b'\n_START_ARTICLE_\nNicolai von Bodisco\n_START_PARAGRAPH_\nNicolai von Bodisco (ven. \xd0\x9d\xd0\xb8\xd0\xba\xd0\xbe\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb9 \xd0\x90\xd0\xbd\xd0\xb4\xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xb5\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x91\xd0\xbe\xd0\xb4\xd0\xb8\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xbe, Nikolai Andrejevit\xc5\xa1 Bodisko; 23. syyskuuta (J: 12. syyskuuta) 1757 Pietari \xe2\x80\x93 1. marraskuuta (J: 20. lokakuuta) 1815 Helsinki) oli Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keisarikunnan laivaston amiraali, joka toimi vuosina 1812\xe2\x80\x931815 Viaporin linnoituksen sotasataman p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4._NEWLINE_Bodiscon suku oli alkujaan hollantilainen. H\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi vuosina 1771\xe2\x80\x931773 Pietarin merikadettikoulun ja palveli sen j\xc3\xa4lkeen Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n It\xc3\xa4meren-laivastossa. H\xc3\xa4n valmistui 1777 midshipmaniksi ja 1780 kapteeniksi, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4si kiert\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n merill\xc3\xa4 kontra-amiraali Borisovin ja vara-amiraali T\xc5\xa1it\xc5\xa1agovin eskaaderien mukana. Bodisco ylennettiin 1788 kapteeniluutnantiksi ja h\xc3\xa4n osallistui Kustaa III:n sodan aikana Suursaaren (1788), \xc3\x96\xc3\xb6lannin (1788), R\xc3\xa4\xc3\xa4velin (1790) ja Viipurinlahden meritaisteluihin (1790). Vuosina 1793\xe2\x80\x931797 h\xc3\xa4n oli muun muassa fregatin komentajana eri laivueissa. Saatuaan 1798 ylennyksen 1. luokan kapteeniksi h\xc3\xa4n erosi sotapalveluksesta, mutta palasi kolme vuotta my\xc3\xb6hemmin ja palveli 1801\xe2\x80\x931806 R\xc3\xa4\xc3\xa4velin (Tallinnan) sotasatamassa. H\xc3\xa4net ylennettiin 1804 komentajakapteeniksi ja 1808 kontra-amiraaliksi._NEWLINE_Suomen sodan aikana Bodisco teki maaliskuussa 1808 kahdentuhannen miehen voimin maihinnousun Ruotsille kuuluneelle Gotlannin saarelle, jotta Englanti ei pystyisi tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n siit\xc3\xa4 laivastonsa tukikohtaa. Bodisco julistautui 25. huhtikuuta 1808 Gotlannin kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6riksi, mutta vain kolme viikkoa my\xc3\xb6hemmin amiraali Olof Rudolf Cederstr\xc3\xb6min komentamat ylivoimaiset ruotsalaisjoukot pakottivat h\xc3\xa4net vet\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n saarelta. Palattuaan kotimaahansa Bodisco tuomittiin toukokuussa 1808 sotaoikeudessa, koska h\xc3\xa4n oli luovuttanut saaren ja joukkojensa aseet ruotsalaisille ilman taistelua. H\xc3\xa4n menetti kunniamerkkins\xc3\xa4, h\xc3\xa4net alennettiin matruusiksi ja karkotettiin Pohjois-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lle Vologdaan. Keisari Aleksanteri I armahti h\xc3\xa4net lokakuussa 1811, jolloin h\xc3\xa4n sai takaisin asemansa ja kunniamerkkins\xc3\xa4._NEWLINE_Bodisco nimitettiin marraskuussa 1812 Viaporin sotasataman p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ksi, miss\xc3\xa4 teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oli kolme vuotta my\xc3\xb6hemmin tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Ep\xc3\xa4varman tiedon mukaan h\xc3\xa4n olisi tehnyt itsemurhan ottamalla myrkky\xc3\xa4. Bodisco on haudattu Hietaniemeen Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle. H\xc3\xa4nen hautakivens\xc3\xa4 on hautausmaan vanhin nykyp\xc3\xa4iviin s\xc3\xa4ilynyt muistomerkki.'