b'\n_START_ARTICLE_\nTridentiininen messu\n_START_SECTION_\nTerminologia\n_START_PARAGRAPH_\nTridentiininen tai trentolainen messu termi viittaa Trenton kaupunkiin ja Trenton Konsiilin jonka seurauksena Paavi Pius V promulgoi vuoden 1570 Roomalaisen Missale laitoksen. Mik\xc3\xa4li viitataan yleisesti  roomalaisen riituksen vanhempaan muotoon, voidaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 termi\xc3\xa4 vanhempi roomalainen riitus tai gregoriaaninen messu. Koska termi "tridentiininen" on my\xc3\xb6s suora viittaus vuoden 1570 messu muotoon ja sit\xc3\xa4 seuraaviin Missale Romanumin laitoksiin, on sen soveltaminen kokonaiskattavana termin\xc3\xa4 vanhempiin roomalaisiin riituksen muotoihin osittain harhaan johtava._NEWLINE_Paavi Pius V Trenton konsiilin yhteydess\xc3\xa4 yhdensi voimassa olevat vanhat liturgiset perinteet ja s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6kset ja t\xc3\xa4ten tridentiininen termi ei viittaa messun alkuper\xc3\xa4\xc3\xa4n tai ik\xc3\xa4\xc3\xa4n. Trenton konsiilin j\xc3\xa4lkeisen\xc3\xa4 aikana tuli k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 ainoastaan roomalaista riitusta. Poikkeuksena t\xc3\xa4h\xc3\xa4n olivat liturgiset k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6t jotka olivat yli 200 vuotta vanhoja.\n_START_SECTION_\nTridentiinisen messun rakenne\n_START_PARAGRAPH_\nTridentiininen messu jakautuu kahteen p\xc3\xa4\xc3\xa4osaan: opetettavien eli katekumeenien liturgiaan ja uskovien liturgiaan; Suomen luterilaisen kirkon nykyisess\xc3\xa4 jumalanpalveluskaavassa n\xc3\xa4iden osien nimet ovat sanaosa ja ehtoollisen vietto. Lis\xc3\xa4ksi messuun kuuluu johdanto-osa ja lyhyt p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s.\n_START_SECTION_\nPaavi Leon rukoukset\n_START_PARAGRAPH_\nPaavi Leo XIII m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si, ett\xc3\xa4 messun p\xc3\xa4\xc3\xa4tteeksi on luettava polvistuneena kolme Ave Mariaa, Salve Regina, lauselma ja vastauslauselma sek\xc3\xa4 rukous syntisten k\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisest\xc3\xa4 ja Pyh\xc3\xa4n Kirkon vapaudesta ja korotuksesta, sek\xc3\xa4 lopuksi rukous arkkienkeli Mikaelille. Pius X lis\xc3\xa4si kolminkertaisen rukoushuudon "Jeesuksen pyh\xc3\xa4 syd\xc3\xa4n, armahda meit\xc3\xa4!". Pius XI m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 rukoukset tuli rukoilla Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n k\xc3\xa4\xc3\xa4ntymiseksi. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 rukoukset eiv\xc3\xa4t olleet osa messukaavaa, ja ne rukoiltiin yleens\xc3\xa4 kansankielell\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nSeurakuntalaisten osallistuminen tridentiiniseen messuun\n_START_PARAGRAPH_\nTridentiinisess\xc3\xa4 messussa kirkkovieraat olivat ennen muuta messun kunnioittavia tarkkailijoita. Messuun osallistuminen miellettiin hengelliseksi tapahtumaksi; jo messussa kunnioittavin mielin l\xc3\xa4sn\xc3\xa4 oleminen v\xc3\xa4litti siunauksen. Messun katsottiin puhuttelevan ennen muuta silm\xc3\xa4\xc3\xa4 ja syd\xc3\xa4nt\xc3\xa4, ei niink\xc3\xa4\xc3\xa4n korvia. _NEWLINE_Seurakuntalaiset eiv\xc3\xa4t tridentiinisess\xc3\xa4 messussa lausuneet niit\xc3\xa4 messun osia tai vastanneet niit\xc3\xa4 liturgisia vastauksia, jotka alun alkaen oli tarkoitettu seurakunnan lausuttaviksi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 johtui ennen muuta siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 messua vietettiin tavallisesti latinaksi, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 seurakuntalaiset yleens\xc3\xa4 osanneet t\xc3\xa4t\xc3\xa4 kielt\xc3\xa4. Keskiajalta saakka muodostui tavaksi, ett\xc3\xa4 messupalvelija tai palvelijat lausuivat seurakunnalle kuuluvat osuudet ik\xc3\xa4\xc3\xa4n kuin seurakuntalaisten edustajina. He my\xc3\xb6s rukoilivat seurakunnan osuudet "rukouksissa alttarin juurella", my\xc3\xb6s seurakunnan synnintunnustuksen. _NEWLINE_Vuoden 1910 tienoilla otettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n tridentiinisen messun erikoismuoto, nk. dialogimessu, jossa seurakuntalaiset lukivat heille kuuluvat osuudet liturgiasta. Yleens\xc3\xa4 heill\xc3\xa4 oli t\xc3\xa4t\xc3\xa4 varten messukirja tai valmiiksi painettu lehtinen, jossa seurakunnan vastaukset olivat valmiina. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 messussa seurakunta saattoi my\xc3\xb6s laulaa joitakin liturgisia osia, jotka yleens\xc3\xa4 lauloi kuoro, my\xc3\xb6s muu seurakunnan hengellinen laulu oli mahdollinen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 messun muoto ei kuitenkaan yleistynyt. _NEWLINE_Vieraan kielen ohella seurakuntalaisten osallistumista vaikeutti my\xc3\xb6s se, ett\xc3\xa4 tridentiinisess\xc3\xa4 messussa pappi luki suuren osan rukouksista hiljaa, joko t\xc3\xa4ysin \xc3\xa4\xc3\xa4nett\xc3\xb6m\xc3\xa4sti tai kuiskaavalla \xc3\xa4\xc3\xa4nell\xc3\xa4. L\xc3\xa4hes kaikki uskovien messun rukoukset kuuluvat t\xc3\xa4h\xc3\xa4n ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n: offertorium, messun kaanon (prefaatiorukousta ja loppudoksologiaa lukuun ottamatta) ja rukoukset Is\xc3\xa4 meid\xc3\xa4n -rukouksen ja postcommunion v\xc3\xa4lill\xc3\xa4._NEWLINE_Juhlallisessa kuoro lauloi messupalvelijoiden vastaukset (paitsi rukouksia alttarin juurella). Se lauloi my\xc3\xb6s introituksen, Kyrien, Glorian, graduaalin, hallelujan (tai tractatuksen), credon, offertorio- ja commuunioantifonit, Sanctuksen ja Agnus Dein. V\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n juhlallisessa eli lauletussa messussa kuoro lauloi vain Kyrien, Glorian, Credon, Sanctuksen ja Agnus Dein. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 muodostavat nk. messun ordinariumin. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 varten on useita gregoriaanisia s\xc3\xa4velmi\xc3\xa4, ja renessanssiajalta l\xc3\xa4htien lukuisat s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4t ovat s\xc3\xa4velt\xc3\xa4neet ne messussa k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4viksi. _NEWLINE_Koska suuri osa messusta vietettiin hiljaa, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 seurakuntalaiset useinkaan ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4neet latinaksi vietetty\xc3\xa4 messua, tuli yleiseksi tavaksi rukoilla messun aikana henkil\xc3\xb6kohtaisia rukouksia. Erityisesti rukousnauha- eli ruusukkorukousta pidettiin t\xc3\xa4h\xc3\xa4n tarkoitukseen soveliaana.'