b"\n_START_ARTICLE_\nM\xc3\xa4nnyt\n_START_SECTION_\nNimet\n_START_PARAGRAPH_\nSuvusta k\xc3\xa4ytetty suomenkielinen nimi m\xc3\xa4nty on alun perin suvun ainoan Suomessa luonnonvaraisena kasvavan edustajan m\xc3\xa4nnyn eli mets\xc3\xa4m\xc3\xa4nnyn (Pinus sylvestris) nimitys. Suomen kieless\xc3\xa4 on t\xc3\xa4lle lajille kaksi muutakin vanhaa nime\xc3\xa4, honka ja pet\xc3\xa4j\xc3\xa4._NEWLINE_Suvun tieteellinen nimi Pinus on antiikin roomalaisten m\xc3\xa4nnyist\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4 latinankielinen nimi.\n_START_SECTION_\nKuvaus\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa4nnyt ovat puuvartisia kasveja. Ne ovat yleens\xc3\xa4 puita, mutta jotkin lajit voivat olla pensasmaisia. M\xc3\xa4nnyt ovat pihkaisia, ja niill\xc3\xa4 on pihkatiehyit\xc3\xa4 puussaan, kuoressaan, lehdiss\xc3\xa4\xc3\xa4n ja usein my\xc3\xb6s k\xc3\xa4vyiss\xc3\xa4\xc3\xa4n. Versot ovat eriytyneet selv\xc3\xa4sti erillisiin pitk\xc3\xa4versoihin eli pitk\xc3\xa4haaroihin ja niist\xc3\xa4 haarautuviin lyhytversoihin eli lyhythaaroihin, joissa on kussakin vain yksi neulaskimppu. Rungon kaarna voi vaihdella ohuesta ja sile\xc3\xa4st\xc3\xa4 paksuun ja uurteiseen tai kilpim\xc3\xa4isin\xc3\xa4 levyin\xc3\xa4 halkeilevaan._NEWLINE_Lyhtversojen lehdet ovat yleens\xc3\xa4 neulasmaisia ja kasvavat verson k\xc3\xa4rjess\xc3\xa4 useimmiten kahden, kolmen tai viiden neulasen kimppuna. Esimerkiksi krempfinm\xc3\xa4nnyll\xc3\xa4 (Pinus krempfii) kuitenkin lehdet ovat neulasmaisen sijaan litteit\xc3\xa4 ja suikeita, kun taas bajanm\xc3\xa4nnyll\xc3\xa4 (Pinus monophylla) ne kasvavat yksitt\xc3\xa4in. M\xc3\xa4nnyt ovat ainavihantia ja neulaset pysyv\xc3\xa4t puussa 2\xe2\x80\x9330 vuotta lajista riippuen. Neulasten varistessa koko kimppu varisee yleens\xc3\xa4 kokonaisena._NEWLINE_Neulasten lis\xc3\xa4ksi m\xc3\xa4nnyill\xc3\xa4 on pieni\xc3\xa4 suomulehti\xc3\xa4, jotka kasvavat pitk\xc3\xa4versoissa silmujen, lyhytversojen ja kukintojen tyvell\xc3\xa4. Ne ovat kalvomaisia, eik\xc3\xa4 niiss\xc3\xa4 ole lehtivihre\xc3\xa4\xc3\xa4. Nuorilla m\xc3\xa4nnyntaimilla on my\xc3\xb6s erillisi\xc3\xa4 sirkkalehti\xc3\xa4 ja neulasmaisia lehti\xc3\xa4, jotka kasvavat yksitt\xc3\xa4in pitk\xc3\xa4verson rangan ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4. Sirkkalehtien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 vaihtelee v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 3\xe2\x80\x9324._NEWLINE_M\xc3\xa4nnyt ovat yksikotisia, ja samaan yksil\xc3\xb6\xc3\xb6n kehittyv\xc3\xa4t erilliset yksineuvoiset hede- ja emikukinnot. Kukinnot kehittyv\xc3\xa4t pitk\xc3\xa4versoihin niiden ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 vuonna. Hedekukinnot eli hedek\xc3\xa4vyt kasvavat kierteisesti pitk\xc3\xa4verson ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4. Hedekukinto koostuu lukuisista yleens\xc3\xa4 kilpim\xc3\xa4isist\xc3\xa4 hedelehdist\xc3\xa4, jotka ovat kierteisesti rangan ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4. Emikukinnot eli k\xc3\xa4vyt kasvavat pieniss\xc3\xa4 rypp\xc3\xa4iss\xc3\xa4 tai yksitt\xc3\xa4in l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 verson k\xc3\xa4rke\xc3\xa4. Ne koostuvat rangan ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4 kierteisesti kasvavista suuremmista pitk\xc3\xa4npy\xc3\xb6reist\xc3\xa4 tai vastapuikeista k\xc3\xa4pysuomuista sek\xc3\xa4 pienimmist\xc3\xa4 peitinsuomuista. Peitinsuomut ovat n\xc3\xa4kyvill\xc3\xa4 p\xc3\xb6lytysvaiheessa, mutta j\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t k\xc3\xa4pysuomujen alle piiloon k\xc3\xa4pyjen kypsyess\xc3\xa4. K\xc3\xa4vyn ulkopinnan muodostavat k\xc3\xa4pysuomujen k\xc3\xa4rkiosat ovat yleens\xc3\xa4 paksuja, kovia ja kilpim\xc3\xa4isi\xc3\xa4. K\xc3\xa4pysuomun k\xc3\xa4rjess\xc3\xa4 tai keskell\xc3\xa4 on tavallisesti nystym\xc3\xa4inen kohouma. K\xc3\xa4py kypsyy toisena tai kolmantena p\xc3\xb6lytyksen j\xc3\xa4lkeisen\xc3\xa4 vuonna. Siemenet ovat paksukuorisia ja niill\xc3\xa4 on yksi lenninsiipi, joka tosin on surkastunut joillakin lajeilla._NEWLINE_Monet m\xc3\xa4nnyt voivat el\xc3\xa4\xc3\xa4 hyvin vanhoiksi. Usean pohjoisamerikkalaisen lajin tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n voivan saavuttaa yli tuhannen vuoden ik\xc3\xa4, ja okak\xc3\xa4pym\xc3\xa4nnyst\xc3\xa4 (Pinus longaeva) tunnetaan useita yksil\xc3\xb6it\xc3\xa4, jotka ovat yli 4\xc2\xa0000 vuotta vanhoja. Vanhin tunnettu lajin yksil\xc3\xb6 oli 5\xc2\xa0060 kun sen ik\xc3\xa4\xc3\xa4 analysoitiin vuonna 2012.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa4nnyt ovat levitt\xc3\xa4ytyneet suurimpaan osaan pohjoista pallonpuoliskoa kylm\xc3\xa4n vy\xc3\xb6hykkeen reunalta etel\xc3\xa4\xc3\xa4n trooppisen vy\xc3\xb6hykkeen vuoristoihin. Euraasiassa lajeja tavataan laajalti Euroopasta Espanjasta, Portugalista ja Skotlannista it\xc3\xa4\xc3\xa4n Aasiaan Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kaukoit\xc3\xa4\xc3\xa4n, Japaniin, Taiwanille, Filippiineille ja Indonesiaan. Etel\xc3\xa4isimm\xc3\xa4t esiintym\xc3\xa4t ovat Kaakkois-Aasiassa, miss\xc3\xa4 indonesianm\xc3\xa4nty (Pinus merkusii) esiintyy Sumatralla p\xc3\xa4iv\xc3\xa4ntasaajan etel\xc3\xa4puolella. Pohjois-Amerikassa m\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 esiintyy pohjoisesta Kanadan Yukonista ja Newfoundlandista ja Yhdysvaltain Alaskasta etel\xc3\xa4\xc3\xa4n Meksikoon ja Nicaraguaan V\xc3\xa4li-Amerikassa sek\xc3\xa4 Kuubaan ja Hispaniolan saarelle Karibian alueella. Etel\xc3\xa4isell\xc3\xa4 pallonpuoliskolla m\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 kasvatetaan monin paikoin talouspuuksi istutusmetsiss\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6 ja ekologia\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa4nnyt ovat sopeutuneet monenlaisiin elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ihin, mutta kasvavat yleisimmin kuivilla tai v\xc3\xa4h\xc3\xa4ravinteisilla mailla, joilla useimmat muut puut tai pensaat eiv\xc3\xa4t menesty yht\xc3\xa4 hyvin. M\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 esiintyy pohjoisen kylm\xc3\xa4n vy\xc3\xb6hykkeen taigalta subtrooppisiin metsiin ja tropiikin vuoristometsiin. Monet m\xc3\xa4ntylajit kest\xc3\xa4v\xc3\xa4t hyvin kuivuutta ja voivat kasvaa hyvinkin kuivissa oloissa. Kosteampien alueiden m\xc3\xa4nnyt kasvavat usein v\xc3\xa4h\xc3\xa4ravinteisilla mailla, kuten karuilla soilla tai serpentiinialueilla._NEWLINE_Monet m\xc3\xa4nnyt ovat sopeutuneet toistuviin mets\xc3\xa4paloihin. Useat lajit tarvitsevat toistuvia paloja s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4kseen valtapuulajin asemansa, ja palojen puutteessa korvautuvat toisilla, huonommin paloja siet\xc3\xa4vill\xc3\xa4 puilla tai pensailla. Jotkin m\xc3\xa4nnyt ovat sopeutuneet kest\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n toistuvia pieni\xc3\xa4 mets\xc3\xa4paloja, kun taas toiset lajit ovat sopeutuneet s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisin v\xc3\xa4lein tuhoutumaan voimakkaissa paloissa ja kasvamaan sitten nopeasti takaisin siemenist\xc3\xa4 tai juurakoista. Joillakin paloihin sopeutuneilla m\xc3\xa4nnyill\xc3\xa4 on erityisen\xc3\xa4 sopeumana nuoren taimen ensimm\xc3\xa4isten vuosien m\xc3\xa4t\xc3\xa4svaihe. M\xc3\xa4t\xc3\xa4svaiheessa nuori m\xc3\xa4nty kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 aluksi syv\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4juuren haarautumatta tai kasvamatta korkeutta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ollenkaan. M\xc3\xa4t\xc3\xa4svaiheen lyhyt, syv\xc3\xa4juurinen kasvi selvi\xc3\xa4\xc3\xa4 todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isemmin mets\xc3\xa4palosta kuin korkeampi, kapea nuori puu. Lyhyt, haaraton maanp\xc3\xa4\xc3\xa4llinen varsi on yleens\xc3\xa4 pitkien neulasten peitt\xc3\xa4m\xc3\xa4, ja muistuttaa ruohom\xc3\xa4t\xc3\xa4st\xc3\xa4. Joillakin lajeilla k\xc3\xa4vyt ovat serotiinisia, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 niiden k\xc3\xa4pysuomut aukea k\xc3\xa4pyjen kypsytty\xc3\xa4, vaan vasta jonkin ulkoisen tekij\xc3\xa4n avatessa ne. M\xc3\xa4nnyill\xc3\xa4 serotiiniset k\xc3\xa4vyt alkavat yleens\xc3\xa4 avautua mets\xc3\xa4palon kuumentaessa ja kuivattaessa k\xc3\xa4vyt, jolloin siemenet p\xc3\xa4\xc3\xa4sev\xc3\xa4t levi\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n tulen raivaamalle maalle.\n_START_SECTION_\nLuokittelu\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa4nnyt luokitellaan kahteen tai kolmeen alasukuun k\xc3\xa4pyjen, siementen ja neulasten piirteiden mukaan. Vaikutusvaltaisen havupuihin erikoistuneen kasvitieteilij\xc3\xa4n Aljos Farjonin luokituksessa vuodelta 2010 m\xc3\xa4nnyt jakautuvat kahteen alasukuun, Pinus ja Strobus. Toisissa luokituksissa alasuvun Strobus sektio Parrya erotetaan kolmanneksi alasuvukseen nimell\xc3\xa4 Ducampopinus._NEWLINE_M\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 on perinteisesti lajiteltu kimpuissa kasvavien neulasten lukum\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n perusteella pareittaisneulasisiin m\xc3\xa4ntyihin, kolmittaisneulasisiin m\xc3\xa4ntyihin ja viisitt\xc3\xa4isneulasisiin m\xc3\xa4ntyihin. Kimpussa olevien neulasten lukum\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 ei kuitenkaan kerro paljoa lajien todellisista sukulaisuussuhteista ja esimerkiksi sek\xc3\xa4 pareittaisneulasisia ett\xc3\xa4 viisitt\xc3\xa4isneulasisia lajeja on sek\xc3\xa4 alasuvussa Pinus ett\xc3\xa4 alasuvussa Strobus.\n_START_SECTION_\nLajit\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 tunnetaan pitk\xc3\xa4lti yli sata lajia, joihin kuuluu noin 110 nykyisin el\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 lajia, sek\xc3\xa4 useita esihistoriallisia lajeja. Lajien tarkka m\xc3\xa4\xc3\xa4ritys ja siten lukum\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 vaihtelee l\xc3\xa4hteest\xc3\xa4 riippuen. Esimerkiksi siperiansembraa (Pinus sibirica) er\xc3\xa4\xc3\xa4t kasvitieteilij\xc3\xa4t pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t sembram\xc3\xa4nnyn (Pinus cembra) alalajina, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 omana lajinaan. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytetyss\xc3\xa4 Aljos Farjonin luokittelun mukaisessa m\xc3\xa4\xc3\xa4ritelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 m\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 on 113 nykyisin el\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 lajia, joista nelj\xc3\xa4 on risteym\xc3\xa4lajeja. Alla olevaan luokitukseen on luetteloitu ne 109 lajia, jotka eiv\xc3\xa4t ole risteym\xc3\xa4per\xc3\xa4isi\xc3\xa4, siten kuin ne on luokiteltu Aljos Farjonin teoksessa A Handbook of the World's Conifers. Risteym\xc3\xa4lajeja puolestaan ovat Pinus \xc3\x97densithunbergii, Pinus \xc3\x97hakkodensis, Pinus \xc3\x97neilreichiana ja Pinus \xc3\x97rhaetica.\n_START_SECTION_\nKehityshistoria\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa4nnyt on yksi vanhimpia yh\xc3\xa4 elossa olevia havupuusukuja. Sukuun on kuvattu useita esihistoriallisia lajeja fossiilisista j\xc3\xa4\xc3\xa4nteist\xc3\xa4, joita tunnetaan jo liitukaudelta alkaen. Vanhin tunnettu m\xc3\xa4ntylaji on 130 miljoonaa vuotta vanhoista sedimenttikerrostumista l\xc3\xb6ydetty Pinus yorkshirensis.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa4nnyt ovat hyvin t\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4 talouspuita. Niit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n laajalti sahateollisuudessa, paperiteollisuudessa, sek\xc3\xa4 tervan ja t\xc3\xa4rp\xc3\xa4tin valmistuksessa erityisesti pohjoisessa Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa, miss\xc3\xa4 kasvaa laajoja luonnonvaraisia m\xc3\xa4ntymetsi\xc3\xa4. Alueilla, joilla ei luonnostaan kasva m\xc3\xa4ntymetsi\xc3\xa4, usein kasvatetaan m\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 teollisuusk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n. Mets\xc3\xa4nviljelyss\xc3\xa4 maailmalla m\xc3\xa4ntyjen luontaisten esiintymisalueiden ulkopuolella k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 montereynm\xc3\xa4nty\xc3\xa4 (Pinus radiata), kontortam\xc3\xa4nty\xc3\xa4 (Pinus contorta), mustam\xc3\xa4nty\xc3\xa4 (Pinus nigra) ja etel\xc3\xa4nkeltam\xc3\xa4nty\xc3\xa4 (Pinus elliottii). M\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s yleisesti koristepuina erityisesti lauhkean ja kylm\xc3\xa4n ilmaston alueilla._NEWLINE_Useiden m\xc3\xa4ntylajien siemenet ovat sy\xc3\xb6t\xc3\xa4vi\xc3\xa4. Pinjaa (Pinus pinea) kasvatetaan pinjansiementen kaupallista tuotantoa varten. Usean muun lajin siemeni\xc3\xa4 on perinteisesti ker\xc3\xa4tty ruoaksi luonnosta._NEWLINE_M\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4 on k\xc3\xa4ytetty runsaasti vuosirengasajoituksessa, koska ne ovat suhteellisen pitk\xc3\xa4ik\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ja koska niiden puuaineksesta valmistetut esineet ja rakennukset ovat yleisi\xc3\xa4. Vuosirengasajoituksen tieteen haarana kehitti alun perin t\xc3\xa4htitieteilij\xc3\xa4 Andrew Ellicott Douglass tutkiessaan keltam\xc3\xa4ntyjen (Pinus ponderosa) vuosirenkaita Arizonassa vuonna 1904."