b"\n_START_ARTICLE_\nHondurasin historia\n_START_PARAGRAPH_\nHondurasin historia alkoi noin 10\xc2\xa0000 vuotta sitten, kun ensimm\xc3\xa4iset asukkaat tulivat alueelle. Mayat saapuivat Hondurasiin 400-luvulla ja loivat alueen ensimm\xc3\xa4isen korkeakulttuurin. Cop\xc3\xa1nin kaupunki oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 mayakeskus, joka kuitenkin hyl\xc3\xa4ttiin mayojen huippukauden aikana. Vuonna 1502 Kristoffer Kolumbus saapui Hondurasin rannikolle ja antoi sille sen nykyisen nimen. Espanjalaiset asuttivat Hondurasin v\xc3\xa4hitellen. Alueelta l\xc3\xb6ydettiin kultaa ja hopeaa 1530-luvulla, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen espanjalaiset vakiinnuttivat asemansa Hondurasissa. Vuosisadan lopulla kaivosteollisuus taantui ja alue ajautui rappiolle._NEWLINE_Englantilaiset merirosvot ja siirtolaiset aiheuttivat ep\xc3\xa4vakautta 1600- ja 1700-luvuilla. Lontoon sopimus 1786 my\xc3\xb6nsi rannikkoalueet espanjalaisille, mutta pian t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Hondurasissa alkoivat levit\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4istymisajatukset. Keski-Amerikan tasavallat itsen\xc3\xa4istyiv\xc3\xa4t Espanjasta vuonna 1821 ja liittyiv\xc3\xa4t pian t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Meksikon keisarikuntaan, josta erosivat 1823, ja perustivat Keski-Amerikan liittotasavallan. Liittotasavalta kaatui sis\xc3\xa4isiin erimielisyyksiin, ja Honduras itsen\xc3\xa4istyi 13. marraskuuta 1838._NEWLINE_Hondurasin itsen\xc3\xa4isyyden aikaa ovat luonnehtineet useat vallankaappaukset. Vallasta ovat taistelleet kaksi poliittista liittoumaa, konservatiivit ja liberaalit. Lis\xc3\xa4ksi Hondurasin rajanaapurit Guatemala, El Salvador ja Nicaragua ovat useasti puuttuneet Hondurasin sis\xc3\xa4isiin asioihin. Hondurasista tuli 1900-luvun alussa niin sanottu banaanitasavalta, kun yhdysvaltalaiset banaaniyhti\xc3\xb6t United Fruit Companyn johdolla tulivat maahan. Ne vaikuttivat runsaasti Hondurasin politiikkaan ja talouteen 1950-luvulle asti. Pian t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Hondurasin asevoimat kaappasivat ensimm\xc3\xa4isen kerran oma-aloitteisesti vallan ja asettivat maan johtoon Oswaldo L\xc3\xb3pez Arellanon johtaman sotilasjuntan._NEWLINE_Juntan aikakaudella 1969 Honduras k\xc3\xa4vi El Salvadoria vastaan lyhyen jalkapallosodan, joka vaurioitti maiden taloutta. Honduras palasi siviilihallintoon vuonna 1981, kun Roberto Suazo C\xc3\xb3rdova valittiin uudeksi presidentiksi. Samaan aikaan maassa oli yhdysvaltalaisia sotilasyksik\xc3\xb6it\xc3\xa4, jotka kouluttivat elsalvadorilaisia sotilaita ja niin sanottuja contria vastustamaan vasemmiston levi\xc3\xa4mist\xc3\xa4. Vuosikymmenen lopulla Iran-Contra-skandaalin j\xc3\xa4lkeen contrat ajettiin maasta. Hondurasissa alkoi 1990-luvulla Carlos Roberto Reinan aikakaudella yhteiskunnan demilitarisointi, ja asevoimatkin siirrettiin siviilijohtoon. Maan muutenkin heikko talous koki kovan takaiskun vuonna 1998, kun hurrikaani Mitch iski maahan. Manuel Zelaya alkoi vied\xc3\xa4 Hondurasia vasemmalle, ja h\xc3\xa4net syrj\xc3\xa4ytettiin 2009. Honduras suljettiin v\xc3\xa4h\xc3\xa4ksi aikaa kansainv\xc3\xa4lisest\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6st\xc3\xa4, mutta p\xc3\xa4\xc3\xa4si taas mukaan Porfirio Lobo Sosan voitettua vaalit, joita kuitenkin osa valtioista piti laittomina.\n_START_SECTION_\nVarhaishistoria\n_START_PARAGRAPH_\nHonduras sijaitsee V\xc3\xa4li-Amerikassa, joten monet varhaiset Pohjois- ja Etel\xc3\xa4-Amerikan v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 kulkeneet heimot ovat todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti kulkeneet sen alueen kautta, ja osa on todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti my\xc3\xb6s asuttanut Hondurasia. Varhaisimmat asukkaat saapuivat yli 10\xc2\xa0000 vuotta sitten. He asuivat luultavasti luolissa tai yksinkertaisissa asumuksissa ja olivat mets\xc3\xa4st\xc3\xa4ji\xc3\xa4. Tuhansia vuosia my\xc3\xb6hemmin maanviljelystaito saapui alueelle, ja ensimm\xc3\xa4inen viljakasvi oli todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti maissi. Vanhimmat tunnetut todisteet Hondurasin asukkaista ovat 6\xc2\xa0000\xe2\x80\x938\xc2\xa0000 vuotta vanhat kivity\xc3\xb6kalut, jotka l\xc3\xb6ytyiv\xc3\xa4t La Esperanzan l\xc3\xa4helt\xc3\xa4 1962. Ensimm\xc3\xa4iset asukkaat olivat todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti Pohjois-Amerikan paleointiaaneja._NEWLINE_Mayat saapuivat Hondurasin alueelle 400-luvulla. Jukatanin niemimaalta ja Guatemalasta tulleet mayat asuttivat erityisesti Motaguajoen laaksoa Hondurasin l\xc3\xa4nsiosissa. Mayat rakensivat laajan tieverkoston, joka ulottui Meksikon keskiosiin saakka. Hondurasilaisesta Cop\xc3\xa1nin kaupungista tuli mayojen t\xc3\xa4htitieteellisten tutkimusten, matematiikan ja taiteen keskus._NEWLINE_Cop\xc3\xa1n oli suurimmillaan mayojen kultakauden loppuvaiheessa, jolloin siell\xc3\xa4 asui kaikkiaan noin 30\xc2\xa0000 ihmist\xc3\xa4. Kaupungin tuottamia maanviljelystuotteita ja vaatteita levisi kauppareittej\xc3\xa4 pitkin it\xc3\xa4iseen Hondurasiin ja Meksikon keskiosiin saakka. Cop\xc3\xa1n rappioitui kuitenkin vuoden 822 j\xc3\xa4lkeen ja j\xc3\xa4i raunioiksi. Mayakulttuurin romahduksen syit\xc3\xa4 ei tiedet\xc3\xa4, mutta arvellaan, ett\xc3\xa4 Cop\xc3\xa1nin romahdukseen saattoivat vaikuttaa maatalouskatastrofit, hallitsematon v\xc3\xa4est\xc3\xb6nkasvu, ulkopuoliset valloittajat tai sis\xc3\xa4iset ristiriidat. Vaikka mayojen papit ja hallitsijat j\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t kaupungin, sinne j\xc3\xa4i kuitenkin paljon alempien luokkien v\xc3\xa4est\xc3\xb6\xc3\xa4. Kaupungin asukasluku oli vuonna 900 en\xc3\xa4\xc3\xa4 alle 5\xc2\xa0000. Hondurasin alue ajautui monien kilpailevien heimojen haltuun. Sinne ei syntynyt hallitsevaa voimaa, vaan heimot taistelivat kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n vallasta. Espanjalaiset onnistuivatkin valtaamaan alueen liittoutumalla toisten heimojen kanssa ja alistamalla toiset._NEWLINE_Mosquitian sademets\xc3\xa4n keskell\xc3\xa4 sijaitsee tuntemattomalle kansalle kuuluneen suurkaupungin rauniot, joiden arvioidaan olevan per\xc3\xa4isin ajanjaksolta 1\xc2\xa0000\xe2\x80\x931\xc2\xa0400 jaa. Vuonna 2015 julkistetun l\xc3\xb6yd\xc3\xb6n yhteydess\xc3\xa4 on hyl\xc3\xa4tty ajatus legendaarisesta Ciudad Blancasta, sill\xc3\xa4 kyse on useista kaupungeista ja kokonaisesta kulttuurista.\n_START_SECTION_\nValloittaminen\n_START_PARAGRAPH_\nKristoffer Kolumbus saapui Hondurasiin vuonna 1502 ja antoi maalle nimen sen syvien rannikkovesien mukaan (esp. hondura, 'syvyys'). Kolumbus nousi maihin l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 nykyist\xc3\xa4 Trujilloa 14. elokuuta. Sit\xc3\xa4 ennen h\xc3\xa4n oli kohdannut ensimm\xc3\xa4isen kerran Amerikan mannermaan asukkaita, kun h\xc3\xa4n oli havainnut Islas de la Bah\xc3\xadan alueella kanootillisen intiaanikauppiaita, jotka olivat todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti mayojen j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4isi\xc3\xa4. Kolumbus ei tutkinut Hondurasin rannikkoa kovinkaan tarkasti, mutta nimesi muutamia paikkoja: maan lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s Guanajan saaren ja Gracias a Diosin niemen._NEWLINE_Espanjalaiset j\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t Hondurasin alueen rauhaan parin vuosikymmenen ajan. Heid\xc3\xa4n tutkimusmatkansa suuntautuivat p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa Meksikoon, Panamaan ja Karibialle, mutta Hern\xc3\xa1n Cort\xc3\xa9sin tutkimusmatka asteekkien syd\xc3\xa4nmaille lis\xc3\xa4si j\xc3\xa4lleen kiinnostusta my\xc3\xb6s Keski-Amerikkaa kohtaan. Monet kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n kilpailevat retkikunnat kiinnostuivat my\xc3\xb6s Hondurasin alueesta. Gil Gonz\xc3\xa1lez D\xc3\xa1vila l\xc3\xb6ysi Fonsecanlahden 1523 ja nimesi sen piispa Juan Rodr\xc3\xadguez de Fonsecan mukaan. Meksikosta saapui Cort\xc3\xa9sin organisoimia retkikuntia. Crist\xc3\xb3bal de Olidin johtama retkikunta perusti ensimm\xc3\xa4isen espanjalaisen asutuskeskuksen Hondurasiin 3. toukokuuta 1524. Sen nimeksi tuli Triunfo de la Cruz. Olid julisti siirtokunnan itsen\xc3\xa4iseksi, mutta alue palautui Espanjalle, kun Olid tapettiin. Cort\xc3\xa9s matkusti itse Hondurasiin 1525 ja siirsi p\xc3\xa4\xc3\xa4majan Trujilloon. H\xc3\xa4n onnistui rauhoittamaan siirtokunnan hetkeksi, mutta h\xc3\xa4nen palattuaan huhtikuussa 1526 Meksikoon espanjalaiset jatkoivat keskin\xc3\xa4ist\xc3\xa4 nahinointiaan._NEWLINE_Hondurasin ensimm\xc3\xa4inen kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri Diego L\xc3\xb3pez de Salcedo saapui maahan lokakuussa 1526 ja rauhoitti tilanteen. Silti alkuper\xc3\xa4isasukkaat, jotka olivat tehneet rauhan Cort\xc3\xa9sin kanssa, nousivat usein kapinaan Lopez de Salcedon aikana. H\xc3\xa4n pyrki laajentamaan m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ysvaltaansa Nicaraguaan, mink\xc3\xa4 takia nicaragualaiset vangitsivat h\xc3\xa4net. Pian t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Hondurasin ja Nicaraguan rajoista sovittiin ja L\xc3\xb3pez de Salcedo vapautettiin._NEWLINE_Honduras oli 1530-luvun alussa sekasortoisessa tilassa, sill\xc3\xa4 espanjalaiset taistelivat kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n ja alkuper\xc3\xa4isasukkaat kapinoivat. Lis\xc3\xa4ksi alkuper\xc3\xa4isasukkaiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 v\xc3\xa4heni radikaalisti, sill\xc3\xa4 heit\xc3\xa4 menehtyi paljon sairauksiin ja heit\xc3\xa4 vietiin orjiksi Karibian saarille. Espanja jakoi siirtokuntansa kahteen piirikuntaan rauhoittaakseen oloja. Higueras k\xc3\xa4sitti alueen l\xc3\xa4nsiosan ja Honduras muut alueet. V\xc3\xa4kiluku jatkoi silti v\xc3\xa4henemist\xc3\xa4\xc3\xa4n, ja k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 vain Pedro de Alvaradon v\xc3\xa4liintulo pelasti Higuerasin. H\xc3\xa4n oli kiinnostunut alueen mahdollisista kultaesiintymist\xc3\xa4 ja onnistui muutamien guatemalalaisten apureidensa kanssa luomaan tuottoisan kaivosteollisuuden, jonka keskukseksi kehittyi Graciasin kaupunki._NEWLINE_Kullan ja hopean l\xc3\xb6ytyminen houkutteli maahan uusia siirtolaisia, jotka pakottivat paikallisia asukkaita ty\xc3\xb6skentelem\xc3\xa4\xc3\xa4n kaivoksissa. Se johti 1537 laajaan kapinaan, jota johti nuori lencajohtaja Lempira. H\xc3\xa4nen innoittaminaan monet muutkin ryhm\xc3\xa4t alkoivat kapinoida. Espanjalaiset murhasivat Lempiran 1538 rauhanneuvotteluiden aikana ja pystyiv\xc3\xa4t kukistamaan kapinan pian sen j\xc3\xa4lkeen. Lempiran kapinaa seurasi kuitenkin useita pienempi\xc3\xa4 levottomuuksia, jotka espanjalaiset kukistivat raa'asti, mink\xc3\xa4 seurauksena alkuper\xc3\xa4isasukkaiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 v\xc3\xa4heni nopeasti. Heit\xc3\xa4 oli vuonna 1539 arviolta 15\xc2\xa0000 ja kaksi vuotta my\xc3\xb6hemmin en\xc3\xa4\xc3\xa4 vain 8\xc2\xa0000. Suurin osa alkuper\xc3\xa4isasukkaista jaettiin niin kutsutun encomiendan mukaan. J\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 alkuper\xc3\xa4isasukkaat sijoitettiin kyliin, joita yksitt\xc3\xa4iset uudisasukkaat, encomenderot hallitsivat. Encomenderoiden teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 oli jakaa kyl\xc3\xa4l\xc3\xa4isille kristillist\xc3\xa4 opetusta ja ker\xc3\xa4t\xc3\xa4 veroja kruunulle. Vastapainoksi he saivat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 alkuper\xc3\xa4isasukkaita rajoitetuissa ty\xc3\xb6teht\xc3\xa4viss\xc3\xa4. Ty\xc3\xb6voimapulan takia Hondurasiin alettiin tuoda afrikkalaisia orjia 1540-luvulla.\n_START_SECTION_\nSiirtomaa-aika\n_START_PARAGRAPH_\nEspanjalaisasutus levisi Hondurasissa 1540-luvulla, kun espanjalaisten keskin\xc3\xa4iset kiistat loppuivat ja Hondurasiin nimettiin ensimm\xc3\xa4inen piispa. Honduras vaurastui ja sen merkitys Keski-Amerikassa kasvoi, mink\xc3\xa4 ansiosta Graciasiin perustettiin 1544 hallintokeskus eli audiencia. Honduras ei kuitenkaan pystynyt kilpailemaan poliittisesti suurempien keskusten kanssa. Graciasin audiencia siirrettiin 1549 Guatemalan Antiguaan, ja Hondurasista tuli Guatemalan maakunta._NEWLINE_Kaivosteollisuus oli Hondurasin p\xc3\xa4\xc3\xa4elinkeino, mink\xc3\xa4 lis\xc3\xa4ksi harjoitettiin jonkin verran karjankasvatusta. Samaan aikaan espanjalaiset levittiv\xc3\xa4t omaa kulttuuriaan ja pakottivat kaikkia k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n espanjaa. Uudet tavat alkoivat sekoittua perinteisiin tapoihin. Kaivosteollisuus alkoi rapistua 1560-luvulla ja Hondurasin taloudellinen merkitys v\xc3\xa4heni nopeasti. Talous elpyi v\xc3\xa4lill\xc3\xa4, kun sis\xc3\xa4maasta l\xc3\xb6ytyi uusia hopeaesiintymi\xc3\xa4 1569, ja l\xc3\xb6yt\xc3\xb6 johti my\xc3\xb6s Tegucigalpan perustamiseen. Hopeatuotanto oli huipussaan 1584, mutta sen j\xc3\xa4lkeen talous taantui j\xc3\xa4lleen. Uusia kaivauksia vaikeuttivat usein kuitenkin raha- ja ty\xc3\xb6voimapula, vaikea maasto, malmisuonten pienuus ja byrokraattiset ongelmat. Hondurasista oli tullut 1600-luvulle tultaessa k\xc3\xb6yh\xc3\xa4, takapajuinen ja huonosti hoidettu alue._NEWLINE_Ongelmia Hondurasissa aiheuttivat my\xc3\xb6s englantilaiset merirosvot, jotka alkoivat 1500-luvun lopulla hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ill\xc3\xa4 maan rannikkoseudulle. Hondurasin merkitt\xc3\xa4vimpiin kuulunut satamakaupunki Trujillo tuhoutui hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksess\xc3\xa4 1643 ja oli sen j\xc3\xa4lkeen hyl\xc3\xa4ttyn\xc3\xa4 l\xc3\xa4hes vuosisadan ajan. Englantilaiset uhkasivat lis\xc3\xa4ksi espanjalaisten herruutta perustamalla siirtokuntia rannikkoseudulle ja Islas de la Bah\xc3\xada -saaristoon. He saivat apua intiaanien ja afrikkalaisten j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4isilt\xc3\xa4, zamboilta ja miskitoilta. Samaan aikaan Hondurasin hallitseminen oli vaikeutunut, sill\xc3\xa4 hyvien satamien puutteen takia alue oli eristyksiss\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi vain Comayaguassa ja Tegucigalpassa asui yli 100 espanjalaista uudisasukasta. Espanjalaiset yrittiv\xc3\xa4t siirt\xc3\xa4\xc3\xa4 intiaaneja ty\xc3\xb6voimaksi Tegucigalpaan, mutta laittomat muutot ja korruptio heikensiv\xc3\xa4t kaivosteollisuuden tuottoa._NEWLINE_Espanjan kruunu siirtyi 1700 Habsburgeilta Bourboneille, joiden tavoitteena oli lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 Amerikan siirtokuntiensa tuottoa. Bourbonit pyrkiv\xc3\xa4t v\xc3\xa4hent\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n korruptiota ja edist\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n kehityst\xc3\xa4 my\xc3\xb6s Hondurasissa. Espanja pyrki my\xc3\xb6s saamaan uudestaan hallintaansa Karibian rannikon. Omoaan, l\xc3\xa4helle Guatemalan rajaa perustettiin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 linnoitus vuonna 1752 ja Trujillo vallattiin takaisin 1780. Trujillosta tuli englantilaisia vastaan suunnattujen retkikuntien keskuspaikka. Espanjalaiset saivatkin 1780-luvun aikana haltuunsa Islas de la Bah\xc3\xadan ja valtaosan rannikosta. Lontoon sopimuksessa 1786 englantilaiset tunnustivat Karibianmeren rannikon kuuluvan espanjalaisille._NEWLINE_Kun espanjalaisten ja englantilaisten erimielisyydet oli sovittu, Hondurasissakin alkoi vaikuttaa paikallinen poliittinen voima, kreolit, joiksi kutsuttiin espanjalaisille vanhemmille siirtokunnissa syntyneit\xc3\xa4 lapsia. He halusivat vapauttaa kaupan ja lopettaa Espanjan monopoliaseman ja valta-aseman kirkollisissa, oikeudellisissa ja poliittisissa asioissa. Napoleon I asetti 1808 Espanjan johtoon Bonaparten, mik\xc3\xa4 aiheutti kansannousuja sek\xc3\xa4 Espanjassa ett\xc3\xa4 Latinalaisessa Amerikassa. Samaan aikaan Hondurasissa Comayaguan ja Tegucigalpan v\xc3\xa4liset ristiriidat syveniv\xc3\xa4t, eik\xc3\xa4 uusi espanjalainen hallinto saanut 1810-luvulla niit\xc3\xa4 rauhoittumaan. Tilanne oli jo ajautunut konfliktin partaalle, kun Keski-Amerikan maat julistautuivat itsen\xc3\xa4isiksi 15. syyskuuta 1821.\n_START_SECTION_\nKeski-Amerikan itsen\xc3\xa4istyminen\n_START_PARAGRAPH_\nHonduras, Guatemala, El Salvador, Costa Rica ja Nicaragua liittyiv\xc3\xa4t pian itsen\xc3\xa4istymisens\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen Meksikon keisarikuntaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 vaihe j\xc3\xa4i kuitenkin lyhyeksi, sill\xc3\xa4 jo vuonna 1823 samat valtiot irtautuivat Meksikosta ja muodostivat Keski-Amerikan liittotasavallan. Liittotasavalta koostui viidest\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isest\xc3\xa4 valtiosta, joilla jokaisella oli oma hallinto. Liitovaltion p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunki oli Ciudad de Guatemala. Keski-Amerikan konservatiivit, jotka kannattivat liittoa Meksikon kanssa, ja liberaalit, jotka kannattivat itsen\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4, ajautuivat riitoihin ja vaikuttivat Hondurasinkin tulevaisuuteen. Vaikka Honduras oli liittovaltion k\xc3\xb6yhin osa, sielt\xc3\xa4 tuli joitain sen merkitt\xc3\xa4vimmist\xc3\xa4 johtajista, kuten 1830 presidentiksi valittu kenraali Francisco Moraz\xc3\xa1n._NEWLINE_Moraz\xc3\xa1n johti liittotasavaltaa vuoteen 1838, kunnes konservatiivien ja liberaalien v\xc3\xa4liset ristiriidat lopulta kaatoivat sen. Guatemalasta alkoi 1837 papiston tukema konservatiivien kansannousu, ja toukokuussa 1838 kongressi siirsi Moraz\xc3\xa1nin pois vallasta ja julisti, ett\xc3\xa4 valtiot ovat vapaita itsen\xc3\xa4istym\xc3\xa4\xc3\xa4n. Honduras julistautui itsen\xc3\xa4iseksi 13. marraskuuta 1838, ja pari kuukautta my\xc3\xb6hemmin maalle luotiin ensimm\xc3\xa4inen perustuslaki.\n_START_SECTION_\nItsen\xc3\xa4isyyden ensimm\xc3\xa4iset ristiriitojen vuosikymmenet\n_START_PARAGRAPH_\nHondurasin itsen\xc3\xa4isyyden ensimm\xc3\xa4iset vuosikymmenet olivat vaikeita. Se oli ainoa Keski-Amerikan maa, jolla on kolme rajanaapuria, joten sill\xc3\xa4 oli my\xc3\xb6s useampia kilpailijoita alueellisen vallan hallinnasta. Hondurasin naapurimaat ovatkin puuttuneet useasti maan sis\xc3\xa4isiin oloihin. Hondurasissa toimivan valtion luominen oli itsen\xc3\xa4istymisen j\xc3\xa4lkeen hankalaa, sill\xc3\xa4 maa oli kuulunut liittotasavaltaan eik\xc3\xa4 sinne ollut syntynyt kunnollista hallintokulttuuria. Lis\xc3\xa4ksi Hondurasille j\xc3\xa4i huomattavasti ulkomaanvelkaa, jonka maksamiseen noin 300\xc2\xa0000 ihmisen v\xc3\xa4est\xc3\xb6ll\xc3\xa4 oli huonot edellytykset. Britit valtasivatkin Islas de la Bah\xc3\xadan saataviensa pantiksi._NEWLINE_Itsen\xc3\xa4isyyden ensimm\xc3\xa4iset 15 kuukautta presidentin virkaa hoiti v\xc3\xa4liaikaisesti Francisco Zelaya y Ayes. Hondurasin ensimm\xc3\xa4iseksi presidentiksi valittiin konservatiivinen kenraali Francisco Ferrera, joka oli vallassa 1841\xe2\x80\x931842. Seuraavat viisi vuotta Ferrera oli vuoroin presidenttin\xc3\xa4, vuoroin taas antoi viransijaisen hoitaa virkaa, vaikka itse pitikin taustalla valtaa hallussaan. Ferrera luovutti vallan 1847 Juan Lindolle, jonka aikana hyv\xc3\xa4ksyttiin uusi perustuslaki ja pyrittiin uudistamaan maata. Britannia alkoi my\xc3\xb6s vaatia Hondurasin velkoja maksettaviksi ja kaappasi 1849 hetkellisesti Trujillon kaupungin. Seuraavana vuonna Lindon varapresidentti yritti kaapata vallan, mutta yritys ep\xc3\xa4onnistui El Salvadorin ja Nicaraguan v\xc3\xa4liintulon ansiosta. Lindo luovutti vallan liberaalille Jos\xc3\xa9 Trinidad Caba\xc3\xb1asille 1852. Guatemala syrj\xc3\xa4ytti Caba\xc3\xb1asin 1855 ja asetti presidentiksi konservatiivisen Jos\xc3\xa9 Santos Guardiolan._NEWLINE_Konservatiivien ja liberaalien v\xc3\xa4liset kiistat rauhoittuivat hetkeksi, kun Keski-Amerikkaan saapui yhdysvaltalainen palkkasoturi William Walker, josta tuli Nicaraguan presidentti 1856. Muut Keski-Amerikan valtiot ajoivat Walkerin pois 1857, mutta osa Islas de la Bah\xc3\xadan brittisiirtolaisista k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi Walkerin puoleen, kun brittil\xc3\xa4iset olivat my\xc3\xb6nt\xc3\xa4neet saarien hallinnon Hondurasille. Walker oletti, ett\xc3\xa4 Hondurasin liberaalit, jotka yrittiv\xc3\xa4t syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 Guardiolan, ottaisivat h\xc3\xa4net hyvin vastaan. H\xc3\xa4n ei kuitenkaan saanut tukea, ja niin britit pid\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4net 1860 ja luovuttivat Hondurasin viranomaisille, jotka teloittivat Walkerin._NEWLINE_Guardiola joutui kunniakaartinsa murhaamaksi 1862, ja seuraavan vuosikymmenen aikana presidentti vaihtui l\xc3\xa4hes 20 kertaa. Jos\xc3\xa9 Mar\xc3\xada Medina oli tuona aikana diktaattorina useita kertoja, kunnes guatemalalaiset syrj\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4net lopullisesti 1876. Liberaali Marco Aurelio Soto oli vallassa Guatemalan Justo Rufino Barriosin tuella 1876\xe2\x80\x931883. H\xc3\xa4nen aikanaan maassa oli suhteellisen rauhallista, ja h\xc3\xa4n onnistui my\xc3\xb6s uudistamaan maan taloutta, koulutusta ja hallintoa. Soto ajautui kuitenkin Barriosin ep\xc3\xa4suosioon ja joutui eroamaan 1883. H\xc3\xa4nen seuraajansa Luis Bogr\xc3\xa1n oli vallassa vuoteen 1891. Tuona aikana yhdysvaltalaiset yritykset saapuivat Hondurasiin, ja Rosario Mining Company elvytti kuihtuneen kaivosteollisuuden. Yrityksell\xc3\xa4 oli l\xc3\xa4hes vapaa p\xc3\xa4\xc3\xa4sy Tegucigalpan it\xc3\xa4puolella oleviin malmivaroihin. Rosarion per\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Hondurasiin tuli muitakin yrityksi\xc3\xa4, mutta p\xc3\xa4\xc3\xa4osa kansalaisista sai silti elantonsa maanviljelyst\xc3\xa4._NEWLINE_Kenraali Ponciano Leiva nousi vilpillisten vaalien j\xc3\xa4lkeen presidentiksi 1891. H\xc3\xa4n oli ollut jo 1870-luvulla vallassa lyhytaikaisesti kolme kertaa. Vaikka Leiva olikin liberaali, h\xc3\xa4n pyrki johtamaan itsevaltiaasti ja hajotti Hondurasin liberaalipuolueen. Nicaraguan Jos\xc3\xa9 Santos Zelayan tukemana liberaalit joukot kuitenkin onnistuivat syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Leivan, ja Policarpo Bonillasta tuli presidentti 1894. H\xc3\xa4n uudisti maan politiikkaa, ja vuonna 1895 hyv\xc3\xa4ksyttiin uusi perustuslaki. Hondurasin, El Salvadorin ja Nicaraguan liberaalijohtajat pyrkiv\xc3\xa4t 1890-luvulla uudistamaan Keski-Amerikan valtioliittoa, ja maat muodostivatkin 1895\xe2\x80\x931898 Keski-Amerikan suurtasavallan.\n_START_SECTION_\nBanaaniyritysten nousu\n_START_PARAGRAPH_\nValta siirtyi rauhanomaisesti ensimm\xc3\xa4isen kerran pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n aikaan vuonna 1899, kun Terencio Sierrasta tuli presidentti. Samana vuonna vastaperustettu Standard Fruit Company kuljetti ensimm\xc3\xa4isen banaanilastinsa Hondurasista New Orleansiin. Banaanimarkkinat alkoivat pian kasvaa. Hondurasin viennist\xc3\xa4 42 prosenttia koostui banaaneista 1902, ja vuonna 1929 osuus oli jo 80 prosenttia. Samalla banaaniyritysten poliittinen vaikutusvalta Hondurasissa kasvoi huomattavasti._NEWLINE_Sierran j\xc3\xa4lkeen presidentiksi nousi 1903 Manuel Bonilla, joka suhtautui banaaniyrityksiin edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4kin suopeammin. H\xc3\xa4n antoi niille verohelpotuksia ja luvan rakentaa satamalaitureita ja teit\xc3\xa4. Manuel Bonilla vangitsi ex-presidentti Policarpo Bonillan ja vaikeutti liberaalien toimintaa. Liberaalit olivat Hondurasin ainoa j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ytynyt poliittinen liike. Manuel Bonilla pyrki muodostamaan konservatiiveista kansallispuolueen, ja nykyisen Hondurasin kansallispuolueen juuret ovatkin Bonillan valtakaudella. H\xc3\xa4n onnistui saamaan aikaan rajasopimuksen Nicaraguan kanssa. Maat valitsivat sovittelijaksi Espanjan kuninkaan Alfonso XIII:n, joka ehdotti 1906 valtioiden rajaksi Moskiittorannikon Cocojokea. Maat hyv\xc3\xa4ksyiv\xc3\xa4t ehdotuksen, mutta rajasta tuli viel\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin ep\xc3\xa4selvyyksi\xc3\xa4, ja lopullinen rajasopimus muotoutui vasta 1960._NEWLINE_Guatemala ja El Salvador tekiv\xc3\xa4t yst\xc3\xa4vyyssopimuksen 1906, mit\xc3\xa4 pidettiin Nicaraguassa vihamielisen\xc3\xa4 toimenpiteen\xc3\xa4. Nicaraguan presidentti Zelaya alkoi tukea Hondurasin liberaaleja, jotka tunkeutuvat maahan helmikuussa 1907 Hondurasin\xe2\x80\x93Nicaraguan sodassa. Maaliskuussa elsalvadorilaisten tukema Bonillan armeija kaatui. Yhdysvallat oli kuitenkin vuoden 1898 Espanjan ja Yhdysvaltain sodan ja Panaman kanavan rakentamisen aloittamisen j\xc3\xa4lkeen alkanut kiinnitt\xc3\xa4\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4 huomiota Keski-Amerikan tilanteeseen, ja Nicaraguan joukkojen tunkeuduttua Hondurasiin Yhdysvallat ryhtyi suojelemaan Hondurasin presidentin tukialueita. Yhdysvaltain Hondurasin-asianhoitaja osallistui aktiivisesti rauhanneuvotteluihin, joissa nostettiin kompromissiehdokkaana uudeksi presidentiksi Miguel R. D\xc3\xa1vila. Yhdysvallat j\xc3\xa4rjesti vuonna 1907 Washingtonissa viiden Keski-Amerikan valtion rauhankonferenssin, jonka tarkoituksena oli tasapainottaa alueen tilannetta. Presidentit perustivat Keski-Amerikan oikeuslaitoksen, joka oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 askel alueen vakauttamiseksi._NEWLINE_Luultavasti pelko Yhdysvaltain v\xc3\xa4liintulosta esti vuoden 1908 vallankaappauksen. Yhdysvaltain presidentti William Howard Taft oli silti huolissaan alueen ep\xc3\xa4vakaudesta, jota lis\xc3\xa4si Hondurasin suuri valtionvelka. John Pierpont Morganin johtama pankkiiriryhm\xc3\xa4 sai vuoden 1909 loppuun menness\xc3\xa4 Hondurasissa aikaan sopimuksen velan pienent\xc3\xa4misest\xc3\xa4. D\xc3\xa1vilan vastainen kapina 1911 keskeytti kuitenkin velkaj\xc3\xa4rjestelyt. Vallankaappaajat, joita johti entinen presidentti Manuel Bonilla, suostuivat Yhdysvaltain ehdotukseen v\xc3\xa4liaikaispresidentin valitsemisesta. Valinta osui Francisco Bertrandiin, joka lupasi vapaat vaalit. Bonilla voitti vaalit 1912, mutta h\xc3\xa4n kuoli oltuaan virassa vain vuoden. Bertrand tuli h\xc3\xa4nen tilalleen ja voitti viel\xc3\xa4 jatkokauden 1916._NEWLINE_United Fruit Company saapui Hondurasiin 1910, ja se perusti pian rautatieyhti\xc3\xb6it\xc3\xa4, jotka saivat isoja maakorvauksia jokaisesta rakentamastaan rautatiekilometrist\xc3\xa4. Hallitus uskoi, ett\xc3\xa4 yhti\xc3\xb6t rakentaisivat kansallisen rautatieverkon, mutta niiden tavoitteena oli vain avata yhteyksi\xc3\xa4 banaaniviljelmille. Maakorvausten takia banaaniyritykset omistivat pian merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n osan Hondurasin rannikkoseudusta, ja monet rannikkokaupungit olivat k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 yritysten hallussa. Yritykset olivat my\xc3\xb6s kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n riidoissa, sill\xc3\xa4 Hondurasin tukema Cuyamel Fruit Company aikoi rakentaa rautatien Guatemalan rajaseudulle. United Fruit Companyn tukemat guatemalalaiset l\xc3\xa4hettiv\xc3\xa4t alueelle joukkoja, mutta Yhdysvaltain v\xc3\xa4liintulo esti sodan. Ensimm\xc3\xa4inen maailmansota vaikutti banaanitalouteen. Banaanien hinta alkoi laskea 1914, ja kun Yhdysvallat liittyi sotaan 1917, Hondurasin ulkomaankauppa tyrehtyi. Maa tuki silti Yhdysvaltoja ja julisti sodan Saksalle 1918.\n_START_SECTION_\nTalouden kehityksest\xc3\xa4 lamaan\n_START_PARAGRAPH_\nYhdysvallat painosti Bertrandin eroamaan 1918. Syyksi on arveltu joko sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 Bertrand yritti nostaa banaaniveroa, tai sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n halusi nostaa lankonsa seuraajakseen, mist\xc3\xa4 olisi voinut synty\xc3\xa4 sis\xc3\xa4llissota. Francisco Bogr\xc3\xa1n asetettiin v\xc3\xa4liaikaiseksi presidentiksi, ja h\xc3\xa4n lupasi j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 vapaat vaalit. Kenraali Rafael L\xc3\xb3pez Guti\xc3\xa9rrezilla oli kuitenkin armeijan tuki takanaan, ja h\xc3\xa4net valittiin presidentiksi vilpillisiss\xc3\xa4 vaaleissa 1920. Seuraavien kolmen vuoden aikana Hondurasissa oli 17 kapinaa ja vallankaappausyrityst\xc3\xa4. Yhdysvallat kutsuikin syyskuussa 1922 Hondurasin, Nicaraguan ja El Salvadorin presidentit USS Tacomalle Fonsecanlahdelle. Presidentit vannoivat, etteiv\xc3\xa4t en\xc3\xa4\xc3\xa4 jatkossa tukisi naapurimaiden vallankumousyrityksi\xc3\xa4._NEWLINE_Honduras ajautui j\xc3\xa4lleen sis\xc3\xa4llissodan partaalle 1923, kun presidentinvaaleissa ei ollut selke\xc3\xa4\xc3\xa4 voittajaa. L\xc3\xb3pez Guti\xc3\xa9rrez oli sallinut painostuksen alaisena vapaat vaalit, mutta kukaan kolmesta ehdokkaasta ei saanut valintaan tarvittavaa \xc3\xa4\xc3\xa4nim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4. Eniten \xc3\xa4\xc3\xa4ni\xc3\xa4 saanut Kansallispuolueen Tiburcio Car\xc3\xadas Andino julistautui voittajaksi, mutta L\xc3\xb3pez Guti\xc3\xa9rrez ilmoitti pysyv\xc3\xa4ns\xc3\xa4 vallassa uusiin vaaleihin asti. Hallituksen joukot ja kapinalliset ottivat yhteen helmikuussa 1924 La Ceibassa, ja taisteluissa kuoli 50 ihmist\xc3\xa4. Seuraavien viikkojen aikana Yhdysvallat keskitti alueelle lis\xc3\xa4\xc3\xa4 joukkoja. Pian sen j\xc3\xa4lkeen L\xc3\xb3pez Guti\xc3\xa9rrez kuoli ja v\xc3\xa4liaikainen presidentti Vicente Tosta lupasi j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 uudet vaalit. Konservatiivien ehdokas ja siviilipoliitikko Miguel Paz Barahona valittiin presidentiksi 1925, kun liberaalit eiv\xc3\xa4t lopulta asettaneet omaa ehdokasta._NEWLINE_Paz Barahonan valtakausi oli suhteellisen rauhallinen, ja sen aikana Hondurasin talous kehittyi hieman. Seuraavaksi presidentiksi valittiin 1929 Vicente Mej\xc3\xada Colindres. Hondurasin tilanne n\xc3\xa4ytti paremmalta kuin aikoihin. Maasta oli tullut maailman johtava banaaneiden tuottaja: jopa kolmasosa maailman banaaneista tuli Hondurasista, ja ne muodostivat 80 prosenttia maan viennist\xc3\xa4. Tilannetta helpotti se, ett\xc3\xa4 United Fruit oli 1929 ostanut vanhan kilpailijansa Cuyamel Fruit Companyn. Tilanne vaikeutui kuitenkin pian, kun 1930-luvun lama iski Hondurasiin. Tuhansia ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 irtisanottiin ja palkkoja pienennettiin, mist\xc3\xa4 seurasi mellakoita ja lakkoja, jotka hallitus rikkoi armeijan avulla. Levottomuuksista huolimatta Tiburcio Car\xc3\xadas Andino astui valtaan rauhallisesti 1932.\n_START_SECTION_\nCar\xc3\xadasin diktatuuri ja banaaniyritysten vallan pienentyminen\n_START_PARAGRAPH_\nHondurasin taloudellinen tilanne heikkeni entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n 1930-luvulla, kun kasvitaudit tuhosivat banaanisadon 1935. Tilanne saatiin hallintaan 1937, mutta toiset maat olivat saaneet jo ison osuuden banaanimarkkinoista. Car\xc3\xadas pystyi silti maksamaan pois Hondurasin velkoja. Samaan aikaan h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s alkoi keskitt\xc3\xa4\xc3\xa4 valtaa itselleen. H\xc3\xa4n uusi perustuslain 1936, jolloin muun muassa presidentin valtakautta pidennettiin nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 kuuteen vuoteen, parlamentin valtaa pienennettiin ja Car\xc3\xadasin kautta jatkettiin vuoteen 1943. Sit\xc3\xa4 jatkettiin my\xc3\xb6hemmin viel\xc3\xa4 vuoteen 1949. Liberaalipuolue yritti syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 Car\xc3\xadasin useasti 1936 ja 1937. Ep\xc3\xa4onnistuneet yritykset heikensiv\xc3\xa4t liberaaleja, ja 1930-luvun lopulla Kansallispuolue oli k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 maan ainoa toimiva puolue. Car\xc3\xadasin aika oli Hondurasissa suhteellisen vakaata, mutta talous taantui. Maan kansantuote oli ollut 1930-luvulla Keski-Amerikan toiseksi korkein, mutta 1940-luvulla se oli taantunut Latinalaisen Amerikan pienimm\xc3\xa4ksi, saarivaltioita lukuun ottamatta. T\xc3\xa4h\xc3\xa4n vaikutti erityisesti banaanitalouden alam\xc3\xa4ki, joka oli alkanut 1930-luvun lamasta. Kun kasvitauteja oli opittu torjumaan, banaanilaivat joutuivat muihin teht\xc3\xa4viin toisessa maailmansodassa._NEWLINE_Car\xc3\xadas muodosti l\xc3\xa4heiset suhteet muiden Keski-Amerikan diktaattoreiden, Guatemalan Jorge Ubicon, El Salvadorin Maximiliano Hern\xc3\xa1ndez Mart\xc3\xadnezin ja Nicaraguan Anastasio Somoza Garc\xc3\xadan kanssa. Ubico auttoi Car\xc3\xadasta muun muassa organisoimaan salaisen poliisin. Ubico ja Hern\xc3\xa1ndez Mart\xc3\xadnez syrj\xc3\xa4ytettiin 1944, mutta Car\xc3\xadas pysyi vallassa, vaikka maassa nousi mellakoita. Armeija tukahdutti v\xc3\xa4kivaltaisesti muun muassa mielenosoituksen San Pedro Sulassa. Yhdysvallat puuttui j\xc3\xa4lleen tilanteeseen, ja Car\xc3\xadas my\xc3\xb6ntyi lopulta lokakuussa 1948 j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n vaalit. H\xc3\xa4nen ehdokkaansa Juan Manuel G\xc3\xa1lvez voitti vaalit, joita liberaalit boikotoivat. Vaikka Car\xc3\xadas olikin diktaattori, h\xc3\xa4nen aikanaan Hondurasin koululaitosta kehitettiin, tieverkkoa laajennettiin ja armeija modernisoitiin. G\xc3\xa1lvez vapautti opposition toiminnan ja palautti monia oikeuksia, joita Car\xc3\xadas oli lakkauttanut. H\xc3\xa4n jatkoi edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4ns\xc3\xa4 talouspolitiikkaa ja keskittyi my\xc3\xb6s tieverkon laajentamiseen. L\xc3\xa4hes kolmannes valtion budjetista k\xc3\xa4ytettiin 1953 teiden rakentamiseen._NEWLINE_Yhdysvallat oli vuodesta 1952 etsinyt keinoa syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 Guatemalan vasemmistolainen Jacobo \xc3\x81rbenz Guzm\xc3\xa1n. Guatemalan hallitus oli muun muassa pakkolunastanut United Fruit Companyn ja kiihottanut ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4. Honduras osallistui 1954 merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n operaatioon Guatemalassa, sill\xc3\xa4 maassa pel\xc3\xa4ttiin ty\xc3\xb6l\xc3\xa4islevottomuuksien levi\xc3\xa4mist\xc3\xa4. Toukokuussa 1954 maahan levisikin laajoja lakkoja, jotka lamauttivat t\xc3\xa4ysin banaanintuotannon. Samaan aikaan Honduras liittyi Guatemalan-operaatioon yh\xc3\xa4 syvemmin ja maahan virtasi aseita, jotka meniv\xc3\xa4t karkotetuille kapinallisille. Kapinalliset hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Guatemalaan kes\xc3\xa4kuussa, syrj\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t \xc3\x81rbenzin ja asettivat maan johtoon Carlos Castillo Armasin. Hondurasin lakot onnistuttiin p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sopimalla, kun lakkolaisten ulkomaalainen tuki oli katkaistu. Lakon seurauksena banaaniyhti\xc3\xb6iden vuosikymmeni\xc3\xa4 kest\xc3\xa4nyt poliittinen valta kutistui. Hondurasin hallinto oli jo vuodesta 1950 pyrkinyt laajentamaan maan talouspohjaa, ja 1950-luvun aikana banaanin rinnalle merkitt\xc3\xa4viksi vientituotteiksi nousivat naudanliha, puuvilla ja kahvi.\n_START_SECTION_\nAsevoimat puuttuu sis\xc3\xa4isiin oloihin\n_START_PARAGRAPH_\nBanaanilakkojen aikana 1954 Hondurasissa j\xc3\xa4rjestettiin presidentinvaalit, joihin osallistui kolme ehdokasta. Kun Kansallispuolue oli asettanut ehdokkaakseen Car\xc3\xadaksen, puolueesta erosi sen maltillisempi siipi Kansallinen vallankumouksellinen liike (MNR), joka asetti ehdokkaakseen Abraham Williams Calder\xc3\xb3nin. Liberaalien Ram\xc3\xb3n Villeda Morales sai eniten \xc3\xa4\xc3\xa4ni mutta j\xc3\xa4i silti vain noin 8\xc2\xa0000 \xc3\xa4\xc3\xa4nen p\xc3\xa4\xc3\xa4h\xc3\xa4n tarvittavasta \xc3\xa4\xc3\xa4niosuudesta. Koska Kansallispuolueen ja MNR:n edustajat boikotoivat kansalliskongressin \xc3\xa4\xc3\xa4nestyst\xc3\xa4, uutta presidentti\xc3\xa4 ei onnistuttu valitsemaan parlamentissa, jolloin valinnan olisi pit\xc3\xa4nyt siirty\xc3\xa4 korkeimmalle oikeudelle. Samaan aikaan G\xc3\xa1lvez erosi virasta terveyssyist\xc3\xa4 ja varapresidentti Julio Luzano D\xc3\xadaz julisti itsens\xc3\xa4 virkaatekev\xc3\xa4ksi presidentiksi. Puolueet suostuivat ratkaisuun uusien vaalien suunnittelun ajaksi. Luzano D\xc3\xadaz kokosi uuden hallituksen kolmessa puolueesta ja nimitti valtakunnanneuvoston korvaamaan kongressin._NEWLINE_Luzano D\xc3\xadaz alkoi kuitenkin pian siirt\xc3\xa4\xc3\xa4 valtaa itselleen. Neuvostosta tuli l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 neuvoa-antava elin, ja h\xc3\xa4n siirsi vaaleja ja perusti oman puolueen, Kansallisen yhten\xc3\xa4isyyden puolueen (PUN). Villeda Morales ja monia muita liberaalijohtajia pid\xc3\xa4tettiin hein\xc3\xa4kuussa 1956. Pian t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen hallitus murskasi Tegucigalpassa alkaneen kapinan, ja yleinen mielipide k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi Lozano D\xc3\xadazia vastaan. Lokakuun 21. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 Roberto G\xc3\xa1lvezin johtama armeija syrj\xc3\xa4ytti Lozano D\xc3\xadazin ja asetti sotilasjuntan johtamaan maata. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli ensimm\xc3\xa4inen kerta Hondurasin historiassa, kun armeija syrj\xc3\xa4ytti hallitsevan johtajan oma-aloitteisesti eik\xc3\xa4 poliittisen johtajan tai puolueen ajamana. Juntta oli johdossa vuoden, ja se j\xc3\xa4rjesti 1957 vaalit, jotka Villeda Morales voitti._NEWLINE_Villeda Moralesin hallinto l\xc3\xa4hti uudistamaan Hondurasia voimakkaasti. Se haki Kansainv\xc3\xa4liselt\xc3\xa4 valuuttarahastolta varoja valuutan tasapainottamiseksi ja Maailmanpankilta p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupungin ja Karibian rannikon v\xc3\xa4listen teiden p\xc3\xa4\xc3\xa4llyst\xc3\xa4miseksi. Lis\xc3\xa4ksi hallinto paransi koululaitosta ja ajoi maatalousuudistusta, jota erityisesti konservatiivit vastustivat. Villeda Moralesin aikana maahan perustettiin ensimm\xc3\xa4inen varsinainen kouluj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4. Ennen vuonna 1957 k\xc3\xa4ynnistettyj\xc3\xa4 uudistuksia vain rikkaat pystyiv\xc3\xa4t hankkimaan lapsilleen peruskoulutuksen. Kaksi vuotta my\xc3\xb6hemmin Hondurasiin perustettiin my\xc3\xb6s kansallinen terveydenhuoltoj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4, joka k\xc3\xa4ynnistyi kuitenkin hitaasti ja oli ensimm\xc3\xa4iset vuosikymmenet k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 vain suurimmissa asutuskeskuksissa._NEWLINE_Armeija pysyi alkuun uskollisena presidentille, mutta tilanne muuttui lopulta maaseudun jatkuvien levottomuuksien takia. Lis\xc3\xa4ksi Villeda Moralesin ja armeijan v\xc3\xa4lej\xc3\xa4 kiristi h\xc3\xa4nen perustamansa puolisotilaallinen siviilikaarti, joka oli suoraan presidentin alaisuudessa. Hieman ennen lokakuun 1963 vaaleja armeija syrj\xc3\xa4ytti Villeda Moralesin, vaikka t\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli pyrkinyt rauhoittamaan tilannetta riisumalla siviilikaartinsa karbiinit ja vastustamalla perustuslain lis\xc3\xa4yst\xc3\xa4, joka olisi siirt\xc3\xa4nyt asevoimat presidentin alaisuuteen. Uusi sotilasjuntta hajotti parlamentin ja kumosi perustuslain, ja eversti Oswaldo L\xc3\xb3pez Arellano julistautui presidentiksi. Villeda Morales ja muut liberaalipoliitikot joutuivat l\xc3\xa4htem\xc3\xa4\xc3\xa4n maanpakoon. Uusi hallinto julisti pian lopettavansa kommunistien soluttautumisen, mink\xc3\xa4 ansiosta se sai Yhdysvaltain Lyndon B. Johnsonin tunnustuksen.\n_START_SECTION_\nJuntan valta-aika ja jalkapallosota\n_START_PARAGRAPH_\nJuntta solmi l\xc3\xa4heiset suhteet Kansallispuolueeseen, joka lupasi valita L\xc3\xb3pez Arellanon presidentiksi, jos se saisi enemmist\xc3\xb6n kongressinvaaleissa. Juntta armahti maanpakolaiset marraskuussa 1964, ja Liberaalipuolue jatkoi j\xc3\xa4lleen toimintansa. Kansallispuolue sai 1965 enemmist\xc3\xb6n kongressista, joka valitsi L\xc3\xb3pez Arellanon kuusivuotiskaudelle presidentiksi. L\xc3\xb3pez Arellano onnistui parantamaan suhteita Guatemalaan ja Nicaguaan, kun maat perustivat Keski-Amerikan puolustusneuvoston 1965. El Salvadorkin liittyi pian neuvostoon, joka piti viel\xc3\xa4 samana vuonna ensimm\xc3\xa4isen yhteisen sotaharjoituksen Hondurasin rannikolla. Honduras antoi my\xc3\xb6s Amerikan valtioiden j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n joukkoja Dominikaanisen tasavallan vaalien valvomiseen._NEWLINE_Hondurasin ja El Salvadorin v\xc3\xa4lit alkoivat pian huonontua, kun maiden v\xc3\xa4lisell\xc3\xa4 rajalla oli useita yhteydenottoja touko-kes\xc3\xa4kuussa 1967. Hondurasin sis\xc3\xa4poliittinen tilanne heikentyi 1960-luvun lopulla, ja hallitus alkoi pian syytt\xc3\xa4\xc3\xa4 talousongelmista noin 300\xc2\xa0000:ta elsalvadorilaista maahanmuuttajaa. Heid\xc3\xa4n v\xc3\xa4itettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4neen hyv\xc3\xa4kseen maiden v\xc3\xa4list\xc3\xa4 avointa rajaa ja Hondurasin maatalousuudistuksia. El Salvadorissa puolestaan n\xc3\xa4rk\xc3\xa4styttiin, kun Keski-Amerikan yhteismarkkinat (CACM) suostui maaliskuussa 1969 antamaan Hondurasille erityisetuja. Keski-Amerikan maiden v\xc3\xa4list\xc3\xa4 kauppaa vapauttanut CACM oli perustettu 1960-luvulla, ja joitain hondurasilaisia teollisuustuotteita, kuten saippuaa, oli myyty sen avulla naapurimaihin. Hondurasin kauppatase oli kuitenkin koko ajan negatiivinen, ja maahan tuotiin enemm\xc3\xa4n teollisuustuotteita kuin vietiin . Honduras alkoikin siksi vaatia erityiskohtelua CACM:lta._NEWLINE_Honduras ei halunnut uusia maahanmuuttosopimusta El Salvadorin kanssa, ja toukokuussa 1969 tuhannet elsalvadorilaiset alkoivat muuttaa takaisin kotimaahansa. Samaan aikaan maiden jalkapallomaajoukkueet pelasivat kolme MM-karsintaottelua, joiden aikana molemmissa maissa oli huomattavia levottomuuksia. Honduras katkaisi diplomaattiset suhteensa El Salvadoriin 27. kes\xc3\xa4kuuta, ja 14. hein\xc3\xa4kuuta El Salvador aloitti sotatoimet niin sanotussa jalkapallosodassa. El Salvadorin armeija oli paremmin varustautunut, ja se murtautui nopeasti Hondurasiin ja valtasi seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 Nueva Ocotepequen kaupungin. Pian eteneminen hidastui, ja Hondurasin ilmavoimat pystyiv\xc3\xa4t vaurioittamaan El Salvadorin \xc3\xb6ljynjakelua. Sota kesti lopulta vain nelj\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4, ja aselepo kirjoitettiin 18. hein\xc3\xa4kuuta. El Salvadorin joukot olivat poistuneet Hondurasista 1. syyskuuta. Sota oli kuitenkin ehtinyt vaurioittamaan maiden taloutta, ja sen aikana noin 2\xc2\xa0000 ihmist\xc3\xa4 \xe2\x80\x93 p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa hondurasilaisia siviilej\xc3\xa4 \xe2\x80\x93 oli kuollut. Sodan j\xc3\xa4lkeen Honduras erosi CACM:sta mutta teki erillissopimukset kaikkien CACM-maiden kanssa, El Salvadoria lukuun ottamatta._NEWLINE_Sodan aikana Hondurasin sis\xc3\xa4iset ristiriidat olivat vaimenneet, mutta ne alkoivat taas pian sodan j\xc3\xa4lkeen. Sotilashallituksen oli pakko j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 vaalit maaliskuussa 1971, ja uudeksi presidentiksi valittiin Ram\xc3\xb3n Ernesto Cruz. Cruz oli presidenttin\xc3\xa4 lopulta vain joulukuulle 1972, jolloin asevoimat syrj\xc3\xa4ytti h\xc3\xa4net ja asetti L\xc3\xb3pez Arellanon uudestaan presidentiksi. L\xc3\xb3pez Arellanon hallinto ei onnistunut elvytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n maan taloutta, ja tilannetta vaikeutti syyskuussa 1974 Hurrikaani Fifi, joka tappoi tuhansia ihmisi\xc3\xa4 ja tuhosi kalastuslaivaston sek\xc3\xa4 95 prosenttia banaanisadosta. Lis\xc3\xa4ksi hallitusta syytettiin yli miljoonan dollarin lahjusten ottamisesta United Fruit Companylt\xc3\xa4, kun banaanin vienti\xc3\xa4 koskenut vero purettiin nelj\xc3\xa4 kuukautta sen voimaan astumisen j\xc3\xa4lkeen. Asevoimien johtava neuvosto vastasi syytteisiin korvaamalla huhtikuussa 1975 L\xc3\xb3pez Arellanon Juan Alberto Melgarilla. Melgar syrj\xc3\xa4ytettiin puolestaan 1978, kun h\xc3\xa4nen hallintoaan syytettiin korruptiosta ja asevoimia yhteyksist\xc3\xa4 huumekauppaan. Melgar ei saanut miss\xc3\xa4\xc3\xa4n vaiheessa suurten maanomistajien tukea, ja asevoimat siirsi 7. syyskuuta 1978 vallan Policarpo Paz Garc\xc3\xadan johtamalle kolmehenkiselle juntalle.\n_START_SECTION_\nPaluu siviilihallitukseen\n_START_PARAGRAPH_\nPaz Garc\xc3\xadan hallitus lupasi siirt\xc3\xa4\xc3\xa4 Hondurasin j\xc3\xa4lleen takaisin siviilihallintoon. Samaan aikaa Hondurasin suhteet naapurivaltoihin eiv\xc3\xa4t edelleenk\xc3\xa4\xc3\xa4n olleet hyv\xc3\xa4t. El Salvadorin kanssa oli ollut sek\xc3\xa4 1976 ett\xc3\xa4 1978 pieni\xc3\xa4 rajalevottomuuksia, mutta maat tekiv\xc3\xa4t lopulta rauhansopimuksen Limassa lokakuussa 1980. Hondurasin joukot olivat vanginneet Nicaraguan Anastasio Somoza Debaylen hallintoa vastaan taistelevien sandinistien johtajan Germ\xc3\xa1n Pomaresin maaliskuussa 1978. Honduras ei luovuttanut Pomaresia Nicaraguaan, sill\xc3\xa4 maa ei halunnut tukea Somozan hallitusta. Toisaalta Hondurasissa pel\xc3\xa4ttiin sandinistien marxilaista vaikutusta._NEWLINE_Hondurasissa valittiin uusi parlamentti huhtikuussa 1980. Sill\xc3\xa4 kesti yli vuoden kirjoittaa uusi perustuslaki ja vaalilaki tulevia presidentinvaaleja varten. Maa siirtyi takaisin siviilihallintoon, kun marraskuussa 1981 Roberto Suazo C\xc3\xb3rdova valittiin uudeksi presidentiksi. Suazo C\xc3\xb3rdovasta tuli astui virkaansa tammikuussa 1982. Asevoimat piti kuitenkin edelleen tarkasti silm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 maan tapahtumia, eik\xc3\xa4 se halunnut luopua asemastaan, mist\xc3\xa4 kertoi my\xc3\xb6s kovaa linjaa kannattaneen eversti Gustavo Alvarez Mart\xc3\xadnezin nimitt\xc3\xa4minen asevoimien komentajaksi tammikuussa 1982. Asevoimat onnistuikin vuoteen 1983 menness\xc3\xa4 tukahduttamaan maassa 1980-luvun taitteessa syntyneet pienet ja irralliset sissiliikkeet. N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4vin sissioperaatio oli ollut MPL:n huhtikuussa 1981 yritt\xc3\xa4m\xc3\xa4 lentokonekaappaus.\n_START_SECTION_\nSiviilihallinto ja sota Nicaraguaa vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nSuazo C\xc3\xb3rdovan hallinto alkoi pian pit\xc3\xa4\xc3\xa4 Nicaraguan sandinisteja uhkana, ja armeijan komentaja \xc3\x81lvarez kannatti kovaa linjaa sandinisteja vastaan. H\xc3\xa4n julisti, ett\xc3\xa4 Honduras oli Nicaraguan kanssa \xe2\x80\x9dsodassa kuolemaan asti\xe2\x80\x9d. Kun vasemmistolainen liikehdint\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi Hondurasissa ja armeija onnistui pys\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n syyskuussa 1983 vasemmistosissien tunkeutumisen Nicaraguasta Olanchon departementtiin, \xc3\x81lvarezin kannatus nousi sek\xc3\xa4 Hondurasissa ett\xc3\xa4 Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa Hondurasia pidettiin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 kommunismin levi\xc3\xa4misen est\xc3\xa4misen kannalta. Maa alkoi saadakin huomiota, sill\xc3\xa4 joulukuussa 1982 Ronald Reagan vieraili San Pedro Sulassa ja Hondurasille aseita myyv\xc3\xa4n Israelin puolustusministeri Ariel Sharon Tegucigalpassa. Yhdysvallat oli jo aiemmin nimitt\xc3\xa4nyt Hondurasin-suurl\xc3\xa4hettil\xc3\xa4\xc3\xa4ksi Vietnamin sodan upseerin John Negroponten, joka puuttui melko avoimesti asemamaansa politiikkaan. Yhdysvaltain tarjoaman sotilasavun arvo nousi 3,3 miljoonasta dollarista 31,3 miljoonaan vuosina 1980\xe2\x80\x931982. Yhdysvallat alkoi kouluttaa pakolaisleireill\xc3\xa4 nicaragualaisia sandinisteja vastustavia contrasissej\xc3\xa4 ja El Salvadorin asevoimia._NEWLINE_Suazo C\xc3\xb3rdovan hallinto oli melko ep\xc3\xa4itsen\xc3\xa4inen, sill\xc3\xa4 se oli velkakriisin vuoksi t\xc3\xa4ysin riippuvainen lis\xc3\xa4lainoista ja Yhdysvaltain avusta. Hallinto ei edes yritt\xc3\xa4nyt noudattaa omaa politiikkaa vaan omaksui kaikki ehdotetut rakennesopeutukset. Monet p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6kset hyv\xc3\xa4ksytettiin suoraan Negropontella, jolla oli neuvotteluyhteydet my\xc3\xb6s Hondurasin sotilasjohtoon. Alkuun Hondurasin saama taloudellinen tuki vaiensi Yhdysvaltain vastaiset protestit, mutta pian kymmenettuhannet osoittivat mielt\xc3\xa4\xc3\xa4n Tegucigalpassa ja San Pedro Sulassa. Armeija puolestaan kidnappasi ja murhasi satoja oppositiojohtajia. Armeijan sis\xc3\xa4isess\xc3\xa4 vallankaappauksessa maaliskuussa 1984 \xc3\x81lvarez syrj\xc3\xa4ytettiin, ja uudeksi komentajaksi nimettiin Walter L\xc3\xb3pez Reyes. El Salvadorin joukot ajettiin pois Hondurasista elokuussa 1984._NEWLINE_Hallinnon suhtautuminen contriin muuttui, ja ulkoministeri Edgardo Paz Barnica ilmoitti tammikuussa 1985, ett\xc3\xa4 hallitus suunnittelee contrien poisajamista. Samaan aikaan Suazo C\xc3\xb3rdova halusi seuraajakseen Oscar Mej\xc3\xada Arellanon, joka kuului Suazo C\xc3\xb3rdovan tavoin liberaalipuolueen rodista-nimiseen ryhmittym\xc3\xa4\xc3\xa4n, jonka oli perustanut Modesto Rodas Alvarado. Uuden perustuslain mukaan Suazo C\xc3\xb3rdova ei voinut asettua uudelleen ehdokkaaksi, mutta h\xc3\xa4nen arveltiin s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4v\xc3\xa4n valta-asemansa Mej\xc3\xadan avulla. Presidentti ja parlamentti ajautuivat vaalikysymyksess\xc3\xa4 riitoihin, ja lopulta armeijan sovitteluehdotuksena kaikki puolueryhm\xc3\xa4t saivat asettaa oman ehdokkaansa. Lopulta vaaleihin ilmoittautui nelj\xc3\xa4 ehdokasta liberaaleista, kolme Kansallispuolueesta ja muutama pienemmist\xc3\xa4 puoleista. Eniten \xc3\xa4\xc3\xa4ni\xc3\xa4 saaneen puolueen eniten \xc3\xa4\xc3\xa4ni\xc3\xa4 saanut ehdokas valittaisiin presidentiksi. Voiton vei liberaalien Jos\xc3\xa9 Azcona del Hoyo, vaikka h\xc3\xa4n saikin huomattavasti v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n \xc3\xa4\xc3\xa4ni\xc3\xa4 kuin Kansallispuolueen Rafael Leonardo Callejas. Liberaalit saivat kuitenkin yhteens\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n \xc3\xa4\xc3\xa4ni\xc3\xa4._NEWLINE_Iran-Contra-skandaali ravisutti Yhdysvaltoja 1986, kun paljastui, ett\xc3\xa4 Reaganin hallinto oli laittomasti rahoittanut Iranin asekaupoilla contrasissej\xc3\xa4 Hondurasissa. Skandaali aiheutti Hondurasissa mielenosoituksia. Hondurasin hallinto ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 uusinut marraskuussa 1988 sotilassopimusta Yhdysvaltain kanssa, ja presidentti Azcona ilmoitti pian, ett\xc3\xa4 contrien on l\xc3\xa4hdett\xc3\xa4v\xc3\xa4 maasta. Lopullisesti contrat l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t, kun Violeta Chamorro oli 1990 valittu Nicaraguan presidentiksi._NEWLINE_Hondurasin sis\xc3\xa4politiikassa annettiin ihmisoikeusrikkomuksista yleinen armahdus 1987, mutta viel\xc3\xa4 1988 Amnesty Internationalin raportti syytti asevoimia ja oikeistolaisia kuolemanpartioita lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyv\xc3\xa4st\xc3\xa4 v\xc3\xa4kivallasta. Vasemmistosissit salamurhasivat kenraali Alv\xc3\xa1rezin tammikuussa 1989 Tegucigalpassa.\n_START_SECTION_\nYhteiskunnan demilitarisointi alkaa\n_START_PARAGRAPH_\nNationalistipuolueen Rafael Leonardo Callejas valittiin presidentiksi ja h\xc3\xa4n aloitti kautensa tammikuussa 1990. Callejas aloitti uusliberaalin talouspolitiikan soveltamisen ja lupasi toteuttaa ankaran s\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6ohjelman. H\xc3\xa4n oli luvannut pit\xc3\xa4\xc3\xa4 lempiran vakaana, mutta sen arvo romahti. Hinnat nousivat, mutta palkat pysyiv\xc3\xa4t ennallaan ja hondurasilaiset k\xc3\xb6yhtyiv\xc3\xa4t entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Callejasin aikana 1992 Haagin kansainv\xc3\xa4linen tuomioistuin vahvisti uuden rajan Hondurasin ja El Salvadorin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tti n\xc3\xa4in vuodesta 1861 jatkuneen rajariidan._NEWLINE_Hondurasin budjetin alij\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4 kasvoi hallitsemattomasti, ja elinkustannusten nousu ja syyt\xc3\xb6kset hallituksen laajasta korruptiosta saivat \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4j\xc3\xa4t valitsemaan liberaalipuolueen Carlos Roberto Reinan presidentiksi suurella enemmist\xc3\xb6ll\xc3\xa4 1993. Reina julisti \xe2\x80\x9dmoraalisen vallankumouksen\xe2\x80\x9d, ja maassa alettiin tutkia 1980-luvun ihmisoikeusrikkomuksia ja korruptiota. H\xc3\xa4n loi ensimm\xc3\xa4isen modernin syytt\xc3\xa4j\xc3\xa4nviraston ja otti asevoimat siviilihallintoon. Huhtikuussa 1995 yleinen asevelvollisuus lakkautettiin, ja ensimm\xc3\xa4iset upseerit joutuivat syytteeseen ihmisoikeusrikkomuksista hein\xc3\xa4kuussa 1995._NEWLINE_Liberaalien valta jatkui, kun Carlos Roberto Flores nousi presidentiksi 1998. H\xc3\xa4n aloitti talousuudistukset ja pyrki parantamaan maan kilpailukyky\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 turvaamaan k\xc3\xb6yhimpien kansalaisten aseman. Floresin uudistukset k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t mahdottomiksi, kun hurrikaani Mitch iski Hondurasiin lokakuussa 1998. Flores on my\xc3\xb6hemmin sanonut, ett\xc3\xa4 Mitch vei Hondurasin 50 vuotta kehityksess\xc3\xa4 taaksep\xc3\xa4in. Hurrikaani surmasi 5\xc2\xa0000 ihmist\xc3\xa4 ja j\xc3\xa4tti 1,5 miljoonaa kodittomaksi. Aineelliset vahingot kasvoivat l\xc3\xa4hes kolmeen miljardiin dollariin._NEWLINE_Flores perusti siviilien hallitseman puolustusministeri\xc3\xb6n ja siirsi poliisin asevoimien alaisuudesta siviileille. Vuoden 2001 raportin mukaan poliisien tukemat kuolemanpartiot olivat surmanneet edellisen\xc3\xa4 vuonna yli 1000 katulasta. Samaan aikaan katuv\xc3\xa4kivalta oli lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4ss\xc3\xa4, kun marajengit olivat siirtyneet El Salvadorista my\xc3\xb6s Hondurasin puolelle._NEWLINE_Kansallispuolueen Ricardo Maduro voitti 2001 presidentinvaalit ja aloitti kautensa 2002. H\xc3\xa4n lupasi v\xc3\xa4hent\xc3\xa4\xc3\xa4 rikollisuutta ja taistella korruptiota vastaan. H\xc3\xa4n laajensi j\xc3\xa4lleen poliisin ja asevoimien yhteistoimintaa ja l\xc3\xa4hetti v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti virkaan astuttuaan poliisien ja asevoimien yhteisyksik\xc3\xb6t partioimaan kaduille. Maduro tuki my\xc3\xb6s vahvasti Yhdysvaltain terrorismin vastaista sotaa ja l\xc3\xa4hetti vuonna 2003 Irakin koalitioon 370 sotilasta. Honduras ratifioi Yhdysvaltain kanssa Yhdysvaltain-Keski-Amerikan vapaakauppasopimuksen (CAFTA), mist\xc3\xa4 se sai vastineeksi velkojaan anteeksi. Honduras oli my\xc3\xb6s ensimm\xc3\xa4inen Latinalaisen Amerikan maa, joka solmi Millennium Challenge Account -sopimuksen Yhdysvaltain kanssa, ja on toistaiseksi ainoa, joka on saanut siit\xc3\xa4 apua._NEWLINE_Vuonna 2003 maassa toimi kuolemanpartioita kaduilla liikkuvia rikollisjengej\xc3\xa4 vastaan.\n_START_SECTION_\nZelayastan presidenttikausi ja syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4minen\n_START_PARAGRAPH_\nLiberaalien Manuel Zelaya Rosales voitti 27. marraskuuta 2005 presidentinvaalit niukasti ja astui virkaansa tammikuussa 2006. Liberaalipuolue sai my\xc3\xb6s 62 paikkaa kongressin 128:sta, eli j\xc3\xa4i muutaman paikan p\xc3\xa4\xc3\xa4h\xc3\xa4n yksinkertaisesta enemmist\xc3\xb6st\xc3\xa4. Zelaya lupasi muun muassa lis\xc3\xa4\xc3\xa4 voimavaroja huumekauppaa vastaan. H\xc3\xa4n her\xc3\xa4tti huomiota, kun h\xc3\xa4n alkoi seurata politiikassaan ja retoriikassaan Venezuelan Hugo Ch\xc3\xa1vezin esimerkki\xc3\xa4. H\xc3\xa4n vei Hondurasin my\xc3\xb6s vasemmistolaiseen ALBA-j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6\xc3\xb6n. Zelaya halusi kansan\xc3\xa4\xc3\xa4nestyksen perustuslain muutoksesta, joka olisi mahdollistanut presidentin toimikausien lis\xc3\xa4\xc3\xa4misen. Vaikka perustuslain muuttaminen olisi tullut voimaan vasta Zelayan kauden j\xc3\xa4lkeen, sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 vastaan, ja Hondurasin korkein oikeus sek\xc3\xa4 parlamentti m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4siv\xc3\xa4t armeijan syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Zelayan vallasta 28. kes\xc3\xa4kuuta 2009. Presidentti haki turvapaikkaa Costa Ricasta._NEWLINE_Muu maailma on tuominnut kaappauksen ja pit\xc3\xa4\xc3\xa4 Zelayaa todellisena presidenttin\xc3\xa4. Zelaya lupasi palata Hondurasiin, vaikka valtaapit\xc3\xa4v\xc3\xa4t uhkasivat pid\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 h\xc3\xa4net. H\xc3\xa4n palasikin syyskuussa 2009 ja sai turvapaikan Brasilian-suurl\xc3\xa4hetyst\xc3\xb6st\xc3\xa4. Neuvottelut Zelayan ja presidenttin\xc3\xa4 toimineen Roberto Michelettin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 eiv\xc3\xa4t tuoneet tulosta. Lokakuussa 2009 julkaistiin kysely, jonka mukaan 53\xc2\xa0% kansasta vastusti vallankaappausta ja 60\xc2\xa0% oli sit\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 vallan kaapanneen Michelettin tulisi siirty\xc3\xa4 syrj\xc3\xa4\xc3\xa4n. Virallisen virkakautensa p\xc3\xa4\xc3\xa4tytty\xc3\xa4 Zelaya poistui Brasilian-suurl\xc3\xa4hetyst\xc3\xb6st\xc3\xa4 tuhansien kannattajiensa saattelemana ja matkusti maanpakoon Dominikaaniseen tasavaltaan._NEWLINE_Vallankaappauksen j\xc3\xa4lkeen Honduras menetti Maailmanpankin ja Amerikan kehityspankin tuet sek\xc3\xa4 Venezuelan ja Euroopan unionin kehitysavun. Ulkomainen tuki oli k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4nyt viidenneksen maan budjetista. My\xc3\xb6s ulkomainen matkailu laski 70 prosenttia kaappauksen j\xc3\xa4lkeen. Marraskuussa 2009 maassa pidettiin vaalit, jotka voitti konservatiivien Pepe Lobo. \xc3\x84\xc3\xa4nestysprosentti kohosi l\xc3\xa4hes 60:een. Monet Latinalaisen Amerikan maat pitiv\xc3\xa4t vaaleja laittomina, mutta Yhdysvallat piti vaaleja rehellisen\xc3\xa4 ja palautti suhteensa Hondurasiin. Lobo asetti totuuskomission tutkimaan vallankaappausta palauttaaksensa maansa maineen. Totuuskomissio ilmoitti 2011, ett\xc3\xa4 kaappaus ja sit\xc3\xa4 edelt\xc3\xa4neet Zelayan pyrkimykset keskitt\xc3\xa4\xc3\xa4 valtaa itselleen olivat laittomia._NEWLINE_Hondurasissa tehtiin 2010-luvun alussa enemm\xc3\xa4n murhia asukasta kohden kuin oikeastaan miss\xc3\xa4\xc3\xa4n muualla. Jengiv\xc3\xa4kivalta liittyi erityisesti Meksikon huumekartelleihin. Toiveet maan rauhoittumisesta her\xc3\xa4siv\xc3\xa4t, kun jengiv\xc3\xa4kivallan keski\xc3\xb6ss\xc3\xa4 olleet Mara Salvatrucha ja Mara 18 tekiv\xc3\xa4t aselevon. Vuonna 2013 presidentiksi Juan Orlando Hern\xc3\xa1ndez salli vuonna 2014 Amerikan valtioiden j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n korruption ja rankaisemattomuuden vastaisen mission saapumisen maahan. Se pytki tutkimaan Houndasin korkeimman oikeuden kanssa korruptiota. Huhtikuussa 2016 puolestaan yli kaksikymment\xc3\xa4 korkea-arvoista poliisiviranomaista erotettiin j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ytyneen rikollisuuden saamiseksi pois poliisivoimista. _NEWLINE_Vuoden 2017 presidentinvaaleissa Hern\xc3\xa1ndez oli uudestaan ehdolla, ja h\xc3\xa4nen keskeisin haastajansa oli Salvador Nasralla. Kun 57 prosenttia \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4 oli laskettu Nasralla johti viidell\xc3\xa4 prosenttiyksik\xc3\xb6ll\xc3\xa4. Jotkut mediat julistivat Nasrallan vaalien voittajaksi, mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen vaalituloksia ei ilmoitettu yli vuorokauteen. Kun tulokset tulivat j\xc3\xa4lleen, Nasrallan johto oli kutistunut ja lopulta Hern\xc3\xa1ndez voitti vaalit pienell\xc3\xa4 erolla. Tuhannet ihmiset protestoivat tapahtumia kadulla, ja v\xc3\xa4kivaltaisuuksia kuoli yli 20 ihmist\xc3\xa4. Vaalikomissio laski opposition vaatimuksesta osan \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4 uudelleen. Komission lopullisissa tuloksissa Hern\xc3\xa1ndez oli saanut 42,95 prosenttia ja Nasralla 41,42 prosenttia \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4. Euroopan unionin vaalitarkkailijat pitiv\xc3\xa4t uusintalaskentaa reiluna, mutta oppositio ja Amerikan valtioiden j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 vaativat uusia vaaleja."