b"\n_START_ARTICLE_\nAhmad ibn Tulun\n_START_SECTION_\nVarhaiset vaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nAhmad ibn Tulun syntyi syyskuussa 835 Bagdadissa tuolloisessa abbasidien kalifaatissa. Ahmadin turkkilaistaustainen is\xc3\xa4 Tulun oli syntyj\xc3\xa4\xc3\xa4n pakanallinen ja l\xc3\xa4ht\xc3\xb6isin nykyisen Uzbekistanin alueelta. Buharan hallitsija antoi h\xc3\xa4net nuorena tribuuttina Bagdadin kalifille, jossa h\xc3\xa4n eteni lopulta sotilaana kalifin henkivartoston komentajaksi. Is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 aseman avulla Ahmad sai hyv\xc3\xa4n koulutuksen ja h\xc3\xa4net kasvatettiin sunnalaisena muslimina. Ahmad opiskeli esimerkiksi sotilastaitoja ja kirjallisuutta. My\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n opiskeli my\xc3\xb6s teologiaa Tarsosissa nykyisess\xc3\xa4 Turkissa. Aikuisena Ahmad menestyi itse sotilaskomentaja esimerkiksi Bysantin valtakuntaa vastaan k\xc3\xa4ydyiss\xc3\xa4 taisteluissa Taurusvuorilla. Ahmadin is\xc3\xa4n Tulunin kuoltua Ahmadin \xc3\xa4iti meni uudelleen naimisiin turkkilaisen sotilaskomentaja Bajik Bein kanssa, josta tuli Ahmadin liittolainen. Ahmad itse avioitui er\xc3\xa4\xc3\xa4n turkkilaisen kenraalin tyt\xc3\xa4r Hatunin kanssa ja sai esikoispoikansa 'Abbasin. My\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n avioitui my\xc3\xb6s kalifin h\xc3\xa4nelle sotilasansioistaan antaman orjattaren kanssa saaden toisen pojan Khumarawaihin, sek\xc3\xa4 useita muita j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4isi\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nValtaannousu\n_START_PARAGRAPH_\nAhmadin elinaikana abbasidit ajautuivat niin sanottuun Samarran anarkiaan, jonka aikana kalifaatin eri turkkilaiset sotilaskomentajat taistelivat kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n vallasta ja vain yhdeks\xc3\xa4n vuoden aikana kalifiksi nimitettiin nelj\xc3\xa4 eri abbasidia, joista kolme murhattiin tai surmattiin kapinassa. Yksi vallasta taistelleista turkkilaisista sotilaskomkentajista oli Ahmadin is\xc3\xa4puoli Bajik Bei, joka omaa asemaansa ap\xc3\xb6nkitt\xc3\xa4\xc3\xa4kseen nimitti Ahmadin Egyptin k\xc3\xa4skynhaltijaksi. Ahmad saapui Egyptiin syksyll\xc3\xa4 868, mutta Bajik sai surmansa valtakamppailussa jonkin aikaa my\xc3\xb6hemmin. Ahmadilla oli kutienkin edelleen t\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4 liittolaisia vaimonsa is\xc3\xa4n kautta. Egyptiss\xc3\xa4 Ahmad keskitti vallan itselleen paikallisilta kilpailevilta ryhmittymilt\xc3\xa4 tullen k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 alueen yksinvaltiaaksi alkaen kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 Egyptist\xc3\xa4 taloudellisesti ja poliittisesti riippumatonta valtakeskusta esimerkiksi jo osia Pohjois-Afrikasta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isin\xc3\xa4 hallinneiden ahlabidien esimerkin mukaisesti. Muutos oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 abbasidien aikaisempiin kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6reihin n\xc3\xa4hden, sill\xc3\xa4 n\xc3\xa4iden valta oli ollut l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 muodollinen. Olot Egyptiss\xc3\xa4 olivat vakaat ja alueelta saatiin mittavia verotuloja ja V\xc3\xa4limeren alueen kauppiaiden tullimaksuja. Samaan aikaan abbasidien perinteinen valtakeskus Eufratin ja Tigriksen varrella taantui esimerkiksi zand\xc5\xbe-kapinan ja saffaridien vastaisten sotien takia.\n_START_SECTION_\nValtakausi ja laajeneminen\n_START_PARAGRAPH_\nAhmad pysytteli muodollisesti kalifin alaisena hallitsijana. Ahmadilla olisi ollut kokonaan itsen\xc3\xa4isen\xc3\xa4 hallitsijana vaikuksia oikeutta oma valtansa ilma historiallisia siteit\xc3\xa4 Egyptiin ja orjataustansa takia. Pysytteleminen muodollisesti osana kalifaattia mahdollisti my\xc3\xb6s valtakunnan sis\xc3\xa4isen politiikan manipuloinnin rahalla ja juonittelulla. Samarran anarkia p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi vuoteen 870, jolloin kalifiksi nousi al-Mu'tamid. Kalifin taustalla vaikutti todellista valtaa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt veli al-Muwaffaq, jonka valtaa Ahmad ibn Tulun pyrki rajoittamaan oman itsen\xc3\xa4isyydens\xc3\xa4 s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4miseksi. Al-Muwaffaq yritti jopa erottaa Ahmadin kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin asemasta, mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4 yksinkertaisesti j\xc3\xa4tti erotuksen huomiotta. K\xc3\xa4sky\xc3\xa4 toimeenpanemaan l\xc3\xa4hetetty Musa ibn Bughanin johtama armeija hajosi jo ennen saapumistaan varojen puutteessa. Vuonna 882 kalifi al-Mu'tamid yritti paeta veljens\xc3\xa4 valvontaa Ahmadin luokse, mutta suunnitelmasta selville p\xc3\xa4\xc3\xa4ssyt al-Muwaffaq toi t\xc3\xa4m\xc3\xa4n v\xc3\xa4kivalloin takaisin p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunkiin. Lopulta al-Muwaffaq joutui taipumaan Ahmadin suhteen. Valtakuntaa uhkasivat zand\xc5\xbe-kapina ja Bysantin valtakunnan sotaretket. Al-Mu'tamidin ehdotuksesta Ahmad ibn Tulunille annettiin vastuu Kilikian ja Syyrian rajan puolustuksesta. Samalla Tulun pakotti Jerusalemin, Damaskoksen, Homsin, Haman ja Aleppon alikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rit tunnutamaan oman valtansa ja n\xc3\xa4in vuonna 878 h\xc3\xa4n hallitsi aluetta, joka k\xc3\xa4sitti Kilikian pohjoisessa, koko Syyro-Palestiinan, l\xc3\xa4nness\xc3\xa4 alueet Kyrenaikan Barkaan saakka ja etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Nubian rajalle. Ahmadin valtakausi tunnetaan kukoistuksen aikana. Hallitsija rakennutti esimerkiksi uusia kastelukanavia ja h\xc3\xa4nen valtaamansa uudet alueet lis\xc3\xa4siv\xc3\xa4t kaupallisia yhteyksi\xc3\xa4. Hallintoa kehitettiin ja hallitsija piti yll\xc3\xa4 suhteita eri v\xc3\xa4est\xc3\xb6nosiin, kuten kristittyihin, joiden abbasidien aikaista kohtuutonta verotusta laskettiin. Ahmad ibn Tulunin valtakauden tunnettu muisotmerkki on Ibn Tulunin moskeija sittemmin raunioituneessa al-Qatta'ian kaupungissa al-Fustatista pohjoiseen.\n_START_SECTION_\nKuolema\n_START_PARAGRAPH_\nAhmad ibn Tulunin johtaessa sotaretke\xc3\xa4 Syyriassa h\xc3\xa4nen Egyptiin k\xc3\xa4skynhalitjaksi j\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 poika ja seuraaja 'Abbas ryhtyi huonosti valmisteltuun kapinaan is\xc3\xa4'\xc3\xa4ns\xc3\xa4 vastaan l\xc3\xa4hipiirins\xc3\xa4 houkuttelusta. Visiiri al-Wasitin onnistui varoittaa Ahmadia ennen vangitsemistaan ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 l\xc3\xa4hti palaamaan Egyptiin ennakoitua aiemmin. Ahmad pakeni Egyptist\xc3\xa4 pyrkien luomaan uuden tukialueen aghlabidien maille, mutta k\xc3\xa4rsien lopulta tappion taistelussa. Tappinosa j\xc3\xa4lkeen 'Abbas palasi Egyptiin ja h\xc3\xa4net vangittiin l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Aleksandriaa. Kapinoinut poika tuotiin vangittuna is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 eteen, joka m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si poikansa sokaisemaan liittolaisensa. Is\xc3\xa4n toiveena oli, ett\xc3\xa4 poika osoittaisi selk\xc3\xa4rankaa kielt\xc3\xa4ytym\xc3\xa4ll\xc3\xa4, mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4 tottelikin is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 k\xc3\xa4sky\xc3\xa4. Lopulta Ahmad m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si poikansa ruoskittavaksi ja vangittavaksi loppuel\xc3\xa4m\xc3\xa4kseen. Uudeksi perij\xc3\xa4ksi nousi Ahmadin toinen poika Khumarawaih. Vuoden 883 lopulla Ahmad sairastui vakavasti ollessaan Syyriassa ja h\xc3\xa4n kuoli maaliskuussa 884. Tulunidien hallitsijasuvun perustanutta Ahamd ibn Tulunia seurasi vallassa vuosina 884\xe2\x80\x93896 hallinnut Khumarawaih, jota is\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n poiiketen pidettiin arabialaisessa historiankirjoituksessa harkitsemattomana ja tuhlailevana hallitsijana."