b'\n_START_ARTICLE_\nHelokkikiit\xc3\xa4j\xc3\xa4\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nLaji on kooltaan vaihteleva ja sen siipiv\xc3\xa4li on 30\xe2\x80\x9360 mm. Ruumis ja etusiivet ovat kirjavat vihre\xc3\xa4n eri s\xc3\xa4vyiss\xc3\xa4 eik\xc3\xa4 se juuri muistuta muita elinalueellaan tavattavia kiit\xc3\xa4j\xc3\xa4perhosia. Etusiiven ulkoreuna on syv\xc3\xa4\xc3\xa4n hampainen ja siiven poikki kulkee kaksi leve\xc3\xa4\xc3\xa4 poikkiviirua, joiden v\xc3\xa4linen alue on muuta siipe\xc3\xa4 tummempi. Keskit\xc3\xa4pl\xc3\xa4 on musta, melko laaja ja siit\xc3\xa4 ulottuu siiven ulkoreunaan saakka ohut vaalea viiru. Takasiivet ovat kirkkaan keltaiset ja niiss\xc3\xa4 on tumma ulkoreuna._NEWLINE_Toukka on t\xc3\xa4ysikasvuisena 60\xe2\x80\x9370 mm pitk\xc3\xa4. V\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n se on harmaanruskea tai vihert\xc3\xa4v\xc3\xa4nkirjava ja aluksi sen sivuilla on vaalea pitkitt\xc3\xa4isjuova, my\xc3\xb6hemmin rivi tummia rengasmaisia t\xc3\xa4pli\xc3\xa4. Vanhemman toukan selk\xc3\xa4puoli on pientan tummien pisteiden kirjoma. Kiit\xc3\xa4j\xc3\xa4toukille tyypillinen per\xc3\xa4piikki puuttuu ja sen tilalla on pieni kellans\xc3\xa4vyinen, keskelt\xc3\xa4 tumma kohouma.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja lentoaika\n_START_PARAGRAPH_\nEsiintymisalue kattaa Etel\xc3\xa4- ja Keski-Euroopan Baltian etel\xc3\xa4osiin ja Pietarin seudulle asti. Id\xc3\xa4ss\xc3\xa4 lajia tavataan Keski-Aasiaan saakka. Pohjois-Afrikassa esiintyv\xc3\xa4t yksil\xc3\xb6t ovat tavallista kookkaampia ja niit\xc3\xa4 on kutsuttu alalajiksi P. p. gigas. Esiintymisalueellaan laji on lennossa touko-kes\xc3\xa4kuussa. Pohjois-Afrikassa helokkikiit\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4 on kaksi sukupolvea vuodessa._NEWLINE_Pohjoismaissa helokkikiit\xc3\xa4j\xc3\xa4 on tavattu vain Tanskassa kahdesti vuonna 2005.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6 ja elintavat\n_START_PARAGRAPH_\nHelokkikiit\xc3\xa4j\xc3\xa4 on verraten harvinainen laji, jonka esiintyminen on huomattavan paikoittaista. Laji viihtyy l\xc3\xa4mpimill\xc3\xa4 ja aurinkoisilla mutta samalla kosteilla paikoilla kuten mets\xc3\xa4nreunoilla ja metsien aukkopaikoilla, erityisesti laaksoissa. Sit\xc3\xa4 tavataan my\xc3\xb6s hiekkapohjaisilla joutomaa-alueilla. Lajilla ei ole merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 vaellustaipumusta. Valoisana aikana laji lep\xc3\xa4\xc3\xa4 kasvillisuuden suojassa aivan l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 maanpintaa. Helokkikiit\xc3\xa4j\xc3\xa4t l\xc3\xa4htev\xc3\xa4t lentoon vain melko lyhyeksi ajaksi aamu- ja iltah\xc3\xa4m\xc3\xa4riss\xc3\xa4, jolloin ne vierailevat mielell\xc3\xa4\xc3\xa4n voimakkaasti tuoksuvissa kukissa. Satunnaisesti perhosia tavataan lennossa my\xc3\xb6s p\xc3\xa4iv\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Valolle perhosia tulee varhaisen lentoajankohdan vuoksi harvoin. Toukkia tavataan aikuista perhosta useammin._NEWLINE_Naaras munii noin 100 munaa, jotka se asettelee ravintokasvin latvaosiin yksitellen, usein muutamia munia samaan kasviin. Muniva naaras liikkuu laajalla alueella. Nuorena toukka ei erityisemmin piilottele, mutta lep\xc3\xa4\xc3\xa4 usein lehden alapinnalla. Toukan kasvu on pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n hidasta, kunnes loppuvaiheessa kasvu nopeutuu ja toukasta tulee enemm\xc3\xa4n y\xc3\xb6aktiivinen piilotellen p\xc3\xa4iv\xc3\xa4t maanpinnalla kasvien tai karikkeen suojissa. Elokuussa t\xc3\xa4ysikasvuiset toukat vaeltavat etsien koteloitumispaikkaa joka on maakolossa, karikkeen joukossa tai hiukan maan alla. Kotelo talvehtii._NEWLINE_Helokkikiit\xc3\xa4j\xc3\xa4n suojelutaso Euroopan unionin alueella vaihtelee suuresti. Kansainv\xc3\xa4linen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on luokitellut lajin uhanalaisuuden puutteellisesti tunnetuksi (DD)\n_START_SECTION_\nRavintokasvi\n_START_PARAGRAPH_\nRavinnokseen toukka k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 helokkeja (Oenothera sp.) ja horsmia (Epilobium sp.)'