b'\n_START_ARTICLE_\nShackletonin Etel\xc3\xa4mantereen ylitysretki\n_START_PARAGRAPH_\nShackletonin Etel\xc3\xa4mantereen ylitysretki oli brittil\xc3\xa4isen naparetkeilij\xc3\xa4 Ernest Shackletonin vuosina 1914\xe2\x80\x931917 tekem\xc3\xa4 yritys kulkea ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 Etel\xc3\xa4mantereen yli. Se ep\xc3\xa4onnistui, kun kumpikaan matkaan l\xc3\xa4htenyt retkikunta ei onnistunut tavoitteissaan.\n_START_SECTION_\nRetkisuunnitelmat\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1914 Shackleton l\xc3\xa4hti taas etel\xc3\xa4napamatkalle onnistuttuaan saamaan rahoituksen. Retken tarkoitus oli ylitt\xc3\xa4\xc3\xa4 etel\xc3\xa4napa koiravaljakoilla. Retkikunta k\xc3\xa4ytti kahta laivaa, Endurancea ja Auroraa. Endurance veisi p\xc3\xa4\xc3\xa4ryhm\xc3\xa4n Weddellinmerelle ja Aurora toisen ryhm\xc3\xa4n Etel\xc3\xa4mantereen lounaisosan McMurdon salmeen, johon se tunkeutuisi Rossinmeren kautta. Rossinmeren ryhm\xc3\xa4n oli m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 rakentaa tukikohta ja perustaa ruokavarastoja Rossin j\xc3\xa4\xc3\xa4hyllyn yli Beardmoren j\xc3\xa4\xc3\xa4tik\xc3\xb6n juureen. Ruokavarastot olisivat mantereen ylitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n joukon kannalta eritt\xc3\xa4in t\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 heid\xc3\xa4n olisi mahdotonta kantaa riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti tarvikkeita edestakaiseen matkaan.\n_START_SECTION_\nEndurance\n_START_PARAGRAPH_\nShackletonin laiva Endurance juuttui 21. helmikuuta Weddellinmerell\xc3\xa4 j\xc3\xa4ihin. Aluksi j\xc3\xa4\xc3\xa4t kuljettivat alusta kohti jyrkk\xc3\xa4\xc3\xa4 Filschnerin lauttaj\xc3\xa4\xc3\xa4n reunaa, jossa sijaitsi retkikunnan suunniteltu l\xc3\xa4ht\xc3\xb6piste. Kulkusuunta k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi kuitenkin p\xc3\xa4invastaiseksi, eik\xc3\xa4 laivaa saatu j\xc3\xa4ist\xc3\xa4 irti. J\xc3\xa4iden paine alkoi lopulta puristaa alusta, ja alukseen virtasi vett\xc3\xa4. J\xc3\xa4\xc3\xa4t rikkoivat laivan ja se upposi, mutta siit\xc3\xa4 ehdittiin pelastaa hengiss\xc3\xa4 pysymisen kannalta v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 tarvikkeita. Shackleton miehineen joutui muuttamaan j\xc3\xa4\xc3\xa4lle ja asumaan teltoissa. Retkikunta yritti vaeltaa pohjoiseen, mutta yrityksest\xc3\xa4 luovuttiin, koska veneit\xc3\xa4 kiskoen p\xc3\xa4\xc3\xa4stiin parissa viikossa etenem\xc3\xa4\xc3\xa4n vain 15 kilometri\xc3\xa4._NEWLINE_Kun Shackletonilla ja kirvesmies Harry McNishill\xc3\xa4 oli ankara riita siit\xc3\xa4, mit\xc3\xa4 tulisi tehd\xc3\xa4, miehist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 her\xc3\xa4si tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4, mutta riidat sovittiin. Merivirrat kuljettivat Shackletonia Antarktiksen niemimaan viert\xc3\xa4 pitkin kohti valtamerta. Miehet n\xc3\xa4lkiintyiv\xc3\xa4t, ja lopulta he ampuivat pingviinej\xc3\xa4 ruoaksi. Polttoaineiden loputtua pingviinin rasvasta saatiin kamiinaan polttoainetta. Sitten j\xc3\xa4\xc3\xa4alue, jolla Shackleton oli, irtosi omaksi j\xc3\xa4\xc3\xa4lautakseen. Aikansa purjehdittuaan j\xc3\xa4\xc3\xa4lautta alkoi repeill\xc3\xa4 ja miehet siirtyiv\xc3\xa4t mukaan otettuihin veneisiin. Paleltumat ja merisairaus heikensiv\xc3\xa4t miehi\xc3\xa4. Veneet rantautuivat kylm\xc3\xa4n purjehduksen j\xc3\xa4lkeen Elefanttisaarelle. Toistaiseksi ei yht\xc3\xa4\xc3\xa4n miest\xc3\xa4 ollut kuollut, vaikka vaaranpaikkoja oli tullut: kaksi miest\xc3\xa4 paleltunut ja yhdell\xc3\xa4 oli ollut syd\xc3\xa4nkohtaus. Elefanttisaarella rakennettiin kahdesta veneest\xc3\xa4 rantaan asumus, joka aikaa my\xc3\xb6ten osoittautui varsin mutaiseksi asuinpaikaksi, sill\xc3\xa4 kamiina l\xc3\xa4mmitti asunnon alla olleen maaper\xc3\xa4n._NEWLINE_Shackleton l\xc3\xa4hti muutaman miehen kanssa purjehtimaan kohti Etel\xc3\xa4-Georgiaa. Purjehdus oli vaarallinen myrskyn takia, mutta katettu iso valasvene pysyi pinnalla. Miehet joutuivat raaputtamaan veneen rakenteista j\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4 pois ja j\xc3\xa4ttiaalto oli v\xc3\xa4h\xc3\xa4ll\xc3\xa4 upottaa aluksen. Shackleton saapui 8. toukokuuta miehineen Etel\xc3\xa4-Georgiaan, mutta valaanpyyntiasema, mist\xc3\xa4 voitaisiin saada apua, oli vuoristoisen saaren toisella puolella. Shackletonin miesten oli kiipeilt\xc3\xa4v\xc3\xa4 vuorien yli. Kaksi miehist\xc3\xa4 oli liian sairaita, ja he j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t rannalle. Muut miehet ylittiv\xc3\xa4t vuoret ja p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t 36 tunnin kuluttua Str\xc3\xb8mnesin valaanpyyntiasemalle ja h\xc3\xa4lyttiv\xc3\xa4t apua. Kaikki Shackletonin retkikunnan j\xc3\xa4senet selvisiv\xc3\xa4t matkasta hengiss\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nAurora-laiva\n_START_PARAGRAPH_\nRossinmerell\xc3\xa4 seilanneen toisen Shackletonin retkikuntaan liittyneen aluksen, Auroran, retkikunnan tarina oli traagisempi kuin Endurancen. Alus saapui McMurdon salmelle tammikuussa 1915, suunniteltua my\xc3\xb6hemp\xc3\xa4\xc3\xa4n. Yksi ryhm\xc3\xa4 l\xc3\xa4hti 24. tammikuuta etenem\xc3\xa4\xc3\xa4n kohti etel\xc3\xa4\xc3\xa4, mutta vaellus oli vaikeata pehme\xc3\xa4n lumen, lumimyrskyjen ja kurittomien koirien takia. Osa miehist\xc3\xa4 k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi takaisin, ja loput kolme onnistuivat paleltuneista raajoista huolimatta perustamaan varaston 80 leveysasteelle. Sill\xc3\xa4 v\xc3\xa4lin Aurora oli l\xc3\xa4htenyt ja j\xc3\xa4tt\xc3\xa4nyt Hut Pointin tukikohtaan vain kolme miest\xc3\xa4. Alus oli seilannut Cape Evansiin ja j\xc3\xa4tt\xc3\xa4nyt sinne nelj\xc3\xa4 miest\xc3\xa4. Pian sen j\xc3\xa4lkeen Aurora oli juuttunut j\xc3\xa4ihin ja lopulta myrsky vei sen avomerelle. Kauimpana k\xc3\xa4yneet miehet palasivat retkelt\xc3\xa4 vasta 25. maaliskuuta ja joutuivat lep\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Hut Pointissa Robert Falcon Scottin vuonna 1902 rakennuttamassa majassa._NEWLINE_Kes\xc3\xa4kuussa McMurdon salmen j\xc3\xa4\xc3\xa4dytty\xc3\xa4 Hut Pointissa olleet miehet l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t ylitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sit\xc3\xa4 ja p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Cape Evansiin. Aurora oli t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa jo ajautunut merelle. Heid\xc3\xa4n ruoka- ja vaatetilanteensa oli huono, mutta Shackletonin retkikuntaa varten tarvittavat ruokavarastot eiv\xc3\xa4t olleet valmiina. He eiv\xc3\xa4t tienneet siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 varastojen perustaminen oli k\xc3\xa4ynyt tarpeettomaksi Endurancen juututtua pysyv\xc3\xa4sti j\xc3\xa4ihin. Yhdeks\xc3\xa4n hengen ryhm\xc3\xa4 l\xc3\xa4hti 26. lokakuuta Hut Pointista viem\xc3\xa4\xc3\xa4n loppuja ruokavarastoja. Kolme miehist\xc3\xa4 joutui palaamaan 4. tammikuuta, ja matkaa jatkoi en\xc3\xa4\xc3\xa4 kaksi kolmen hengen ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4. Toiseen kuului Aeneas Mackintosh, Ernest Wild, Arnold Spencer-Smith ja toiseen Ernest Joyce, Victor Hayward ja Richard W. Richards._NEWLINE_Kuusikko k\xc3\xa4rsi matkalla suurista vaikeuksista, ja Spencer-Smithin raajat olivat keripukin takia tammikuussa mustat lonkasta alasp\xc3\xa4in. H\xc3\xa4n j\xc3\xa4i yksin, kun muut l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t rakentamaan viimeisi\xc3\xa4 muonavarastoja. Wild, Joyce ja Hayward onnistuivat luomaan varaston leveysasteelle 83\xc2\xb030\xe2\x80\xb2 asianmukaisesti. He palasivat Spencer-Smithin luo 28. tammikuuta. H\xc3\xa4nen tilansa oli heikentynyt, eik\xc3\xa4 Mackintoshkaan pystynyt en\xc3\xa4\xc3\xa4 etenem\xc3\xa4\xc3\xa4n, joten heid\xc3\xa4t laitettiin rekiin. Ryhm\xc3\xa4n ruokavarat olivat loppumassa, kun Joyce, Richards ja Hayward l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t 22. helmikuuta hakemaan ruokaa varastosta ja j\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t sairaat Wildin hoitoon. He palasivat ruokatarvikkeiden kanssa ja jatkoivat t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen matkaa takaisin tukikohtaan. Pian my\xc3\xb6s Haywardin kunto heikkeni eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 viimeiset kolme miest\xc3\xa4 jaksaneet en\xc3\xa4\xc3\xa4 vet\xc3\xa4\xc3\xa4 uupuneita. Mackintosh ilmoitti 8. maaliskuuta olevansa vapaaehtoinen j\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n telttaan, kun muut veisiv\xc3\xa4t Spencer-Smithin ja Haywardin Hut Pointiin. Spencer-Smith kuoli seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4, mutta muut p\xc3\xa4\xc3\xa4siv\xc3\xa4t tukikohtaan 11. maaliskuuta ja Mackintosh haettiin turvaan 16. maaliskuuta._NEWLINE_Kaksi miest\xc3\xa4, johtaja Mackintosh ja Victor Hayward, kuolivat yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 lumimyrskyss\xc3\xa4 lyhyell\xc3\xa4 matkalla ohuesti j\xc3\xa4\xc3\xa4tyneen meren yli Hut Pointista Cape Evansiin. He l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t 8. maaliskuuta ylitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n merta paremman tukikohdan toivossa, vaikka muut varoittivat olosuhteista. Viikon kuluttua etsint\xc3\xa4partio havaitsi miesten j\xc3\xa4lkien loppuvan ohuen j\xc3\xa4\xc3\xa4n reunaan. J\xc3\xa4\xc3\xa4n vahvistuttua tarpeeksi kolme j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 j\xc3\xa4\xc3\xa4nytt\xc3\xa4 miest\xc3\xa4 palasivat Cape Evansiin, jossa heit\xc3\xa4 odottivat retkikunnan loput nelj\xc3\xa4 miest\xc3\xa4. He joutuivat odottamaan pelastustaan tammikuulle 1917.'