n, joka muodostui kulttuurivallankumouksen aikana vaikutusvaltaiseksi elimeksi. Yao tultiin tuntemaan niin sanotun nelj\xc3\xa4n koplan johtavana propagandistina. H\xc3\xa4net tunnettiin kovasta linjastaan. H\xc3\xa4n toimi my\xc3\xb6s vuonna 1967 Shanghain kommuunin toisena sihteerin\xc3\xa4. H\xc3\xa4n ja Zhang Chunqiao yllyttiv\xc3\xa4t ensin Shanghain ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dkaappaamaan vallan\xe2\x80\x9d ja varmistivat sitten, ettei uusi kommuuni tosiasiassa vaarantaisi puolueen valtaa._NEWLINE_Yao valittiin kommunistisen puolueen vuoden 1969 puoluekokouksessa sek\xc3\xa4 keskuskomiteaan ett\xc3\xa4 politbyroohon. Lis\xc3\xa4ksi Yao oli Shanghaissa ilmestyneen Jiefang Ribao -lehden p\xc3\xa4\xc3\xa4toimittaja. Maon viimeisin\xc3\xa4 elinvuosina Yao johti k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 koko Kiinan propagandakoneistoa ja k\xc3\xa4vi ankaraa kamppailua Deng Xiaopingiin henkil\xc3\xb6itynytt\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dporvarillista suuntausta\xe2\x80\x9d vastaan. H\xc3\xa4net pid\xc3\xa4tettiin Maon kuoleman j\xc3\xa4lkeen Hua Guofengin m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4yksest\xc3\xa4 muiden nelj\xc3\xa4n koplan j\xc3\xa4senten tavoin lokakuussa 1976 ja erotettiin kokonaan puolueesta. H\xc3\xa4net tuomittiin tammikuussa 1981 vankeuteen 20 vuodeksi sek\xc3\xa4 menett\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n poliittiset toimintaoikeutensa viideksi vuodeksi. Nelj\xc3\xa4n koplan j\xc3\xa4senist\xc3\xa4 h\xc3\xa4n sai lievimm\xc3\xa4n tuomion. Yao vapautettiin lokakuussa 1996, ja h\xc3\xa4n asettui asumaan Shanghaihin, jossa h\xc3\xa4n viimeisin\xc3\xa4 vuosinaan kirjoitti keskener\xc3\xa4isiksi j\xc3\xa4\xc3\xa4neit\xc3\xa4 muistelmiaan. Kuollessaan vuonna 2005 diabetekseen h\xc3\xa4n oli viimeinen nelj\xc3\xa4n koplan j\xc3\xa4senist\xc3\xa4. Yaon virallisessa kuolinuutisessa ei t\xc3\xa4smennetty kuolinpaikkaa, mutta h\xc3\xa4nen oletetaan kuolleen Shanghaissa.'