b'\n_START_ARTICLE_\nKarjalankosken rautatie\n_START_PARAGRAPH_\nKarjalankosken rautatie oli Juantehdas Oy:n (my\xc3\xb6h. Stromsdal Oy) omistama, vuosina 1900\xe2\x80\x931968 liikenn\xc3\xb6inyt raideleveydelt\xc3\xa4\xc3\xa4n 600\xc2\xa0millimetrin kapearaiteinen rautatie, joka yhdisti Juantehtaan Juankoskella Pikonniemen sahalle ja Karjalankosken satamaan.\n_START_SECTION_\nAlkuper\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nJuantehdas oli alun perin manttaalikomisarius B. Brunoun vuonna 1746 perustama, paikallista j\xc3\xa4rvimalmia hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4nyt masuuni ja kankirautapaja. Vuonna 1858 rakennettiin tehtaalle ter\xc3\xa4ksen valmistusta varten putlaamo ja valssauslaitos._NEWLINE_Yhti\xc3\xb6 siirtyi v\xc3\xa4hin erin vuodesta 1904 alkaen puunjalostukseen: ensin perustettiin puuhiomo ja sittemmin kartonkitehdas. Nykyisin valssauslaitoksen paikalla on tehdasmuseo.\n_START_SECTION_\nRautatie syntyy\n_START_PARAGRAPH_\nRautatie oli alun perin tehtaalta Karjalankosken satamaan Akonveden rannalle johtanut hevosrata. Sen rakennutti vuonna 1900 Juantehtaan jonkin aikaa omistanut viipurilainen puutavaraliike Osakeyhti\xc3\xb6 Taimi._NEWLINE_Vapaaherra von Alftanin ostettua Juantehtaan vuonna 1903 h\xc3\xa4n joutui rahoitussyist\xc3\xa4 tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n uudentyyppisen mets\xc3\xa4nhakkuusopimuksen, jonka toteuttamiseksi h\xc3\xa4n perusti uuden h\xc3\xb6yrysahan Pikonniemeen. Sahatavaran kuljettamiseksi satamaan sek\xc3\xa4 elint\xc3\xa4rke\xc3\xa4n h\xc3\xb6yryvoimalan polttopuukuljetuksia varten (tarve n. 150 m\xc2\xb2 /vuorokausi) h\xc3\xa4n rakennutti entisen hevosradan uudelleen ja jatkoi sit\xc3\xa4 uudelle sahalle asti. Uusi rata tehtiin nyt raskaammin kiskoin h\xc3\xb6yryk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6iseksi ja se sai liikenneluvan omia kuljetuksia varten 30.5.1905. Yleisen henkil\xc3\xb6liikenteen lupa my\xc3\xb6nnettiin tasan vuotta my\xc3\xb6hemmin. Henkil\xc3\xb6liikenteess\xc3\xa4 rata tarjosi yhteyden Juankosken yl\xc3\xa4- ja alapuolisen vesiliikenteen v\xc3\xa4lille (yl\xc3\xa4puolella Vuotj\xc3\xa4rvi, alapuolella Akonvesi, mist\xc3\xa4 oli laivayhteys mm. Kuopioon)._NEWLINE_Pakkolunastuksia ei jouduttu tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n, koska rata rakennettiin kokonaisuudessaan yhti\xc3\xb6n omalle maalle.\n_START_SECTION_\nRaskain kuljetus\n_START_PARAGRAPH_\nRadan merkillisin ja raskain kuljetus oli kartonkitehtaan Yankee-painosylinterin kuljetus syksyll\xc3\xa4 1936 Karjalankosken satamasta tehtaalle: sylinteri painoi 32,5 tonnia, oli 3 metrin pituinen ja halkaisijaltaan 3,6 metri\xc3\xa4. Se tuotiin rataa pitkin puisella tela-alustalla molempien veturien voimin, koska kiskotus ei muuta kest\xc3\xa4nyt ja kuljetus kesti viikon.\n_START_SECTION_\nYleinen liikenne loppuu\n_START_PARAGRAPH_\nYleinen henkil\xc3\xb6liikenne Karjalankosken rautatiell\xc3\xa4 loppui 31. hein\xc3\xa4kuuta 1934 ja yleinen tavaraliikenne 31. joulukuuta 1949. Kalusto ei kelvannut sotakorvauksiksi. Oma liikenne satamaan jatkui aina vuoteen 1958 asti eli siihen, kun VR:n rata saatiin Juankoskelle._NEWLINE_Viimeisen kerran Karjalankosken satamaan ajettiin 3. kes\xc3\xa4kuuta 1958. Rata sinne purettiin paluusuuntaan tultaessa. Purkujunan veti h\xc3\xb6yryveturi numero 2\xc2\xb4\xc2\xb4(Krauss 4283/1900, 0-4-0WT). Kakkosveturi varastoitiin saman tien ja m\xc3\xa4rk\xc3\xa4h\xc3\xb6yrytyyppist\xc3\xa4 ykk\xc3\xb6sveturia (Krauss 5089/1904, 0-4-0WT) k\xc3\xa4ytettiin viel\xc3\xa4 kahden vuoden ajan tehdasalueella satunnaisiin teht\xc3\xa4viin, viimeiset ajat h\xc3\xb6yrynantajana. Veturi myytiin vuonna 1960 h\xc3\xb6yrynkehittimeksi rakennusliike YIT:lle, samalla kertaa meni romuttajalle p\xc3\xa4\xc3\xa4osa tavaravaunuistakin. Osa s\xc3\xa4ilytettiin varaosiksi niihin vaunuihin joita viel\xc3\xa4 tarvittiin voimalan polttopuukuljetuksissa.\n_START_SECTION_\nPolttoaineen kuljetusta\n_START_PARAGRAPH_\nVuosina 1945 ja 1947 yhti\xc3\xb6 sai kaksi Valmetin tekem\xc3\xa4\xc3\xa4 bensiinimoottorein varustettua Move1 \xe2\x80\x93moottoriveturia (0-4-0bm), jotka palvelivatkin sitten loppuun asti: viimeiset kymmenen vuotta eli 1958\xe2\x80\x931968 kuljetettiin p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa polttopuita Pikonniemen sahalta tehtaan voimalaitokselle n\xc3\xa4ill\xc3\xa4 kahdella sotakorvausteollisuuden peruja olleella veturilla. Viimeinenkin ratalinja katkaistiin Suomen Metallikutomo Oy:n (nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n Tamfelt Oyj) uuden tehtaan tielt\xc3\xa4 15. hein\xc3\xa4kuuta 1968, jolloin voimalan kattilat uusittiin haloilta \xc3\xb6ljypoltolle. Moottoriveturit ja vaunut s\xc3\xa4ilyiv\xc3\xa4t muutamia vuosia, sitten ne romutettiin.\n_START_SECTION_\nMuistomerkki\n_START_PARAGRAPH_\nViimeinen yhti\xc3\xb6n h\xc3\xb6yryvetureista, vuonna 1949 Kaukas Oy:n Lauritsalan tehtailta ostettu ja vuoteen 1958 asti liikenteess\xc3\xa4 ollut tulistajatyyppinen Krauss\xe2\x80\x93h\xc3\xb6yryveturi, KJR 2\xc2\xb4\xc2\xb4 (4283/1900, 0-4-0WT), olikin juuri talvisodan alla uusitun entist\xc3\xa4 tehokkaamman kattilansa takia niin paljon paremmassa kunnossa, ett\xc3\xa4 se p\xc3\xa4\xc3\xa4tettiin varastoida mahdollista museointia varten._NEWLINE_Kymmenkunta vuotta veturi sai seist\xc3\xa4 tallissaan odottamassa, ennen kuin sen kunnosti ulkoisesti paikallinen Lions Club. Koska vanha kapearata oli ehtinyt liki seitsem\xc3\xa4n vuosikymmenens\xc3\xa4 aikana tulla seudun asukkaille l\xc3\xa4heiseksi, niin t\xc3\xa4st\xc3\xa4 aidosta liikenteess\xc3\xa4 olleesta h\xc3\xb6yryveturista tehtiin radan muistomerkki, joka sijoitettiin vuonna 1969 Juankosken Keskusaukiolle._NEWLINE__NEWLINE_Sitten se saikin seist\xc3\xa4 ulkona kaksikymment\xc3\xa4 vuotta kiskotuksen p\xc3\xa4tk\xc3\xa4ll\xc3\xa4 parin kuuppavaunun edess\xc3\xa4. Viimeiset p\xc3\xa4tk\xc3\xa4t kiskotusta s\xc3\xa4ilyi vanhassa veturitallissa aina siihen asti, kun viimeinenkin moottoriveturi sai romutustuomion, mutta sen j\xc3\xa4lkeen nekin purettiin pois ja rakennus muutettiin muuhun k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n._NEWLINE_Uuden kunnantalon rakentaminen tosin pakotti siirt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n muistomerkkiveturin tehtaan konttorin luo. Juankoskelaiset kohtelivat t\xc3\xa4t\xc3\xa4 muistomerkki\xc3\xa4\xc3\xa4n kiitett\xc3\xa4v\xc3\xa4sti, joten kun harrastajat sen aikanaan l\xc3\xb6ysiv\xc3\xa4t, sen huomattiin olevan muihin vastaaviin \xe2\x80\x93 k\xc3\xa4rkiesimerkkin\xc3\xa4 Tampereen Sorsapuistossa ollut entinen Harvialan mets\xc3\xa4radan veturi - verrattuna jopa loistokunnossa: jopa kaikki varustimetkin vesilaseja my\xc3\xb6ten olivat tallessa. Suurimmat vauriot n\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t olevan ulkonaisia ja paljolti aiheutuneet s\xc3\xa4\xc3\xa4n armoilla olosta.\n_START_SECTION_\nKunnostushanke\n_START_PARAGRAPH_\nKaksi innokasta harrastajaa sai radan Krauss-veturin kunnostettavakseen vuonna 1989. Alkuper\xc3\xa4isen suunnitelman mukaan veturi kunnostettaisiin valmistumisaikansa asuun ja ty\xc3\xb6n valmistuttua se k\xc3\xa4visi kerran vuodessa Juankoskella, jonne teht\xc3\xa4isiin siirrett\xc3\xa4v\xc3\xa4 kentt\xc3\xa4rata. Muuten sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4isiin Minki\xc3\xb6n asemalla sijaitsevan kapearaidemuseon n\xc3\xa4yttelyesineen\xc3\xa4._NEWLINE_Kunnostuksesta ehti valmistua osa: py\xc3\xb6r\xc3\xa4t sorvattiin Kylm\xc3\xa4koskella ja vesilasilaitteet kunnostettiin Minki\xc3\xb6ll\xc3\xa4, mutta muuten veturi oli juuri ehditty purkaa osiksi, kun koko hanke j\xc3\xa4i kesken sen varsinaisesti k\xc3\xa4ynniss\xc3\xa4 pit\xc3\xa4neen\xc3\xa4 voimana toimineen veturinkuljettajan saadessa surmansa liikenneonnettomuudessa._NEWLINE_Monen mutkan j\xc3\xa4lkeen veturin osat varastorasvattiin ja talletettiin Suomen Rautatiemuseon varastoon._NEWLINE_Vuonna 2010 veturin sijainti on tuntematon: se on viety toistaiseksi julkistamattomasta syyst\xc3\xa4 pois Hyvink\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4 ja sijoitettu muualle.'