b'\n_START_ARTICLE_\nVasta-aine\n_START_SECTION_\nRakenne\n_START_PARAGRAPH_\nImmunoglobuliinit ovat Y:n muotoisia proteiineja, jotka koostuvat nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 polypeptidiketjusta: kahdesta identtisest\xc3\xa4 kevytketjusta ja kahdesta identtisest\xc3\xa4 raskasketjusta, jotka kiinnittyv\xc3\xa4t toisiinsa rikkisilloilla. Vasta-aine voi koostua yhdest\xc3\xa4 tai useammasta immunoglobuliinista._NEWLINE_Sek\xc3\xa4 raskasketjuissa ett\xc3\xa4 kevytketjuissa on yksi variaabeli domeeni. Kevytketjussa on lis\xc3\xa4ksi yksi vakiodomeeni ja raskasketjussa kolme. Variaabelit domeenit vastaavat antigeenien tunnistuksesta. Niiden monimuotoisuus selitt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s sen, miten on mahdollista, ett\xc3\xa4 immunoglobuliinit ovat spesifisi\xc3\xa4, mutta elimist\xc3\xb6 pystyy kuitenkin tunnistamaan lukuisan m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n vieraita partikkeleita.\n_START_SECTION_\nKevytketjut\n_START_PARAGRAPH_\nKevytketjut koostuvat variaabelista domeenista (VL), vakiodomeenista (CL) ja n\xc3\xa4m\xc3\xa4 J-segmentist\xc3\xa4 (joining, liitt\xc3\xa4v\xc3\xa4). J-segmentti koodaa 13 aminohapon aluetta kevytketjussa. Kevytketjujen geeniperheit\xc3\xa4 on kaksi, \xce\xba ja \xce\xbb._NEWLINE_Ihmisen perim\xc3\xa4n \xce\xba-perheess\xc3\xa4 on 76 eri variaabelia geeni\xc3\xa4, 5 eri J-segmentti\xc3\xa4, ja 1 vakiogeeni. \xce\xbb-perheess\xc3\xa4 on noin 300 variaabelia geeni\xc3\xa4, ja noin 6 JC-geeniparia.\n_START_SECTION_\nRaskasketjut\n_START_PARAGRAPH_\nRaskasketjut muodostuvat p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa variaabelista domeenista (VH) ja kolmesta vakiodomeenista (CH). N\xc3\xa4iden v\xc3\xa4liss\xc3\xa4 on lis\xc3\xa4ksi J-segmentti ja D-segmentti (diversity, monipuolisuus).\n_START_SECTION_\nMonimuotoisuus\n_START_PARAGRAPH_\nNis\xc3\xa4kk\xc3\xa4\xc3\xa4t voivat tuottaa 10\xe2\x81\xb6\xe2\x80\x9310\xe2\x81\xb8 erilaista vasta-ainemolekyyli\xc3\xa4. Geneettinen monimuotoisuus selitt\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4st\xc3\xa4 vain murto-osan.\n_START_SECTION_\nVDJ-rekombinaatio\n_START_PARAGRAPH_\nV- D- ja J-geenisekvenssien p\xc3\xa4iss\xc3\xa4 on konservoituneita nukleotidisekvenssej\xc3\xa4, joiden kohdalta geenisegmentit yhdistet\xc3\xa4\xc3\xa4n. Yhdist\xc3\xa4misen yhteydess\xc3\xa4 entsyymit poistavat ja lis\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t nukleotideja yhdistymiskohtaan, mik\xc3\xa4 luo vaihtelua vasta-aineisiin. VJ-yhdistymiskohta on osa antigeeni\xc3\xa4 sitovaa kohtaa ja osallistuu kontaktien luomiseen kevyt- ja raskasketjun v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. (Jos lis\xc3\xa4ttyjen nukleotidien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 ei ole jaettu kolmella, geenin lukukehys muuttuu ja geeni\xc3\xa4 ei voi ekspressoida.)\n_START_SECTION_\nSomaattiset mutaatiot\n_START_PARAGRAPH_\nVasta-aineiden monimuotoisuuden takana on my\xc3\xb6s somaattisia mutaatioita, joita tapahtuu B-solujen klonaalisen lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisen yhteydess\xc3\xa4. Somaattinen mutaatio kohdistuu joka 1000:een DNA:n em\xc3\xa4kseen. Somaattisen mutaation ansiosta puolet alkuper\xc3\xa4isen solun j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4isist\xc3\xa4 kantaa mutaatiota.'