b'\n_START_ARTICLE_\nRitari\n_START_PARAGRAPH_\nRitari oli keskiaikanen raskasaseinen ratsuv\xc3\xa4kisotilas, jonka teht\xc3\xa4vin\xc3\xa4 taistelukent\xc3\xa4ll\xc3\xa4 olivat rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 ja pakenevien vihollisjoukkojen takaa-ajo. He my\xc3\xb6s kamppailivat toisiaan vastaan viihteellisiss\xc3\xa4 turnajaisissa. Aseinaan ritarit k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 peist\xc3\xa4, miekkaa, nuijaa tai sotavasaraa. Ritarin koulutus alkoi seitsem\xc3\xa4nvuotiaana, ja ritariksi mies ly\xc3\xb6tiin yleens\xc3\xa4 aikaisintaan 21-vuotiaana. 1200-luvun kuluessa ritarin arvonimi alkoi rajoittua ylh\xc3\xa4isaateliston keskuuteen.\n_START_SECTION_\nPalvelus\n_START_PARAGRAPH_\nRitari suoritti asepalveluksensa esimerkiksi suvereniteetille tai vaihtoehtoisesti feodaaliselle tai uskonnolliselle auktoriteetille. Palvelus saattoi olla velvoite feodaalisessa yhteiskuntaj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4, tai ratsupalveluksen suorittaja halusi itselleen erityisoikeuksia palveluaan vastaan. Tyypillinen erioikeus ratsumiehest\xc3\xa4 varusteineen on ollut vapautus veroista. Ruotsin valtakunnassa ratsusotilas varusteineen katselmoitiin vuosittain t\xc3\xa4t\xc3\xa4 kuninkaan veroa vastaan, joka oli asuintilakohtainen, eik\xc3\xa4 perinn\xc3\xb6llist\xc3\xa4 erioikeutta tunnettu koko keskiajan aikana. Verovapaus ei koskenut muuta maaomaisuutta eik\xc3\xa4 v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 vapauttanut muista mahdollisista toimeenpannuista veroista, joita on kannettu vaihtelevasti.\n_START_SECTION_\nRitarilaitoksen historia\n_START_PARAGRAPH_\nAntiikin Roomassa ritari tarkoitti alun perin ratsupalvelusta suorittavaa kansalaista. Heit\xc3\xa4 oli kahdenlaisia: valtion kustantamalla hevosella ratsastavia (equites equo publico) ja itse hankkimallaan hevosella ratsastavia (equites equo privato). V\xc3\xa4hitellen ritarit erottuivat omaksi s\xc3\xa4\xc3\xa4dykseen, jolla oli erityisi\xc3\xa4 oikeuksia. Ritaris\xc3\xa4\xc3\xa4tyyn p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t my\xc3\xb6hemmin my\xc3\xb6s muut kuin sotilaat, esimerkiksi varakkaat maanomistajat, puhujat ja oppineet._NEWLINE_800- ja 900-luvuilla ritarit olivat L\xc3\xa4nsi-Euroopassa raskaasti aseistautuneita ratsumiehi\xc3\xa4, ammattisotilaita, joiden sosiaalinen status ei v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 ollut erityisen korkea. 1000-luvulla alkoi levit\xc3\xa4 ajattelu, jonka mukaan ritarit olivat \xe2\x80\x9dKristuksen sotilaita\xe2\x80\x9d ja muodostivat erityisen s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6kunnan, joka oli sitoutunut kristinuskon puolustamiseen, uskollisuuteen, heikkojen ja naisten suojelemiseen ynn\xc3\xa4 muihin hyveisiin. Ritareiden kasvava arvostus johti siihen, ett\xc3\xa4 my\xc3\xb6s aateliset ja ruhtinaat alkoivat esiinty\xc3\xa4 ritareina. 1100-luvun kuluessa alettiin kaikkia ritareita pit\xc3\xa4\xc3\xa4 aatelismiehin\xc3\xa4. Ritarius ei ollut alun perin perinn\xc3\xb6llist\xc3\xa4, vaan sen saattoi ansaita vain omin teoin. Perinn\xc3\xb6llinen ritaris\xc3\xa4\xc3\xa4ty tunnetaan vasta vuodesta 1186. _NEWLINE_1100- ja 1200-luvuilla kehittyi aristokraattinen ritarikulttuuri. Kuningas tai ruhtinas l\xc3\xb6i miehen ritariksi, kun t\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli osoittautunut sen arvoiseksi. Ritarit kamppailivat toisiaan vastaan juhlallisissa turnajaisissa. Ritarikulttuuriin kuului my\xc3\xb6s romanttisen rakkauden ihanne. Varhaiskeskiajalta periytyv\xc3\xa4\xc3\xa4 sankaritarustoa tulkittiin uudelleen ritari-ihanteiden valossa. Kuningas Arthurin hovi alettiin mielt\xc3\xa4\xc3\xa4 ritarillisuuden esikuvaksi. Toinen merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 esikuva olivat Rolandin laulun kreivi Roland ja h\xc3\xa4nen toverinsa eli paladiinit. Ritari-ihanteista ja urot\xc3\xb6ist\xc3\xa4 kerrottiin ritarirunoudessa (jota esittiv\xc3\xa4t trubaduurit, truveerit ja minnelaulajat) sek\xc3\xa4 ritariromansseissa. Ritareiden el\xc3\xa4m\xc3\xa4ntapaa, kunniak\xc3\xa4sityksi\xc3\xa4 ja arvomaailmaa ihannoitiin tuon aikakauden kirjallisuudessa. Jalomielisyytt\xc3\xa4, armeliaisuutta ja kohteliaisuutta osoittavaa henkil\xc3\xb6\xc3\xa4 voidaan viel\xc3\xa4 nykyisinkin nimitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kunnioittavasti tai leikillisesti ritariksi. _NEWLINE_1200-luvun kuluessa ritarin arvonimi alkoi v\xc3\xa4hitellen rajoittua ylh\xc3\xa4isaateliston keskuuteen. Taistelukent\xc3\xa4ll\xc3\xa4 raskaan ratsuv\xc3\xa4en teht\xc3\xa4vi\xc3\xa4 saattoivat ritareiden ohella hoitaa my\xc3\xb6s alemmat aatelismiehet (n\xc3\xa4iden nimityksi\xc3\xa4 olivat muun muassa asemiehet ja soinit) tai jopa aatelittomat palkkasoturit. Kun raskas, haarniskoitu ratsuv\xc3\xa4ki menetti nopeasti sotilaallista merkityst\xc3\xa4\xc3\xa4n 1500-luvulla, ritarin nimityksest\xc3\xa4 tuli lopulta pelkk\xc3\xa4 kunnianimi.\n_START_SECTION_\nRitarilaitos Ruotsin valtakunnassa\n_START_PARAGRAPH_\nRitarisodank\xc3\xa4ynti omaksuttiin 1200-luvulla my\xc3\xb6s Ruotsissa, jossa se syrj\xc3\xa4ytti ledung-j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n. Suomen ja Ruotsin s\xc3\xa4ilyneiss\xc3\xa4 kirjallisissa l\xc3\xa4hteiss\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin kirjavaa ja ep\xc3\xa4yhten\xc3\xa4ist\xc3\xa4 termist\xc3\xb6\xc3\xa4. Riddare-termi\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin raskaasta ratsusotilaasta, jonka kuningas henkil\xc3\xb6kohtaisesti oli ly\xc3\xb6nyt ritariksi omassa seremoniassaan. Ritariksi ly\xc3\xb6dyill\xc3\xa4 oli my\xc3\xb6s ainakin periaatteessa erityinen paikka ratsuv\xc3\xa4en taisteluryhmityksess\xc3\xa4. Ritareita ei ly\xc3\xb6ty monta, ja esimerkiksi Turun linnan p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ist\xc3\xa4 vain kahden tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n saaneen t\xc3\xa4m\xc3\xa4n arvon. Varhaisin nimelt\xc3\xa4 tunnettu suomalainen ritari oli Suontaan kartanon Niilo Olavinpoika, joka ly\xc3\xb6tiin ritariksi 1396 Moran kivill\xc3\xa4 l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Uppsalaa. Suomalaisia ritariksi ly\xc3\xb6tyj\xc3\xa4 tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n nimelt\xc3\xa4 vain muutamia senkin takia, ett\xc3\xa4 keskiajan kirjallinen l\xc3\xa4hdeaineisto on Suomessa hyvin suppea.\n_START_SECTION_\nAsemiehet ja soinit\n_START_PARAGRAPH_\nAsemies- ja ritariluokka sulautuivat r\xc3\xa4lssiksi vasta uudella ajalla. Asemiehelt\xc3\xa4 vaadittiin  verovapauden saamiseksi sotahevonen ja \xe2\x80\x9ckoko varustus\xe2\x80\x9d asiaa enemp\xc3\xa4\xc3\xa4 erittelem\xc3\xa4tt\xc3\xa4. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 varusteet katselmoitiin vuosittain. Asemies-termi (ruotsiksi v\xc3\xa4pnare, latinaksi armiger) viittasi raskaaseen ratsumieheen, jolla ei ollut ritarin arvoa. Asemiehen arvoisia oli enemm\xc3\xa4n kuin ritareita, ja he muodostivat raskaan ratsuv\xc3\xa4en rungon. He kaikki osallistuivat samaan katselmointiin ja vaatimus on ollut ainakin teoriassa sama kaikille osallistujille. Ratsumiespalveluun liittyv\xc3\xa4n r\xc3\xa4lssioikeuden eli verovapauden menetti ainakin periaatteessa, mik\xc3\xa4li ei katselmoinnissa esitt\xc3\xa4nyt vaatimukset t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 sotilasta varusteineen. Varsinais-Suomessa katselmointipaikka oli Turku.  _NEWLINE_Sven-termi\xc3\xa4 (suomeksi soini) k\xc3\xa4ytettin esimerkiksi vuonna 1280 annetussa Alsn\xc3\xb6n s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kuvaamaan arkkipiispan ja piispojen raskaita ratsumiehi\xc3\xa4, jotka my\xc3\xb6s vapautettiin edell\xc3\xa4 mainitusta verosta. Vaikka asepalveluksen saattoi suorittaa kuninkaan lis\xc3\xa4ksi arkkipiispoille, piispoille ja muille t\xc3\xa4rkeille l\xc3\xa4\xc3\xa4nityksi\xc3\xa4 saaneille henkil\xc3\xb6ille, oli varakkaiden henkil\xc3\xb6iden seureen asemiesten m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 rajattu melko pieneksi. Esimerkiksi 20 asemiehen yl\xc3\xa4raja on mainittu joissain l\xc3\xa4hteissa. Turun piispan tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4hett\xc3\xa4neen merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n joukon soineja Viipurin avuksi 1400-luvun lopulla. Omassa seuruessaan h\xc3\xa4nen asemiestens\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 oli silti ainakin periaatteessa rajattu.\n_START_SECTION_\nHengelliset ritarikunnat\n_START_PARAGRAPH_\nRistiretkiajalle oli tyypillist\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 muodostui hengellisi\xc3\xa4 ritarikuntia. Sen j\xc3\xa4senet antoivat ritarilupauksen ja olivat samalla munkkeja. It\xc3\xa4meren piiriss\xc3\xa4 t\xc3\xa4llaisia olivat Saksalainen ritarikunta ja Kalpaveljet. Niill\xc3\xa4 oli voimakas vaikutus alueen politiikkaan, erityisesti Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ja Puolan vastustamiseen.\n_START_SECTION_\nRitarin koulutus\n_START_PARAGRAPH_\nRitarin koulutus alkoi seitsem\xc3\xa4nvuotiaana, jolloin nuori aatelispoika opetteli ratsastamaan, voimistelemaan, miekkailemaan ja taistelemaan ilman aseita. Usein nuori aatelispoika l\xc3\xa4hetettiin enonsa linnaan koulutettavaksi, jolloin h\xc3\xa4n oppi my\xc3\xb6s palvelemaan ja tottelemaan sek\xc3\xa4 toimimaan kurinalaisesti. Oppilaita kutsuttiin paaseiksi. _NEWLINE_Koulutus oli intensiivist\xc3\xa4 aina 13 vuoden ik\xc3\xa4\xc3\xa4n, jolloin poika voitiin nimet\xc3\xa4 aseenkantajaksi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen nuori aseenkantaja seurasi herraansa (tavallisesti is\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4, set\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 tai enoaan) taistelukent\xc3\xa4lle, turnajaisiin ja mets\xc3\xa4stysretkille sek\xc3\xa4 huolehti herransa logistiikasta. Aseenkantajat harjoittelivat nyt yleens\xc3\xa4 yhdess\xc3\xa4 toimimaan ryhm\xc3\xa4n\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 raskaan ratsuv\xc3\xa4en sodank\xc3\xa4ynti vaati hyv\xc3\xa4\xc3\xa4 yksik\xc3\xb6nsis\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ryhm\xc3\xa4ty\xc3\xb6t\xc3\xa4. Harjoituksen p\xc3\xa4\xc3\xa4paino oli edelleen aseharjoituksella ja fyysisen kunnon yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4misell\xc3\xa4, mutta useimmat aseenkantajat t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa opettelivat lukemaan ja kirjoittamaan sek\xc3\xa4 opettelivat, paitsi aseenk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4, johtamistaitoa, strategiaa ja taktiikkaa, my\xc3\xb6s musiikkia ja s\xc3\xa4velt\xc3\xa4mist\xc3\xa4, runoutta, tanssia, muita taiteita sek\xc3\xa4 tapakulttuuria. Ritariksi koulutettavan nuorukaisen tuli 1400-luvulta per\xc3\xa4isin olevan Ritaripeili-teoksen mukaan hallita seitsem\xc3\xa4n vapaata taitoa, seitsem\xc3\xa4n hyvett\xc3\xa4 ja seitsem\xc3\xa4n ruumiillista valmiutta. _NEWLINE_Aseenkantaja voitiin ly\xc3\xb6d\xc3\xa4 ritariksi aikaisintaan 21-vuotiaana, joskin poikkeuksiakin tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n: muun muassa prinssi Edward Plantagenet, \xe2\x80\x9dMusta prinssi\xe2\x80\x9d, ly\xc3\xb6tiin ritariksi 16-vuotiaana. Ennen ritariksily\xc3\xb6nti\xc3\xa4\xc3\xa4n aseenkantajan oli osoitettava taitonsa, kelpoisuutensa ja kunniallisuutensa. _NEWLINE_Ritariksily\xc3\xb6nti suoritettiin usein joko taistelukent\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tai turnajaisten yhteydess\xc3\xa4. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 tilaisuudessa vanhempi ritari ensin l\xc3\xb6i nuorta aseenkantajaa voimakkaasti mahaan (\xe2\x80\x9dviimeinen isku, jonka ritari sai vastaanottaa siihen vastaamatta\xe2\x80\x9d), komensi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n kumartumaan ja kosketti t\xc3\xa4t\xc3\xa4 olkap\xc3\xa4ihin miekan lappeella. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen toverit kiinnittiv\xc3\xa4t ritarin jalkoihin kultaiset kannukset ritarin arvon merkiksi. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 tulee sanonta \xe2\x80\x9dansaita kannuksensa\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nRitarikunnat\n_START_PARAGRAPH_\n1100-luvulla, ristiretkien aikana, syntyi niin sanottuja hengellisi\xc3\xa4 ritarikuntia, joista tunnetuimpia olivat temppeliherrat, johanniitat ja saksalainen ritarikunta. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 pyrkiv\xc3\xa4t yhdist\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n munkki- ja ritari-ihanteet taistellessaan v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4uskoisia ja pakanoita vastaan sek\xc3\xa4 suojellessaan pyhiinvaeltajia. Edell\xc3\xa4 mainituista johanniitat toimivat edelleen kristillisen\xc3\xa4 hyv\xc3\xa4ntekev\xc3\xa4isyysj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n\xc3\xa4. My\xc3\xb6s Iberian niemimaalla syntyi reconquistan (kristittyjen suorittama maan takaisinvalloitus muslimeilta) aikana lukuisia hengellisi\xc3\xa4 ritarikuntia, kuten Santiagon ja Calatravan ritarikunnat Espanjassa sek\xc3\xa4 Kristuksen ritarikunta Portugalissa._NEWLINE_Eurooppaan syntyi 1300-luvulla my\xc3\xb6s maallisia ritarikuntia, joihin kuninkaat kutsuivat aatelismiehi\xc3\xa4 j\xc3\xa4seniksi. Varhaisin ja ehk\xc3\xa4 tunnetuinkin n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 oli Sukkanauharitarikunta Englannissa. Muita tunnettuja maallisia ritarikuntia olivat Kultaisen taljan ritaristo Burgundissa sek\xc3\xa4 valakialainen Lohik\xc3\xa4\xc3\xa4rmeen ritarikunta. Maalliset ritarikunnat edustivat aristokraattista romantiikkaa ja mystiikkaa, jonka avulla hallitsijat yrittiv\xc3\xa4t luoda tiiviit\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6kohtaisia siteit\xc3\xa4 itsens\xc3\xa4 ja aateliston v\xc3\xa4lille. Nykyisin maalliset ritarikunnat el\xc3\xa4v\xc3\xa4t l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 erilaisten kunniamerkkien nimiss\xc3\xa4 (esimerkiksi Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta).\n_START_SECTION_\nRaskaan ratsuv\xc3\xa4en alkuvaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nRitarin esivaiheena voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 antiikin katafraktiratsuv\xc3\xa4ke\xc3\xa4, joka ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 tuli k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n 300-luvulla eaa. Armeniassa ja joka levisi hellenistiseen maailmaan. Katafraktien varustukseen kuuluivat peitsi ja miekka. Katafraktien teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 oli ratkaista taistelu falangin p\xc3\xa4\xc3\xa4sty\xc3\xa4 taistelukontaktiin rynn\xc3\xa4k\xc3\xb6im\xc3\xa4ll\xc3\xa4 vihollisen heikkoa kohtaa vastaan ja suorittamalla l\xc3\xa4pimurto. Katafraktit ja usein heid\xc3\xa4t ratsunsakin olivat vahvasti haarniskoituja ja monella keih\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 oli vaikeuksia p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 l\xc3\xa4pi heid\xc3\xa4n panssareistaan. _NEWLINE_Bysantin katafraktiratsuv\xc3\xa4ki kehitettiin 500-luvulla taistelemaan jousiratsuv\xc3\xa4ke\xc3\xa4 vastaan, mihin legioonat soveltuivat huonosti. He olivat varustautuneet peitsen ja miekan lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s jousiaseella sek\xc3\xa4 heittonuolilla._NEWLINE_V\xc3\xa4itet\xc3\xa4\xc3\xa4n, ett\xc3\xa4 Bysantin katafraktin ennenn\xc3\xa4kem\xc3\xa4t\xc3\xb6n panssarointi antoi lopulta vaikutteita ritarivarustuksen kehitt\xc3\xa4miseen. Bysantin katafraktit taistelivat usein kovemman kurin alla kuin ritarit, ja heit\xc3\xa4 oli yleens\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n \xe2\x80\x93 osittain Bysantin vaurauden takia. Bysantti k\xc3\xa4ytti katafrakteja aina tuhoonsa asti._NEWLINE_Varsinainen ritariratsuv\xc3\xa4ki sai alkunsa karolingiaikana (vuodet 751\xe2\x80\x93840). Ensimm\xc3\xa4iset ritarit eiv\xc3\xa4t olleet erityisen hyvin panssaroituja 700-luvulla harvalla ritarilla oli muita varusteita kuin rengaspaita ja kilpi. Ritarien varsinainen esiinmarssi tapahtui 1000-luvun alussa ritarisatulan ja ritarikannusten kehitt\xc3\xa4misen my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Uudenmallinen satula ehk\xc3\xa4isi peitsirynn\xc3\xa4k\xc3\xb6n muuttumisen \xc3\xa4killiseksi \xe2\x80\x9dseiv\xc3\xa4shypyksi\xe2\x80\x9d. Uudenmalliset kannukset puolestaan mahdollistivat ratsun paremman hallitsemisen. Siin\xc3\xa4, miss\xc3\xa4 katafraktit joutuivat tyytym\xc3\xa4\xc3\xa4n raviin, ritari kykeni nyt hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n peitsi kainaloon koukistettuna t\xc3\xa4ydess\xc3\xa4 laukassa.\n_START_SECTION_\nRitariratsuv\xc3\xa4ki taistelussa\n_START_PARAGRAPH_\nTaistelukent\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ritarit olivat tyypillisesti hyvin varustettua raskasta ratsuv\xc3\xa4ke\xc3\xa4, jonka teht\xc3\xa4vi\xc3\xa4 olivat rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 ja pakenevien vihollisjoukkojen takaa-ajo. Ratsastavat ritarit oli tyypillisesti varustettu pitk\xc3\xa4ll\xc3\xa4 peitsell\xc3\xa4, jonka tarkoitus oli tehd\xc3\xa4 mahdollisimman paljon tuhoa rynn\xc3\xa4k\xc3\xb6n aikana. Peitsirynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 suljetuin rivein usein mursi vihollisyksik\xc3\xb6n jo ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 iskussa. Hitaassa ja ahtaassa l\xc3\xa4hitaistelussa peitsi oli huono ase. L\xc3\xa4hitaistelussa k\xc3\xa4ytettiin mieluummin miekkaa, nuijaa tai sotavasaraa, joilla pystyttiin taistelemaan ahtaassa tilassa._NEWLINE_Ritarien rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 suoritettiin suljetuin rivein peitset tanassa laukassa. Yksikk\xc3\xb6 levitt\xc3\xa4ytyi riviin noin nuolenkantaman p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vihollisesta. Aluksi ritarit eteniv\xc3\xa4t hidasta ravia, ker\xc3\xa4ten v\xc3\xa4hitellen vauhtia ja iskuvoimaa, kunnes yksik\xc3\xb6n komentaja komensi noin 50 metri\xc3\xa4 ennen kontaktia \xe2\x80\x9dPognies!\xe2\x80\x9d (Kannukset!), mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen ritarit kiihdyttiv\xc3\xa4t t\xc3\xa4yteen laukkaan. Rynn\xc3\xa4k\xc3\xb6n onnistumisen kannalta oli t\xc3\xa4rke\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 isku suoritettiin kautta linjan samanaikaisesti. Jos ritarien rivit hajosivat, my\xc3\xb6s iskuvoima valui hukkaan. Rynn\xc3\xa4k\xc3\xb6ll\xc3\xa4 oli my\xc3\xb6s valtava psykologinen vaikutus viholliseen: Usein vihollinen murtui jo ennen kontaktia. Mik\xc3\xa4li rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 ei ensikontaktissa murtanut vihollisen rivej\xc3\xa4, taistelu joko muuttui miekoilla ja nuijilla k\xc3\xa4yt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi l\xc3\xa4hitaisteluksi tai komentaja saattoi komentaa yksik\xc3\xb6n per\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4\xc3\xa4n sek\xc3\xa4 valmistautumaan uuteen rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6\xc3\xb6n. _NEWLINE_1000- ja 1100-luvuilla ritarit ratsastivat useissa taisteluissa jalkav\xc3\xa4en kumoon, mutta v\xc3\xa4hitellen jalkav\xc3\xa4kitaktiikka kehittyi eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 ritarijoukot en\xc3\xa4\xc3\xa4 olleet ly\xc3\xb6m\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4. _NEWLINE_Korkean sosiaalisen asemansa johdosta ritarijoukoissa oli usein huono kuri, mik\xc3\xa4 johti usein tottelemattomuuteen ja liian aikaisiin rynn\xc3\xa4k\xc3\xb6ihin. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 aiheuttivat monissa taisteluissa pahoja tappioita, jopa h\xc3\xa4vi\xc3\xb6it\xc3\xa4, kuten Bannockburnissa 1314, Crecyss\xc3\xa4 1345, Nicopoliissa 1396 ja Agincourtissa 1415. 1300-luvun j\xc3\xa4lkeen sodank\xc3\xa4ynti kuitenkin ammattimaistui, ja sotilaskurin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6notto merkitsi my\xc3\xb6s parantunutta taktista joustavuutta ritariarmeijoissa. _NEWLINE_Ritarit ja asemiehet taistelivat 1300-luvulta l\xc3\xa4htien p\xc3\xa4\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6isesti jalan, sill\xc3\xa4 jousien ja salkoaseiden kehitys merkitsi ratsun haavoittuvuuden lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymist\xc3\xa4. Englantilaisarmeijan suuri voitto ranskalaisista ritareista Crecyss\xc3\xa4 1345 satavuotisen sodan aikana perustuivat siihen, ett\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4jousimiehet ampuivat ranskalaisritarien hevoset kuoliaaksi, jolloin rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 muuttui sekamelskaksi ja jalan liikkuneet englantilaisritarit viimeisteliv\xc3\xa4t kaaokseksi muuttuneen taistelun voitokseen. Haarniskoiden kehitys kuitenkin kompensoi aseteknologian kehityksen taistelijan osalta, ja jo Poitiers\xe2\x80\x99ssa 1356 ranskalaiset taistelivat itsekin jalan. Jos raskaat ratsumiehet toimivat jalkav\xc3\xa4ken\xc3\xa4, he tyypillisesti taistelivat sulkeisj\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4, aseinaan kahdenk\xc3\xa4denmiekka, taistelukirves tai hilpari. On harhakuvitelma, ett\xc3\xa4 liikkuakseen jalan heid\xc3\xa4n t\xc3\xa4ytyi poistaa suuria osia haarniskastaan ja pit\xc3\xa4\xc3\xa4 kevyempi\xc3\xa4 varusteita. Taisteluhaarniska painoi 1400-luvulla noin 25\xc2\xa0kg, mik\xc3\xa4 on v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n kuin nykyisen jalkav\xc3\xa4kisotilaan t\xc3\xa4yspakkaus, ja haarniskan paino jakautui tasaisesti ymp\xc3\xa4ri kehoa. Haarniskan ansiosta raskas ratsumies oli k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 haavoittumaton ter\xc3\xa4aseiden iskuja vastaan, mutta suojaus oli heikompi tylppi\xc3\xa4 aseita, kuten erilaisia nuijia ja varstoja, vastaan. 1400-luvun puoliv\xc3\xa4lin j\xc3\xa4lkeen my\xc3\xb6s hevonen opittiin haarniskoimaan ja raskaasti haarniskoidut aatelismiehet taistelivat taas yh\xc3\xa4 useammin ratsain._NEWLINE_Feodalismin heikentyminen 1300-luvulla merkitsi ammattisotilaiden ja palkkasoturiarmeijoiden nousua. Keskusvallan lujittuminen merkitsi vakinaisten armeijoiden perustamista. Niinp\xc3\xa4 monet ritarit ja asemiehet ryhtyiv\xc3\xa4t ammattisotilaiksi. Ritariyksik\xc3\xb6ist\xc3\xa4 tuli kurinalaisempia ja ammattimaisempia kuin aiemmin. 1300-luku merkitsi Italiassa ammattimaisten sotaherrojen, kondottieerien, nousua. Kondottieerit kehittiv\xc3\xa4t lopulta keskiajan sotataidon tieteeksi \xe2\x80\x93 ehk\xc3\xa4 jopa liiankin pitk\xc3\xa4lle, sill\xc3\xa4 v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n sofistikoituneet, mutta aggressiivisemmat ranskalaiset murskasivat lopulta kondottieeri Carmagnolan armeijan Fornovon taistelussa vuonna 1495.\n_START_SECTION_\nVarustus\n_START_PARAGRAPH_\nRitarien varustus oli raskas, sill\xc3\xa4 taistelun luonne vaati hyv\xc3\xa4n suojavarustuksen. Varustus painoi n. 5 kg kevyimmill\xc3\xa4\xc3\xa4n. Alkuaikoina ritarin varusteena oli mekkomainen rengaspaita, kilpi ja kyp\xc3\xa4r\xc3\xa4. Varhaiskeskiajalla varusteet olivat kalliita \xe2\x80\x93 rengaspaita saattoi maksaa saman verran kuin maatila ja ratsu maksoi helposti kymmenen lehm\xc3\xa4n hinnan. Rengaspaidan alla pidettiin toppatakkia vaimentamassa tylppien aseiden iskuja. Gambeson oli tavallisin tuon ajan jalkamiehen varuste. 1000-luvulla rengaspaidan hihat piteniv\xc3\xa4t koko k\xc3\xa4sivarren mittaiseksi, ja my\xc3\xb6s kyp\xc3\xa4r\xc3\xa4n alla alettiin pit\xc3\xa4\xc3\xa4 rengashuppua. 1100-luvulla talouden nousun my\xc3\xb6t\xc3\xa4 yh\xc3\xa4 useammilla oli varaa my\xc3\xb6s rengashaarniskasukkiin. Samalla pitk\xc3\xa4 rengasmekko, lyheni rengaspaidaksi. My\xc3\xb6s kilpi pieneni klassisen "vaakunakilven" muotoiseksi. 1100-luvun lopussa kehitettiin koko p\xc3\xa4\xc3\xa4n peitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 patakyp\xc3\xa4r\xc3\xa4. Koska patakyp\xc3\xa4r\xc3\xa4 peitti kasvot ja vaikeutti tunnistamista, kilpeen maalattiin kantajansa tunnusmerkki. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 merkitsi vaakunaopin eli heraldiikan syntymist\xc3\xa4. Haarniskan p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 alettiin pit\xc3\xa4\xc3\xa4 asetakkia, johon my\xc3\xb6s oli ommeltu kantajansa vaakuna. 1100-luvulta tunnetaan my\xc3\xb6s ensimm\xc3\xa4iset koko hevosen kattavat haarniskat. 1200-luvulla ilmestyiv\xc3\xa4t ensimm\xc3\xa4iset kiinte\xc3\xa4t levyt suojaamaan raajoja sek\xc3\xa4 vartaloa. _NEWLINE_Syd\xc3\xa4nkeskiaika oli yleist\xc3\xa4 vaurastumisen aikaa. 1000-luvulta l\xc3\xa4htien rengaspaita yleistyi my\xc3\xb6s jalkamiehen varusteena. Rengashaarniskan ohella k\xc3\xa4ytettiin v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4rin my\xc3\xb6s suomuhaarniskaa sek\xc3\xa4 bysanttilaismallista lamellaarihaarniskaa eli lustoa. 1200-luvulla kehitettiin my\xc3\xb6s ns. "Visby-haarniska", joka koostui nahkatakin sis\xc3\xa4puolelle niitatuista levyist\xc3\xa4. 1300-luvulla kehitettiin ensimm\xc3\xa4iset t\xc3\xa4ydelliset levyhaarniskat. Klassinen ritarihaarniska kehittyi t\xc3\xa4ydellisyyteens\xc3\xa4 1400-luvun alussa. Ritarien haarniskat olivat paitsi kauniita, my\xc3\xb6s hyvin k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisi\xc3\xa4. Ne suojasivat kantajaansa l\xc3\xa4hes t\xc3\xa4ydellisesti, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 ne h\xc3\xa4irinneet liikkumista lainkaan niin paljon kuin usein on kuviteltu \xe2\x80\x93 nykyaikaiset kokeet ovat osoittaneet, ett\xc3\xa4 ritarihaarniska p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 on mahdollista k\xc3\xa4vell\xc3\xa4, juosta, hyp\xc3\xa4t\xc3\xa4, tehd\xc3\xa4 kuperkeikka ja jopa uida. 1400-luvun lopulla my\xc3\xb6s jalkav\xc3\xa4ki varustautui levyhaarniskoin.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ytyminen\n_START_PARAGRAPH_\nRitariarmeijan pienin yksikk\xc3\xb6 oli peitsi, joka koostui ritarista, yhdest\xc3\xa4 raskaasta asemiehest\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 kahdesta kevyest\xc3\xa4 ratsumiehest\xc3\xa4. Peitseen saattoi lis\xc3\xa4ksi kuulua aseenkantajia, jalkav\xc3\xa4ke\xc3\xa4 tai ratsastavia jousimiehi\xc3\xa4. Nelj\xc3\xa4 tai viisi peist\xc3\xa4 muodostivat vintenarian (joukkueen), nimivahvuus oli 20 miest\xc3\xa4 ja komentaja vintenarius, ja viisi vintenariaa eskadroonan. Eskadroonalla oli oma lippu, baneeri. Yhden komentajan alaisuudessa olevaa monesta eskadroonasta koostuvaa osastoa kutsuttiin pataljoonaksi. Tavallisesti armeijassa oli kaksi tai kolme pataljoonaa ja ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6n alaisuudessa oleva reservi. _NEWLINE_Lis\xc3\xa4ksi ritari- ja asemiesarmeijaan kuului ep\xc3\xa4lukuinen joukko sulkeisj\xc3\xa4rjestysjalkav\xc3\xa4ke\xc3\xa4, yleens\xc3\xa4 keih\xc3\xa4in, ly\xc3\xb6m\xc3\xa4asein tai piikein aseistettua sek\xc3\xa4 jousimiehi\xc3\xa4 ja kevyit\xc3\xa4 joukkoja, joiden teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 oli toimia vaikeakulkuisessa maastossa. Keskiajalla logistiikka asetti rajat armeijan koolle. Mahdollisuuksien mukaan armeija pyrittiin kokoamaan palkkasotureista, sill\xc3\xa4 asevelvollisuus rasitti varustajan taloutta. Sit\xc3\xa4 paitsi asevelvollisuudella koottu armeija ei yleens\xc3\xa4 kest\xc3\xa4nyt ritariarmeijaa vastaan. Espanjassa, Portugalissa ja V\xc3\xa4limeren maissa armeijaan kuului my\xc3\xb6s runsaasti kevytt\xc3\xa4 ratsuv\xc3\xa4ke\xc3\xa4. Unkarissa puolestaan vain armeijan ydin koostui ritareista, ja p\xc3\xa4\xc3\xa4osa armeijasta koostui kevyist\xc3\xa4 ratsujousimiehist\xc3\xa4._NEWLINE_Ritari- ja asemiesarmeijan tyypillinen taktiikka oli, ett\xc3\xa4 jalkav\xc3\xa4ki eteni armeijan edell\xc3\xa4, ja toisaalta kilvill\xc3\xa4\xc3\xa4n suojasi ritarien ratsuja sek\xc3\xa4 toisaalta jousillaan ensin pehmitti vihollista raskaan ratsuv\xc3\xa4en ratkaisevaa iskua varten. Kevyt ratsuv\xc3\xa4ki asetettiin sivustoille toisaalta suojaamaan omia sivustoja ja toisaalta iskem\xc3\xa4\xc3\xa4n vihollisen kylkeen. Espanjassa oli tapana, ett\xc3\xa4 kuningas itse komensi ritareita, kruununprinssi komensi reservi\xc3\xa4, ja nuoremmat prinssit puolestaan jalkav\xc3\xa4ke\xc3\xa4. Kun kevyiden joukkojen ja jalkav\xc3\xa4en man\xc3\xb6\xc3\xb6verit olivat pakottaneet vihollisen sille ep\xc3\xa4edulliseen asemaan ja pehmitt\xc3\xa4neet sit\xc3\xa4, oli ritarien rynn\xc3\xa4k\xc3\xb6n vuoro. Oli t\xc3\xa4rke\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 ratkaiseva rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 suoritettiin juuri oikeaan aikaan; liian aikaisin suoritettu rynn\xc3\xa4kk\xc3\xb6 saattoi johtaa ritarien ly\xc3\xb6miseen, ja liian my\xc3\xb6h\xc3\xa4\xc3\xa4n suoritettu taas t\xc3\xb6rm\xc3\xa4si voittoisaan viholliseen.\n_START_SECTION_\nRitarien v\xc3\xa4istyminen\n_START_PARAGRAPH_\n1500-luvulle tultaessa pitkin keih\xc3\xa4in aseistetusta jalkav\xc3\xa4est\xc3\xa4 oli tullut armeijan p\xc3\xa4\xc3\xa4aselaji. Raskaat ratsumiehet, joita yh\xc3\xa4 useammin oli alettu kutsua santarmeiksi, ottivat saman roolin kuin antiikin katafraktit. Jalkav\xc3\xa4en ottaessa p\xc3\xa4\xc3\xa4taisteluvastuun santarmit rynn\xc3\xa4k\xc3\xb6iv\xc3\xa4t joko vihollisen kylkeen, linjojen heikkoon kohtaan tai vihollisen ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6\xc3\xa4 vastaan ratkaisten taistelun._NEWLINE_Ritaristo muodosti my\xc3\xb6s nyt jalkav\xc3\xa4en upseeriston ytimen. Koska ritarit olivat aatelisia, ammattisotilaita ja jo nuoresta pit\xc3\xa4en harjoitelleet sotilaiksi, oli luonnollista k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 heit\xc3\xa4 jalkav\xc3\xa4kiyksikk\xc3\xb6jen johtajina, ja my\xc3\xb6hemmin syntyiv\xc3\xa4t ensimm\xc3\xa4iset sotilasoppilaitokset. Ei ole liioiteltua sanoa, ett\xc3\xa4 nykyp\xc3\xa4iv\xc3\xa4inen upseeristo juontaa juurensa ritarilaitokseen._NEWLINE_1500-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 tuliaseiden kehitys merkitsi peitsen v\xc3\xa4istymist\xc3\xa4 ratsumiehen aseena. P\xc3\xa4\xc3\xa4aseeksi tuli peitsen sijaan pistooli. Raskaita ratsumiehi\xc3\xa4 alettiin nyt kutsua kyrassieereiksi heid\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 uudenmallisen haarniskan, kyrassin, mukaan. Keskiaikaistyylist\xc3\xa4 ratsutaistelun perinnett\xc3\xa4 edustivat viel\xc3\xa4 1600-luvulla haarniskoidut, sotavasaraa ja miekkaa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t puolalaiset husaarit.\n_START_SECTION_\nRitarit taiteessa ja viihteess\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nRitariromaanien kukoistuskausi oli 1100\xe2\x80\x931300-luvuilla. Ne olivat kansankielell\xc3\xa4 kirjoitettuja ritareista kertovia runo- tai proosateoksia, joka kuvasivat ritareita romantisoiden. Suosittuja aiheita olivat kuningas Arthur ja py\xc3\xb6re\xc3\xa4n p\xc3\xb6yd\xc3\xa4n ritarit sek\xc3\xa4 Tristan ja Isolde. T\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4 teemoja olivat ritari-ihanteet ja palvova rakkaus ylh\xc3\xa4iseen naiseen. My\xc3\xb6hemmin uskonnollinen mystiikka, kuten Graalin malja, sai keskeisen sijan._NEWLINE_Kuuluisin ritariudesta kertova my\xc3\xb6hempi romaani on Miguel de Cervantesin vuosina 1605\xe2\x80\x931615 julkaistu Don Quijote, joka parodioi aiempia ritaritarinoita._NEWLINE_Ritariromantiikka koki kuvataiteissa ja kirjallisuudessa uuden kukoistuksen 1800-luvulla. Walter Scott kirjoitti vuonna 1820 suositun romaaninsa Ivanhoe, joka kertoo 1100-luvun Englannista._NEWLINE_Ruotsalaisen kirjailijan Jan Guilloun Ristiretki-trilogia kertoo el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 1100-luvun lopun ja 1200-luvun alun Ruotsissa sek\xc3\xa4 Palestiinassa. P\xc3\xa4\xc3\xa4henkil\xc3\xb6, Arn Magnusson, on ruotsalainen ritari, joka palvelee 20 vuotta el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n Palestiinassa temppeliherrana, ja lopulta palaa Ruotsiin rakentamaan kotimaataan._NEWLINE_Suomalainen kirjailija Juha-Pekka Koskinen on kirjoittanut ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 ristiretkest\xc3\xa4 (vv. 1095\xe2\x80\x931099) kertovan romaanin Ristin ja raudan tie (2004) sek\xc3\xa4 temppeliherrain perustamiseen liittyv\xc3\xa4n romaanin Seitsem\xc3\xa4s temppeliherra (2007).'