b'\n_START_ARTICLE_\nJean-F\xc3\xa9ry Rebel\n_START_PARAGRAPH_\nJean-F\xc3\xa9ry Rebel (18. huhtikuuta 1666 \xe2\x80\x93 2. tammikuuta 1747) oli ranskalainen barokkis\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja viulistit. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli laulaja Jean Rebel. Jean-F\xc3\xa9ryn lahjakkuuden l\xc3\xb6ysi pojan ollessa kahdeksanvuotias Jean-Baptiste Lully, joka alkoi antaa t\xc3\xa4lle opetusta viulunsoitossa ja s\xc3\xa4vellyksess\xc3\xa4. Lullyn avulla Rebelin ura eteni nopeasti. Vuonna 1699 h\xc3\xa4net nimitettiin oopperan ensiviulistiksi ja vuonna 1705 yhdeksi kuninkaan viulisteista. Vuosina 1718\xe2\x80\x931727 Rebel toimi kamaris\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4n asemassa ensin velipuolensa Michel Richard Delalanden kanssa, t\xc3\xa4m\xc3\xa4n kuoltua yksin, ja vuonna 1720 h\xc3\xa4n sai Royal Academy of Musicin kapellimestarin teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n._NEWLINE_Rebel julkaisi s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4 viulu- ja laulumusiikkia, lyyrisen tragedian Ulysse (1703) ja baletteja, joista ensimm\xc3\xa4inen oli Caprice (1711). Sen esitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4 toimi Fran\xc3\xa7oise Pr\xc3\xa9vost, jonka tyt\xc3\xa4r Anne meni naimisiin Rebelin Fran\xc3\xa7ois-pojan kanssa vuonna 1733. Rebelin viimeinen teos oli my\xc3\xb6s baletti, Les elemens (1737). Vuosina 1734 ja 1735 h\xc3\xa4n johti Concerts Spirituels -sarjaa.'