b'\n_START_ARTICLE_\nHerbert Pitman\n_START_PARAGRAPH_\nHerbert John "Bert" Pitman (20. marraskuuta 1877 \xe2\x80\x93 7 joulukuuta 1961) oli RMS Titanicin kolmas per\xc3\xa4mies. Pitmanin t\xc3\xb6ihin kuului mm tarkkailu kansilla ja suunnanselvitys. Kun laiva t\xc3\xb6rm\xc3\xa4si j\xc3\xa4\xc3\xa4vuoreen 14. huhtikuuta, Pitman oli hytiss\xc3\xa4\xc3\xa4n nukkumassa. Pitman havahtui t\xc3\xb6rm\xc3\xa4yksest\xc3\xa4 ja my\xc3\xb6hemmin nelj\xc3\xa4s per\xc3\xa4mies Boxhall kertoi h\xc3\xa4nelle laivan t\xc3\xb6rm\xc3\xa4nneen j\xc3\xa4\xc3\xa4vuoreen ja uppoavan. Pitman sai teht\xc3\xa4v\xc3\xa4kseen raportoida laivan tyyrpuurin puolella samalla kun pelastusveneit\xc3\xa4 valmisteltiin. Ensimm\xc3\xa4isen per\xc3\xa4miehen Murdorchin saatua k\xc3\xa4skyn laskea pelastusveneet h\xc3\xa4n m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si Pitmanin veneeseen numero 5 valvojaksi. Murdorch k\xc3\xa4tteli Pitmania hyv\xc3\xa4stiksi sanoen: "n\xc3\xa4kemiin ja onnea". Pitman tarkkaili laivan uppoamista 400 metrin p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 tunnin ajan kunnes tajusi laivan olevan tuomittu. Laivan upottua Pitman katsoi kelloaan ja sanoi sen olevan 2:20. Pitman halusi soutaa uppoamispaikalle auttamaan veden varassa olevia matkustajia mutta veneess\xc3\xa4 olleet matkustajat kielsiv\xc3\xa4t sen. Pelastuttuaan RMS Carpathialle Pitman joutui todistajaksi saavuttuaan New Yorkiin ja my\xc3\xb6hemmin palattuaan kotiin Englantiin._NEWLINE_Pitman ty\xc3\xb6skenteli my\xc3\xb6hemmin RMS Oseanicilla ja RMS Olympicill\xc3\xa4 turman j\xc3\xa4lkeen. Toisessa maailmansodassa Pitman toimi pursimiehen\xc3\xa4 SS Mataroalla ja j\xc3\xa4i el\xc3\xa4kkeelle vuonna 1946. Pitman vietti lopun el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Pitcombella, Somersetissa, kunnes kuoli vuonna 1961 aivoverenvuotoon 84 vuotiaana. Vuonna 1998 Pitmanin sukulaisten tavaroita huutokaupattiin Sotheby\xe2\x80\x99sill\xc3\xa4.'