b'\n_START_ARTICLE_\nIggy Pop\n_START_SECTION_\nVarhaiset vaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nIggy Pop syntyi Michiganissa vuonna 1947 opettaja\xc3\xa4idilleen Louella Osterbergille (o.s. Christensen) ja valmentajais\xc3\xa4lleen James Newell Osterberg vanhemmalle. \xc3\x84itins\xc3\xa4 puolelta Pop on norjalaista ja tanskalaista syntyper\xc3\xa4\xc3\xa4, ja is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 puolelta h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 on sek\xc3\xa4 irlantilaisia ett\xc3\xa4 englantilaisia sukujuuria. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli adoptoitu ruotsalais-yhdysvaltalaiseen perheeseen, mist\xc3\xa4 juontaa sukunimi Osterberg (alun perin \xc3\x96sterberg). Iggy kasvoi asuntoautoalueella Ypsilantissa._NEWLINE_Teini-ik\xc3\xa4inen Pop oli viel\xc3\xa4 kunnollinen nuori mies, joka ei juonut, tupakoinut tai k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt huumeita. H\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi lukiota ja liikkui samanhenkisess\xc3\xa4 seurassa. Koulun j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli Discount Recordsissa, jossa h\xc3\xa4n my\xc3\xb6hemmin tapasi Dave Alexanderin ja Ron ja Scott Ashetonin.\n_START_SECTION_\nUran alku\n_START_PARAGRAPH_\nPop aloitti muusikon uransa rumpalina erilaisissa lukiolaisyhtyeiss\xc3\xa4 Ann Arborissa. Yksi n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 oli The Iguanas, josta Iggy sai l\xc3\xa4pi el\xc3\xa4m\xc3\xa4n kest\xc3\xa4neen lempinimens\xc3\xa4. Soitettuaan erin\xc3\xa4isiss\xc3\xa4 bluesyhtyeiss\xc3\xa4, kuten The Prime Moversissa, Pop j\xc3\xa4tti yliopisto-opintonsa ja muutti Chicagoon opiskelemaan musiikkia sen varsinaisessa muodossa. Siell\xc3\xa4 h\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4si rumpali Sam Layn oppiin ja jatkoi rumpujen soittoa paikallisissa yhtyeiss\xc3\xa4. Iggy Pop ihaili kovasti n\xc3\xa4kemi\xc3\xa4\xc3\xa4n mustia muusikoita, mutta katsoi lopulta, ett\xc3\xa4 olisi vain naurettavaa, jos h\xc3\xa4n yritt\xc3\xa4isi kopioida n\xc3\xa4iden omaleimaista tyyli\xc3\xa4. Chicagossa h\xc3\xa4n kokeili kuitenkin my\xc3\xb6s ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa huumeita, ja sanookin ensimm\xc3\xa4isen marihuanakokeilunsa aikana ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4neens\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen t\xc3\xa4ytyi soittaa omaa, yksinkertaista bluesiaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen (v. 1967) Iggy Pop palasi Ann Arboriin ja perusti yhtyeen nimelt\xc3\xa4 The Stooges. Yhtyeeseen kuuluivat solisti Iggy, kitaristi Ron Asheton, rumpali Scotty Asheton ja basisti Dave Alexander.\n_START_SECTION_\nThe Stooges\n_START_PARAGRAPH_\nThe Stoogesin perustaminen ei sujunut Popin kohdalla ongelmitta: h\xc3\xa4n joutui aina matkustamaan pitk\xc3\xa4n matkan Ashetonien luokse treeneihin ja heittelem\xc3\xa4\xc3\xa4n kivi\xc3\xa4 ikkunoihin jotta n\xc3\xa4m\xc3\xa4 her\xc3\xa4isiv\xc3\xa4t. H\xc3\xa4n leikkasi my\xc3\xb6s hiuksensa \xc3\xa4iti\xc3\xa4\xc3\xa4n miellytt\xc3\xa4\xc3\xa4kseen; t\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli luvannut ostaa yhtyeelle s\xc3\xa4hk\xc3\xb6urut, jos Iggy menisi parturiin. Uusi kampaus oli hyvin laitosmainen, ja kun Pop pukeutui valkoisiin haalarihousuihin, poliisit pys\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4net ep\xc3\xa4illen miehen karanneen mielisairaalasta. Varsinainen potku sek\xc3\xa4 Stoogesille ett\xc3\xa4 Popin tunnetulle lavaesiintymiselle oli, kun t\xc3\xa4m\xc3\xa4 n\xc3\xa4ki The Doorsin Michiganin yliopistolla vuonna 1967. H\xc3\xa4n ihaili kovasti laulaja Jim Morrisonin lavakarismaa._NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xbbMorrisonin vihamielisyys oli todella tyylik\xc3\xa4st\xc3\xa4 - diggasin aivan raivona, kun Morrison sai yleis\xc3\xb6n kiehumaan raivosta. Vitun jees! Ei riitt\xc3\xa4nyt, ett\xc3\xa4 Morrison vittuili niille: se onnistui samalla my\xc3\xb6s hypnotisoimaan yleis\xc3\xb6n. Keikka kesti noin vartin tai parikymment\xc3\xa4 minuuttia, koska niiden piti repi\xc3\xa4 Morrison pois lavalta ja roudata \xc3\xa4ij\xc3\xa4 helvettiin ennen kuin jengi lynkkaisi sen. Sekin teki meik\xc3\xa4l\xc3\xa4iseen suuren vaikutuksen. Siin\xc3\xa4 vaiheessa mietin: \xe2\x80\x9dTyypeill\xc3\xa4 on single ykk\xc3\xb6sen\xc3\xa4 listoilla, ja ne vet\xc3\xa4\xc3\xa4 noin avuttoman setin! Jos tuo hemmo keikkuu lavalla, niin min\xc3\xa4h\xc3\xa4n ved\xc3\xa4n per\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Nyt heti eik\xc3\xa4 ylihuomenna. Ei parane en\xc3\xa4\xc3\xa4 vetkutella.\xe2\x80\x9d\xc2\xbb _NEWLINE_(\xe2\x80\x93 Iggy Pop (Please Kill Me, 1996))_NEWLINE_Esitys inspiroi Popia laajentamaan lavaesiintymisen rajoja \xc3\xa4\xc3\xa4rimmilleen. H\xc3\xa4n oli ensimm\xc3\xa4inen, joka sukelsi lavalta yleis\xc3\xb6n joukkoon ja k\xc3\xa4veli n\xc3\xa4iden k\xc3\xa4sien p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4. H\xc3\xa4n tuli tunnetuksi my\xc3\xb6s lasinsirpaleissa kieriskelyst\xc3\xa4, lavalle oksentelusta ja itsens\xc3\xa4 paljastamisesta yleis\xc3\xb6lle._NEWLINE_The Stoogesin ensimm\xc3\xa4inen esiintyminen oli Grande Ballroomissa, ja Iggy Pop ilmestyi paikalle 1800-luvun naisten y\xc3\xb6paidassa. Lis\xc3\xa4ksi h\xc3\xa4n oli maalannut kasvonsa valkoisiksi, tehnyt alumiinifoliosta itselleen peruukin ja ajanut kulmakarvansa pois. Yhtyeen j\xc3\xa4senet tunsivat Jim Pop -nimisen miehen, jolla ei ollut hiuksia eik\xc3\xa4 kulmakarvoja, joten he alkoivat kutsua Iggy\xc3\xa4 Iggy Popiksi. Show itsess\xc3\xa4\xc3\xa4n oli sekin omituinen: Iggy muun muassa k\xc3\xa4veli golfkengiss\xc3\xa4 pesulaudalla, johon oli kiinnitetty kontaktimikrofonit. John Sinclair kuvaili Iggyn tanssineen \xe2\x80\x9domaa masokistista balettiaan yhden miehen sirkuksessaan, jonka taustalla surisi jonkinlainen psykedeelinen mehil\xc3\xa4ispes\xc3\xa4\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Vuosi ensiesiintymisens\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen, vuonna 1968, The Stooges teki levysopimuksen Elektra Recordsin kanssa. Debyyttialbumilla The Stooges Pop esiintyi nimell\xc3\xa4 Iggy Stooge, mik\xc3\xa4 harmitti h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 kovasti ja mihin h\xc3\xa4n ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 sittemmin suostunut. Levy ei myynyt hyvin, eik\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 tehnyt my\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n seuraava albumi Fun House. N\xc3\xa4iden kahden albumin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 Iggy oli my\xc3\xb6skin erottanut alkoholisoituneen Dave Alexanderin. Fun Housen j\xc3\xa4lkeen yhtye kariutui kuitenkin j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 olevien j\xc3\xa4senten ja muun henkil\xc3\xb6kunnan kasvavaan heroiiniaddiktioon. Kitaristi Ron Asheton oli ainoa, joka kielt\xc3\xa4ytyi v\xc3\xa4kev\xc3\xa4mmist\xc3\xa4 huumeista._NEWLINE_Vuonna 1971 Iggy Pop ja David Bowie tapasivat tunnetussa baarissa Max\xe2\x80\x99s Kansas Cityss\xc3\xa4. Yst\xc3\xa4vyys Bowien kanssa antoi Popin uralle uutta vauhtia, ja Bowie p\xc3\xa4\xc3\xa4ttikin tuottaa t\xc3\xa4lle albumin Englannissa. Yhtyeen roudari James Williamson tarjoutui kitaristiksi, mutta koska Bowie ja Pop eiv\xc3\xa4t olleet muuten tyytyv\xc3\xa4isi\xc3\xa4 yhteenk\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xb6yt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 soittajaan, he p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t koota The Stoogesin uudestaan. Alkuper\xc3\xa4iskokoonpanon paluusta ei kuitenkaan ollut kysymys, sill\xc3\xa4 Dave Alexander ei ollut en\xc3\xa4\xc3\xa4 mukana. Ron Asheton taas siirtyi vastahakoisesti bassoon p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4kseen Williamsonin kitaraan. Uusi The Stooges \xc3\xa4\xc3\xa4nitti albumin nimelt\xc3\xa4 Raw Power. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n korkealle arvostettu teos ei kuitenkaan vakuuttanut levy-yhti\xc3\xb6t\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 The Stoogesin musiikki ei kelvannut silloiselle suurelle yleis\xc3\xb6lle. Yhtye sai potkut Elektralta. Scott Thurston ryhtyi kuitenkin soittamaan koskettimia ja Bowie jatkoi tukemistaan, mutta yhtyeen j\xc3\xa4senten huumeongelma pysyi. Iggy Popia saatiin odotella usein lavalle t\xc3\xa4m\xc3\xa4n etsiess\xc3\xa4 wc:ss\xc3\xa4 ehj\xc3\xa4\xc3\xa4 verisuonta, ja h\xc3\xa4n ja rumpali Scott myiv\xc3\xa4t luvatta basistinsa ker\xc3\xa4ilysoittimen ostaakseen heroiinia. Manageri Danny Fields hylk\xc3\xa4si yhtyeen v\xc3\xa4sytty\xc3\xa4\xc3\xa4n jatkuvaan sekoiluun ja asioiden selvittelyyn. Lis\xc3\xa4ksi yhtyeen majatalo Fun House oli purkutuomion alla, rahaa ei tullut mist\xc3\xa4\xc3\xa4n ja yhtye kolaroi pakettiautonsa siltaan. Noihin aikoihin Iggy my\xc3\xb6skin v\xc3\xa4\xc3\xa4rensi shekkej\xc3\xa4, mutta h\xc3\xa4nen vanhempansa korvasivat summan poikansa j\xc3\xa4\xc3\xa4ty\xc3\xa4 kiinni. The Stoogesin viimeinen konsertti p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi riitaan yhtyeen ja moottoripy\xc3\xb6r\xc3\xa4jengin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. T\xc3\xa4ysin hallitsematon huumeiden k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 pys\xc3\xa4ytti Popin uran vuosiksi eteenp\xc3\xa4in.\n_START_SECTION_\nSooloura ja my\xc3\xb6hemm\xc3\xa4t vaiheet\n_START_PARAGRAPH_\n1970-luvun lopulla punkin nousu nosti soolouralle siirtyneen Iggy Popin rockt\xc3\xa4hteyteen. David Bowien tuottamat albumit Lust for Life ja The Idiot (1977) olivat menestyksekk\xc3\xa4\xc3\xa4n soolouran l\xc3\xa4ht\xc3\xb6laukaukset. Ensin mainitulta levylt\xc3\xa4 l\xc3\xb6ytyv\xc3\xa4t Iggy Popin kuuluisimmat hitit \xe2\x80\x9dLust for Life\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dThe Passenger\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Osa Iggy Popin soololevyist\xc3\xa4 on saanut kriitikoilta vaisun vastaanoton, mutta h\xc3\xa4nen kuuluisaa lavaenergiaansa kehutaan edelleen. Yh\xc3\xa4 uudet punkkarien ja garage-rokkarien sukupolvet ovat ottaneet Iggy Popin yhdeksi esikuvistaan._NEWLINE_Vuonna 2003 The Stooges kokoontui taas uudestaan. Yhtyeen kitaristi Ron Asheton kuoli tammikuussa 2009. Toukokuussa 2009 Iggy Pop julkaisi uuden sooloalbumin nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Pr\xc3\xa9liminaires. Osittain jazzvaikutteista levy\xc3\xa4 on luonnehdittu Iggy Popin uran rauhallisimmaksi albumiksi. My\xc3\xb6s The Stooges jatkoi toimintaansa James Williamsonin palatessa kitaristiksi._NEWLINE_Iggy Pop on esiintynyt useasti Suomessa, ensimm\xc3\xa4isen kerran Kulttuuritalolla toukokuussa 1978, Provinssirockissa 1987 ja The Stooges -yhtyeen kanssa 9. syyskuuta 2007 Helsingin J\xc3\xa4\xc3\xa4hallissa, 26. hein\xc3\xa4kuuta 2008 Sein\xc3\xa4joella ja Porin Sonispheress\xc3\xa4 kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 2010 ja viel\xc3\xa4 Helsingin Flow-festivaalilla elokuussa 2016.'