b'\n_START_ARTICLE_\nRuhtinas Vladimir Krasno(e) Solny\xc5\xa1ko\n_START_PARAGRAPH_\nVladimir Krasno(e) Solny\xc5\xa1ko (ven. \xd0\x92\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb4\xd0\xb8\xcc\x81\xd0\xbc\xd0\xb8\xd1\x80 \xd0\x9a\xd1\x80\xd0\xb0\xcc\x81\xd1\x81\xd0\xbd\xd0\xbe (\xd0\xb5) \xd0\xa1\xd0\xbe\xcc\x81\xd0\xbb\xd0\xbd\xd1\x8b\xd1\x88\xd0\xba\xd0\xbe) eli Vladimir Punainen Aurinko, laulajien kutsuma Volodimir Seslavit\xc5\xa1 ja \xe2\x80\x9dkiovalainen p\xc3\xa4\xc3\xa4ruhtinas Vladimir\xe2\x80\x9d (ven. \xd0\x92\xd0\xbb\xd0\xb0\xd0\xb4\xd0\xb8\xd0\xbc\xd0\xb8\xd1\x80 \xd1\x81\xd1\x82\xd0\xbe\xd0\xbb\xd1\x8c\xd0\xbd\xd0\xbe-\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb5\xd0\xb2\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb9) on Kiovan ruhtinas ja hallitsija ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isen kansanperinteen Kiovan Rusjiin sijoittuvassa bylinarunoudessa, kiovalaisten bylinojen juonta ja hovipitoja eteenp\xc3\xa4in kuljettava keulahahmo ja henkil\xc3\xb6j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n kiintoelementti. Myyttisen Vladimirin henkil\xc3\xb6hahmo on koottu Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n historiassa tunnettujen Vladimir Svjatoslavit\xc5\xa1in ja Vladimir Monomahin arkaistisista ominaisuuksista ja on heid\xc3\xa4n kansanomainen heijastuma, vaikka metaforisesti h\xc3\xa4n kuvastaakin luonnonilmi\xc3\xb6t\xc3\xa4 kuten auringonpaistetta ja pakanallisen muinaisuuden uskoa lohik\xc3\xa4\xc3\xa4rmeisiin, hirvi\xc3\xb6m\xc3\xa4isiin lintuihin tai ylivoimaisiin bogatyreihin, ja h\xc3\xa4n on kuin kansalliseepoksen myyttiset hahmot i\xc3\xa4ti, auringon ja hedelm\xc3\xa4llisyyden jumalan Da\xc5\xbebogin sukulainen.  _NEWLINE_Kansaneepoksen ruhtinaan perheeseen kuuluvat vaimo Apraksija Korolevit\xc5\xa1na (usein my\xc3\xb6s Evpraksija tai Opraksu) ja rakastettu sisarentyt\xc3\xa4r tai tyt\xc3\xa4r Zabava Putjati\xc5\xa1na.\n_START_SECTION_\n\xe2\x80\x9dVallasta sy\xc3\xb6ksy\xe2\x80\x9d\n_START_PARAGRAPH_\nVen\xc3\xa4l\xc3\xa4isess\xc3\xa4 kertomarunoudessa ohitetaan yhteiskunnan feodaalinen pirstoutuneisuus, kansa ja Vladimirin johtama valtio ovat yhten\xc3\xa4isi\xc3\xa4, muiden hallitsijoiden nimi\xc3\xa4 ei mainita ja ruhtinasl\xc3\xa4ht\xc3\xb6iset feodaaliset sodat puuttuvat kokonaan, koska ne eiv\xc3\xa4t edusta kansan taisteluja._NEWLINE_ _NEWLINE_Urhojen ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6im\xc3\xa4 yksinvaltias Vladimir on yhteiskunnallisen yhten\xc3\xa4isyyden toteuttamiseen pyrkiv\xc3\xa4n kansan tavoitteiden ruumiillistuma ja arvostama valtiop\xc3\xa4\xc3\xa4 luokkayhteiskuntaa edelt\xc3\xa4v\xc3\xa4lt\xc3\xa4 kaudelta. Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isen kirjallisuuskriitikon ja kirjailijan Nikolai Dobroljubovin toteamuksen mukaan kokonaisen kolmensadan vuoden aikana kansa keskittyy yhden henkil\xc3\xb6n, ruhtinaiden ja pajarien suojatin, Vladimirin ymp\xc3\xa4rille, muistellen h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 muita eniten. N\xc3\xa4in ollen \xe2\x80\x9dvallasta sy\xc3\xb6sty\xe2\x80\x9d Vladimir j\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6h\xc3\xa4isemp\xc3\xa4\xc3\xa4n, luokkaerojen kasvusta ja sovittamattomista antagonistisista ristiriidoista johtuvan luokkataistelun k\xc3\xa4rjist\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n vaiheeseen, jolloin kaksinainen suhtautuminen Vladimiriin p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyy ja h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tulee pajarien poliittinen ase ja kansalle tuntematonta luokkavaltaa osoittava hallitsija ja luokkavihollinen. Proppin mukaan Dobroljubov onkin Vladimirissa n\xc3\xa4hnyt kansalliseepoksen hyljeksitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4n, Bysantin imperaattoreihin verrattavan despootin. Jossain vaiheessa sankareista Ilja Muromets huomaa, ett\xc3\xa4 jopa tataarien Kalin-tsaari osaisi h\xc3\xa4nen omistautumistaan arvostaa enemm\xc3\xa4n, kuin pajarien kuiskailulle avoin Vladimir. Kapinoidessa p\xc3\xa4\xc3\xa4ruhtinasta vastaan, ammuskellessa kirkkojen kultaisia sipulikupoleita ja j\xc3\xa4rjestelless\xc3\xa4 omat pidot kaikkine tarjoiluineen vastakohtana suuriruhtinaan kesteille, Ilja Muromets tavallaan alkaa raunioittaa Vladimirin pyh\xc3\xa4\xc3\xa4 yhteiskunnallista roolia. Tyls\xc3\xa4n vihamielisyyden ter\xc3\xa4v\xc3\xb6ityess\xc3\xa4 avoimiksi konflikteiksi Kiovan p\xc3\xa4\xc3\xa4ruhtinasta oikeahenkisesti palvelevat bogatyrit yksi toisensa j\xc3\xa4lkeen lankeavat ep\xc3\xa4suosioon ja j\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4t Kiovan. Kielteisen suhtautumisen yleistymiseen Vladimiriin ja h\xc3\xa4nen lopulliseen \xe2\x80\x9dvallasta sy\xc3\xb6st\xc3\xa4miseen\xe2\x80\x9d johtavat traagisiin kohtauksiin ja juoniratkaisuihin p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyv\xc3\xa4t bylinat Suhmanista ja Danila Lovt\xc5\xa1aninista. Suhmanista kertovassa bylinassa Vladimir on pajarien tsaarin perikuva, ei kuitenkaan Iivana Julmaa, mutta kansan vihaamaa Vasili \xc5\xa0uiskia muistuttava hallitsija, jonka palvelemista sankari pit\xc3\xa4\xc3\xa4 alentavana orjuutena ja h\xc3\xa4n valitsee mieluummin kuoleman kansan rakastamana soturina. Vladimir taas n\xc3\xa4kee Suhmanissa kuten muissa bogatyreissa vihollisen ja voiman, joka voi k\xc3\xa4\xc3\xa4nty\xc3\xa4 h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 vastaan, eik\xc3\xa4 kahden ideologian v\xc3\xa4liselt\xc3\xa4 konfliktilta voi v\xc3\xa4ltty\xc3\xa4.    _NEWLINE_Viel\xc3\xa4 my\xc3\xb6h\xc3\xa4isemmiss\xc3\xa4, mm. Vasili Ignatjevit\xc5\xa1ista kertovissa bylinoissa p\xc3\xa4\xc3\xa4ruhtinas on en\xc3\xa4\xc3\xa4 kapakoissa juopottelevan ja krapulastaan selvi\xc3\xa4v\xc3\xa4n urhon armolla. Proppin mielest\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n yht\xc3\xa4 lailla pikkuhiljaa tapahtuneen moraalisen lankeemuksen t\xc3\xa4hden Vladimirista tulee kansan silmiss\xc3\xa4 kukistettu hallitsija.\n_START_SECTION_\nKansainv\xc3\xa4listyminen\n_START_PARAGRAPH_\nKirjallisuustiedealan kriitikon ja publisistin  V. Kozhinovin ven\xc3\xa4l\xc3\xa4islyriikan antologian itsetietoisuuden historiallisiin k\xc3\xa4\xc3\xa4nteisiin pit\xc3\xa4ytynyt kirjoitus katsoo ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isen kansalliseepoksen \xe2\x80\x9dkansainv\xc3\xa4listymisen\xe2\x80\x9d kirkkaaksi ja vakuuttavaksi tunnusmerkiksi kiovalaisbylinojen yhdist\xc3\xa4v\xc3\xa4n tekij\xc3\xa4n, ruhtinas Vladimirin esiintymisen King Valdamarina (Valdemarina) islantilaisessa kansanperinteess\xc3\xa4, ennen kaikkea dramaattisessa runoelmassa \xe2\x80\x9dOlav Tryggvasonin saaga\xe2\x80\x9d kuin kristinuskoon k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneen ja Slovadin taistelussa kaatuneen Norjan kuninkaan Olav Tryggvasonin kanssa samaan aikaan el\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6n\xc3\xa4 t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 mytologian piikkiin johdatellussa kertomuksessa. L\xc3\xa4nsieurooppalaisissa muinaistaruissa, mm. pohjoissaksalaisessa Thidrekssaagassa eli Thidrek (Dietrich) von (of) Bernin saagassa Rusjia, Puolaa, Unkaria ja osaa Kreikasta hallitsevan yst\xc3\xa4v\xc3\xa4llisen kuninkaan eli \xe2\x80\x9dkonung\xe2\x80\x9d, ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isruhtinas Gertnitin poikien Ozangtriksin ja Vladimirin (Valdemarin) rinnalla tavataan heid\xc3\xa4n ei kuningattaresta, vaan orjattaresta syntynyt velipuolensa Ilias (alias Ilja Muromets), josta monarkki-is\xc3\xa4 ennen kuolemaansa  tekee Kreikan jaarlin. Valdemarista on m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 tulla Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ja Puolan kuningas, mutta hunnien johtajaa Attilaa ja h\xc3\xa4nelle avukseen tulleen Tiedrikin vastaan k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 verisess\xc3\xa4 sodank\xc3\xa4ynniss\xc3\xa4 kuninkaanpojista ainoana eloonj\xc3\xa4\xc3\xa4neest\xc3\xa4 Iliaksesta tulee Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n johtaja. Kansainv\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 l\xc3\xa4pimurtona pohjoisen ja l\xc3\xa4nnen kertomakirjallisuuteen mm. V. Kozhinov ja S. Maksimov ja muut pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isruhtinas Ilias von Riuzenin (Ilja Murometsin) esiintymist\xc3\xa4 etel\xc3\xa4saksalaisessa, vuosina 1220 \xe2\x80\x93 1240 tallennetussa poeemassa \xe2\x80\x9dOrtnit\xe2\x80\x9d nimikkokuninkaan enona ja luotettavana apurina. Ikiaikaisista tapahtumista kertovissa saagoissa sotaisat viikingit kulkevat Skotlannissa, Irlannissa ja Englannissa, poiketaan Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4 (Ruszialand) Holmg\xc3\xa5rdissa (my\xc3\xb6s Holmgard ja Nogard), jonka slaavilaisuuteen ihastunut viikinkiruhtinaskunnan johtoon noussut Vladimir (Valdemar) nimitti Novgorodiksi. Paikkakunnista on mainittuina viel\xc3\xa4 Smolensk (Smaliski, my\xc3\xb6s Smalisku) ja Polotsk (Kiu ok Palltaeskiu tai Palltaeskiu). Askeleena kaakkoon pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n Rusjin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 asemaa persialaisen runoklassikon Nizamin viisieepoksisen runoelman \xe2\x80\x9dKhamsa\xe2\x80\x9d (my\xc3\xb6s \xe2\x80\x9dIskender-name\xe2\x80\x9d) ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 teoksessa \xe2\x80\x9d\xc5\xa0arafname\xe2\x80\x9d kuvatuissa taistelukohdissa, joihin ven\xc3\xa4l\xc3\xa4istaistelijat rynt\xc3\xa4v\xc3\xa4t bogatyrien tavoin. V.V. Kozihnov pit\xc3\xa4\xc3\xa4 mahdottomana ven\xc3\xa4l\xc3\xa4islyriikan askelta etel\xc3\xa4\xc3\xa4n, Bysanttiin, jossa kehitystaso eeppisen kirjallisuuden osalta oli erilaisempaa, mutta Rusj riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n selv\xc3\xa4piirteisesti kuvastuu IX \xe2\x80\x93 XI vuosisatojen bysanttilaisessa historiografiassa, etenkin Leon Diakonoksen kirjoittamassa \xe2\x80\x9dHistoria\xe2\x80\x9d-teoksessa. Samoin it\xc3\xa4iseen  Kasaarien kaanikuntaankaan, jonka kansanrunoudesta ei ole j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt kirjallisia tietoja.'